frsrdg · GN04JO1 · 2000-01-01 00:00:00 — Hon berättade att det endast skulle handla om denna fråga och ej vara partipolitisk information. tveksam gav jag dock tillåtelse, till ett besök av planerade tre, med tanke på att det ämne som skulle behandlas är en viktig samhällsfråga, som behöver tas upp ofta i sko-lan. fanns två representanter i cafeterian och diskussionen blev livlig. En knapp med påskriften och en kort skrift i vilken SSU förklarade sin inställning i just denna fråga var vad som delades ut. Något senare blev jag uppringd av Ung vänster, som ville komma och sätta upp ett bokbord i cafeterian och dela ut broschyrer m.m. D.v.s. enbart partipolitisk information. Enligt vårt beslut tackade jag då nej och välkomnade Ung vänster i samband med valet. Ungefär senare trängde sig ändå en representant för Ung vänster in på skolan och ställde sig utanför cafeterian och delade ut partibroschyrer. Ett tillvä-ga-gångssätt som jag fann mycket märkligt! Efter mycket lång ordväxling och ilsket ordbyte mellan honom och mig så lämnade han skolan. Tilläg-gas bör att han inte kände till SSU:s tidigare kam-panjbe-sök. På uppdrag från BUN skall SO-lärarna och skolledning utreda hur vi kan öka den partipolitiska informationen till eleverna: kanske (efter-som det är val så skulle en årskull missa denna informa-tion med nuvarande system) eller bokbord för alla partier etc. Att öka den poli-tiska medvetenheten hos eleverna är en viktig uppgift för skolan, som dock även fortsättningsvis måste ha rätten (åtminstone på högstadienivå) att få styra informationen från de etablerade politiska partierna så att alla ges samma möjlighet och tid att presentera sitt parti och dess politik. Om den partipolitiska informationen helt släpps fri på högstadiet så skulle eleverna snart kunna få en snedvriden bild, i ena eller andra riktningen, av svensk partipolitik. Ung Vänster bereddes tillfälle kommentera remissvaret men avhördes inte. Från inkom därefter det i remissvaret förutskickade förslaget till ändrade riktlinjer. I sitt svar till anförde följande. fick jag i uppdrag att lämna förslag till ändrade riktlinjer vad det gäller den politiska informationen vid . Uppdraget innebar också att utöka den politiska informationen så att den inte enbart är knuten till valen . I början av höstterminen fick SO-lärarna (den lärarkategori som har ansvarat för den politiska informationen) i uppgift att diskutera formerna för den politiska informationen och hur denna ev. kunde utökas. Deras svar, daterat den ., bifogas (här utelämnat). Med ledning av SO-lärarnas skrivelse och kontakter i frågan med övrig per-sonal har jag tänkt mig följande förhållningssätt vad det gäller den politiska informationen vid : 1) skall bilda en "föreningsgrupp" vars uppgift blir att hålla kon-takt med kommunens föreningar och då också politiska partier, som un-der ordnade former ex. bokbord i cafeterian eller annan bestämd lokal, skall ges möjlighet att presentera sin verksamhet i skolan. Ett vuxenstöd kommer att utses till gruppen. På detta sätt kommer samtliga politiska partier och dess ungdomsförbund beredas möjlighet att föra fram sitt po-litiska budskap också . En bilaga över elevrådets upp-byggnad bifogas (här utelämnat). 2) Den omfattande och schemabrytande klassinformationen från de politiska partierna kommer även fortsättningsvis att hållas under valår. För att inte en årskull skall missa denna information kommer åk. 6 också att inbegri-pas. 3) Undervisning om de politiska partierna, deras åsikter och skiljelinjer, in-tervjuer med lokala företrädare m.m. bedrivs som tidigare i åk. Med ovanstående åtgärder kan Karlsängskolan utöka den partipolitiska in-formationen och för-hoppningsvis också öka det politiska intresset hos ele-verna. Att det görs med viss styrning från elevrådets och personalens sida bör också innebära att objektivitetskravet bibehålls. I beslut anförde JO följande. JO har tidigare prövat frågan om politiska partiers möjlighet att inom skolan sprida trycksaker och lämna information i olika politiska frågor. I beslut (JO 1995/96 s. 395 f.) anförde JO följande. I 2 kap. 1 § RF (regeringsformen, min anmärkning) garanteras de s.k. positiva informationsfrihe-terna, bl.a. ytt-randefrihet och informationsfrihet. Med yttrandefrihet avses "i princip rätten att i varje situation när som helst få ge uttryck åt sin mening eller sina känslor med vad medel som helst" (/Ragnemalm, grundlagar, 1980, s. 43). Området för stadgandets tillämpning är emellertid inte obegränsat: Yttrandefriheten enligt RF innefattar ingen rätt för med-borgarna - eller en sammanslutning av sådana - att få tillträde till en viss institution eller sluten miljö, t.ex. en skola, för att där sprida ett budskap. På motsvarande sätt förhåller det sig med den i tryckfrihetsförordningen garanterade rätten att sprida tryckta skrifter. I 1 kap. 2 § andra stycket TF stadgas förbud mot att en myndighet eller an-nat allmänt organ på grund av en skrifts innehåll, genom åtgärd som inte äger stöd i TF, hindrar tryckning eller utgiv-ning av skriften eller dess spridning bland allmänheten. Spridning av tryckt skrift inom en skola, lik-som upp- sättande av t.ex. en affisch på en anslagstavla där, anses enligt praxis utgöra spridning bland allmänheten. Begränsningar i denna sprid-ningsrätt får således inte utan stöd i TF ställas upp på grund av skriftens innehåll. Däremot är, likaledes enligt praxis, sådana ingripanden mot en spridning tillåtna, som dikteras av ordningsskäl. Ledningen för en skola får alltså hindra att tryckta skrifter sprids eller an-slås där, men bara om det sker av ordningsskäl. Frågan om utomståendes rätt att få tillträde till en skola för att där sprida tryckta skrifter är emel-lertid inte besvarad med detta konstaterande. En skola är inte en plats dit allmänheten äger fritt tillträde. , , har uttalat sig om utomståendes rätt att få tillträde för att sprida tryckta skrifter inom ett område eller en anläggning vartill allmänheten inte äger tillträde: En person, som icke av annan anledning äger erhålla tillträde till så-dant område eller sådan anläggning, kan uppenbarligen icke påfordra att få dit inkomma för att bliva i tillfälle att där sprida tryckta skrifter. Vägran av tillträde för sådant ändamål torde - även om motiveringen för vägran icke är hänsyn till ordningen eller annat liknande skäl - icke vara att anse som ett i tryckfrihetsförordningens mening förbjudet hinder för spridning av tryckt skrift. Någon skyl-dighet torde icke fö-religga för vederbörande myndighet att för ifrågavarande ändamål be-vilja särskilda förmåner i fråga om tillträdesrätt. Därest tillträde med-ges, får emellertid icke upp-ställas något villkor härför, som innebär att viss eller vissa skrifter på grund av sitt innehåll bliva uteslutna från distribuering. (MO 1950 s. 276, ssk s. 297 f) Jag delar denna uppfattning, och anser alltså att det ligger i skolledningens hand att avgöra om en begäran att få tillträde till en skola för att där sprida tryckta skrifter skall bifallas. Vid sitt ställ-ningstagande har skolledningen rätt att ta hänsyn till även annat än rena ordningsskäl. Den övergri-pande be-stämmelsen i 1 kap. 9 § regeringsformen, , måste emellertid ändå be-aktas: Domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen skall i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iakttaga saklighet och opartiskhet. Av utredningen framgår att Ung Vänster nekats tillträde till skolan för att lämna ut partipolitisk information men att SSU fått tillstånd att i skolan driva en anti-rasismkampanj. Som framgår av ovanstående har exempelvis politiska organisationer inte någon ovillkorlig tillträdesrätt till skolor. Vid bestämmande i frågor om tillträde för så-dana organisationer har skolan emellertid att följa om opartiskhet och kan således inte begränsa sin tillståndsgivning till att avse enbart viss eller vissa organisationer. Rektorn har i remissvaret redo-gjort för sko-lans regler för politisk information. Ut-formningen av dessa, liksom de därefter antagna nya riktlinjerna, står inte i strid med det ovan i JO:s beslut redovi-sade regelsystemet och ger inte anledning till något uttalande från min sida. SSU fick tillstånd att i skolans lokaler driva en kampanj i en fråga som inte var partipolitisk. Det måste emellertid innebära svårigheter för ett etablerat politiskt ung-domsförbund att i praktiken avgränsa frågor av mer allmän politisk natur från frågor som är rent partipolitiska. Det kan vidare inte uteslutas att vissa elever, sär-skilt sådana med annat politiskt hemvist, kan uttolka ett partipolitiskt budskap även om frågan i och för sig kan bedömas som allmänpolitisk. Det har med hän-syn härtill funnits skäl att från skolans sida iaktta försiktighet vid tillståndsgiv-ningen i detta fall. Rektorn har också framhållit i remissvaret att han var tveksam till om det var lämpligt att ge tillstånd. Ytterst är detta en sådan bedöm-nings-fråga som inte lämpar sig för en pröv-ning från JO:s sida. Enligt min mening kan emel-lertid beslutet att tillåta SSU att närvara för det angivna ändamålet i vart fall inte tas till intäkt för att skolan, i enlighet med kravet på objektivitet, därmed också för-pliktats godta all annan verk-samhet från politiska ungdomsför-bund. SSU:s med-verkan har av allt att döma haft en sådan utformning att den på ett mer påtag-ligt sätt har skilt sig från vad Ung Väns-ter själv angivit vara av-sikten med sitt be-sök i skolan. Jag anser mig därför inte ha underlag för att rikta någon kritik mot skolan för att Ung Vänster inte fick tillträde dit. Med detta uttalande är ärendet för min del avslutat. Rektor har förbjudit personalen att använda skolans interna postdistri-bueringssystem (postfack) för utdelning av privata meddelanden. - Fråga om skolan har rätt att ingripa mot spridning av politisk propa-ganda som läggs i postfacken (Dnr 4996-1997) I en anmälan till JO ifrågasatte om rektor vid i grundlagsstridigt inskränkt de anställdas yttrandefrihet på arbetsplatsen. anförde att rektorn vid en sammankomst den 12 sep-tember 1995 informerat personalen om att det var förbjudet att inom sko-lans om-råde sprida skriftliga budskap med politiskt innehåll till kollegor samt att rek-torn vidhållit sin ståndpunkt så sent som den 18 de-cember 1997. Anmälan remitterades till stadsdelsnämnd i för utredning och yttrande. Nämnden överlämnade som sitt remissvar ett av stads-delschefen och kanslichefen upprättat tjänste-utlåtande vari anfördes bl.a. följande. Enligt , rektor vid , har han av lärarpersonal på skolan under septem-ber 1995 blivit uppmärksammad på att en av persona-len, , använt skolans internpost-system, postfack för tjänstemed-delanden till personalen, för att sprida privata meddelanden i form av poli-tiska budskap. Sedan rektor fått vetskap om förhållandet informe-rade han Söron om att det inte var tillåtet att använda skolans internpost för privata ändamål. Rektor kan inte erinra sig hur han exakt formulerade sig. Han hävdar dock med bestämdhet att han inte uttalat ett generellt förbud för Söron att inom skolan sprida budskap med politiskt in-nehåll. Vid ett personalmöte informerade rektor per-sonalen om att skolans internpost var till för olika slag av ärenden och med-delanden i tjänsten och att det därför inte var tillåtet att an-vända detta sys-tem för privata ändamål. Det fördes inget protokoll eller annan form av an-teck-ningar från personalmötet. Söron har enligt rektor frågat varför det är förbjudet att använda lärarnas postfack för meddelanden med politiskt innehåll och velat veta vilken lagtext som rektor stöder ett så-dant beslut på. Rektor har en-dast hänvisat till att det är skolans ledning som avgör vad skolans interna postsystem får an-vändas till. Vid personalinformation tog Söron åter upp frågan om skälet till ovan beskrivet för-bud. Rektor meddelade då samma skäl för beslutet som ovan relaterats. interna postdistribueringssystem, som Bergsjösko-lan ingår i, är givetvis avsett för att användas för tjänsteärenden och medde-landen i tjänsten. På samma sätt förhåller det sig med förvaltningens tjäns-tebrev och interna postkuvert. Dessa får inte användas för privat post. Lärar-facken på skolorna är ett ändamålsenligt och praktiskt sätt att använda för att sprida post till lärarna eftersom flertalet av dessa inte disponerar egna tjäns-terum. Det kan därför i princip inte vara tillåtet att använda dessa lärarfack för att skicka privata brev eller andra meddelanden till personalen. Rektor måste därför av ordningsskäl ha rätt att förbjuda att lärarfacken på får användas för privata meddelanden oavsett vilket innehåll meddelandena har. Rektor hävdar med bestämdhet att han endast lämnat Söron be-skedet att han inte får använda lärarfacken för att sprida privata meddelan-den och att han i samband därmed inte uttalat något generellt förbud mot att sprida politiska budskap till personalen på skolan. I sådant fall kan inte nå-gon kritik lämnas mot rektorns uttalanden och övriga handlande i ärendet. I beslut anförde JO följande. Enligt 2 kap. 1 § regeringsformen (RF) garanteras varje medborgare gent-- e-mot det allmänna frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Yttrandefriheten kan dock i vissa fall inskränkas med stöd av lag, se 2 kap. 12 och 13 §§ RF. Av 2 kap. 13 § tredje stycket RF framgår att föreskrifter som utan avseende på yttrandets innehåll när-mare reglerar visst sätt att sprida eller mottaga yttranden inte skall anses utgöra en begränsning av yttrandefriheten. Beträffande tryckta skrifter ges särskilda grundlagsföreskrifter i tryck-fri-hetsför-ordningen (TF), som i 1 kap. 2 § andra stycket förbjuder myndigheter och andra allmänna organ att på grund av skrifts innehåll, genom åtgärd som icke äger stöd i förordningen, hindra tryckning eller utgivning av skriften eller dess spridning bland allmänheten. Det är inte klarlagt om de skrifter har delat ut eller haft för avsikt att dela ut till sina kollegor var sådana att de omfattas av tryck-fri-hetsförordningens regelsystem. Oavsett detta är tillförsäkrad det skydd för utövandet av yttrandefriheten som följer av det ovan nämnda stadgandet i regeringsformen. Detta skydd innebär att skolan inte varit berättigad att förbjuda eller försöka hindra materialets spridning på grund av vad det innehöll. Det föreligger skilda uppfattningar i frågan om rektorn uttalat ett generellt förbud mot att sprida politiska budskap till personalen inom skolan. Söron har på-stått att så skett medan nämnden å sin sida framhållit att rektorn endast förbjudit användning av det interna postsystemet för privata med-delanden. Jag finner inte anledning att anta att ytterli-gare utrednings-åtgärder kan bringa klarhet i vad som uttalats i dessa avseenden. Det kan dock anmärkas att i sin kommen-tar till nämndens remissvar påpekat att det på skolan inte finns annan möjlighet att sprida politiska budskap än genom användning av lärarnas postfack. Jag har där-för begränsat min prövning till att avse just den frågan om skolan har laglig rätt att ingripa mot en spridning av politisk propaganda som sker genom att den delas ut i post-facken. Postfacken ingår i skolans interna postdistribueringssystem. Reglerna för an-vänd-ningen av dessa fack är av civilrättslig karaktär, närmast upplåtelse-villkor, och skall därför inte bedömas mot bakgrund av grundlagarnas skyddsbestämmelser. Det finns inte anledning att i och för sig ifrågasätta skolans rätt att förbjuda an-vändning av dess egendom för annat ändamål än tjänsteärenden. Det är emellertid av stor vikt att skolledningen vid införandet av ett sådant förbud inte gör någon skill-nad mellan olika privata medde-landen med hänsyn till innehållet i dessa. Det har inte framkommit annat än att skolan förbjudit all användning av det in-terna postdistribueringssystemet för annat än tjänsteärenden. Mot bakgrund av vad som anförts ovan finner jag därför inte anledning att rikta kritik mot det införda för-budet. Enligt min mening kan det dock finnas skäl för nämnden att överväga om förbudet är befogat och ändamålsenligt, särskilt med hänsyn till de avgräns-ningssvårigheter som kan tänkas upp-komma vid bedömningen av om ett medde-lande är av privat natur eller ett tjänste-ärende. Det kan också uppkomma praktiska svårigheter att upp-rät-hålla ett förbud som omfattar alla typer av privata medde-landen. Jag vill i detta sammanhang särskilt understryka vikten av att skol-led-ningen tillser att för-budet tillämpas på ett sådant sätt att det inte innebär någon grundlags-stridig diskriminering av privata meddelanden som är av politisk natur. Kritik mot ordförande i som denne vidtagit mot nämndsekreterare för uttalanden i lokalpressen (Dnr 14-1998) I en anmälan mot begärde (, region /, regionchefen ) JO:s granskning och eventuella åtgärder med anledning av befarat brott mot regeringsformens stadgande om att varje medborgare gentemot det allmänna tillförsäkrats frihet att uttrycka tankar, åsikter och käns-lor. Bakgrunden angavs vara följande. Förbundets medlem var an-ställd som nämndsekreterare inom . Han hade i en debattar-tikel i kritiserat kommunens kulturpolitik. anledning av ar-tikeln bestraffades Hagerberg genom att politikern och gymnasie-nämndens ord-förande påtalade det olämpliga i att Hagerberg skrivit artikeln och dessutom fråntog Hagerberg vissa arbets-uppgifter. Som bilagor till anmälan hade fogats fotostatkopior av artiklar i och en skrivelse från till Kommunstyrelsen i . anmälan remitterades till i för utredning och yttrande. överlämnade som svar till en början yttranden med beskrivning av händelseförloppet från och från . Nämnden kompletterade sedan remissvaret med ett eget ytt-rande. yttrade sig över remissvaret. Vissa sakuppgifter rörande händelseförloppet m.m. var (enligt upprättad ansvars- och befogenhetsbeskrivning) an-ställd som nämndskreterare/ekonomiansvarig inom gymnasieförvaltningen. Be-fattningen var direkt underställd gymnasiechefen (). Den av författade och i införda debattartikeln hade åsatts rubriken om kulturen sviks? och handlade om kommunens kulturskola som har som huvudman. Skolan hade enligt artikeln som grund en musikskola av mycket hög kvalitet, som varit på väg att utvecklas till en bred kulturskola . I artikeln riktades kritik mot ansvariga politiker för kraftiga neddrag-ningar av anslagen till skolan och för bristande insikt om verksamhetens betydelse . som artikeln publicerades tog kontakt med per telefon. förklarade då att hans förtroende för hade sjunkit på grund av innehållet i artikeln och att var avkopplad från uppdraget som sekreterare i den arbetsgrupp som skulle utreda frågan om inrättande av gemensam , och kommuner. sade även att han skulle undersöka om han kunde ha kvar som nämndsekreterare. (I sak stämde de uppgifter som här lämnades av och av överens.) I de efterföljande tidningsskriverierna förekom, enligt de tidningsurklipp som bifogades anmälan, en i införd intervju med , där denne uttalade bl.a. att han välkomnade en debatt ef-tersom det fanns ett problem i avvägningen mellan yttrandefriheten och tjänste-männens lojalitet. I skrivelse från () till kommun-styrelsen anfördes följande. Angående brott mot yttrandefriheten och medbestämmandelagen - MBL Förbundets medlem har skrivit en debattartikel om kultur-skolan i . Han har därvid utnyttjat sin grundlagsenliga rätt att fritt uttrycka sina åsikter. Han har skrivit artikeln som privatperson och rakryggat skrivit under den. Dagen efter artikeln blev fråntagen en del av sin arbetsuppgifter, de som sekre-terare i en arbetsgrupp om samarbete mellan , och kommuner. anser, att detta är mycket anmärkningsvärt. Dels att en politiker går in och utövar direkt arbetsledning och åsidosätter sin egen förvaltningschef, dels att förändringarna sker utan före-gående förhandlingar med . Ett brott mot medbestämmandelagen. Det som upprör allra mest är att repressalierna sker trots att borde veta att detta är ett brott mot en av våra grundlagar. Yttrandefriheten är helig. Den får man inte kränka. har trampat på en av de grundstenar som hela vår demokrati vilar på. Det kan inte tolerera. Om gjort detta i hastigt mod och sedan ångrat sig hade det möj-ligen kunnat förklaras. har han efter betänketid ändå hållit fast vid att han gjort rätt. Han hävdar att detta har med lojalitet att göra. Jag har en helt annan uppfattning. Den som deltar i debatten öppet tillför alltid något i sakfrågan. Tysta arbetsplatser eller tystnad i den offentliga debatten är det farligaste som finns för en demokrati. kräver därför av Kommunstyrelsen i att man tar avstånd från repressalier, ger tillbaka de arbetsuppgifter som fråntagits samt ger honom en offentlig ursäkt. överväger vidare att återkomma med en förhandlingsframställan angående brott mot MBL samt anmäla till justitieombudsmannen, , att klarlägga huruvida brott mot yttrandefriheten be-gåtts. Efter framställan av skedde sedan förhandlingar mellan förbundet och . Förhandlings-protokollet upptog följande. §1 Tvisteförhandling har påkallats av . anser det vara brott mot MBL då utan MBL-förhandling skett fråntogs sina arbetsuppgifter som sekreterare i samband med att en debattartikel införts i pressen. §2 Parterna enas efter diskussion om att träffa bifogad överenskommelse. §3 Förhandlingen förklaras avslutad . Överenskommelsen hade följande innehåll. Mellan å ena sidan och , å andra sidan har följande överenskommelse träffats. återfår de arbetsuppgifter han fråntagits den . Kommunen gör ett uttalande där det framgår att hade rätt att yttra sig i aktuellt fall och att det var fel att påtala detta samt fråntaga honom arbetsuppgifter. Kommunen utarbetar en policy för hur informationsfrågor skall hanteras. Kommunen ordnar utbildning för politiker och anställda vilka regler som gäller för information till allmänhet och massmedia. Kommunen klarlägger vilken roll tjänstemän respektive politiker har i olika frågor. Härmed är alla mellanhavanden utklarade mellan och /vad gäller brott mot MBL. , nämndsekreterare i , skrev en debattartikel som han tyckte i egenskap av privatperson. Jag anser dels att han har en position som gör att han bland många inte enbart är privatperson, utan även en känd högt uppsatt tjänsteman. Dels anser jag att den artikel han skrev var så pass osaklig att mitt förtroende för honom sjönk. Den var även ett angrepp på det parti som styr kommunen, hans arbetsgivare. Detta tillsammans, bl.a., gjorde att jag kände mej föranlåten att på något sätt markera att mitt förtroende för honom sjunkit. Som sammankallande i arbetsgruppen känner jag naturligtvis ett speciellt ansvar för det resultat vi kommer fram till. Speciellt som det inte är självklart vad resultatet blir. Det är därför av yttersta vikt att jag känner fullt förtroende för dem som är med i gruppen. Det "uppdrag" jag fråntagit är således ett "uppdrag" grundat på en rekommendation, gjord utan uppdrag någon annanstans ifrån, beslutad av . som jag ringde till sade jag att jag även skulle undersöka om jag kunde ha honom kvar som nämndsekreterare. Detta kunde naturligtvis uppfattas som ett hot om repressalie. Eftersom det inte var repressalier jag var ute efter, utan en vilja att markera så gjorde jag inget vidare i nämndsekreterarfrågan. I den debatt som uppstod kring frågan gjordes tolkningen att handlingen var en repressalie, och därmed grundlagsstridig. tog jag därför tillbaka beslutet att inte vidare kalla till arbetsgruppen. ställde jag till KS AU min plats till förfogande som sam-mankallande och som ledamot i gruppen. KS AU beslutade att ge mej uppdraget tillbaka. Slutligen vill jag bara anföra att eftersom jag är ordförande både i och Socialdemokratiska Arbetarekommun så står jag helt bakom det uttalande som gjordes där det uttrycks att anställda har rätt att uttrycka sin mening i olika frågor.