frsrdg · GN04RR10 · 2000-01-01 00:00:00 — Detta visar sig bl.a. av att Försvarshögskolan lämnade in sin inlaga för av-gifter för först . Företrädare för Försvarshögskolan uppger att hård arbetsbelastning och tidsbrist var orsaken till att Försvars-högskolan lämnade in sin inlaga . De anser att systemet med samråd inte känns meningsfullt eftersom ESV sällan ger skolan några reaktioner på skolans inlagor. Beställarna har stort förtroende för Försvarshögskolans prissättning Försvarshögskolans beställare har stort förtroende för skolans prissättning. Försvarshögskolan visar stor öppenhet mot beställarna när det gäller hur skolan beräknar sina avgifter. Varken Försvarsmaktens eller ÖCB:s repre-sentanter upplever att Försvarshögskolan försöker ta ut högre avgifter än vad som krävs för att skolans omkostnader ska täckas. Till skillnad från För-svarsmakten upphandlar ÖCB ibland utbildningar från civila högskolor och institutioner. ÖCB kan därför jämföra Försvarshögskolans prissättning med de civila högskolornas priser. Enligt företrädare för är Försvarshög-skolans priser konkurrenskraftiga. 11 Försvarshögskolans förutsättningar att vara avgiftsfinansierad Sammanfattning: När det gäller Försvarshögskolan finns det många fakto-rer som motverkar avgiftsfinansieringens positiva effekter. Försvarshögsko-lan befinner sig i en monopolställning. Både skolans och beställarnas valfri-het regleras av förordningar, regleringsbrev och samordningsavtal. Rege-ringen anser dessutom att vissa av skolans utbildningar ska genomföras oavsett om tillräcklig finansiering kan erhållas genom avgifter. Som framgått är en tanke med avgiftsfinansiering att marknadsmässiga för-hållanden ska efterliknas. Enligt RRV är ett syfte med beställar- och utfö-rarmodellen att skapa effektivitetstänkande och kostnadsmedvetenhet hos de anställda vid myndigheterna. Genom att skapa en efterfrågestyrd produktion tvingas den utförande myndigheten anpassa sin verksamhet. För att priset ska kunna hållas på en rimlig och attraktiv nivå måste den utförande myndighe-ten kontinuerligt se över den egna verksamheten (RRV 1997:61). Enligt skulle en övergång från anslagsfinansiering till avgifter innebära en klarare gränsdragning mellan Försvarsmakten och de stödmyndigheter som ingår i utgiftsområde 6 Totalförsvar (SOU 1991:112). LEMO menade också att avgiftsfinansiering skulle innebära att både statsmakterna och Försvarsmakten fick inflytande över stödmyndighe-ternas verksamhet (se t.ex. SOU 1993:42). Av tidigare avsnitt framgår att RRV har angivit att det finns vissa allmänna förutsättningar för att beställar- och utförarmodellen ska fungera fullt ut. Enligt RRV är en av förutsättningarna för modellen att både beställaren och utföraren har valfrihet. Hos beställaren kan valfriheten bestå av möjligheter att minska eller öka efterfrågan, köpa tjänsten hos någon annan, producera den själv eller helt avstå från tjänsten. Utförarens valfrihet kan t.ex. handla om att utföraren har andra kunder att vända sig till (RRV 1997:61). Nedan följer en redogörelse för hur Försvarshögskolans relationer med Försvars-makten respektive ÖCB står sig i förhållande till de förutsättningar RRV menar motverkar fördelarna med avgiftsfinansiering. Av Försvarshögskolans årsredovisning framgår att stora delar av skolans verksamhet är uppbundna till Försvarsmaktens beställningar. uppgick Försvarsmaktens beställningar till av skolans totala inkomster. Försvarshögskolan är i hög grad beroende av Försvarsmakten som beställare. Visserligen har Försvarshögskolan utbildningar och kurser som riktar sig till andra beställare än Försvarsmakten, men företrädare för Försvarshögskolan uppger att skolan inte gör mycket för att marknadsföra sina kurser till andra intressenter. Försvarsmaktens representanter uppger också att Försvarsmakten sällan kan välja någon annan utbildningsinstans än Försvarshögskolan. Försvars-maktens representanter menar att den utbildning som Försvarsmakten be-ställer från Försvarshögskolan är mycket speciell. Till stor del består beställ- ningarna av militära specialutbildningar vilka inte finns att tillgå vid landets civila högskolor. Försvarsmakten har därför inget annan utförare att vända sig till än Försvarshögskolan. ÖCB är inte någon stor beställare för Försvarshögskolan. ÖCB:s beställ-ningar av utbildning beräknas utgöra av Försvarshög-skolans totala inkomster . ÖCB är emellertid en stor beställare av vissa utbildningar. När det gäller skolans högre chefsutbildning för total-försvaret uppgår ÖCB:s beställningar till av skolans inkomster. Resterande kommer från beställningar från Försvarsmakten. ÖCB anser att Försvarshögskolans kompetens inom utbildningsområdet är unik. Vid sidan om Försvarshögskolan finns inga utbildningsanordnare med samma kompetens. Försvarshögskolan har därför monopol när det gäller den högre totalförsvarsutbildningen. Försvarshögskolans och beställarnas valfrihet är begränsad Både skolans och beställarnas valfrihet är begränsad. avsnitt visar att regeringen begränsar myndigheternas valfrihet genom förordningar och regleringsbrev. Därutöver minskar Försvarshögskolans valfrihet på grund av sam-ordningsavtalen med Försvarsmakten och ÖCB: Regeringen har begränsat Försvarshögskolans valfrihet genom förord-ningar. Försvarshögskolans uppgifter och ledningsform regleras av för-ordningen (1996:1476) med instruktion för Försvarshögskolan. Officers-förordningen (1994:882) reglerar vilka som har behörighet att söka till skolans stabs- och chefskurser, hur långa utbildningarna ska vara och vilken kompetens eleverna ska ha efter genomförd utbildning. Regeringen har begränsat Försvarshögskolans valfrihet genom regle-ringsbrevet till skolan. Av regleringsbrevet framgår vilka mål skolan ska uppnå och inom vilka områden skolan ska vara verksam. Försvarshögskolans samordningsavtal med ÖCB och Försvarsmakten begränsar skolans valfrihet. Av avtalen framgår att ÖCB och Försvars-makten har stort inflytande över skolans verksamhet. Regeringen har begränsat ÖCB:s och Försvarsmaktens valfrihet när det gäller den högre totalförsvarsutbildningen. Av regleringsbreven till ÖCB och Försvarsmakten framgår att de två myndigheterna måste köpa högre chefsutbildning för totalförsvaret hos För-svarshögskolan. Det betyder att regeringen anser att totalförsvaret har ett behov av utbildningen oavsett ÖCB:s och Försvarsmaktens uppfatt-ningar om behovet. Försvarsmakten uppger att den kan påverka Försvarshögskolan Företrädare för Försvarsmakten anser att Försvarsmakten har goda förutsätt-ningar att påverka utformningen av skolans utbildningar. Högkvarterets handläggare uppger att dialogen med Försvarshögskolan fungerar bra. Ge-nom framför allt informella kontakter diskuterar handläggare från de båda myndigheterna utbildningarnas innehåll och kvalitet. Företrädare för Försvarshögskolan har bekräftat att dialogen mellan myn-digheterna är bra. Genom diskussioner kommer de båda myndigheterna fram till hur utbildningarna ska utformas. Man är emellertid noga med att betona att skolan har hög integritet gentemot Försvarsmakten. Det händer att För-svarshögskolan säger nej till olika förslag från Försvarsmakten. Det kan t.ex. handla om att Försvarsmakten av besparingsskäl vill plocka bort en del i en utbildning som skolan tycker är viktig. Försvarshögskolan kan då meddela Försvarsmakten att skolan inte kan genomföra utbildningen eftersom bespa-ringen medför att utbildningens kvalitet blir för låg. Försvarsmakten får då försöka hitta någon annan lösning för att spara pengar. Försvarshögskolan har ett kunskapsövertag Inom Försvarsmakten är personalomsättningen stor och handläggarna i Hög-kvarteret hinner inte alltid sätta sig in i sakfrågorna förrän de blir omplace-rade någon annanstans i organisationen (Haldén 1999, RRV 1998:47). För-svarshögskolans representanter menar att skolan därför har ett kun-skapsövertag gentemot Försvarsmakten. Det innebär att Försvarshögskolans handläggare ibland får förklara för Försvarsmakten vad Försvarsmakten ska beställa från skolan. Enligt Försvarshögskolans representanter fungerar de interna kommunika-tionerna inte alltid i Försvarsmakten. Myndigheten är stor och komplex. Det kan vara svårt för officerare ute i landet och längre ned i organisationen att föra fram sin synpunkter till de ansvariga handläggarna i Högkvarteret. För-svarshögskolan är däremot en liten myndighet som har direkta kontakter med förbanden och officerarna ute i landet. Det kan därför vara lättare för en enskild officer att framföra sina synpunkter direkt till Försvarshögskolan i stället för att försöka påverka i Försvarsmakten. En konsekvens av detta blir att skolans handläggare ibland måste förklara för Högkvarterets handläggare vilket behov av utbildning Försvarsmakten har. Högkvarterets handläggare har uppgivit att kontakterna inom Försvars-makten fungerar bra. De anser att de har goda möjligheter att kommunicera med förbandscheferna ute i landet. Det finns en rad faktorer som hindrar att beställar- och utförarmodellen fun-gerar på ett bra sätt i relationen mellan Försvarshögskolan och skolans beställare: Försvarshögskolans valfrihet är liten på grund av att Försvars-makten har monopol Försvarsmaktens och ÖCB:s valfrihet är liten på grund av att Försvars-hög-skolan har en monopol Försvarshögskolans valfrihet är begränsad genom förordningar och regleringsbrev Försvarsmaktens valfrihet är begränsad genom att Försvars-makten har reglerad skyldighet att beställa nivåhöjande officersutbildningar från Försvarshögskolan Försvarsmaktens valfrihet är begränsad eftersom Högkvarteret har be-gränsade förutsättningar att vara kunnig beställare av utbildning och forskning Försvarshögskolans, Försvarsmaktens och ÖCB:s valfrihet är liten eftersom regeringen anser att totalförsvaret har ett behov av högre to-talförsvarsutbildning oavsett myndigheternas uppfattningar om beho-vet. Försvarshögskolans syn på avgiftsfinansieringen Sammanfattning: Försvarshögskolan uppger att avgiftsfinansiering är en bra styrform. Genom avgiftsfinansieringen har skolans utbildningar anpassats till beställarnas behov. Ansvariga för anser att avgifts-finansieringen endast medfört administ-rativt besvär när det gäller den högre totalförsvarsutbildningen. Enligt ansva-riga för IHT borde den högre totalför-svarsutbildningen i stället finansieras genom ett anslag direkt till Försvars-högskolan. Avgiftsfinansiering kan medföra positiva effekter trots att myndigheternas valfrihet är begränsad. RRV menar att beställar- och utförarmodellen kan ha fördelar även om t.ex. utföraren skulle ha monopolställning. Modellen kan ändå bidra till att myndigheterna ser på kostnader, kvalitet och effektivitet på ett nytt sätt jämfört med om verksamheten var finansierad med anslag. RRV menar också att avgifter kan tydliggöra kostnaderna för en verksamhet. En-ligt RRV finns det ett informationsvärde hos en avgift som kan bidra till ökat kostnadsmedvetande (RRV 1997:61). Företrädare för Försvarshögskolan menar att avgiftsfinansiering är en bra styrform. Genom avgiftsfinansieringen har skolans utbildningar anpassats till Försvarsmaktens behov. Skolans utbildningar har därmed blivit efterfrå-gestyrda. I Försvarshögskolan anser man också att det finns ekonomiska fördelar med avgiftsfinansiering. Skolan ska beräkna sina avgifter utifrån skolans kostnader. Prissättningen medför att kostnaderna blir identifierade. Kostnaderna kan då jämföras med kostnader för andra alternativa verksam-heter. Tillsammans kan Försvarshögskolan och skolans beställare styra resur-serna dit de bäst behövs. Därmed ökar också lärarnas och handläggarnas kostnadsmedvetenhet. När kostnaderna identifieras börjar både beställarna och skolan försöka pressa ned kostnaderna. Det finns emellertid inte några utvärderingar som visar hur avgiftsfinansie-ringen av skolans verksamhet faktiskt fungerar. Har skolans utbildningar blivit billigare eller bättre som följd av avgiftsfinansieringen? Uttalandena om att skolans verksamhet har förändrats är endast en allmän uppfattning som bygger på erfarenheter från verksamheten. konstaterar representanter att avgiftsfinansi-eringen inte enbart har inneburit fördelar. En följd av avgiftsfinansieringen har blivit att skolans administration har ökat. Skolan har dock inte kontrolle-rat om administrationen verkligen har ökat på grund av avgiftsfinansieringen. Det finns inte några utvärderingar av hur skolans administration har utvecklats sedan skolan började tillämpa avgiftsfinansiering. IHT:s syn på avgiftsfinansiering Som framgått har ansvar för För-svarshögskolans högre totalförsvarsutbildning. Ansvariga för IHT anser att avgiftsfinansieringen inte har medfört något positivt när det gäller den högre totalförsvarsutbildningen. Avgiftsfinansieringen har inte lett till att utbild-ningarna har blivit mer efterfrågestyrda. Den formella dialogen mellan IHT och skolans beställare har endast medfört administrativt besvär. De ansvariga för IHT menar att institutets utbildningar i stället borde fi-nansieras genom ett anslag till Försvarshögskolan. Skolans kunder har god möjlighet att påverka IHT:s utbildningar genom institutets utbildningsråd (se bilaga 3). Försvarsmaktens syn på avgiftsfinansiering Sammanfattning: Företrädare för Försvarsmakten uppger att avgiftsfinansi-eringen medfört administrativt besvär och minskat myndigheternas flexibili-tet. Orsaken till att dialogen mellan myndigheterna fungerar är de informella kontakterna. Handläggare i Högkvarteret betraktar Försvarshögskolan som en del av Försvarsmakten. Högkvarterets handläggare uppger att Försvarsmakten har accepterat att Försvarshögskolans verksamhet ska finansieras genom beställningar från bl.a. Försvarsmakten. Handläggarna har också förståelse för att avgiftsfinan-sieringen i teorin kan leda till ökad efterfrågestyrning och ökad kostnads-medvetenhet. Inom Försvarsmakten finns emellertid tveksamhet till att använda avgifts-finansiering i praktiken. Högkvarterets handläggare har förklarat att finansie-ringsformen både känns komplicerad och meningslös. Någon har uttryckt att avgiftsfinansieringen känns som en "lek med pengar" eftersom det ändå handlar om transfereringar inom staten. Handläggarna upplever att modellen med avgiftsfinansiering hämmar dia-logen mellan Försvarsmakten och Försvarshögskolan. Samordningsavtal och administrativa rutiner innebär att flexibiliteten minskar. Man menar att det inte är någon följd av avgiftsfinansieringen att Försvarsmakten har bra erfa-renheter av Försvarshögskolans utbildningar. Snarare har avgiftsfi-nansieringen medfört ökad administration vilken inneburit ökade kostnader. Som framgått anser handläggarna i Högkvarteret att Försvarsmakten har en bra dialog med Försvarshögskolan. Orsaken till att dialogen fungerar är god personkemi och goda informella kontakter. Högkvarterets handläggare me-nar att samarbetet mellan de båda myndigheterna fungerar bra tack vare att alla inblandande "så långt som möjligt försöker tänja på det formella regel-verket". Handläggarna i de båda myndigheterna förstår varandra bra. Nästan alla är militärer. Försvarsmakten och Försvarshögskolan fungerar därför i praktiken inte som två myndigheter. I stället betraktar handläggare i Hög-kvarteret som en enhet i Försvarsmakten. Försvarsmakten upphandlar genom Försvarshögskolan En stor del av den verksamhet som Försvarsmakten beställer från Försvars-högskolan har en speciell militär karaktär. Handläggare i Högkvarteret menar att det inte är någon idé att Försvarsmakten försöker upphandla den sortens utbildningar från de civila högskolorna. Vissa delar av Försvarsmaktens beställningar till Försvarshögskolan är dock av sådan karaktär att motsvarande kompetens finns hos de civila hög-skolorna. Det kan handla om utbildningar eller forskningsprojekt inom äm-nen som ekonomi, psykologi, historia eller statskunskap. Högkvarterets handläggare uppger att Försvarsmakten saknar resurser för att göra en bra upphandling av utbildningar eller forskningsprojekt hos de civila högskolorna. I stället vänder sig Försvarsmakten till Försvarshögsko-lan. Försvarshögskolan kan välja att själv genomföra utbildningen eller pro-jektet. Skolan kan också köpa in kompetens från civila högskolor, institut m.fl. Högkvarterets handläggare menar att Försvarsmakten på detta sätt använ-der Försvarshögskolans beställarkompetens. Försvarsmaktens behov av utbildning blir därmed bättre tillgodosett än om Försvarsmakten skulle söka direkta kontakter med de civila högskolorna. Försvarsmakten har stort förtroende för att Försvarshögskolan väljer det alternativ som är bäst för Försvarsmakten. Handläggarna i Högkvarteret har förklarat att det troligen skulle bli både dyrare och ge ett sämre resultat om Försvarsmakten själv försökte genomföra en upphandling från de civila högskolorna. För att kunna genomföra en sådan upphandling på ett bra sätt skulle Försvarsmakten behöva bygga upp egen beställarkompetens. Hand-läggarna i Högkvarteret tror därför att det både är billigare och bättre att Försvarsmakten använder sig av Försvarshögskolans beställarkompetens. Av tabellen nedan framgår att Försvarshögskolan i liten utsträckning an-vänder sig av extern kompetens. --1999 uppgår skolans upphandling av externa konsulter endast till av skolans totala om-sättning. Försvarshögskolans externa inköp av tjänster procentuell andel Chefsutbildning 311,9 11,1 3,6 Taktisk utbildning 81,3 4,9 0,6 Övrig utbildning 107,0 13,7 12,8 Forskning & utveckling 123,1 7,3 5,9 Övrigt 42,8 7,2 16,8 Summa 666,1 39,8 6,0 1. Avser inköp av konsulter, lärar- och forskartjänster m.m. ÖCB:s syn på avgiftsfinansieringen Sammanfattning: ÖCB är positivt inställd till avgiftsfinansiering. Genom avgiftsfinansiering blir de tjänster som ÖCB beställer mer efterfrågestyrda. ÖCB har en positiv inställning till avgiftsfinansiering. Myndighetens upp-handling av högre totalförsvarsutbildning från Försvarshögskolan är någon-ting nytt för . ÖCB har dock annan erfarenhet av att upphandla utbildningar och forskningsprojekt från Försvarshögskolan, civila högskolor och andra utbildningsanordnare. Enligt företrädare för har Försvarshögskolan varit konkurrenskraftig vid de tillfällen skolan lämnat offerter i konkurrens med de civila högskolorna. ÖCB:s allmänna erfarenhet av avgiftsfinansiering är att tjänsterna blir mer efterfrågestyrda. Om upphandlingen genomförs i konkurrens har ÖCB också möjlighet att välja den utbildningsanordnare som har lägst pris. ÖCB har emellertid inte kontrollerat om avgiftsfinansiering medfört att utförarnas tjänster blivit bättre eller billigare. ÖCB:s företrädare har förklarat att myndighetens allmänna syn på avgiftsfinansiering bygger på handlägga-res erfarenheter från upphandlingar och beställningar från olika högskolor och institut. Som framgått anser företrädarna för ÖCB att dialogen mellan ÖCB och Försvarshögskolan fungerar på ett bra sätt. Samarbetet mellan de båda myn-digheterna är väl utvecklat och myndigheterna arbetar mot samma mål. ÖCB anser att det är viktigt med egen beställarkompetens ÖCB är tveksam till att utnyttja Försvarshögskolans beställarkompetens på samma sätt som Försvarsmakten. Försvarshögskolan är bara en av många utförare som ÖCB lämnar beställningar till. Andra utförare skulle bli miss-tänksamma om ÖCB bad en av utförarna att genomföra en upphandling. Företrädarna för ÖCB har också förklarat att ÖCB måste ha egen bestäl-larkompetens för att kunna samordna den högre totalförsvarsutbildningen. För att fungera som samordnare måste ÖCB ha goda kunskaper om vilken kompetens de olika högskolorna och instituten har. Enligt ÖCB:s företrädare är en annan fördel med att ÖCB har en egen beställarkompetens att ÖCB kan föra samtal direkt med den utbildningsanordnare som ska genomföra utbild-ningen. Om ÖCB lät någon annan framföra ÖCB:s krav och önskemål skulle ÖCB få mindre inflytande över innehållet i utbildningarna. Sammanfattning: Försvarshögskolan och Försvarsmakten anser att offi-cersutbildningen bör bli akademisk. För att akademiseringen ska vara möjlig att genomföra anser de båda myndigheterna att Försvarshögskolan ska vara en fristående myndighet. Av tidigare avsnitt framgår att Försvarshögskolan har påbörjat en akademise-ring. Bakgrunden är att försvarets uppgifter har förändrats. Före Sovjet-unionens fall visste det svenska försvaret ungefär hur en eventuell angripare mot skulle gå tillväga. Försvaret visste vem fienden var, var han fanns och vilken taktik han skulle använda (1999). rådet det större osäkerhet om under vilka förutsättningar försvaret ska agera. Stats-makterna har med försvarsbeslut betonat att försvaret ska ha en förmåga att möta nya hot och risker och hot av skiftande slag (prop. 1996/97:4, bet. 1996/97:FöU1, rskr. 1996/97:109-112). Försvarshögskolans ledning har förklarat att akademiseringen av skolans utbildningar syftar till att förbereda eleverna att som officerare klara nya och okända uppgifter. Akademiseringen ska förse skolans elever med verktyg för att hantera nya situationer. I en akademisk miljö får eleverna lära sig metoder för att lösa nya uppgifter och skaffa ny kunskap. Eleverna får ett kritiskt och prövande förhållningssätt till kunskap (1999). Ett led i skolans akademisering är att bygga upp forskning inom skolans kärnområden. Försvarshögskolan har därför inrättat professurer inom säker-hetspolitik och strategi, ledningsvetenskap, militärteknik, ledarskapspsyko-logi, logistik, folkrätt, sociologi och pedagogik. Arbete pågår med att inrätta professurer inom krigskonst och militärhistoria (1999). En annan anledning till att officersutbildningen ska bli akademisk är om-tanken om försvarets personalförsörjning. Inom Försvarsmakten pågår arbete med att föryngra officerskåren. Försvarsmakten vill att många officerare ska söka sig till civila jobb när de kommer . Man vill därför att officersutbildningen ska kunna jämföras med de civila högskoleutbildning-arna. Genom att göra officerarnas kompetens attraktiv på den civila arbets-marknaden hoppas Försvarsmakten underlätta officerarnas växling till civila yrken (1999). fick i uppdrag av regeringen att bedöma hur Försvarshögskolans utbildningar stod sig i förhållande till likartade utbild-ningar vid de civila högskolorna. Utgångspunkten för bedömningen var frågan om skolans utbildningar till innehåll och uppläggning uppfyllde de krav som anges i högskolelagen (1992:1434) och högskoleförordningen (1993:100). skulle därmed bedöma om Försvarshögskolans utbildningar var högskolemässiga. angav att andelen forskarutbildade lärare vid var liten jämfört med vad som var fallet vid de civila högskolorna. Vidare saknade många av de militära lärarna akademisk bakgrund. Ett annat problem var att de lärare som rekryterades från Försvarsmakten stannande på skolan. I regel tjänstgjorde skolans militära lärare högst på Försvarshögskolan. Enligt innebar den korta tjänstgöringstiden att de militära lärarna hade små möjligheter till vetenskaplig kom-petensutvekling. bedömde att den forskning och forskarutbild-ning som bedrevs vid var jämförbar med de civila hög-skolornas forskning och forskarutbildning. uppfattning var också att vissa av Försvarshögskolans utbildningar var jämförbara med yr-kesutbildningar vid de civila högskolorna. Enligt var t.ex. Försvarshögskolans stabs- och chefsprogram fullt jämförbara med de civila högskolornas utbildningar till högskole- och civilingenjör, utbildningar inom vårdområdet och vissa lärarutbildningar. bedömde att Försvarshögskolan sammantaget var under stark utveckling och skulle komma att uppfylla de krav på kvalitet och ar-betssätt som gäller vid de civila högskolorna. lämnade en rad rekommendationer till Försvarshögskolan som skulle kunna underlätta sko-lans utveckling mot att bli ett akademiskt lärosäte. Inom Försvarshögskolan pågår arbete med att uppfylla de rekommendatio-ner lämnade. Försvarshögskolan bedömer att skolan om-kring kommer att lämna in en ansökan om examensrätt hos . Försvarshögskolan hoppas att skolan kommer att få examensrätt omkring .