frsrdg · GN04RR10 · 2000-01-01 00:00:00 — specialistutbildning 0 612 612 0 1 250 1 250 Forskning och utveckling 21 966 31 541 53 507 26 357 26 770 53 127 Summa 28 676 243 370 272 . Uppgifterna är hämtade ur Försvarshögskolans årsredovisning för . Uppgifterna är hämtade ur regleringsbrevet till Försvarshögskolan för . Regeringen ville att den högre totalförsvarsutbildningen skulle bli avgiftsfinansierad Den högre totalförsvarsutbildningen vänder sig till chefer och andra personer i ledande befattningar från statlig och administration, näringsliv, massmedier och det militära försvaret. av kursdeltagarna är civila. En övergripande målsättning med utbildningen är att ge kursdelta-garna goda kunskaper i svensk säkerhetspolitik och om totalförsvaret (Högre totalförsvarsutbildning, Försvarshögskolan 1999). Totalförsvarsutbildningen utgör en liten andel av skolans totala omsättning. Av tabellen ovan framgår att intäkterna till den högre chefsutbildningen för totalförsvaret beräknas uppgå till . Det motsvarar mindre än fem % av skolans totala inkomster. I regleringsbrev för begärde regeringen att Försvarshögskolan skulle lämna förslag till på vilket sätt skolans högre totalförsvarsutbildning skulle kunna vara helt avgiftsfinansierad från . Försvarshögskolan föreslog att utbildningen skulle bli avgiftsfinansierad I en skrivelse till regeringen föreslog Försvarshögskolan att den högre totalförsvarsutbildningen skulle finansieras genom avgifter på samma sätt som skolans övriga utbildningar (FHS 23 240:60641). Försvars-högskolan föreslog att regeringen skulle tilldela erforderligt anslagsmedel till skolans beställare, ÖCB och Försvarsmakten. Enligt Försvarshögskolan borde regeringen genom regleringsbrev säkerställa att ÖCB och Försvars-makten beställde högre totalförsvarsutbildning från Försvarshögskolan. Av skrivelsens bilaga framgår emellertid att Försvarshögskolan ansåg att det var bättre om den högre totalförsvarsutbildningen kunde förbli finansierad genom anslag direkt till skolan. Försvarshögskolan trodde inte att en över-gång till avgiftsfinansiering skulle medföra att utbildningen skulle bli mer efterfrågestyrd. I bilagan förklarade att skolan redan hade väl utvecklade kontakter med de myndigheter och intresseorganisationer som skickade elever till den högre totalförsvarsutbildningen. Försvarshögskolan menade att myndigheterna hade goda möjligheter att påverka utbildningens inriktning. Skolans verksamhet var därför i hög grad redan efterfrågestyrd. Försvarshögskolan var också tveksam till att statsmakterna skulle delegera besluten om utbildningen till ÖCB och Försvarsmakten. Skolan befarade att ÖCB och Försvarsmakten skulle bli dåliga beställare av högre totalför-svarsutbildning. Försvarsmakten hade enligt Försvarshögskolan litet intresse för utbildningen. ÖCB skulle enligt Försvarshögskolan inte ha lika goda förutsättningar som skolan att nå ut till viktiga målgrupper för utbildningen. Försvarshögskolan uttryckte farhågor för att ÖCB och Försvarsmakten skulle börja använda den högre totalförsvarsutbildningen som en "budgetregulator". Av skrivelsens bilaga framgår att det fanns oro för att ÖCB och Försvarsmakten på grund av t.ex. besparingskäl skulle välja att inte be-ställa utbildning från Försvarshögskolan. Enligt bilagan kunde alltför stora omkastningar i beställningarna medföra svårigheter för skolans långsiktiga planering. Bland annat skulle skolan enligt skrivelsen ha svårt att behålla lärare och annan kompetens om uppdragsgivarna plötsligt minskade sina beställningar. Regeringen föreslog att utbildningen skulle avgiftsfinansieras föreslog regeringen att den högre chefsutbildning för totalför-svaret skulle finansieras med avgifter (prop. 1998/99:1, utg. omr. 6 Totalför-svar). Regeringen motiverade förslaget med att avgifter skulle öka myndig-heternas behovsprövning och kostnadsmedvetenhet (prop. 1998/99:1, utg. omr. 6 Totalförsvar). Regeringen menade också att avgiftsfinansiering skulle medföra att styrningen och inriktningen för verksamheten skulle bli tydligare. I propositionen förklarade regeringen inte varför avgiftsfinansie-ring skulle medföra ökad behovsprövning och kostnadsmedvetenhet. Inte heller förklarade regeringen på vilket sätt styrningen och inriktningen för verksamheten vid skulle bli tydligare genom en övergång från anslagsfinansiering till avgiftsfinansiering. När försvarsutskottet skulle behandla regeringens förslag om att den högre chefsutbildningen för totalförsvaret skulle finansieras med avgifter uttryckte utskottet tveksamhet (bet. 1998/99:FöU1). erin-rade om att utskottet tidigare hade betonat vikten av att bevara den inriktning och karaktär som hade präglat den gamla Försvarshögskolan. Försvarsut-skottet hade tidigare betonat betydelsen av att riksdag och regering genom anslag över statsbudgeten kunde styra omfattningen och inriktningen av den högre chefsutbildningen för totalförsvaret (bet. 1996/97:FöU1). Genom att verksamheten finansierades direkt med anslag över statsbudgeten hade statsmakterna enligt utskottet goda möjligheter att styra omfattningen och inriktningen på utbildningen (bet. 1996/97:FöU1). Regeringen menade att avgiftsfinansiering inte skulle innebära att inrikt-ningen av den högre chefsutbildningen för totalförsvaret förändrades. I sitt förslag till framhöll regeringen att den speciella inriktning och karaktär som kännetecknade den gamla Försvarshögskolan skulle bevaras (prop. 1998/99:1, utg.omr. 6 Totalförsvar). konstaterade att regeringens förslag om utökad avgiftsfi-nansiering innebar att riksdag och regering lämnade över till och Försvarsmakten att i förhandlingar med Försvarshög-skolan besluta om utbildningens omfattning och inriktning (bet. 1998/99:FöU1). Utskottet biföll emellertid regeringens förslag (prop. 1998/99:1, utg.omr. 6 Totalförsvar, bet. 1998/99:FöU1, rskr. 1998/99:74-78). framhöll försvarsutskottet att utskottet uppmärksamt skulle följa effekterna av den nya finansieringsformen. Regeringens styrning av högre totalförsvarsutbildning För att säkerställa den högre chefsutbildningen för totalförsvaret vid har regeringen riktat specifika krav till bestäl-larna av utbildningen. Av regleringsbreven till ÖCB och Försvars-makten framgår att de två myndigheterna under respektive budgetår måste köpa ut-bildning hos Försvarshögskolan för . Regeringen ville därmed säkerställa att ÖCB och För-svarsmakten beställde utbildningen från Försvarshögskolan. Beställarna anser att detaljstyrningen är onödig Enligt företrädare för Försvarsmakten och ÖCB skulle de båda myndighe-terna köpa motsvarande mängd utbildning från Försvarshögskolan även om regeringen inte hade gått in och styrt med regleringsbreven. Företrädare för menar att Försvarshögskolans utbildningar har hög status inom totalförsvaret. Utbildningen är därför starkt efterfrågad. Samti-digt konstaterar företrädarna för ÖCB att Försvarshögskolan har monopol när det gäller högre chefsutbildning för totalförsvaret. Det finns inga andra högskolor som kan erbjuda den kompetens som Försvarshögskolan erbjuder. ÖCB har därför inget alternativ till Försvarshögskolans utbildning. Företrädare för har vidare förklarat att samarbetet med Försvarshög-skolan är "grundmurat ". Kontakterna mellan de båda myndig-heterna utgår från ett samarbete där ÖCB skickat elever till Försvarshögskolan. Enligt representanter för ÖCB skulle detta samarbete inte störas även om regeringen valde att inte detaljstyra ÖCB genom regle-ringsbrev. IHT ser nackdelar med avgiftsfinansieringen Som framgått var det den gamla Försvarshögskolan som tidigare bedrev den högre chefsutbildningen för totalförsvaret. För att bibehålla den totalför-svarskaraktär som fanns i den gamla Försvarshögskolan har det inrättats en särskild utbildningsfunktion för totalförsvarsutbildningen i den nya För-svarshögskolan. Utbildningsfunktionen har namnet () och har övertagit den gamla Försvarshögskolans uppgifter. Genom att inrätta IHT inom den nya Försvarshögskolan ska total-försvarsutbildningen skyddas från den militära dominansen i den nya För-svarshögskolan. IHT ska dock vara integrerad i Försvarshögskolan och fun-gera organisatoriskt på samma sätt som skolans övriga utbildningar (Torn-berg 1997). Ansvariga för IHT anser att den högre chefsutbildningen för totalförsvaret borde vara anslagsfinansierad. Av samtal framgår att varken ÖCB eller För-svarsmakten är aktiva i sina roller som beställare. IHT för i stället dialog med Försvarsdepartementet om institutets utbildningar. Institutet har också di-rekta kontakter med de myndigheter som skickar elever till institutet. Företrädare för anser därför att det inte finns någon anledning att in-stitutet ska behöva gå via ÖCB eller Försvarsmakten för att finansiera insti-tutets utbildningar. IHT skickar kurserbjudanden direkt till totalförsvarsmyn-digheterna och myndigheterna anmäler sina elever till institutet. Ansvariga för IHT uppger att avgiftsfinansieringen inte har medfört att in-stitutets utbildningar blivit mer efterfrågestyrda. I princip arbetar IHT på samma sätt som den gamla Försvarshögskolan gjorde före sammanslag-ningen med . Inom IHT finns ett utbildningsråd bestående av företrädare för Försvarshög-skolan och skolans större beställare. Rådets uppgifter är främst att (FHS 23 240:60641): ge råd angående kursutbud ge råd angående kursdeltagare ge råd angående pedagogik ge råd angående långsiktig utveckling vara en del i IHT:s kontaktnät med totalförsvarsmyndigheterna. för IHT samtal direkt med totalförsvarsmyndighe-terna om utbildningsbehov, utvärderingar m.m. Företrädare för menar att Försvarshögskolan har bättre kontakter än ÖCB med de myndigheter som skickar elever till institutet. Av samtalen framgår att skolan därmed skulle ha bättre möjligheter än ÖCB att uppfatta vilket behov det finns av högre totalförsvarsutbildning ute bland myndigheterna. Enligt ansvariga för IHT har avgiftsfinansieringen endast medfört att ad-ministrationen har ökat för institutet och skolans beställare. Först diskuterar och utvärderar Försvarshögskolan den högre chefsutbildningen tillsammans med skolans beställare i utbildningsrådet. Sedan rapporterar Försvarshög-skolan både till ÖCB och till Försvarsmakten om skolans verksamhet. Därut-över ska skolan och skolans beställare rapportera till regeringen. Avgiftsfi-nansieringen innebär också att IHT måste föra dialoger med ÖCB och För-svarsmakten om offerter och beställningar. Enligt företrädare för medför dessa dialoger ett stort administrativt arbete. Ansvariga för IHT anser att det skulle vara bättre om institutets kurser fi-nansierades genom ett anslag direkt till Försvarshögskolan. Enligt företrädare för skulle utbildningen på samma sätt som vara efterfrågestyrt tack vare institutets utbildningsråd. skulle Försvarsmakten, ÖCB och Försvarshögskolan minska det administrativa arbetet som avgiftsfinansi-eringen medför. I tabellen nedan finns det statistik över hur den högre chefsutbildningen för totalförsvaret har förändrats /96. Av statistiken är det emellertid svårt att dra några slutsatser om hur utbildningen har utvecklats. Det finns bl.a. risk att sättet att redovisa statistiken har påverkats av samman-slagningen mellan och Försvarshögskolan. kan ha tillkommit som gamla kostnader kan ha försvunnit. Skillna-der i styckkostnader, antal elever m.m. kan också bero på att utbildningens karaktär har förändrats. Verksamhetsområdet chefsutbildning för totalförsvaret Nyckeltal 1995/961 1997 1998 19992 Total kostnad, tkr 17543 12 289 9 965 5 690 Total intäkt, tkr - avgift 17 869 5 166 12 319 3 109 5 807 5807 Antal kurser 14 7 12 5 Antal kursdeltagare 423 238 355 123 Antal kursdeltagare per kurs 30 34 29 25 Kostnad per HP3, tkr 321 1 683 516 769 1. Avser 18 månader. Avser halvår, . Avser kostnaden för 40 godkända elevstudieveckor motsvarande två terminer. Källa: Försvarshögskolans årsredovisning för och delårsrapport för Det kan dock konstateras att det inte finns någon uppföljning av hur den högre chefsutbildningen för totalförsvaret faktiskt har utvecklats. Samtal med ansvariga handläggare i Försvarsdepartementet, Försvarsmakten, Överstyrel-sen för civil beredskap och i Försvarshögskolan visar att det inte finns några utvärderingar som analyserar hur den högre chefsutbildningen för totalför-svaret har förändrats. , En högskola för totalförsvaret, Arménytt 1999:3. Ds 1998:9, Svensk säkerhetspolitik i ny omvärldsbelysning. Ds 1999:2, Förändrad omvärld - omdanat försvar. Ds 1999:55, säkerhet - försvar. - Vägledning för statliga myndighetsstyrelse, Statskontoret 1997. ESV 1999:16, Att styra avgiftsbelagd verksamhet. ESV 1999:19, Informella kontakter i samband med regleringsbrev och års-redovisningar. (FHS 09 861:60807) Redovisning av FHS uppdrag 6 och 7 enligt regleringsbrev, Försvarshögskolan . (FHS 23 240:60641) Försvarshögskolans svar på regeringsuppdrag nr 2 i regleringsbrevet för avseende Försvarshögskolan, För-svarshögskolan . (FHS 19 110:61051) Högre totalförsvarsutbildning vid 1999, Försvarshögskolan . (FHS 23 300:61037) FHS samlade offert till FM 1999, Försvarshögskolan . (FHS 23 300:61251) FHS offert avseende Högre Chefsutbildning vid IHT samt utveckling och genomförande av nya civila program för totalför-svarsutbildning m.m., Försvarshögskolan . (FHS 23 300:61129) FHS samlade offert till FM 2000, Försvarshögskolan . (FHS 23 300:61130) FHS offert till ÖCB , Försvarshögskolan . (FHS 23 300:61334) Reviderad offert till FM 2000, Försvarshögskolan . (FHS 23 321:60519) Kvartalsrapport till Försvarsmakten efter 1:a kvartalet 1999, Försvarshögskolan . (FHS 23 321:60920) Kvartalsrapport till Försvarsmakten efter 2:a kvartalet 1999, Försvarshögskolan . (FHS 23 321:61251) Kvartalsrapport till Försvarsmakten efter 3:e kvartalet 1999, Försvarshögskolan . (FHS 23 320:61185) Kvartalsrapport till ÖCB efter 3:e kvartalet, Försvars-högskolan . (FHS 23 300:60970) 1999, Försvarshög-skolan . Fölster , systemskifte i fara - erfarenheter av privatisering, avregelering och decentralisering, () 1993. Försvarshögskolan - nivå och kvalitet, Försvarshögskolan 1998. Försvarshögskolan, årsredovisning 1998. Försvarsmaktens årsredovisning av . Försvarsmaktens årsredovisning 1998. Haldén , Försvaret och de svarta hålen - Försvarsmaktens återkom-mande ekonomiska obalanser, SCORE/, 1999. , Öppna dörren till ny karriär, Arménytt 1999:3. (HKV 19 100:6036) Slutlig beställning till Försvarshögskolan, Försvars-makten . (HKV 23 300:61334) Försvarsmaktens preliminära beställning till För-svarshögskolan, Försvarsmakten . (HKV 16 310:72258) Krigsplaceringsstatistik, Försvarsmakten den 25 okto-ber 1999. Högre totalförsvarsutbildning, Försvarshögskolan 1999. Kurskatalog - /99, Försvarshögskolan. Kurskatalog - , , utbildningsprogram /99 (1999/00), Försvarshögskolan. Kurskatalog - /00, Försvarshögskolan. årsredovisning 1995/96. , och , , Förvaltningspolitik, Publica , 1993. Rombach, , Den marknadslika kommunen - en effektivitetsstudie, Nere-nius & Santérus förslag, 1997. RRV 1997:61, Underlag för utvecklad styrning och kontroll. RRV 1998:47, Officerarna i försvaret -- utbildning, utnyttjande och kompe-tens. RRV 1998:59, med beställar/utförar-modellen - en granskning av konkurrensförutsättningen av drifttjänster. , , Den offentliga sektorns utveckling - tillbakablickar och framtids-perspektiv, Blickpunkten 1993:1. SOU 1979:61, Förnyelse genom omprövning. SOU 1983:39, Politisk styrning - administrativ självständighet. SOU 1985:40, Regeringen, myndigheterna och myndigheternas ledning. SOU 1990:57, Personalutbildning inom totalförsvaret. SOU 1991:112, Försvarsmaktens ledning. SOU 1993:42, Försvarets högskolor. SOU 1993:72, Att inhämta synpunkter från medborgarna - Det kommunala omröstingsinstitutet i tillämpning. SOU 1993:73, Radikala organisationsförändringar i kommuner och lands-ting. SOU 1995:129, En styrande krigsorganisation. SOU 1996:123, Iakttagelser och förslag efter omstruktureringen av försva-rets ledning och stöd. SOU 1996:132, Det stora och snabba greppet. SOU 1997:15, Det svåra samspelet - Resultatstyrningens framväxt och proble-matik. SOU 1998:42, Försvarsmaktsgemensam utbildning för framtidens krav. , , Den nya Försvarshögskolan, Försvarshögskolan 1997. (ÖCB dnr 4-1584/98) Antagande av offert avseende Högre Chefsutbildning vid IHT, . (ÖCB dnr 2-96/99) Delårsrapport , . (ÖCB dnr 5-621/99) Rapport från genomgång av delfunktionen Elförsörjning, . Sammanställning av remissinstanser vid remittering av revisorernas rapport i det nya försvaret (1999/2000:5) Myndigheter under regeringen har anmodats att yttra sig över rapporten. Expeditionschefen i Försvarsdepartementet har givits tillfälle att yttra sig. Samtliga remissinstanser har lämnat remissvar till revisorerna. Expeditionschefen i Försvarsdepartementet anser det olämpligt att han som tjänsteman i ska lämna synpunkter på hur regeringen styr Försvarshögskolan och de andra försvarsmyndigheterna. Expeditionschefen anser dock att revisorernas rapport bygger på en missuppfattning. Han har därför valt att lämna synpunkter på rapporten. Vidare har expeditionschefen invändningar mot att revisorerna i förordet till rapporten skriver att företrädare för Försvarsdepartementet, Försvarshögskolan, har intervjuats under granskningen. Expeditionschefen menar att departementets handläggare för Försvarshögskolan och andra handläggare i departementet som intervjuats under granskningen inte företräder Försvarsdepartementets uppfattning. Försvarshögskolan bör inte utsättas för konkurrens I sitt remissvar hänvisar expeditionschefen till . Enligt LEMO skulle Försvarsmakten endast ha kompetens och resurser för att lösa sin huvuduppgift, dvs. att ta fram och upprätthålla krigsförband. Annan verksamhet skulle inte ingå i Försvarsmakten. Olika former av stöd till Försvarsmakten skulle enligt LEMO utgå från följande grunder: I första hand skulle Försvarsmaktens behov tillgodoses genom att Försvarsmakten sökte kontakt med marknaden. Om inte det gick skulle Försvarsmakten försöka söka sig till den övriga statsförvaltningen. I sista hand skulle Försvarsmaktens stödmyndigheter inom Försvarsdepartementets område tillgodose Försvarsmaktens behov. Expeditonschefen uppger att anledningen till att stödmyndigheterna blev avgiftsfinansierade var att Försvarsmakten skulle få ett odelat ansvar för vad som skulle göras inom försvaret. Försvarsmakten skulle själv få avgöra hur resurserna skulle fördelas. Alternativet hade varit anslagsfinansiering. Enligt expeditionschefen skulle anslagsfinansiering ha inneburit att regeringen och hade fått förlita sig på Försvarsmaktens kompetens. skulle regeringen och med anslagsfinansieringen haft ansvar för både resursfördelning och vad som skulle göras inom försvaret. Expeditionschefen i Försvarsdepartementet hävdar att revisorernas rapport bygger på en missuppfattning. Enligt expeditionschefen har revisorerna i rapporten uppfattat att huvudsyftet med LEMO-reformen var att skapa ett affärsmässigt förhållande mellan Försvarsmakten och stödmyndigheterna. Expeditionschefen menar att det inte ska vara en komersiell relation mellan Försvarsmakten och Försvarshögskolan i den meningen att myndigheterna ska köpa och sälja tjänster mellan varandra. Förhållandet mellan de båda myndigheterna ska bygga på förtroende, tydliga ansvarsroller och att man kompletterar varandra. Enligt expeditionschefen saknar Försvarshögskolan konkurrenter. Statsmakterna har därför beslutat att Försvarsmakten ska utbilda sina officerare vid . Expeditionschefen anser vidare att Försvarsmakten och Försvarshögskolan inte ska utsättas för konkurrens. Expeditionschefen menar att det skulle öppna för andra aktörer att utbilda officerare. Försvarsmaktens inflytande över officersutbildningen Expeditionschefen i Försvarsdepartementet delar revisorernas uppfattning om att Försvarsmakten och Försvarshögskolan har otydliga roller som beställare och utförare. Expeditionschefen uppger att Försvarsmakten fortlöpande har vidtagit åtgärder för att förbättra sin styrning av officersutbildningen. Inom Högkvarteret kommer bl.a. en central utbildningsfunktion att bildas . När det gäller antalet officerare som utbildas vid vill expeditionschefen understryka att det inte är krigsorganisationens behov som är styrande. Expeditionschefen konstaterar att regeringens uppgifter till Försvarsmakten är styrande för Försvarsmaktens behov av officerare. Expeditionschefen uppger att Försvarsmaktens rekrytering av officerare inte har varit behovsstyrt . Omfattande besparingar har lett till underskott av officerare. Antalet utbildade officerare vid kommer därför att öka . Expeditionschefen uppger vidare att det inte är resursbrist som är orsaken till att Försvarshögskolan har fått ansvaret för "den röda tråden" av offi Expeditionschefen menar att Försvarshögskolans utökade ansvar för all officersutbildning beror på att officersutbildningarna ska akademiseras. Ingen sätter press på Försvarshögskolan Expeditionschefen konstaterar att det finns ett behov av att följa upp Försvarshögskolans kostnader. Enligt expeditionschefen bygger avgiftsfinansiering på att regeringen är ansvarig för Försvarshögskolans produktivitet. Expeditionschefen uppger att regeringen utövar detta ansvar med hjälp av Försvarsmakten. Expeditionschefen instämmer i revisorernas uppfattning i rapporten om att det saknas en tydlig dokumentation mellan Försvarsmakten och Försvarshögskolan. mot det civila samhället Enligt expeditionschefen ska Försvarshögskolans verksamhet styras av det behov som myndigheterna inom det civila försvaret förmedlar till Försvarshögskolan. har i denna del till uppgift att företräda myndigheterna i det civila försvaret. Expeditionschefen har invändningar mot att revisorerna i rapporten uppger att de civila utbildningarna utgör av skolans totala inkomster. Expeditionschefen menar att detta argument inte är tillräckligt för att revisorerna ska föreslå att Försvarshögskolan i större utsträckning bör ge det civila försvarets behov utrymme i sin utbildning och forskning. Expeditionschefen uppger att inkomstandelar inte på ett riktigt sätt illustrerar utvecklingen av de civila inslagen i Försvarshögskolans verksamhet. Som huvudskäl framför expeditionschefen att de militära utbildningarna fått en ökad andel civila inslag. Kurserna redovisas dock som militära kurser eftersom deltagarna är yrkesofficerare. Expeditionschefen uppger också att de civila chefs- och specialistutbildningarna ökat mycket kraftigt . Expeditionschefen instämmer inte med revisorerna om att Försvarshögskolans kontakter med de civila högskolorna är begränsade. Enligt expeditionschefen samarbetar Försvarshögskolan med Kungl. Tekniska högskolan, universiteten i , , och samt med . Ställ krav på beställarna Expeditionschefen anser att det finns anledning att regeringens regleringsbrev utvecklas i enlighet med revisorernas förslag. Exepeditionschefen anser dock att Försvarsmakten inte ska behöva motivera varför Försvarsmakten beställer från Försvarshögskolan. Enligt expeditionschefen kan inte marknaden tillgodose Försvarsmaktens behov. Statsmakterna har beslutat att Försvarshögskolan ska ansvara för officersutbildning. Försvarsmakten ska därför inte söka sig till andra utbildningsanordnare. Expeditionschefen menar att det inte finns några utbildningsanordnare som kan konkurrera med Försvarshögskolan. Ställ krav på Försvarshögskolan Expeditionschefen uppger att Försvarsdepartementets målsättning är att Försvarshögskolan också framöver ska ha motsvarande styrelseform som de civila högskolorna, dvs. en styrelse med begränsat ansvar. När det gäller tillsyn av Försvarshögskolans officersutbildning hänvisar expeditionschefen till att haft i uppdrag att göra en översyn. Regeringen har som avsikt att ska få ett nytt uppdrag att göra en översyn av Försvarshögskolans officersutbildning. Enligt expeditionschefen torde därmed revisorernas förslag i denna del vara tillgodosett.