frsrdg · GN04RR3 · 2000-01-01 00:00:00 — Urvalet föregicks i vissa fall av att bad kommunerna att komplettera sina intresseanmälningar avseende bl.a. åtgärdernas kostnader och den miljörelaterade andelen av kostnaderna. I sammanhanget kan även nämnas att ett tiotal kommuner bjöd in sig själva på dialog, vilket man från sida inte ansåg sig kunna avstyra. Under dialogen träffade departementet representanter för kommunerna enskilt . fördes en allmän diskussion om det föreslagna programmet och de kompletteringar som ansågs nödvändiga. Även den tillämpningspraxis som under beredningsprocessens gång utvecklats vid den ansvariga enheten vid diskuterades. Vidare framfördes synpunkter på redovisningen av kvantitativa effekter samt på sådana åtgärder som inte kunde betraktas som stödberättigade. Dessutom var kommunernas prioriteringar av olika åtgärder föremål för diskussioner. Några löften om stöd gavs inte och drygt en tredjedel av de kommuner som departementet hade valt för dialog erhöll inte bidrag i slutänden. Nämnas bör att dialogförfarandet saknar formellt stöd i förordningen. Dialogbesöket upplevdes av de deltagande kommunerna som ett positivt inslag i ansökningsprocessen. I enkäten instämmer en övervägande majoritet av de svarande () helt eller delvis i påståendet att dialogbesöket var värdefullt för det fortsatta arbetet med ansökan. Det är främst de kommuner som erhållit stöd som menar att dialogen var värdefull för ansökningsarbetet. Bland de kommuner som ej beviljades bidrag har angivit att de tar avstånd från påståendet eller valt svarsalternativet "varken eller". Motsvarande siffra för de kommuner som fått stöd är (se tabell nedan). Tabell 7.2 Dialogen var värdefull för det fortsatta arbetet med ansökan Totalt Stöd Ej stöd Antal Procent Antal Procent Antal Procent Instämmer helt 24 22 2 Instämmer delvis 12 6 6 Varken eller 5 1 4 Tar delvis avstånd 4 1 3 Tar helt avstånd 5 0 5 Vet ej/kan ej ange 0 0 0 SUMMA 50 30 20 Av dialogkommunerna är det flera som upplevde att relationen till departementet var bra. Några pekar på ett trevligt bemötande, andra skriver att tillgängligheten var god eller talar rent allmänt om dialogen i positiva ordalag. Bland de kommuner som inte varit hos på dialog återfinns däremot kritiska synpunkter om att det var svårt att upprätta någon djupare kontakt med departementet och att informationen som gavs om ansökningsförfarandet var bristfällig. Enligt uppgifter som har framkommit vid telefonintervjuer ansåg några dialogkommuner att ytterligare besök för klargöranden hade underlättat författandet av ansökan. Någon kommun menade att man fick "positiva tillrop" under dialogen men att det inte alltid var helt klart vilka preciseringar av ansökan som efterfrågades. Efter kommunernas besök i etablerades fördjupade kontakter på handläggarnivå där efterfrågade ytterligare preciseringar eller kommunerna önskade rådgivning om hur man skulle gå till väga för att möta kraven i förordningen. Bland de kommuner som inte valdes ut för dialog varierar reaktionerna i huvudsak med de förväntningar som skapats i kommunen. I kommuner där man investerat resurser i att skapa en attraktiv intresseanmälan har besvikelsen av förklarliga skäl varit som störst. De negativa reaktionerna har sannolikt varit mindre hos kommuner som inte anser sig ha haft varken tid eller resurser att producera en genomarbetad intresseanmälan och/eller som inriktat sig på kommande fördelningstillfällen. Enligt ett brev från skulle dock samtliga kommuner som lämnat in intresseanmälan kontaktas per telefon för ett samtal med utgångspunkt från preliminära bedömning av det inlämnade materialet. Av detta brev framgår även att samtliga kommuner skulle erbjudas tillfälle till dialog i flertalet fall . Det poängteras också att det faktum att en kommun träffar den beredande enheten vid Miljödepar tementet för att diskutera innehållet i sitt investeringsprogram inte innebär ett beslut om att en ansökan kommer att beviljas, och att samtliga ansökningar prövas på lika villkor mot förordningen. Telefonåterkopplingen med de icke utvalda kommunerna tycks inte ha inneburit att givit någon mer utförlig feedback på vad i intresseanmälan som gjorde att kommunen inte valdes ut för dialog. Detta har några kommuner beklagat. En tjänsteman som fungerade som kontaktperson för ett lokalt investeringsprogram poängterade dock att en effekt av att hörde av sig, var att frågan om det lokala investeringsprogrammet fick särskild tyngd bland de kommunala politikerna. Enligt denne person hade en motsvarande effekt sannolikt uteblivit om kommunikationen hade skett med eller med en sektorsmyndighet. Från sida är man medveten om dialogmötets betydelse för kommunerna när det gäller att få information om och stöd i ansökningsprocessen. års fördelning utökade man därför antalet dialogkommuner. Riktlinjernas förändring över tid Ändrade premisser för ansökan, oklara eller obefintliga besked samt brist på konkreta riktlinjer är de klart dominerande synpunkterna då kommunerna i enkäten anger negativa erfarenheter av kontakterna med . "Det mest irriterande var de olika beskeden och att de förändras till och från. Hade varit bra att få tydliga besked inledningsvis i stället", skriver en kommun. En annan uppger att hela upplägget var diffust och verkade ganska improviserat: "Det var mycket man inte tänkt på." Av enkätresultatet framgår att två tredjedelar () av de svarande kommunerna ansåg att riktlinjer beträffande ansökans innehåll förändrades mellan intresseanmälan och slutdatum för ansökan (se tabell 7.3). av dessa kommuner upplevde förändringarna som mer eller mindre besvärande. Uppdelat på de kommuner som erhållit stöd och de som inte fått stöd kan man märka att av de stödbeviljade kommunerna upplevde förändringarna som besvärande. För dem som inte fått stöd uppgår denna siffra till . Av de svarande kommunerna instämmer helt eller delvis i påståendet att riktlinjerna förändrades på ett sådant sätt att det skapade extraarbete för kommunen. Tabell 7.3 Förändrades riktlinjer beträffande ansökans innehåll mellan intresseanmälan och slutdatum för ansökan? Antal Procent Ja 69 Nej 16 Ingen uppfattning 20 SUMMA 105 En av de vanligaste förändringarna i riktlinjerna var enligt kommunerna att de mjukare frågorna inledningsvis gavs ett stort utrymme men efter hand tonades ned till förmån för fysiska investeringar. Inriktningen på fysiska investeringar gynnade inte den helhetssyn som departementet och regeringen sade sig sträva efter. En annan viktig förändring var att riktlinjerna för vad ansökan skulle innehålla blev alltmer detaljerade. Bland annat skärptes kraven på redovisningen av miljöeffekter. En kommun skriver uttryckligen i sitt enkätsvar att det kom helt olika direktiv från under processen. De flesta kommunerna talar dock om ständigt skärpta direktiv. En kommun anger: "Vi upplevde att hade oklara riktlinjer för ansökans innehåll. Vi fick en känsla av att man improviserade sig fram. Ex. ansökans detaljeringsgrad, projektekonomi m.m." Av de kommuner som kommenterat frågan är det en som skriver att riktlinjerna blev tydligare men ändrade inte riktning. Frågan om riktlinjernas förändring är nära besläktad med en annan enkätfråga som handlar om huruvida kommunerna uppfattade att riktlinjerna från departementet ibland var motsägelsefulla. Hälften av de kommuner som besvarat enkäten säger sig instämma helt eller delvis i att så var fallet. tar helt eller delvis avstånd från påståendet att riktlinjerna skulle ha varit motsägelsefulla. Kommunerna ger i sina kommentarer uttryck för att beskeden från departementet var vaga och otydliga. Några kommuner pekar på att olika handläggare gav direkt olika besked. Andra nämner att det fanns, om inte direkt motsägelsefulla uppgifter så i alla fall en stor osäkerhet hos handläggarna. En kommun som delvis instämmer i påståendet att riktlinjerna ibland var motsägelsefulla skriver att det förekom en intern osäkerhet om vad som gällde, dålig "samkörning" om vilken information som skulle ges. "Det fanns inte mycket att ta på och beskeden var så vaga att det gav möjlighet att tolka på mer än ett sätt", skriver en annan kommun. Frågor som det var svårt för kommunerna att få klarhet i var bl.a. vilka uppgifter som skulle redovisas i ansökan och vilka kriterier som låg till grund för tjänstemännens bedömning av åtgärdsförslagen. En kommun uppger att handläggarna uppvisade "olika syn på vad som var berättigat till bidrag". I sammanhanget bör det uppmärksammas att förordningen under större delen av ansökningsförfarandet endast förelåg som utkast. I inledande telefonkontakter med kommuner framkom vissa tvivel kring kompetens att hantera detaljerade ansökningar av tekniskt och naturvetenskapligt komplext slag. Någon kommun ställde sig tveksam till att hade tillräcklig förståelse för hur arbetet i allmänhet bedrivs inom en . För att utröna om detta var utbredda uppfattningar fick kommunerna i enkäten ta ställning till om de upplevde att hade erforderlig miljökompetens för att hantera ansökningarna och om departementet visade förståelse för hur den kommunala förvaltningen fungerar. av kommunerna anser sig inte veta eller kan inte ange något svar på frågan huruvida hade nödvändig miljökompetens. instämmer helt eller delvis i att så var fallet medan tar helt eller delvis avstånd från påståendet (se tabell 7.4). Tabell 7.4 hade nödvändig miljökompetens Antal Procent Instämmer helt 15 Instämmer delvis 20 Varken eller 13 Tar delvis avstånd 16 Tar helt avstånd 8 Vet ej/kan ej ange 34 SUMMA 106 För påståendet "Jag/vi upplevde att den handläggande enheten vid visade förståelse för hur den kommunala förvaltningen fungerar" blir svarsfördelningen snarlik. Av de svarande kommunerna instämmer helt () eller delvis () i påståendet, tar helt () eller delvis () avstånd och kan inte ange något svar. För båda frågorna gäller att en stor andel av kommunerna har kryssat för något av alternativen "varken eller" eller "vet ej/kan ej ange". Detta förhållande bör även ses i ljuset av att andelen kommuner som instämmer respektive tar avstånd från påståendena är förhållandevis jämn. Sammantaget gör detta att den bild som framkommer av kommunernas syn på miljökompetens och förståelse för den kommunala förvaltningen, inte är entydig. Sex kommuner nämner arbetssituation i enkätsvaren. Kommentarerna uttrycker förståelse för att denna inte kan ha varit helt enkel. En kommun yttrar följande: "Jag hyser stor sympati för den svåra situation som uppstod med en stor mängd ansökningar, stor tidspress och komplexa frågeställningar. Handläggarna på gjorde säkert sitt bästa och var trevliga och tillmötesgående." I svaret från en annan kommun kan man läsa: "Vi lägger ingen skuld på enskilda tjänstemän på . Deras uppgift att administrera ansökningarna 1998 förefaller nästan omöjlig att genomföra friktionsfritt. De genomförde det så bra som möjligt under givna förutsättningar." Det kan här nämnas att andra positiva kommentarer om som anges i enkäten är att departementet visade stor förståelse för kommunernas uppfattning om miljöhot och behov av åtgärder och - i motsats till vad många andra kommuner anser - att departementet gav tydliga besked. Kontakten med andra kommuner Några kommuner har diskuterat gemensamma regionala ansökningar, men detta har bl.a. fallit på svårigheter att hinna förankra sådana planer politiskt. I något fall förekommer det att kommuner gemensamt annonserat i den regionala tidningen om möjligheterna för näringsliv och andra att komma in med förslag till åtgärder som kan inkluderas i kommunernas lokala investeringsprogram. Vissa kommuner har också använt andra kommuner, såväl inom som utom det egna länet, som diskussionspartners när det exempelvis gäller tveksamheter om hur förordningen skall tolkas eller hur man skall förhålla sig till information som erhållits under hand från . Vid dessa diskussioner har det inte sällan uppfattats som att olika kommuner har fått olika besked från trots att man ansett sig ha ställt samma frågor. Flera kommuner har inte diskuterat de lokala investeringsprogrammen med andra kommuner. Man har inte ansett att detta varit nödvändigt eller uppfattat tiden som så knapp att sådana diskussioner fått stryka på foten. I tabell 7.5 redovisas resultatet av hur kommunerna vid besvarandet av enkäten ställde sig till påståendet "Jag/vi fick intrycket att gav olika riktlinjer beträffande ansökans innehåll till olika kommuner". Tabell 7.5 gav olika riktlinjer till olika kommuner Antal Procent Instämmer helt 15 Instämmer delvis 19 Varken eller 12 Tar delvis avstånd 3 Tar helt avstånd 14 Vet ej/kan ej ange 17 SUMMA 80 Av de kommuner som har angivit att de haft kontakt med andra kommuner angående ansökan om stöd till lokalt investeringsprogram svarar att de instämmer helt eller delvis i påståendet att gav olika riktlinjer om ansökan till olika kommuner. Det bör dock betonas att detta är kommunernas egen, subjektiva uppfattning. kan ha givit konsekventa besked som kommunerna i sin tur har tolkat på olika sätt. Av kommunernas kommentarer till frågan är det emellertid en entydig bild av var de angivna olikheterna i departementets riktlinjer ligger som framträder. En ofta återkommande synpunkt är att handläggarna gav olika besked om vilken typ av projekt som skulle kunna komma i fråga för bidrag. Bland annat återfinns följande svar på frågan vilka skillnader som tycks ha förekommit: "Olika riktlinjer om vad för projekt som kunde få stöd." "Vad vi borde fokusera på. I vissa kommuner var något viktigt, i grannkommunen var det något helt annat." "I vissa fall tilläts kretsloppsprojekt, för andra var det enbart teknikprojekt." En annan synpunkt som framförs av flera kommuner är att gav olika besked om hur miljöeffekter skulle redovisas i ansökan. De uppgifter som framkommit i svaren på denna enkätfråga kan jämföras med resultatet av frågan om riktlinjer var motsägelsefulla. Den enkätfrågan visade att man också internt inom kommunen i vissa fall fick intrycket att olika handläggare hade olika uppfattning om vad som var stödberättigat och hur detaljerad ansökan skulle vara. Kommunernas kontakter med länsstyrelserna Kommunernas erfarenheter av kontakterna med tycks överlag ha varit goda. Då kommunerna i enkäten gavs tillfälle att placera in på en femgradig betygsskala (där 1 var sämst och 5 bäst) blev medelbetyget 3,5 och medianen 4. Som jämförelse kan nämnas att motsvarande betyg för blev 2,7 i medelvärde och 3 i median. Det kommunerna enligt enkätsvaren upplever har varit det bästa i kontakterna med är att denna har fungerat som stöd och bollplank under arbetet med ansökan. Handläggarna på har haft en positiv inställning till projekten och de har ofta varit sakkunniga och pålästa om Fyra kommuner från fyra olika län poängterar att handläggningen har varit snabb. Som negativt nämner många kommuner att var osäker på sin egen roll och dåligt informerad om stödet. En enstaka kommun menar att visade ointresse och två andra är av åsikten att borde ha tagit en mer aktiv roll. Vid telefonkontakter med kommuner och länsstyrelser har framkommit att vissa kommuner uppvisar en samsyn med de regionala myndigheterna när det gäller svårigheterna att hinna upprätta ett formellt samråd med därtill hörande samrådsyttrande. Dessa kommuner verkar vara sådana som har en väl fungerande relation med kring frågor om hållbar utveckling. Diskussioner om investeringsprogrammen har i dessa fall oftast förts under vad man kan beteckna som ömsesidigt givande informella former. Kommunernas kontakter med sektorsmyndigheterna Kommunernas kontakter med olika sektorsmyndigheter förefaller genomgående ha varit begränsade. De gånger kontakter förekommit verkar vara då en sektorsmyndighet av olika skäl ställt sig tveksam till en åtgärd. Kommunen har i dessa fall ofta fått vetskap om sektorsmyndighetens negativa inställning via , antingen underhand vid dialogförfarandet eller genom att den aktuella myndighetens formella remissyttrande kommit kommunen till del. De kommuner som varit på dialog med förefaller till freds med detta och upplevde inget behov av att upprätta ytterligare kommunikation med olika sektorsmyndigheter. Några kommuner uttryckte vid telefonintervjuer lättnad över att slippa samverka med vissa sektorsmyndigheter då dessa uppfattades som byråkratiska och alltför regelorienterade. Sannolikt spelade den knappa tiden för ansökningsförfarandet även här en viss roll för att kommunerna inte i större utsträckning förde diskussioner med olika sektorsmyndigheter. Kontakter kan dock ha förekommit mellan åtgärdernas huvudmän och enskilda tjänstemän vid sektorsmyndigheterna. Allmänna synpunkter på stödformen I enkäten har kommunerna även givits möjlighet att lämna övriga synpunkter på de lokala investeringsprogrammen. Detta öppna alternativ har resulterat i en mängd synpunkter på ansökningsprocessen och stödformen. En kommun är uttalat positiv till modellen med stöd till lokala investeringsprogram och tycker att idén är bra och hoppas att stödformen förlängs. Kommunen anser att det råder stort lokalt intresse att delta och stödet har satt fokus på miljöfrågorna särskilt inom företag och fastighetsförvaltning. En annan kommun uppger att man, sett ur ett helhetsperspektiv, tror att konceptet kan bli bra om det får fortleva. Det är dock få kommuner som är entydigt positiva till stödformen. En kommun skriver följande i sitt enkätsvar: "Hela idén och upplägget var nytt och fräscht med en attityd (konstruktiv) om helhetssyn och konkurrens som Problemet var att det gick väl fort och saknade en prioriteringsprocess med basfakta om respektive miljösituation." En synpunkt som återkommer är att stödformen missgynnar resursfattiga småkommuner som inte har möjligheter att utforma påkostade bidragsansökningar. "När det regnar manna från himlen har den fattige ingen sked", som en kommun uttrycker det. Denna synpunkt hör samman med en relativt vanlig uppfattning att det är de kommuner som lämnar in de mest påkostade och detaljerade ansökningarna som erhåller stöd. Andra synpunkter är att ansökningsförfarandet är komplicerat och omständligt samt att det är olämpligt att skapa en konkurrenssituation mellan kommunerna. En kommun uttrycker följande: "Det är synd att så mycket pengar slösas bort på projekt som ändå skulle blivit av. Skapar konkurrens mellan kommunerna - och vi som kämpar för att öka samarbetet. I de kommuner som ej fått medel trots omfattande nedlagt arbete av samordnare m.fl. har de senare fått sig en knäck och deras trovärdighet i kommunen likaså." Av kommentarerna till enkäten framgår också att avsaknaden av motiveringar till besluten förorsakat viss frustration och även osäkerhet i kommunerna över syftet med bidragen. Vissa kommuner säger sig uppleva att stödformen ger utrymme för godtycke. Två kommuner skriver att de anser att pengarna borde ha fördelats via länsstyrelserna i stället för genom och regeringen (en av dessa kommuner nämner även ). En annan kommun menar att miljardbidragen blivit missriktade genom den ensidiga knytningen till arbetstillfällen och fysiska investeringar i gigantiska projekt. Kommunen är av uppfattningen att bidragen i stället borde fördelas proportionellt till kommunerna och vara öronmärkta för kretsloppsarbete. När det gäller kommunernas upplevelser av ansökningsprocessen års fördelning av stöd har revisorer av tidsskäl endast genomfört en begränsad stickprovsundersökning bland de 176 kommuner och kommunalförbund som ansökte om stöd. 20 kommuner har fått besvara en något reducerad version av den enkät som användes vid undersökningen av de kommuner som ansökte om stöd 1998. Då stickprovet är litet bör de redovisade resultaten av enkäten om 1999 års fördelningsprocess endast ses som en fingervisning om vad den totala populationen kan tänkas ha för uppfattning och vilka skillnader som eventuellt föreligger mellan kommunernas upplevelser av de båda ansökningsprocesserna. Svaren på enkäten angående fördelning är genomgående mer positiva än svaren i enkäten om 1998 års fördelning. I enkäten om processen års fördelning av stöd svarar en övervägande majoritet av kommunerna () att de instämmer helt () eller delvis () i påståendet att riktlinjerna om vad intresseanmälan skulle innehålla var tydliga. tar delvis avstånd från påståendet och ingen av de svarande kommunerna säger sig ta helt avstånd (se tabell 7.6 nedan). I enkäten beträffande ansökningsprocess instämde av kommunerna i påståendet medan tog avstånd från det. Tabell 7.6 Riktlinjerna om vad intresseanmälan skulle innehålla var tydliga Antal Procent Instämmer helt 5 Instämmer delvis 11 Varken eller 3 Tar delvis avstånd 1 Tar helt avstånd 0 Vet ej/kan ej ange 0 SUMMA 20 På frågan om kommunerna upplevde att riktlinjer beträffande ansökans innehåll förändrades , är det lika många kommuner som har svarat ja som nej (vardera). Av dem som svarade ja anger drygt hälften att förändringarna upplevdes som besvärande och samtliga utom en instämmer helt eller delvis i att förändringarna skapade extraarbete för kommunen. Bland de kommuner som har angivit på vilket sätt riktlinjerna förändrades märks bl.a. följande kommentarer: "I början trycktes mer på s.k. nya projekt vilket jag inte tycker det gjordes . Annars tycker jag inte att riktlinjerna förändrades utan blev bara mer konkreta och tydliga, vilket var synd att de inte var i ett tidigare skede. Detta skulle ha underlättat processen." "Mer specifika och detaljerade krav på redogörelser." "Bl.a. redovisning av ekonomi och miljökonsekvenser." Dessa synpunkter liknar dem som framfördes av kommunerna beträffande processen års fördelning. Andelen kommuner som ansåg att en förändring av riktlinjerna hade ägt rum är emellertid högre i enkäten om 1998 års fördelning () än i den . av kommunerna instämmer helt eller delvis i att riktlinjerna från ibland var motsägelsefulla och en lika stor andel tar helt eller delvis avstånd från påståendet. Andelen som säger sig ta helt avstånd uppgår till medan andelen som instämmer helt är . Det är inte någon kommun som instämmer helt i att gav olika riktlinjer om ansökans innehåll till olika kommuner. instämmer delvis och tar helt eller delvis avstånd från påståendet (se tabell 7.7). Tabell 7.7 Jag/vi fick intrycket att gav olika riktlinjer beträffande ansökans innehåll till olika kommuner Antal Procent Instämmer helt 0 Instämmer delvis 2 Varken eller 5 Tar delvis avstånd 2 Tar helt avstånd 3 Vet ej/kan ej ange 2 SUMMA 14 Dialogen och kompetens Beträffande påståendet att hade nödvändig miljökompetens för att hantera kommunernas ansökan, liknar svarsfördelningen den fördelning. En förhållandevis stor andel av kommunerna anger att de inte kan ange eller inte vet () eller att de varken instämmer eller tar avstånd från påståendet (). Andelen som instämmer helt eller delvis uppgår till medan väljer alternativen att de tar helt eller delvis avstånd från påståendet. Sammantaget kan det konstateras att en mindre andel av de kommuner som besvarat enkät anger att de tar avstånd från påståendet om att har nödvändig miljökompetens för att hantera kommunernas ansökningar. För påståendet "Jag/vi upplevde att den handläggande enheten vid visade förståelse för hur den kommunala förvaltningen fungerar" gäller att av de svarande kommunerna instämmer helt () eller delvis (), tar helt () eller delvis () avstånd från påståendet och kan inte ange något svar. Jämfört med enkätsvaren om 1998 års fördelning kan det noteras att en något större andel instämmer helt med påståendet (fördelning). Annars är den mest markanta skillnaden att andelen som anger svarsalternativet "vet ej/kan ej ange" har minskat från som svarsalternativet "varken eller" har ökat från . Dialogen med var mycket uppskattad av de dialogkommuner som besvarat enkäten. Av de svarande instämmer helt i att dialogbesöket var värdefullt för det fortsatta arbetet med ansökan och instämmer delvis i detta. Positiva tongångar angående dialogen förekommer även i en utvärdering av informationsinsatser som genomfört på uppdrag av departementet.