frsrdg · GN04JO1 · 2000-01-01 00:00:00 — Jag får härmed, efter samråd med chefsjustitieombudsmannen , enligt 4 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän väcka fråga om sådan författnings-ändring som kan undanröja de oklarheter som ovan berörts . Jag överlämnar därför en kopia av detta beslut till (). Jag överlämnar också en kopia av beslutet till socialförsäkringsutskottet för kännedom. Försäkringskassa har i ett ärende om återbetalningsskyldighet för underhållsstöd inte fattat beslut i en fråga om anstånd på grund av att ansökan inte gjorts på den av RFV fastställda blanketten (Dnr 2024-1998) meddelade JO Pennlöv följande beslut i ett ärende gällande allmänna för-säk-rings-kas-sa. har klagat på handläggning av ett ärende rörande underhållsstöd. Han har i huvudsak anfört att han vid ett flertal tillfällen begärt anstånd med att fullgöra återbetalningsskyldigheten men att han inte har fått något svar från . Ärendet har remitterats till allmänna försäkringskassa. - tf. direktören - har anfört sammanfattningsvis följande. ett underlag för beräkning av återbetalningsbelopp. Samma månad skickade J.F. en skrift till . Vid besvarandet av skriften förklarade kassan reglerna om an-stånd med fullgörande av återbetalningsskyldighet och bifogade en an-sök-nings-blankett. fastställde J.F:s återbetalningsbelopp. med en begäran om omprövning till kassan. I omprövningsskriften begärde han även anstånd med att fullgöra återbetalningsskyldigheten. I beslut fann inte skäl att ändra sitt tidigare beslut. överklagade beslutet till länsrätten. I överklagandet begärde han för anstånd med fullgörandet av återbetalningsskyldigheten. Länsrätten avslog överklagandet och återförvisade ärendet till försäkrings-kassan vad avsåg J.F:s ansökan om anstånd. Med anledning av länsrättens dom skickade kassan ett meddelande och en ny ansökningsblankett till J.F. Inte heller denna blankett skickade han tillbaka till kassan. Ärendet överlämnades till kronofogde-myndig-heten för indrivning. fick en skrift från J.F. i vilken han bl.a. begärde att få ett beslut på sin ansökan om anstånd. - Enligt 11 § () föreskrifter (RFFS 1996:18) om underhållsstöd görs ansökan om anstånd på en av RFV fastställd blankett. Föreskrifterna kan enligt kassans uppfattning tolkas så att det inte krävs att en ansökan om anstånd måste göras på den fastställda blanketten. Om den bidragsskyldige skriftligen begär anstånd med fullgörandet av återbetalningsskyldigheten bör en sådan begäran kunna godtas som en ansökan. På grund av att uppgifterna enligt 42 § lagen (1996:1030) om underhållsstöd jämförd med 20 kap. 8 § lagen (1962:381) om allmän försäkring skall lämnas på heder och samvete är det oftast lämpligast att en ansökan eller i vart fall kompletteringen av ansökan sker på den av RFV fastställda blanketten. I det aktuella ärendet borde efter att J.F. i sin omprövningsskrift begärt anstånd ha bett honom att i första hand komplettera sin ansökan på den fastställda blanketten. Därefter borde kassan ha meddelat beslut i ärendet. - Anledningen till att något beslut inte fattades är att länskontor 1 ansåg att det inte förelåg någon ansökan från J.F. så länge han inte fyllde i den fastställda blanketten. Kontoret godtar dock numera en skriftlig ansökan om anstånd. - beklagar att J.F. fick vänta på svar på skriften och att beslut i anståndsfrågan ännu inte har fattats. kommer att meddela honom ett beslut. har kommenterat remissvar. Härefter har J.F. inkommit med ytterligare två skrifter till JO, i vilka han huvudsakligen anfört att han ännu inte fått något beslut av i anståndsfrågan. Ärendet har på nytt remitterats till allmänna försäkrings-kassa. - direktören - har anfört samman-fattningsvis följande. För att kunna ta ställning till J.F:s ansökan om anstånd skickade för-säkringskassan honom en begäran om komplettering. Denna komplettering kom in till kassan . fick en skrift från J.F. där han efterlyste det beslut som utlovats i kassans remissvar till JO . Ärendet återkallades från kronofogdemyndigheten. Kassan besvarade skriften . fattade kassan beslut rörande J.F:s begäran om anstånd med att fullgöra återbetalningsskyldigheten för . fattade kassan beslut rörande . översände en begäran om gallring av uppgift om felaktigt restfört underhåll till . - Försäkrings-kassan har inte någon förklaring till varför J.F:s ansökningar om anstånd blivit liggande utan åtgärd. Den bristande handläggningen kommer att tas upp med berörd handläggare. Även kontorets övriga handläggare kommer att påminnas om bl.a. vikten av att besvara brev och skyldigheten att fatta beslut. har härefter inkommit med en mängd handlingar. anfört synpunkter på besked av att kassan inte har möjlighet att tillmötesgå hans begäran om att få betala enligt plan. Han har därvid bifogat en betalningsavisering, av vilken framgår att betalningsplan kan förekomma. Ärendet har återigen remitterats till allmänna försäkrings-kassa. - direktören - har redogjort för gällande regler och förklarat att kassan enligt dessa saknar möjlighet att upprätta en betalningsplan. Av en bifogad bilaga till remissvaret framgår att den betalningsplan som kan förekomma och som åsyftas i texten på betalningsaviseringen är i det fall den bidragsskyldige har beviljats anstånd i någon form. har beretts tillfälle att yttra sig över remissvaret men har inte hörts av. Jag delar bedömning att en skriftlig ansökan om anstånd med att fullgöra återbetalningsskyldighet måste tas upp för handläggning även i de fall ansökan inte har gjorts på en av RFV fastställd blankett. Handläggningen måste sedermera resultera i någon form av beslut som den försäkrade i förekommande fall kan begära omprövning av. J.F:s första begäran om anstånd kom in till . Först fattade beslut. En sådan lång handläggningstid är givetvis helt oacceptabel. Kassan har anfört att anledningen till att något beslut inte fattades är att länskontor 1 ansåg att det inte förelåg någon ansökan så länge J.F. inte fyllde i den av RFV fastställda blanketten. J.F:s skrift innehöll dock ett yrkande, som kassan i någon form borde ha tagit ställning till. underlåtenhet i detta avseende förtjänar kritik. Vidare är det för mig obegripligt att för-säkringskassan inte i anslutning till sitt remissvar till JO fattade beslut i sakfrågan. Jag vill slutligen påpeka att dröjde väl länge med att besvara J.F:s skrift som kom in till kassan . Vad som i övrigt förekommit i ärendet föranleder inte någon kommentar från min sida. Parts begäran att få del av handlingar med stöd av reglerna om partsinsyn, bl.a. fråga om skyndsamhetskravet (Dnr 184-1998) JO Pennlöv meddelade följande beslut i ett ärende gällande läns allmänna försäkringskassa. har klagat på handläggning av hans förtidspen-sions-ärende. Han har anfört bl.a. följande. Han sökte förtidspension efter att ha haft sjukbidrag . Sjukbidraget för-längdes sedan i två omgångar ge-nom be-slut av tjänstemän. Eftersom beslut sedan dröjde kontaktade han i decem-ber 1997 och fick till sin förvåning höra att beslut hade fattats föregå-ende månad, . Han blev något förvånad eftersom kassan lovat honom att han skulle få del av beslutsunderlag minst före nämn-dens beslut. skickade därefter föredragningspromemorian till ho-nom och när han gick igenom den upptäckte han en del felaktigheter. Han ringde därför och begärde att få en kopia av sin akt för att se om det fanns fler felaktigheter. Tjänstemannen på kassan avvisade hans begäran med motivering att kassan inte hade tid med det och att kassan hade annat göra. Han kontak-tade då som upplyste honom om att han hade rätt att få se sin akt men att han i så fall var tvungen att betala för kopiorna. har vidare klagat på handläggning av hans rehabilitering. Anmälan har remitterats till för yttrande såvitt avser vad U.K. har anfört om dels bristande kommunicering före beslut om sjukbidrag, dels att han blivit nekad att få se sin akt. har i remissvaret genom tf. direktören anfört följande. lämnar följande synpunkter beträffande bristande kom-municering K. beviljades genom beslut i socialförsäkringsnämnden i hel förtidspension . be-slut har avsett sjukbidrag under tiden juni 1994-maj 1997. Kassan tolkar K:s skrivelse till JO på så sätt att hans missnöje över bris-tande kommunicering avser beslutet om hel förtidspension från den 28 no-vember 1997. Att förtidspensionsärendet inte kommunicerades K. före beslut har sin grund i de kontakter som förekommit med K. under utredningen samt vad som kom till uttryck i ansökan. Handläggaren gjorde den bedömningen att K:s ansökan avsåg hel förtidspension och i och med att man avsåg att tillmötesgå honom till fullo i ett gynnande beslut ansågs kommunicering obehövlig. När kassan i efterhand går igenom ärendet finner man att kassans försäk-ringsläkare, inför beslut i socialförsäkringsnämnden, lämnat ett yttrande i vilket han gjort en bedömning av K:s nedsättning av arbetsförmågan samt varaktigheten av denna. Eftersom en försäkringsläkares yttrande i ett ärende inte är att anse som kas-sans egna synpunkter utan utgör utredningsmaterial i ärendet borde givetvis detta yttrande ha kommunicerats K. Handläggaren har genom att anse att försäkringsläkarens yttrande också är myndighetens egna synpunkter förtagit K. rätten att bemöta påståenden och att eventuellt komplettera utredningsmate-rialet. Kassan beklagar det in-träffade. Kassan lämnar följande synpunkter beträffande vägran att utlämna kopior av innehållet i akt kontaktade K. per telefon biträdande områ-deschef och begärde att allt material i hans pensionsakt skulle fotokopieras så att han kunde hämta materialet . be-dömde att detta var en alltför långtgående begäran och menade att en sådan ser-vice måste anpassas till rådande arbets- och resurssituation och föreslog därför att K. skulle besöka kontoret och tillsammans med berörd hand-läggare gå igenom akten och markera vilka handlingar han ansåg sig be-höva. förklarade vidare att K. måste betala kopiorna i det fall det blev fråga om ett stort antal. Ett mindre antal skulle K. kunna erhålla utan kostnad. besökte K. kontoret och fick tillfälle att gå igenom sin akt. Några kopior av handlingar begärdes inte. Genom en just nu pågående internutbildning för samtlig personal i förvalt-ningsrätt, som bl.a. inne-håller regler kring journalföring, partsinsyn, kom-municering, motivering av beslut samt offentlig-het och sekretess, poängterar kassan vikten av att förvaltningslagens regler följs. Problem kring t.ex. vad som skall kommuniceras belyses härvid. har kommenterat remissvaret. Enligt 17 förvaltningslagen (1986:223) (FL) får ett ärende inte avgöras utan att den som är sökande, klagande eller annan part har underrättats om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än honom själv och han har fått tillfälle att yttra sig över den, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Undantag från huvudregeln kan ske bl.a. när det är uppenbart att det inte är nöd-vändigt att kommunicera. Gynnande beslut, t.ex. bifall till en ansökan, kan fattas utan föregående kommunicering. Syftet med förvaltningslagens bestämmelser om kommunicering är att den försäkrade därigenom skall få kännedom om uppgifter som lämnats av andra och ges tillfälle att komma med egna synpunkter och be-möta eventuella fel-aktig-heter. har uppgett att anledningen till att den inte kom-mu-nicerade U.K. föredragningspromemorian före socialförsäkringsnämndens sammanträde var att förslaget till beslut inte gick honom emot. hade ansökt om för-tidspen-sion vilket också var kassans förslag. Det är givetvis riktigt att kommuni-cering kan underlåtas för det fall ett beslut inte går parten emot. har uppgett att den trots detta borde ha kommunicerat U.K. eftersom kassan inhämtat utlåtande av försäkrings-läkaren. Jag delar den uppfattningen såtillvida att i tvek-samma fall är det bättre att kommunicera parten beslutsunderlaget än att underlåta kommuni-cering. Det kan också ibland vara svårt att avgöra om beslutet är helt gynnande eller ej för den försäkrade. har också hävdat att han vid sina kon-takter med kas-san blivit lovad att få ta del av beslutsunderlaget innan kassan fat-tade sitt beslut. Begäran att få ta del av akt Den som är part i ett ärende hos en myndighet har rätt att ta del av det som har tillförts ärendet, om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. En be-gränsning av parts rätt att ta del av uppgifterna måste ha stöd i författning (16 § FL). En enskild kan även grunda en framställning om att få ta del av handlingar på tryck-frihetsförordningens (TF) bestämmelser om rätten att ta del av all-männa hand-lingar. En sådan framställning skall behandlas genast eller, om framställ-ningen avser att få en kopia av en allmän handling, skyndsamt (2 kap. 12 och 13 §§ TF). Om en framställning om att få ta del av en handling inte kan tillgodoses fullt ut - uppgifter i handlingen kanske om-fattas av sekretess eller handlingen kanske inte är allmän - skall den som begär att få ut handlingen underrättas härom. Han skall också enligt 15 kap. 6 § sekre-tesslagen (1980:100) underrättas om att han kan begära att frågan hänskjuts till myndigheten och att ett beslut av myndigheten krävs för att avgörandet skall kunna överklagas. Mot myndighetens avslagsbeslut får sökanden enligt 2 kap. 15 § TF och 15 kap. 7 § sekretesslagen föra talan hos kammarrätt. Att beslut som går att överklaga skall förses med full-följdshänvisning följer av 21 § FL. Rätten för part att ta del av material i "sitt" ärende följer, såvitt gäller allmänna handlingar som inte skall hållas hemliga, redan av om allmänna hand-lingars offentlighet. Reglerna om partsinsyn omfattar emeller-tid även handlingar som ännu inte nått det stadium i handläggningen då de blir att anse som allmänna handlingar. De omfattar enligt huvudregeln även hemliga handlingar. Dessutom avser de utredningsmaterial av annat slag än handlingar. Vilket regelsystem som skall tillämpas får avgöras utifrån den fram-ställning som den en-skilde gjort. I det fall någon åberopat sin ställning som part som grund för att få ta del av en handling finns inget krav på att framställningen skall behandlas genast eller någon möjlighet till formliga avslagsbeslut. Däremot skall framställ-ningen handläggas i enlighet med de allmänna regler som gäller för myndigheter-nas ser-viceskyldighet och ärendehandläggning (se 4 och 7 §§ FL samt , Nya för-valtningslagen med kommentarer, 4:e uppl., s. 79 och 183). Oavsett vilket regelsystem som skall tillämpas skall en framställning om att få ko-pior av handlingar behandlas med tillbörlig skyndsamhet. Enbart det förhållan-det att den som gjort framställningen är part i ärendet utgör inte skäl att ansökan skall handläggas med mindre skyndsamhet än om partsställning inte föreligger. Försäk-ringskassan har uppgett att när U.K. kontaktade områdeschefen och begärde att få kopior av sin pensionsakt bedömde kassan det som en alltför långt-gående begäran med hänsyn till arbetsläget och föreslog därför U.K. att han i stället skulle besöka kontoret och uppge vilka handlingar han ville ha kopior av. Det framgår inte av remissva-ret om den ifrågava-rande akten var omfat-tande, men mot bak-grund av kassans tvekan till U.K:s begäran kan jag mi-sstänka att så var fallet. Det in-träffade ger mig anledning att framhålla att en myndighet vid sin prövning av en utläm-nandefråga inte får låta egna värderingar eller bedömningar beträf-fande sökandens avsikt eller behov av handlingarna för-dröja handlägg-ningen. Det sagda innebär naturligtvis inte något hinder mot att informera sökan-den om om-ständigheter som kan ha betydelse i sammanhanget, t.ex. omfattningen av det be-gärda materialet och att han kan få betala kopierings-kost-naden. Särskilt för det fall be-gäran avser ett omfattande material är det viktigt att så sker. be-gärde att få kopior av sin akt skulle försäkrings-kassan ha prio-riterat arbetet med den begäran. I övrigt har inget framkommit som bör föranleda någon åtgärd eller uttalande från min sida. Med den kritik som ligger i det ovan sagda avslutar jag ärendet här. Miljö- och hälsoskydd samt djurskydd Fråga om delgivning av beslut då en nämnd har god-tagit en advokat som ombud i ett ärende enligt miljö-skyddslagen men inte krävt att han företedde fullmakt, m.m. (Dnr 5046-1997) I en anmälan till JO begärde KB Bryggeriudden, genom sitt ombud advokaten , att JO skulle granska om i kommun hade handlagt ett ärende rörande föreläggande enligt 40 § miljöskyddslagen (1969:387) på ett korrekt sätt. I anmälan anfördes följande. förelade KB Bryggeriudden vid äventyr av vite om att åtgärda ett avloppsutsläpp. Nämndens beslut överklagades hos , som upphävde beslutet på grund av formella brister. fattade därefter ett nytt beslut. har varit anmäld som ombud för Bryggeriudden. Hans fullmakt har omfattat samtliga åtgärder som erfordras i ärendet. Trots detta delgavs ett delegationsbeslut kommanditbolaget utan att någon underrättelse sändes till honom. Nämnden har vidare i ett fall (delegationsbeslut 15/97) lämnat en felaktig besvärshänvisning och i flera andra fall inte lämnat någon besvärshänvisning alls. Anmälan remitterades till i kommun som anförde bl.a. följande. 1 Att kommuns beslut sänts till fel mottagare. Beslutet har sänts till ägare och ej till juridiskt ombud. Bakgrund: Till i kommun har advokat i ett flertal skrivelser angivit att han är ombud för Bryggeriudden c/o . Skriftlig fullmakt vari inskrivits i vilken omfattning det juridiska ombudet har behörighet att ta emot delgivning av handling enligt 11 § Delgivningslag har ej inlämnats till . har tolkat 11 § Delgivningslagen så att när ingen fullmakt inlämnats bör ett beslut om föreläggande med vite sändas direkt till fastighetsägaren. Av 11 § Delgivningslagen framgår dock att ombudet bör underrättas. Så har ej skett vid delgivning av detta beslut. förutsätter dock att sak-ägaren underrättar sitt juridiska ombud om inkommen handling av den dignitet som ett vitesföreläggande innebär. Vid nästa beslut i ärendet, delegationsbeslut 15/97 sändes två beslut. Det första, utsänt 02 06, följde samma system som tidigare d.v.s. beslutet sändes endast till fastighetsägaren. Samma beslut men med besvärs-hän-visning inskriven i beslutet (ej som lös bilaga) sändes 1997 02 13 med juridiskt ombud som mottagare och fastighetsägaren som kopiemottagare. Överklagningstid räknas då från det datum då det senare beslutet kom det juridiska ombudet tillhanda. 2 kommun har lämnat felaktig besvärshänvisning i delegationsbeslut 15/97. Frågan om felaktig besvärshänvisning har anförts under ärendets gång. Det normala förfarandet är att ett beslut avslutas med följande rader: Om Ni är missnöjd med Miljö- och kulturnämndens delegationsbeslut kan Ni överklaga med stöd av 30 § Förvaltningslagen. Enklast sker detta om Ni följer informationen på den till beslutet bifogade blanketten. Denna text fanns på delegationsbeslut 15/97 som utsändes 02 06. Enligt uppgift skulle blanketten med information om hur ett ärende kan överklagas ej medföljt brevet. finner detta märkligt eftersom det är KB Bryggeriudden uppger att detta har hänt. sänder ut ett antal beslut med besvärshänvisning via kanslist och uppgift om att denna handling saknats har ej inkommit till vid något annat tillfälle. Misstag kan dock ske och ett nytt beslut med uppgift om hur en överklagan kan göras sändes 1997 02 13. Besvärshänvisning var inskriven i beslutet (ej som lös bilaga). Överklagningstiden räknades från den dag då det juridiska ombudet tog emot beslut nr 2. KB Bryggeriudden kommenterade remissvaret. JO infordrade och tog del av Miljö- och kulturnämndens samman-trädes-protokoll , § 82, och delegationsbeslut nr 15/97 . I beslut anförde stf. Enligt 9 § första stycket förvaltningslagen (1986:223) får den som för talan i ett ärende anlita ombud eller biträde. Med ombud avses därvid den som har full-makt att föra talan för sin uppdragsgivare. Några uttryckliga bestäm-melser om att ett ombud skall styrka sin behörighet inför myndigheten genom att förete fullmakt finns inte i förvaltningslagen. Vid tillkomsten av den tidigare förvaltningslagen (1971:290) förutsattes det emellertid att myn-digheterna vid behov analogt skulle tillämpa de bestämmelser i ämnet som fanns i annan lagstiftning, bl.a. 49 § förvaltningsprocesslagen (1971:291). I detta lagrum anges att ett ombud som uppträder inför en förvaltningsdomstol skall styrka sin behörighet genom fullmakt och domstolen skall om så ej skett förelägga ombudet eller huvudmannen att avhjälpa bristen. Inom förvaltningen har man anlagt ett lindrigare betraktelsesätt och överlåtit åt myndigheterna själva att i varje enskilt ärende bedöma huruvida fullmakt skall företes eller inte. I praxis har det inte sällan ansetts att fullmakt kan undvaras. Detta gäller dock inte i ärenden som för parten är av större betydelse i ekonomiskt eller annat hänseende. Om parten inte självmant gett in en fullmakt har myndigheterna i dessa fall ansetts ha en skyldighet att bereda ett ombud eller huvudmannen tillfälle att styrka ombudets behörighet med fullmakt (se /, Nya förvaltningslagen, 4 uppl. 1995 s. 97). Bestämmelser om ombuds behörighet att mottaga delgivning av handlingar finns i 11 § delgivningslagen (1970:428). Enligt dessa är ett ombud behörigt att ta emot delgivning av inlagor, beslut och andra handlingar, såvida inte annat följer av fullmakten. Det föreskrivs att delgivning med någon som har ombud bör ske med ombudet. Om delgivningen ändå sker med huvud-mannen bör ombudet underrättas om detta. Sådan delgivning kunde enligt vad som uttalades vid delgivningslagens tillkomst bli aktuell om myn-dig-he-ten fått reda på att det råder missförhållanden mellan de båda (prop. 1970:13 s. 137 f.). angav i handlingar till miljö- och kulturnämnden att han var ombud för Bryggeriudden. För det fall nämnden ansåg att ärendet var av sådan art att det krävdes att styrkte sin behörighet med en skriftlig fullmakt skulle nämnden enligt vad som ovan anförts ha berett honom tillfälle att inkomma med en sådan. Detta gjorde dock inte nämnden. Om nämnden i stället ansåg att det inte krävdes någon fullmakt - och således godtog som ombud för Bryggeriudden - var denne enligt huvudregeln i 11 § delgivningslagen behörig att ta emot delgivning av beslut. Nämndens beslut borde då ha sänts till honom. Den uppfattning som nämnden ger uttryck för i sitt remissvar - att acceptera som ombud men, med hänvisning endast till avsaknaden av skriftlig fullmakt, icke betrakta honom som behörig att motta delgivning av beslut - saknar grund i gällande bestämmelser. När nämnden valt att sända beslutet till huvudmannen har den underlåtit att i enlighet med 11 § delgivningslagen underrätta ombudet härom, något som nämnden i sitt remissvar angett att den är medveten om bör ske. Någon förklaring till varför så ej skedde ges inte. Det sägs bara att nämnden förut-satte att huvudmannen underrättar sitt ombud om ett beslut av den dignitet som det var frågan om i aktuellt fall. Eftersom tiden för överklagande räknas från den tidpunkt då någondera först får del av beslutet, är det emellertid sär-skilt viktigt att myndigheten underrättar ombudet om beslutet utan tidsut-dräkt eftersom ombudet oftast är den som bedömer om överklagande skall ske (jfr RÅ 1974 ref. 122). Jag är således kritisk till nämndens agerande också i denna del. Enligt 30 § förvaltningslagen får ett beslut att avvisa en överklagande-skrivelse som för sent inkommen överklagas i samma ordning som beslutet i huvudsaken. beslutade att med stöd av 40 § miljöskyddslagen förelägga KB Bryggeriudden att vid äventyr av vite upphöra med avloppsutsläpp från fastigheten 63:1. Ett sådant beslut fick enligt 48 § första stycket miljöskyddslagen överklagas hos . I miljö- och kulturnämndens delegationsbeslut avvisade nämnden KB Bryggeriuddens överklagande av beslutet som för sent inkommet. Enligt vad som ovan anförts skulle beslutet överklagas i samma ordning som beslutet i huvudsaken, dvs. I avvisningsbeslutet anges emellertid att den som är missnöjd med nämndens beslut skall skriva till Länsrätten i .