frsrdg · GN04Rr12 · 2000-01-01 00:00:00 — Antal beviljade ansökningar/Antal ansökningar (beviljandegrad) Beviljandegraden visar hur många ansökningar som beviljats utav de ansökningar som har kommit stiftelsen till handa. Innovationscentrum har den högsta beviljandegraden av de stiftelser som har uppgifter tillgängliga. Den kulturvetenskapliga donationen uppvisar en ökande beviljandegrad. Antalet ansökningar är i stort sett så förändringen beror på att fler ansökningar beviljas. har en avtagande beviljandegrad som beror på färre antal inkomna ansökningar men även färre antal ansökningar som beviljas. har beviljat ungefär samma antal ansökningar över åren men antalet inkomna ansökningar har minskat avsevärt. , för miljöekonomi vid , i Stocholms län I revisorernas granskning har ingått att inhämta stödmottagarnas syn på stiftelserna. Med utgångspunkt från detta har revisorerna valt att göra en enkätundersökning. Enkäten vände sig till dem som fått stöd . I undersökningen ingick mottagare som fått stöd från nio av de tio stiftelserna. vid ingick inte i undersökningen på grund av att den endast har en mottagare, institutet. En begränsning i studien är att de som inte beviljats stöd inte kommer till tals, eftersom enbart stödmottagare ingår i populationen. Det måste också påpekas att de stöd som stiftelserna ger ut i form av bidrag och stipendier inte alltid speglar hela verksamheten, utan att man också bedriver verksamhet som inte kommer fram i denna enkätundersökning. Som exempel kan nämnas stöd till forskartjänster, Innovationscentrums villkorslån och STINT:s stöd till EU:s forskningsprogram. Urvalet har gjorts utifrån uppgifter från stiftelserna. För att göra enkätundersökningen hanterbar gjordes ett proportionellt slumpmässigt urval av 250 avnämare. I omfattning varierar bidragen och stipendierna, från några till programstöd på . Undersökningen ska i första hand ses som en kvalitativ studie. Totalt har 208 svar inkommit, vilket ger en svarsfrekvens på . Det medför ett bortfall på 42 personer, dvs. Merparten av dessa (32) har inte gått att nå. Utifrån resultatet av kompletterande intervjuer med stiftelserna har dock revisorerna inte haft anledning att anta att bortfallet skulle avvika från svaren i övrigt. Enkäten innehöll frågor med både öppna och slutna svarsalternativ. Frågorna i enkäten kan delas in i tre olika områden; allmänt, stödgivning och återrapportering. Sammanfattning av remissyttranden över rapport /2000:6 Stiftelser bildade med löntagarfonds-medel Följande remissinstanser har yttrat sig: , , (), (), (), (), i , i län, i , i , och allergiforskning (), Stiftelsen (Innovationscentrum), (), av högre utbildning och forskning (STINT), och kompetensutveckling () och (). anger att det i departementets arbetsplanering ingår att utröna behovet av en lagändring av stiftelselagen. Redan nu står det klart att utvärderingen bör innefatta några av de frågor revisorerna behandlar i rapporten. finner ingen anledning till närmare kommentarer eftersom rådets synpunkter finns korrekt redovisade i rapporten. påpekar dock att tillgången till forskningsmedel ändrats radikalt genom forskningsstiftelsernas tillkomst. För vissa forskningsämnen har detta inneburit en bättre situation medan det för andra ämnen, som enbart är hänvisade till fakultets- och rådsmedel, har inneburit en försämrad finansiell situation. Detta gäller speciellt område. Dessa konsekvenser borde belysas från ett institutionsperspektiv. MFR framhåller att revisorers rapport visar att löntagarfondsstiftelserna sedan starten utvecklats på ett tillfredsställande sätt och i kraft av sina ekonomiska resurser och genomtänkta arbete är en viktig del i forskningsfinansieringssystem. NFR anser att granskningen ger en bra översikt över förutsättningarna för löntagarfondsstiftelserna och deras arbetssätt. För att bilden ska bli fullständig bör granskningen kompletteras med en värdering av stiftelsernas verksamhet i relation till det statliga finansieringssystemet. I stiftelsernas uppdrag ligger inget ansvar för kontinuiteten i forskningsmiljöerna. Det finns en betydande risk att finansieringen av olika verksamheter blir ryckig när de områden som anses strategiskt viktiga skiftar. Även om frågan är avlägsen anser rådet att det är svårt att förstå vad som ska hända när stiftelsernas kapital är förbrukat. TFR påtalar att stiftelserna med en betydande utdelningskapacitet kommer kvarstå som ett väsentligt samhällsintresse. Därmed är det ett väsentligt samhällsintresse att stiftelsernas verksamhet effektivt infogas i det nationella FoU-systemet. framför att revisorer genomfört ett förtjänstfullt arbete. Rapporten är välskriven och ger en god bild över utvecklingen av stiftelsernas verksamheter från starten fram till . Rapporten förtjänar uppmärksamhet som en bra sammanfattande beskrivning över hur de olika stiftelserna förvaltat sitt uppdrag och utformat olika verksamheter. Innovationscentrum anger att rapporten ger en bra bild av vad som gäller för stiftelser och då speciellt för stiftelser som bildats med löntagarfondsmedel. STINT menar att rapporten behandlar en omfattande och mångfacetterad verksamhet. Samtliga stiftelser lyder under samma formella ramverk och kan behandlas samlat i frågor som offentlighet, tillsyn, upphandling m.m. I andra frågor blir en långt driven ambition att jämföra verksamheten mindre meningsfull. revisorer borde tydligare ha understrukit detta förhållande. Stiftelsen har inga invändningar mot de förslag som läggs fram beträffande insyn och kontroll av stiftelsernas verksamhet så länge detta inte inkräktar på stiftelsernas självständighet. anser att rapporten ger en mycket god och fyllig beskrivning av stiftelsernas tillkomst och utveckling samt av det regelverk som gäller för stiftelsernas verksamhet. Stiftelsen har i huvudsak inget att erinra mot de framförda förslagen. instämmer i vikten av en god tillsyn över löntagarfondsstiftelserna och framhåller vikten av att tillsyn sker med hög kompetens och tillräckliga resurser. SSF anser att rapporten utgör en relativt fyllig sammanställning över en rad aktuella uppgifter om stiftelserna, material som inte finns sammanställt på motsvarande sätt någon annanstans. Rapporten utgör därför ett användbart referensmaterial för den som söker vissa aktuella jämförelsedata. Behov av riktlinjer för tillsynen Regeringen bör utifrån stiftelselagens intentioner utforma gemensamma mål och riktlinjer för tillsynen av stiftelser i syfte att får till stånd en mer enhetlig tillsynsverksamhet. Det är viktigt att tillsynsverksamheten vilar på gemensamma antaganden och att alla berörda har en gemensam uppfattning om hur den aktuella tillsynen bör bedrivas. Sådana riktlinjer bör även innehålla en renodling av tillsynsbegreppet i förhållande till den kontroll som genomförs av stiftelsernas revisorer. utesluter inte att det kan finnas ett behov av sådana riktlinjer. Riktlinjer av detta slag kräver dock omsorgsfulla överväganden och mycket talar för att de helst bör utarbetas inom eller i anslutning till en översyn av stiftelselagens tillsynsregler. i tillstyrker förslaget. instämmer i uppfattningen att det är angeläget att tillsynsmyndigheten också bedriver en aktiv tillsynsverksamhet i den mening revisorerna lägger i detta begrepp. En förutsättning för att kunna bedriva en aktiv tillsyn är att länsstyrelserna genom en s.k. passiv tillsyn får kännedom om regelbundet förekommande missförhållanden eller brister som fordrar ett samlat och aktivt angreppssätt. Att länsstyrelserna i mindre utsträckning bedriver en aktiv tillsyn beror inte på bristande kunskaper eller kompetens utan på att en övervägande del av tillgängliga resurser måste ägnas åt passiv tillsyn i form av hantering av löpande ärenden. i län anser inte att det behövs några riktlinjer från regeringen för en enhetlig behandling vid tillsynsarbetets bedrivande. Länsstyrelserna torde själva kunna bedöma hur tillsynsarbetet ska bedrivas. i har inget att invända emot att regeringen, om nödvändigt, utreder och närmare utformar ytterligare gemensamma mål och riktlinjer för tillsynen. påtalas att tillsynen är mer omfattande än vad som framgår av revisorernas rapport. Granskningen av årsredovisningen omfattar även bl.a. hur stiftelsernas medel är placerade, förvaltningskostnadernas storlek, hur realisationsvinster har behandlats och att medel använts i överensstämmelse med ändamål och stiftelseförordnande. i hänvisar till stiftelselagens förarbeten där det framgår att avsikten med den kvalificerade revisionen är att länsstyrelsernas arbete med granskningen av årsredovisningarna ska bli mindre tidskrävande. Lagstiftarens avsikt har således inte varit att ersätta länsstyrelsernas kontroll av årsredovisningarna med revisionen. Det har även efter stiftelselagens tillkomst visat sig befogat att granskar årsredovisningarna. I regleringsbrev för har regeringen föreskrivit att stiftelser som samlar in pengar ska granskas särskilt. har inget att erinra emot att ytterligare riktlinjer lämnas. En översyn av länsstyrelsernas tillsynsfunktion revisorer föreslår att regeringen prövar om den nuvarande tillsynsorganisationen är ändamålsenlig. En sådan prövning bör innehålla frågan om hur verksamheten ska vara organiserad. Detta bör inkludera frågan om var tillsynsfunktionen lämpligen bör vara placerad. Om regeringen finner att fortsatt bör vara tillsynsmyndighet över stiftelser, bör behovet av att koncentrera tillsynen till ett färre antal länsstyrelser prövas. Översynen bör även innehålla en prövning av vilka kompetensbehov tillsynsorganisationen bör ha. anför att frågan torde komma att prövas inom ramen för den planerade utvärderingen av stiftelselagen. RRV delar revisorernas uppfattning om en översyn av länsstyrelsernas tillsyn över stiftelser. I översynen bör även ingå att pröva att centralisera både tillsyn och registrering till en myndighet, lämpligen , som har ansvaret för registrering av aktiebolag, handelsbolag m.m. Av resursskäl bör dock frågan om att pröva effektiviteten i stiftelsernas verksamhet fortsatt ske inom revision och utvärdering. i tillstyrker förslaget och anser att det är angeläget att frågan utreds. framhåller att stiftelserna är koncentrerade till storstadslänen vilket innebär att dessa län, trots begränsade resurser, kunnat bygga upp en stor kompetens inom stiftelsejuridik. Goda skäl talar för att tillsynen koncentreras till ett färre antal länsstyrelser. Nuvarande kompetens skulle bibehållas som en samordning av resurserna skulle möjliggöra en ökad kompetens och effektivitet. Med ett färre antal tillsynsmyndigheter ökar också möjligheten att åstadkomma en mer enhetlig tillsynsverksamhet och en gemensam syn på hur tillsynen ska bedrivas. Att överföra tillsynen till annan myndighet skulle innebära att värdefull kompetens gick förlorad. i län menar att den juridiska kompetensen är viktig vid tillsynsarbetet. Därutöver kan det emellanåt även finnas behov av ekonomisk kompetens, exempelvis i samband med frågor som rör misstänkt ekonomisk brottslighet. uppger att det är svårt att se att en överflyttning av arbetsuppgifterna till annan myndighet skulle förbättra tillsynsverksamheten. Ingen annan myndighet, med undantag av Kammarkollegiet, har någon särskild erfarenhet eller kunskap på området. En lämplig metod att upprätthålla tillräcklig kompetens kan vara att koncentrera tillsynen till färre antal länsstyrelser. Att utse enskilda länsstyrelser att för en större region handha vissa frågor tillämpas i begränsad utsträckning. i anser att den nuvarande tillsynsorganisationen både är ändamålsenlig och effektiv. har inte uppfattningen att tillsynen varit passiv. Det terminalarbete som krävts för registrering har dock tagit stora resurser i anspråk. Registreringen, som i sig utgör en stor del i tillsynen, är tvingande och har legat till grund för den fortsatta tillsynen. Registrering och tillsyn kan vara svåra att särskilja och bör därför skötas av samma myndighet. Skillnaden i kompetens mellan olika länsstyrelser bör utan större svårighet kunna motverkas genom utbildningar och tätare kontakter länsstyrelserna emellan. Någon koncentration av tillsynen till några få länsstyrelser är därför inte av denna anledning nödvändig. i påpekar att flertalet verksamhetsstiftelser ställdes under länsstyrelsernas tillsyn först genom stiftelselagens tillkomst vilket kan vara en förklaring till att vissa länsstyrelser inledningsvis uppfattat granskningen av dessa stiftelser som svår. Registreringen av stiftelser har varit tidskrävande. Skillnaden mellan olika länsstyrelser är mer en fråga om prioriteringar och resurser än om kompetens. Vidare menar man att revisorernas förslag i de delar som inte avser de stiftelser som bildats med löntagarfondsmedel vilar på ett alltför knapphändigt material för att utgöra en tillräcklig grund för den utredning rapporten föreslår att regeringen ska genomföra. Det finns också anledning att låta den nya organisationen verka under innan en eventuell översyn görs. MISTRA anser att länsstyrelsernas tillsyn bör övervägas med hänsyn till optimalt användande av de statliga resurserna för tillsyn och revision. Länsstyrelsernas tillsyn bör samordnas med revisionen från de auktoriserade revisorerna och från de av RRV utsedda revisorerna, särskilt om RRV senare får ett utvidgat mandat för effektivitetsgranskning. revisorer föreslår att regeringen närmare analyserar tillsynsverksamhetens kostnader samt prövar gällande avgiftssättning. uppger att departementet har inlett en diskussion med angående tillsynsavgifternas storlek. i anser att det är uppenbart att intäkterna måste öka. anger att man fortlöpande har genomfört stora rationaliseringar och förändringar i arbetsrutinerna i syfte att nedbringa kostnaderna och effektivisera verksamheten. Systemet med sju olika avgiftsklasser är svåröverskådligt och svårhanterligt. Detta medför att arbetet med att hantera avgifterna blir onödigt administrativt omfattande och därmed kostnadskrävande. Behovet av tillsynsmyndighetens insatser varierar kraftigt vilket borde påverka avgifternas storlek. En mer realistisk modell för avgiftssättning bör övervägas. Den bör beakta såväl stiftelsernas skiftande betalningsförmåga som omfattningen av de tillsynsinsatser som erfordras samt att hanteringen vid länsstyrelserna blir så enkel och rationell som möjligt. i anger att intäkterna var små eftersom många stiftelser inte hunnit registreras och därmed inte avgiftbelagts. kommer intäkterna i länet att bli avsevärt högre då balanserna arbetats av. Avgifterna kommer dock sannolikt inte att helt täcka länsstyrelsernas kostnader för registrering och tillsyn. i hänvisar till stiftelselagens förarbeten. I förarbetena uttalas att staten ska få full kostnadstäckning för arbetet med den återkommande kontrollen av de stiftelser som ska ge in årsredovisning till samt full kostnadstäckning för arbetet med stiftelseregistret. Detta innebär enligt uppfattning att intäkterna från tillsynsavgifter inte är avsedda att täcka kostnaderna för tillsynen av det mycket stora antal stiftelser som inte är skyldiga att lämna årsredovisningar till . Enligt är detta en tung och resurskrävande uppgift att lämna råd och service till dessa stiftelser. Vidare bör beaktas att en viss eftersläpning föreligger i förhållande till tidpunkten för registreringen. Det är inte lämpligt att påföra stiftelserna nya pålagor eftersom det är viktigt med en hög donationsvilja med hänsyn till den nytta stiftelseväsendet medför. En utökad tillsyn över statligt bildade stiftelser Enligt Risdagens revisorer bör regeringen ta initiativ till en begränsad översyn av stiftelselagen för att pröva om även offentligt bildade stiftelser bör lämna årsredovisning till och därmed bli föremål för en fullständig tillsyn. Rättschefen vid anger att även denna fråga naturligen behandlas i en framtida utvärdering av stiftelselagen. RRV anser att det inte finns skäl att vidga tillsynen mot bakgrund av att länsstyrelserna har svårigheter att klara av tillsynen samt att regelsystemet garanterar en offentlighet vad gäller de offentligrättsligt bildade stiftelserna. Detta gäller särskilt anslagsstiftelser vars verksamhet prövas fortlöpande i budgetprocessen och löntagarfondsstiftelserna, där regeringen utser ledamöter och RRV får utse revisor. Därutöver har någon eller några av akademierna rätt att utvärdera dessa stiftelser. i påpekar att det inte finns någon myndighet som med stöd av stiftelselagen kan ingripa mot statligt bildade stiftelser. Av lagen eller dess förarbeten kan inte utläsas några motiv till varför tillsynen ska vara begränsad. Detta gäller även andra offentligt bildade stiftelser. Ur demokratisk synpunkt är det motiverat med en oinskränkt tillsyn av stiftelser vars förmögenhet härrör från offentliga medel. Förslaget kräver en ändring i årsredovisningslagen samt att inskränkningarna i stiftelselagen tas bort. Genom ändringen skulle den allmänna skyldigheten för tillsynsmyndigheten att ingripa slås fast och årsredovisningarna skulle bli lättare att ta del av även för allmänheten. i län delar revisorernas slutsats att det saknas anledning att undanta statligt bildade stiftelser från fullständig tillsyn. påpekar att det finns ett stort antal stiftelser som förvaltas av en statlig myndighet, exempelvis av universitet, som endast är föremål för en begränsad tillsyn. De löntagarfondsbildade stiftelserna hanterar utomordentligt stora tillgångar. Det är viktigt att tillsynen är tillfyllest. Därmed bör tillsynsorganisationen ses över med utgångspunkt att tillsynen över samtliga stiftelser blir likartad. i har inget att erinra mot att även statligt bildade stiftelser ställs under full tillsyn. I fråga om de löntagarfondsbildade stiftelserna bör dock undersökas om en tillfredsställande tillsyn inte kan uppnås genom att RRV utnyttjar sin rätt att utse revisorer och att RRV ges möjligheter att effektivitetsgranska även dessa stiftelser. i har inget att erinra mot att statligt bildade stiftelser ställs under full tillsyn. I de fall staten bildat stiftelser tillsammans med annan bör möjligheten lämnas öppen att föreskriva om begränsad tillsyn. anser att det inte finns skäl för att ytterligare utöka länsstyrelsernas granskning och tillsyn. MISTRA menar att det är naturligt att länsstyrelserna ska erhålla årsredovisningar från registrerade stiftelser. SSF uppger att stiftelsen givetvis inte har någon invändning mot att länsstyrelserna, om man så finner lämpligt, ökar sin tillsyn av stiftelser. En granskning av av SSF skulle dock inte tillföra något som står i proportion till de nya insatser som skulle krävas. Länsstyrelserna arbetar inte nationellt och torde inte ha någon kompetens eller några resurser att uppmärksamma forskningsfinansieringsfrågor vid universitet och högskolor. Mot bakgrund av RRV:s och de kungliga akademiernas granskning av stiftelsen finns inte heller något ytterligare behov av räkenskaps- eller verksamhetsgranskning. Möjligheter till utökad kontroll revisorer föreslår att regeringen gör en genomgång av den förordning (1993:958) som reglerar vilka bolag och stiftelser som har rätt att granska. Enligt revisorerna borde det finnas en bättre överensstämmelse mellan bolag och stiftelser som RRV har rätt att utse revisorer i och de verket har rätt att effektivitetsgranska. RRV delar revisorernas uppfattning om att förordningen är föråldrad och behöver ses över. Enligt RRV bör man i detta sammanhang analysera sambandet mellan lagen om RRV:s granskning av statliga bolag och stiftelser och nämnda förordning. Enligt verket finns det inte skäl att inskränka revisionsmandatet till de i förordningen uppräknade bolagen och stiftelserna. MFR menar att revisionen av stiftelsernas arbete i möjligaste mån bör efterlikna den revision som forskningsråden utsätts för. Detta skapar tilltro till systemet hos forskarna och allmänheten. TFR ställer sig avvaktande till den förordade översynen. Sedvanlig redovisningsrevision kan lämpligen utföras eller initieras av RRV och innefatta en kontroll att stiftelserna eller akademierna i tillfredsställande omfattning låter genomföra oberoende utvärderingar. Regeringen har ansvaret att informera nya ledamöter Nyutnämningar av nya styrelseledamöter bör föregås av en dialog mellan regeringen, styrelsen och stiftelsernas tjänstemän. Härigenom kan regeringen ta till vara erfarenheter och inhämta synpunkter exempelvis i fråga om kompetensbehov. revisorer föreslår också att regeringen utarbetar riktlinjer för information till styrelseledamöter i statligt bildade stiftelser som möjliggör en systematisk information inför nyutnämningar. RRV anser att det är viktigt att personer som accepterar en nominering som ledamot är medvetna om sitt ansvar enligt stiftelselagen. Detta gäller samtliga stiftelser. Även den stiftelseförvaltning som ankommer på myndighet eller annan juridisk person vid s.k. anknuten förvaltning måste känna till ansvaret i enlighet med stiftelselagen. Informationen bör därför vara generell och inte begränsas till statliga stiftelser. Det bör ankomma på tillsynsmyndigheterna att förmedla sådan information. Mot bakgrund av styrelsernas ansvarsfulla roll i utvecklingen av stiftelsernas arbete tillstyrker MFR revisorernas förslag om att utnämningar av styrelseledamöter bör föregås av en dialog mellan regering, styrelsen och stiftelsernas tjänstemän. NFR tillstyrker förslaget och föreslår att sådana riktlinjer inte bara bör gälla ledamöter i statliga stiftelser utan också i statliga myndigheter för forskningsfinansiering generellt. Ledamöter i forskningsrådens styrelser utses genom elektorsval, vilket garanterar en god kompetens och förankring i forskarsamhället. Denna kompetens bör, på samma sätt som i forskningsstiftelserna, kompletteras med information om ansvarsfrågor gällande för en ledamot i en statlig beslutande verksstyrelse. MISTRA välkomnar förslaget att information ska ges innan en styrelseledamot utses. anger att det vore önskvärt att ledamöterna redan i samband med att de tillfrågas av får information om det ansvar som stiftelsernas styrelse har för verksamheten. Samtliga stiftelser bör anta skriftliga jävsbestämmelser revisorer rekommenderar att samtliga stiftelsers styrelser utarbetar och antar skriftliga bestämmelser angående jäv som även omfattar externt anlitade experter i beredningsgrupper. Vidare rekommenderar revisorerna att stiftelserna klargör och tydligare informerar stödmottagarna om vilka krav på återrapportering och redovisning som ställs. RRV tillstyrker att det för samtliga stiftelser utarbetas skriftliga jävsbestämmelser samt att kraven på återrapportering klargörs. i län anger att de problem med jävssituationer som kan uppstå måste motverkas och stöder därför förslaget att samtliga stiftelser bör anta skriftliga jävsbestämmelser. och framhåller att man har utarbetat skriftliga jävsbestämmelser. meddelar att stiftelsens styrelse har för avsikt att fastställa riktlinjer för hantering av jäv. menar att skriftliga riktlinjer för hur jäv ska hanteras är av största vikt. För stiftelsen har dessa riktlinjer inte formellt beslutats på styrelsenivå, detta planeras ske . har på revisorernas uppdrag genomfört en granskning av stiftelsernas administrativa kostnader. En jämförelse över tiden inom så väl som mellan stiftelserna har gjorts. Enligt konsulterna visar en sammantagen bild att det finns kostnadsposter som förefaller höga. Exempelvis anges att stiftelsernas kostnader för redovisning och revision närmare bör analyseras. Stiftelsernas pensionskostnader tycks också generellt ligga relativt högt. RRV menar att storleken på stiftelsernas verksamhetskostnader är beroende av ambitionsnivån i stiftelsernas prövning och uppföljning av bidragsverksamheten. Den nyckeltalsjämförelse som redovisas kan därför inte ligga till grund för slutsatsen att vissa verksamhetskostnader är för höga.