frsrdg · GN04JO1 · 2000-01-01 00:00:00 — Inom arbetsmarknadsverket har inrättats särskilda förmedlingskontor med uppgift att - - - ge service till yrkesverksamma kulturskapare och till arbetsgivare och arrangörer som söker professionella kulturskapare. Det framstår därvid i och för sig som naturligt att den specialkompetens som finns samlad hos arbetsförmedlarna vid dessa kontor tas i anspråk framför allt av dels arbetssökande inom dessa yrkeskategorier, dels arbetsgivare inom kultursektorn. Det kan enligt min mening inte anses som felaktigt att förmedlarna vid dessa specialförmedlingar främst inriktar sina arbetsinsatser på att söka sysselsättningstillfällen för arbetssökande inom denna sektor. Som tidigare framhålits i ett flertal JO-beslut finns emellertid varken i förordningen (1987:405) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten eller i någon annan författning någon regel som kan åberopas som stöd för att vägra en arbetssökande, som så begär, att skrivas in vid arbetsförmedlingen. Inte heller föreligger något rättsligt stöd för att vägra en arbetssökande inskrivning vid en viss arbetsförmedling, även om den service som faktiskt kan ges honom vid den förmedlingen bedöms bli mycket begränsad. Av det ovan sagda följer enligt min mening att vare sig formella eller informella krav kan uppställas för att en arbetssökande skall skrivas in vid en kulturarbetsförmedling. Det kan i och för sig inte anses strida mot gällande författningsreglering att en arbetsförmedlare vid en sådan förmedling på ett objektivt sätt redogör för vilka slag av åtgärder som inom förmedlingen kan vidtas för en viss arbetsökande med hänsyn tagen till den sökandes "yrkesmässiga kompetens" och omfattningen av åtgärderna. Om emellertid den sökande, sedan han fått denna information, alltjämt önskar bli inskriven vid kulturarbetsförmedlingen saknas rättslig möjlighet att förvägra honom detta. Jag instämmer i princip i bedömning. Jag konstaterar att även enheten Arbetsmarknadsservice vid AMS i sitt remissvar gett uttryck för en uppfattning som ligger i linje härmed, även om enhetens förklaring att en grundligare prövning borde ha gjorts av kvalifikationerna i fallet ger anledning till vissa frågetecken. Arbetsförmedlingen Kultur Media har således utan rättsligt stöd vägrat M. S E L. inskrivning och förtjänar kritik för detta. Jag är också kritisk till att skrivelsen till M. S E L. inte har formen av ett beslut och att den inte heller anger om möjligheten till omprövning eller överklagande finns. Det inträffade framstår som anmärkningsvärt mot bakgrund av att JO i ovan nämnda beslut klargjort vad som gäller i aktuellt hänseende. Av fram-för allt arbetsförmedlingens kriterier för inskrivning av konstnärer tycker jag mig också förstå att handläggningen i ärendet inte är en engångsföreteelse. Jag förutsätter att AMS som tillsynsmyndighet informerar berörda hand-läggare om vad som gäller. Med dessa kritiska uttalanden avslutar jag ärendet här. Statens invandrarverks handläggning av ärenden om dag- ersättning enligt lagen (1994:137) om mottagande av asyl- sökande m.fl. Fråga om tidpunkt för utbetalning av ersätt-ningen (Dnr 1930-1997) I en anmälan till JO framförde klagomål mot enligt följande. Undertecknad, Stefanof f. 740526, och med doss.nr. : 9-200842, bo-ende på mottagningsenheten distrikt med adress Vallentu-nav. 9 i ; kom till den 16e april och sökte asyl den 30e och anvisades plats på . Den 6e maj fick Vi information om asylprocessen och om Lagen om Motta-gande av Asylsökande mfl. (LMA) Och sedan fick Vi träffa en mottag-ningshandläggare för att gå igenom en ekonomisk utredning. När intervjun var nästan klar så meddela Jag av handläggaren att även om Jag är berätti-gad till dagersättningen så kan Jag inte få dagersättningen utbetald förrän den 20-21-22 maj. Såsom Jag har förstått den som beviljas dagersättning skall få det i princip i förskott, så sker det inte på pga någon lokal beslut om att inte ha kontant kassa. Under dem här dagarna, utan några eko-nomiska medel kan Jag inte göra något och det tror Jag inte att det är lagens mening. Jag ber Er att pröva min rätt gentemot Distrikt . Klagomålen remitterades till för utredning och yttrande. I remissen fram-hölls att svaret skulle innehålla en redogörelse för utbetalningsrutinerna avseende dagersättning. fogade till sitt yttrande en redogörelse i saken från distrikt nord. I redogörelsen uttalades följande. Utbetalningsrutiner vid distriktet avseende ersättningar Distrikt nord lämnar bistånd till asylsökande i enlighet med be-stämmelserna i lagen om mottagande av asylsökande m fl (1994:137), för-ordningen om mottagande av asylsökande m fl (1994:361) samt i enlighet med Statens invandrarverks föreskrifter (SIVFS 1994:11 och SIVFS 1997:2) om mottagande av asylsökande m fl. 1.1 Rutiner riktade till de asylsökande Vid distriktets mottagningsenhet lämnas bistånd till asylsökande i form av logi, dagersättning och särskilt bidrag. I mottagningsenhetens inkvartering ingår kost varför dagersättning till boende på enheten utgår med reducerade belopp i enlighet med 6 § förordningen om mottagande av asylsökande m fl. Till asylsökande i eget boende lämnas även bistånd i form av bostadsersätt-ning. Bistånd lämnas till de asylsökande som erbjudits och accep-terat inkvartering på mottagningsenheten i form av kost Dessutom lämnas på mottagningsenheten bistånd i form av hygienartiklar så som tvål, tvättmedel, blöjor och sanitetsbindor till per-soner som ej har egna medel och som ännu inte kunnat kvittera ut någon kontant ersättning. Bistånd i form av kontant dag- och bostadsersättning samt särskilt bidrag lämnas enligt följande rutin: I enlighet med 10 § förordningen om mottagande av asylsökande m fl ut-betalas normalt dag- och bostadsersättning förskottsvis till asyl-sökande. Det enda undantaget gäller den första utbetalningen som täcker efter det att asylansökan lämnades in. Denna utbetalning görs normalt efter själva asylansökningstillfället enligt följande: 1) Personer som söker asyl ges en första information om rätten att söka ekonomiskt bistånd i samband med [att] själva asylansökan. De kallas till en utförligare information om asylprövning och asylmottagning . Efter informationen kallas de till en ekonomisk- och social utredning vilken normalt äger rum . Beslut om ekonomiskt bistånd kan fattas direkt efter denna prövning och ut-betalning sker på valfritt postkontor veckan därpå. Den längsta väntetiden föreligger för de som söker asyl vilka får vänta mellan asylansökningstillfälle och utbetalning av ersätt-ning/särskilt bidrag. 2) Personer som söker asyl ges en första information om rätten att söka ekonomiskt bistånd i samband med själva asylansökan. De kallas till en utförligare information om asylprövning och asyl-mottagning . Efter informationen kallas de till en ekonomisk- och social utredning vilken normalt äger rum . Beslut om eko-nomiskt bistånd kan fattas direkt efter denna prövning och utbetalning sker på valfritt postkontor veckan efter . Den längsta väntetiden föreligger för de som söker asyl vilka får vänta mellan asylansökningstillfälle och utbetalning av ersätt-ning/särskilt bidrag. Från ovanstående rutin görs undantag för personer med särskilda behov, t ex sjuka, handikappade och personer som behöver skyndsam tillgång till ett särskilt bidrag. Dessa kategorier kan kvittera ut sin ersättning vid en kontant utbetalning på mottagningsenheten . Väntetiden är för dessa kategorier [är] . Om särskilt akuta behov föreligger kan ersättningen utbetalas kontant som biståndet beviljas. kontant utbetalning utnyttjas också då övergripande fel uppstår i hanteringen av betalningar via Posten (se nedan). 1.2 Rutiner som omfattar den tekniska hanteringen utbetalades i princip samtliga ersättningar kontant vid och förläggningar runt om i landet. På grund av de ofta mycket stora kontanta belopp som då hanterades utsattes mottagningsenhe-ten i för en omfattande stöld 1990 och ett väpnat rån 1992 trots att särskilda utbetalningslokaler iordningställts. För att minska denna kontanthantering med de uppenbara säker-hets-problem den medförde för såväl de asylsökande som för SIV:s personal och vaktbolag utarbetades nya rutiner i samarbete med Posten. har en överenskommelse med Posten om att ersättningar till asyl-sökande, ef-ter SIV:s prövning, kan utbetalas genom Postens försorg på postkontoren. görs därför en överföring på data från till Posten med uppgifter om hur mycket respektive asylsökande ska kunna kvittera ut. Denna överföring genomförs från och för att det ska finnas tid till sammanställning av uppgifter från SIV:s distrikt har en sista inrapporteringstid införts i distrikten , vilket innebär att handläggningen av ärenden ska slutföras . Denna rutin innebär i distrikt nords fall att väntetiden för en asylsökande från tidpunkten från inlämnande av asylansökan till utbetalning normalt är mellan (med möjlighet till snabbare utbetalningar enligt p.2.1). Efter det att den utbetalningen upphörde har dock vissa inkörningsproblem lett till att tiden från asylansökan till ut-betalning i flera fall uppgått . utreds dock inom enheten om det är möjligt att korta hante-ringstiden, bl a genom en förändrad stopptid för överföring till huvudkonto-ret, till mellan . Efter det att Postens betalningsrutiner började fungera och till höll distriktet en kontantkassa vilken medgav att kontanta utbetalningar för nyanlända asylsökande kunde genomföras vilket innebar kortare väntetider. Tyvärr utsattes även denna kontanta hantering, som var blyg-sam jämfört med tidigare utbetalningar men ändå omfattade relativt stora belopp, för ett konkret hot om sprängning av kassalokalen vil-ket re-sulterade i omfattande polis- och vaktbolagsarbete i syfte att förhindra brott. I samband med detta beslöt distriktet att enbart hålla kontant utbetal-ning till de som har ett akut behov av kontanta medel enligt ovan för att därigenom kunna minska den kontanta kassan till ett minimum. Det har där-efter varit distriktets målsättning att av säkerhetsskäl enbart hålla en kon-tantkassa för akut behövande och låta Posten, som är bättre skickad än att utföra säkra kontantutbetalningar i större skala, betala ut bistånd till öv-riga asylsö-kande. Yttrande över det aktuella fallet Stefanov, med SIV:s dossnr 9-200842, sökte asyl . I samband med ansökningstillfället erbjöds han kost och logi på distriktets mottag-ningsenhet i och kallades till information om asylprövning och asylmottagning vid det påföljande informationstillfället . Di-rekt efter informationen på mottagningsenheten genomgick han en social och ekonomisk utredning hos en handläggare på enheten. Stefanov ansökte då om dagersättning vilket beviljades. Beslutet registrerades di-rekt och Stefanov informerades att den beviljade ersättningen kunde kvitte-ras ut på posten . Att tidsutdräkten blev så lång i Stefanovs fall orsakades av förekomsten av exceptionellt många helg- och klämdagar . Dessa ledde till att stopptider för överföringar till huvudkontoret tidigarelagts. Då stopptiden för utbetalning veckan efter Stefanovs information tidigarelagts till istället för kunde hans beviljade beslut ej registreras till utbetalning utan blev istället . vill dock erinra om att Stefanov under hela vistelsen på mottagningsenheten erbjudits kost och logi samt sanitetsartiklar enligt beskrivningen i p.2.1. anförde följande i sitt yttrande. - - - har i SIVFS 1994:11 och SIVFS 1997:2 med stöd av 12 § förordningen (1994:361) om mottagande av asylsökande m.fl. givit före-skrifter om bland annat information till asylsökande, registrering vid för-läggning samt utbetalning av dagersättning. Verkets rutiner avseende utbe-talning av dagersättning m.m. vid den ifrågavarande anläggningen framgår av bilagda yttrande. När det kommer till verkets kännedom att en individ lämnat in en ansökan om asyl tillgodoses dennes primära behov omgående i form av kost och logi samt hygienartiklar. Den första utbetalningen av dagersättning görs inom efter inlämnande av asylansökan. Om en enskild asylsökande sak-nar medel till dess att den första utbetalningen av dagersätt-ning sker förhindras dock inte denne från att uppsöka och erhålla vård vid an-läggningens sjukvårdsinstitution. I det aktuella ärendet erhöll Stefanov en första utbetalning av dagersättning efter att han lämnat in ansökan om asyl. Perioden mellan inläm-nande av ansökan och utbetalning av dagersättning var således längre än i normalfallet. Det måste dock beaktas att Stefanov från det att ansökan lämnades in tills dess att den första utbetalningen gjordes hade tillgång till kost och logi samt hygienartiklar kostnadsfritt. I sammanhanget kan inte heller bortses ifrån att det var ett flertal samt klämdagar inlagda vilket medförde tidsutdräkten. Det kan slutligen understrykas att distriktet har en beredskap att genomföra en kon-tant utbetalning om det uppstår ett reellt akut behov hos en enskild asylsö-kande. Norra regionen kommer att utreda möjligheterna att ge nyanlända asylsö-kande en snabbare första utbetalning genom kontant utbetalning. Utred-ningen kommer att väga kostnaderna och riskerna med ett sådant förfarande mot de fördelar som den enskilde asylsökanden kan uppnå. JO Lavin anförde i beslut följande. Enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA) lämnas bistånd i form av dagersättning till en asylsökande utlänning, under förutsättning att denne saknar egna medel samt är registrerad vid en förläggning. Dagersättning avser bistånd för den dagliga livsföringen. (Allt enligt 8 och 17 §§.) I förordningen i samma ämne föreskrivs att ersättningen skall täcka kostnader för bl.a. livsmedel, kläder och skor, fritidsaktiviteter, hygienartiklar och andra förbrukningsvaror (5 §). I förord-ningen stadgas vidare att dagersättning betalas ut förskottsvis , om inte särskilda skäl leder till annat (10 §). Enligt SIV:s föreskrifter i saken - SIVFS 1994:11 med ändring SIVFS 1994:19 - skall asylsökande i samband med registreringen vid en förläggning få information om rätten till bl.a. dagersättning samt ges tillfälle att ansöka härom (2 §). Som jag uppfattat saken, registrerades vid förläggningen i Carls-lund som han ansökte om asyl, dvs. Han lämnades information om rätten till bistånd enligt LMA . Vidare an-sökte, och beviljades, sistnämnda dag dag-er-sättning enligt lagen. Den beviljade ersättningen betalades ut till honom den 20-den 22 maj 1997. Vad gäller tidpunkten för SIV:s information till om rätten till bistånd enligt LMA finner jag det inte påkallat med några uttalanden från min sida. Beslutet om sökt bistånd fattades som informationen gavs och ansökan gjordes. Inte heller detta ger mig anledning till några kommentarer. Vad härefter angår utbetalningen av den dagersättning som tillerkänts vill jag anföra följande. Beslutet om ersättning fattades . Först , dvs. blev det möjligt för att kvittera ut er-sättningen. Under ti-den mellan beslut och pengarnas tillgänglighet inföll en s.k. klämdag och en mel-lankommande helgdag. Om sistnämnda om-ständig-heter inte varit för handen torde, i enlighet med vad som uttalats i redo-görelsen från distrikt nord, utbetalningen ha kunnat ske den 13-den 15 maj, med andra ord tidigare än vad som kom att bli fallet. Att biståndet betalas ut till den en-skilde inom från det att beslutet fattats är också vad jag anser kunna ac-cepteras. I förevarande fall har således den inträffade klämdagen och den mellan-kommande helgdagen medfört en oacceptabel tidsutdräkt. Jfr 7 § SIVFS 1994:11 med ändring SIVFS 1997:2. Vad ovan sagts om att utbetalningen av ersättning bör ske inom från det att beslutet fattats avser den första utbetalningen när ersättnings-beslutet meddelats under en löpande månad. Den fortsatta dagersättningen skall enligt 10 § förord-ningen om mottagande av asylsökande m.fl. betalas ut förskottsvis . har kritiserat utbetalningsrutinerna utifrån ett generellt betraktel-sesätt där olägenheten av att inte få tillgång till sina pengar förts fram. fram till dess att utbetalningen skedde hade han tillgång till logi samt till vissa nyttigheter som dagersättningen varit avsedd att täcka kostnaderna för. Den omständigheten att , såvitt fram-kommit, inte drabbats av någon ytterligare olägenhet än vad den sena ut-betalningen i sig innebär kan emellertid inte ursäkta det aktuella dröjsmålet. kan därför inte undgå kritik. Vad gäller de redovisade utbetalningsrutinerna vid distrikt nord vill jag lämna följande kommentarer. De utlänningar som ansöker om asyl till måndag synes i normalfal-len få tillgång till beslutad ersättning inom från beslutets dag. De som ansöker om asyl under resterande veckodagar förefaller, även här i normalfallen, få tillgång till sin ersättning först från beslutsdatum. Några bärande skäl för att sistnämnda kategori utlänningar skall få vänta på sitt bistånd än förstnämnda kategori kan jag inte finna. I enlighet med mitt ovan redovisade syn-sätt är således de ut-betalnings-rutiner som tillämpas för dem som ansöker om asyl till torsdag inte tillfredsställande. Av såväl SIV:s yttrande som dist-riktets redogörelse framgår att frågan om införandet av en kortare väntetid aktuali-serats, vilket jag självfallet finner tillfredsställande. Jag vill avslutningsvis tillägga följande. Jag har i förevarande ärende inte kommenterat tidpunkten, då er-höll informationen om rätten till bistånd enligt LMA. Jag vill dock, för att undvika missförstånd, peka på vikten av att informationen liksom den utredning som be-hövs i saken sker i nära anslutning till regi-streringen vid förläggningen. Härige-nom skapas nämligen de grund-läggande förutsättningarna för att den enskilde inom skälig tid skall få till-gång till ersättningen. Med dessa besked och den kritik som uttalats avslutas ärendet. Fråga om myndighets skyldighet att låta översätta en på utländskt språk författad överklagandeskrift till svenska (Dnr 595-1997) klagade som ombud för R. över att begärt att denne själv skulle ombesörja översättning till svenska av ett överklagande av ett beslut av om svenskt medborgarskap. Anmälan remitterades till . I yttrande anförde , general-direk-tören , följande. Det ärende refererat till i sin skrivelse till JO avser överklagande av beslut i fråga om svenskt medborgarskap. har i sin skrivelse anfört att i medborgar-skaps-ärendet begärt att klaganden, R., skall inkomma med översättning av sin överklagandeskrift. har vidare anfört att R. inte behärskar det svenska språket och att det är myndighetens skyldighet att ombesörja översättningar när det behövs. I 8 § förvaltningslagen (1986:223) föreskrivs: "När en myndighet har att göra med någon som inte behärskar svenska eller som är allvarligt hörsel- eller talskadad, bör myndigheten vid behov anlita tolk." Av förarbetena till nämnda lagrum (prop. 1985/86:80 s. 27) framgår att begreppet tolk avser både den som tolkar muntligen och den som gör en skriftlig översättning av en handling. En överklagandeskrift avfattad på ett främmande språk i ärende om svenskt medborgarskap är givetvis en sådan handling som regelmässigt bör finnas tillgänglig på svenska innan beslut i ärendet fattas. Normalt ser nämnden till att handlingen översätts. I vissa fall, då klaganden bedöms ha möjlighet att själv få fram en översättning, ombeds denne inledningsvis att inkomma med en sådan. Detta görs i första hand av kostnads- och effektivitetsskäl. Vidare utgår nämnden från att den som ansöker om svenskt medborgarskap i de flesta fall behärskar det svenska språket. Om däremot klaganden inte hör av sig eller uppger att han inte behärskar det svenska språket låter nämnden översätta skrivelsen, vilket också skett i ärendet. JO Lavin anförde i ett beslut följande. Förvaltningslagens 8 § uppställer inte något absolut krav på att tolk skall anlitas när en myndighet har att göra med någon som - såvitt nu är i fråga - inte behärskar svenska språket. Formuleringen lyder i stället att tolk bör anlitas vid behov. I förarbetena (prop. 1985/86:80 s. 28) uttalas att det självfallet ytterst får bero på en prövning av omständigheterna i det särskilda fallet, om behov av tolkhjälp skall anses föreligga. Departementschefen yttrar vidare (s. 27) att den som behöver tolk vid sina kontakter med myndigheterna bör få sådant bistånd i all rimlig utsträckning och att vilken ut sträckning som är rimlig bl.a. beror på tillgången på tolkar. Det sägs också att kostnaden för samhällets tolkservice måste stå i rimlig proportion till den betydelse som ärendet har för den enskilde. Lagstiftningen ger inte stöd för att myndigheter skall tvingas till någon slentrianmässig översättning av alla inkommande handlingar på främmande språk. Det förefaller mig ligga nära till hands att anta att en person som ansöker om svenskt medborgarskap i de flesta fall behärskar det svenska språket, i vart fall hjälpligt. Det borde i allmänhet kunna förutsättas att sökanden åtminstone förmår prestera en kort förklaring på svenska att han på grund av otillräckliga svenskkunskaper väljer att skriva ansökningen på sitt modersmål. har uppgett att den normalt ser till att en över-klagande-skrift översätts, men att om en klagande bedöms kunna få fram en översättning på egen hand denne inledningsvis ombeds att inkomma med en sådan. Jag förutsätter att det i förevarande fall, med ledning av de uppgifter som funnits i R:s akt eller annorstädes, kunnat antas att han varit i stånd att prestera en överklagandeskrift på svenska. har vidare uppgett att den låter översätta ett över-klagande, om klaganden som svar på uppmaningen att inkomma med en översättning uppger att han inte behärskar det svenska språket, alternativt inte hör av sig. Jag konstaterar att den enskilde på detta sätt inte synes riskera att lida någon rättsförlust till följd av nämndens tillvägagångssätt. Sammanfattningsvis finner jag inte skäl att uttala någon kritik eller att vidta någon ytterligare åtgärd. Kritik mot en länsstyrelse för att styrelsen vidtagit åtgärder med anledning av en anonym anmälan i ett körkortsärende (Dnr 4012-1997) Till i län inkom en skrivelse med följande innehåll: Angående denna person vid namn . - - -. Vi är en del personer som ställer frågan om personen är lämplig att framföra motorfordon? Vi anser att personens körkort måste omprövas. Vi framträder inte med namn då vi är rädda för repressalier. lät inhämta yttrande från sin konsultläkare. I yttrandet föreslog lä-karen att ärendet skulle kompletteras med läkarintyg utfärdat av specialistkompe-tent läkare, t.ex. distriktsläkare, som skulle ha tillgång till handlingarna. Länssty-relsen förelade , med stöd av då gällande bestämmelser i 33 § körkortsförordningen (1977:722), C.A. att lämna ett intyg i enlighet med konsultläkarens yttrande. I föreläggandet angavs vidare: "Av läka-r-intyget skall framgå om läkaren tillstyrker fortsatt körkorts-/körkorts-till-stånds-innehav samt om läkaren anser att fortsatt medicinsk kontroll är nödvändig och, i så fall, hur ofta en sådan kontroll bör ske." Vidare före-skrevs i föreläggandet att C.A:s "körkort/körkortstillstånd" kunde komma att återkallas om föreläggandet inte efterföljdes. I beslut uttalade följande. Ärendet avskrives från vidare handläggning. inkom till en anonym anmälan, i vilken Er lämplighet som fordonsförare ifrågasattes. Med anledning därav föreslog konsultläkare i yttrande att ärendet skulle kompletteras med ett läkarintyg. Ni förelades därefter att inkomma med läkar-intyg. Med hänsyn till vad som framkommit vid telefonsamtal från Er, finns det inte längre anledning att utreda ärendet vidare. Ärendet skall därför avskrivas från vidare handläggning. I en anmälan till JO klagade . på läns-styrelsens handläggning av hans körkortsärende enligt i huvudsak följande. Han blev chockad när han fick del av föreläggande. Han förstod inte vad det handlade om. Han ringde för att tala med ärendets handläggare, . Denna var inte anträffbar utan han fick i stället samtala med . läste igenom akten varefter han, knappt efter det första telefonsamtalet, återkom till C.A. och meddelade att han i samråd med behörig beslutsfattare avskrivit ärendet.