frsrdg · GN04RR1 · 2000-01-01 00:00:00 — utvärdering och angav att översynen borde fokuseras på att stärka Expertgruppen för utvecklingsfrågor (EGDI). Enligt revisorerna borde en utvärdering genomföras av samarbetet genom enskilda organisationer, med principer för urval och fördelning av medel mellan organisationer. Kopplingen mellan organisationernas benägenhet att söka EU-bidrag och Sidas årliga anslag borde även utvärderas. biföll revisorernas förslag. Slutligen angav revisorerna att svenska företag och institutioner har varit relativt dåligt representerade i EU:s biståndsupphandlingar. Revisorerna påtalade att det finns ett behov av ett system med en huvudansvarig aktör för information och statistik för att underlätta för företag i upphandlingarna. utgick ifrån att regeringen på lämpligt sätt håller underrättad om utvecklingen beträffande svenska företags och institutioners andel i EU:s upphandlingar. Förslag 1998/99:RR10 Med anledning av det delegerade arbetsgivar- och kostnadsansvaret har revisorer granskat myndigheternas lönekostnader. Förslaget till granskningen kom från finansutskottet. Revisorerna föreslog att regeringen ska ålägga myndigheterna att redovisa lönekostnaderna i sina årsredovisningar. Förändringar av lönekostnaderna ska kommenteras. Av redovisningen ska det framgå vilka kostnader som blivit följden av myndigheternas lönerevisioner och vilka kostnader som uppstått i samband med lönehöjningar mellan lönerevisionerna. Ett annat förslag från revisorerna var att myndigheterna ska redovisa vilka kollektiv-avtal för löner och andra anställningsvillkor som myndigheten tillämpar samt de för verksamheten väsentligaste kollektivavtalens kostnader och bidrag till verksamheternas resultat. Slutligen föreslog revisorerna att regeringen ska följa upp och analysera respektive myndighets löneutveckling och kostnaderna för denna i mål- och resultatdialogerna. Efter remissbehandling av revisorernas rapport, som presenterades , överlämnades revisorernas slutliga förslag till . kommer att behandla förslaget . Förslag 1999/2000:RR2 revisorer har på eget initiativ granskat hur och hanterar miljöaspekter vid investeringar i vägar och järnvägar. Revisorerna konstaterade att det finns brister i kvaliteten på och miljökonsekvensbeskrivningar. Revisorerna föreslog därför att regeringen ger verken i uppdrag att tillsammans utveckla en strategi för att höja miljökonsekvensbeskrivningarnas kvalitet och kontrollera att beskrivningarna används på det sätt som statsmakterna har avsett. Vidare betonade revisorerna betydelsen av att de iakttagelser och förslag som anges i miljökonsekvensbeskrivningarna följs upp under hela planeringsprocessen, så att viktiga miljöfrågor inte glöms bort under processens gång. Miljöaspekterna bör redovisas tydligare i arbetsplanerna och järnvägsplanerna. Revisorerna föreslog vidare att regeringen ger och i uppdrag att upprätta tydliga riktlinjer för hur miljöaspekter ska behandlas om ett projekt ändras efter det att en plan har fastställts. Revisorerna ansåg också att och i större utsträckning måste följa upp miljöaspekterna av färdiga projekt. Regeringen bör undersöka behovet av tydligare riktlinjer för uppföljningsverksamheten. och bör få i uppdrag att tillsammans upprätta ett system för att sprida kunskaperna och erfarenheterna av sina uppföljningar. väntas behandla ärendet . Det statliga stödet till ekologiska investeringsprogram Förslag 1999/2000:RR3 revisorers granskning gjordes på förslag av bostadsutskott. Det statliga stödet till lokala investeringsprogram för en ekologiskt hållbar utveckling omfattar - 2002. Stödet kan sökas av kommuner och kommunalförbund. Beslut om stöd fattas av regeringen efter beredning av . Revisorerna föreslog bl.a. att AMV inkluderas bland de myndigheter som har till uppgift att biträda och kommunerna med bedömningar av de lokala investeringsprogrammen. Syftet med detta är att förbättra redovisningen av investeringsprogrammens sysselsättningseffekter. Revisorerna fann vidare att länsstyrelsernas roll varit oklar och föreslog därför att regeringen förtydligar syftet med samrådet mellan kommunerna och . Revisorerna ansåg också att regeringens avslagsmotiveringar har varit oklara och föreslog att regeringen i sina beslut om att inte bevilja stöd till lokala investeringsprogram informerar om bedömningar och motiv för avslag. Revisorerna konstaterade att andelen flerkommunala projekt är liten och att den minskade som stödet fördelades. Revisorerna föreslog därför att regeringen överväger en sådan tillämpning av förordningen att hinder för kommungemensamma initiativ elimineras. Beträffande kommunernas redovisning av investeringsprogrammens miljöeffekter konstaterade revisorerna att ett i allra möjligaste mån korrekt och enhetligt beslutsunderlag är en viktig förutsättning för att åtgärdernas verkliga miljöeffekter på ett meningsfullt sätt ska kunna utvärderas mot såväl de skattade effekterna som mot miljömål på olika nivåer. Därför föreslog revisorerna att sammanställer ett informationsmaterial där det framgår vilka miljöeffekter som kan förväntas av olika åtgärdstyper samt vilka beräkningsunderlag som lämpligen bör användas. Revisorerna föreslog även att bearbetar den databas som är baserad på inkomna ansökningar så att beräkningar av miljöeffekternas kostnadseffektivitet möjliggörs. Revisorerna menar att avskaffandet av kravet på ny teknik eller nya arbetsmetoder för att vinstdrivande verksamhet ska erhålla stöd sannolikt kan öka möjligheterna för vinstdrivande verksamhet att erhålla stöd. kan en konsekvens av detta bli att det innovativa inslaget i de lokala investeringsprogrammen minskar. Revisorerna föreslog därför att regeringen redovisar för hur man har för avsikt att främja ny teknik och/eller nya arbetsmetoder under återstoden av satsningen på lokala investeringsprogram för en ekologiskt hållbar utveckling. beräknas behandla skrivelsen . Producentansvarets betydelse i avfallshanteringen Förslag 1999/2000:RR4 Revisorerna granskade effekterna av det producentansvar för förpackningar som infördes . Producentansvaret innebär att det är producenterna som ska svara för insamling, bortforsling och omhändertagande av förpackningsavfallet. Konsumenterna har en skyldighet att källsortera förpackningar. I förordningen (1997:185) om producentansvar för förpackningar anger regeringen de nationella återvinningsmål som producenterna ska uppnå. är tillsynsmyndighet på central nivå, på regional nivå och kommunerna på den lokala nivån. Revisorerna konstaterade att producenterna i huvudsak uppnått de nationella mål som regeringen beslutat för återvinning och återanvändning av förpackningar. pekade revisorerna på flera problem med det valda insamlingssystemet, bl.a. att antalet stationer är för få och att det är vanligt med nedskräpning vid stationerna. Revisorerna framhöll även att det brister i kommunikationen mellan producenter och kommuner samt att informationen till allmänheten är dålig. Flera kommuner har ansett det nödvändigt att själva genomföra flera av de åtgärder som egentligen åvilar producenterna bl.a. städning kring stationerna och informationen till konsumenter. Granskningen visade också att tillsynen och uppföljningen inom området behöver utvecklas samt att de nationella målen kan behöva brytas ned i regionala eller lokala mål. Revisorerna fann att kostnaderna för insamlingen är stora och att de drabbar såväl kommuner som konsumenter samt att kostnaderna tenderar att öka. Materialbolagens ekonomi är god och uppvisar vinster . Revisorerna föreslog att regeringen noga bör följa kostnadsutvecklingen och att regeringen tar initiativ till en samhällsekonomisk analys av producentansvaret för förpackningar. Revisorerna ställde sig därtill tveksamma till miljöeffekterna av insamlingen och föreslog därför att regeringen bör ta initiativ till ytterligare forskning inom området för att studera miljöeffekterna och för att bredda beslutsunderlaget när nya återvinningsmål övervägs. Det har väckts tre motioner i anledning av revisorernas förslag. har ännu inte behandlat ärendet. Förslag 1999/2000:RR7 Förslaget omfattar två rapporter - Organisationsförändringar inom rättsväsendet (1998/99:9) och Nedläggningen av häktet i (1997/98:7). Revisorerna föreslog ett antal åtgärder som syftar till att höja förundersökningarnas kvalitet och korta handläggningstiderna inom rättsväsendet. Revisorerna föreslog att frågan om inrättandet av ett oberoende tillsynsorgan över rättsväsendet utreds. I avvaktan på att utredningen redovisar sitt arbete föreslogs att och Riksåklagaren får i uppdrag att gemensamt bedriva tillsyn över polisens och åklagarnas förundersökningsverksamhet. Vidare föreslogs att ges i uppdrag att i samarbete med utforma förslag till förstärkt utbildning i förundersökningsverksamhet. Revisorerna föreslog också att och Riksåklagaren tillsammans ska undersöka hur närpolisen bör arbeta för att höja kvaliteten på förundersökningarna. Vidare föreslogs att en utredning tillsätts för att se över dels åklagarnas arbetsformer, dels samverkansformerna mellan åklagarkamrarna och tingsrätterna. Förslag lämnades också avseende regeringens redovisning av utvecklingen av polisens problemorienterade arbetssätt och av kostnadsutvecklingen inom rättsväsendet. Slutligen föreslog revisorerna att regeringen före och efter större förändringar inom rättsväsendet gör så omfattande bedömningar som möjligt av vilka effekter förändringarna får för andra myndigheter och samhället i övrigt. kommer att behandla revisorernas förslag . Regeringens redovisning av det militära försvaret Revisorerna har på eget initiativ jämfört informationen om försvaret i olika budgetpropositioner för att undersöka på vilket sätt redovisningen till har förändrats. Syftet med granskningen var att belysa vilken information om försvaret och den intresserade allmänheten hade fått genom budgetpropositionen. I granskningen fann revisorerna bl.a. att det i budgetpropositionerna saknades information om vad den fredstida försvarsorganisationen bestod av. Inte heller redovisade regeringen vilka kostnader som var förknippade med grundorganisationen. Enligt revisorerna borde regeringen förse med viss basinformation om försvaret i samband med budgetbehandlingen. En bra redovisning i budgetpropositionen skulle också ge den intresserade allmänheten ökade möjligheter att delta i den försvarspolitiska diskussionen. Revisorerna föreslog att regeringen i samband med budgetbehandling skulle redovisa grundläggande information om försvaret. I detta låg enligt revisorerna bl.a. att regeringen i budgetpropositionen på ett tydligt sätt både beskriver den militära grundorganisationen och kostnaderna för den. I ett avsnitt i budgetpropositionen för behandlar regeringen revisorernas skrivelse till regeringen (prop. 1999/2000:1, utg.omr. 6 Totalförsvar, s. 14). Av propositionen framgår att regeringen tar fasta på de önskemål som kommit till uttryck i utskottsbetänkanden och riksdagsbeslut när det gäller arten och omfattningen av den information som lämnas i budgetpropositionen. revisorer har på eget initiativ granskat hur myndigheternas internrevision fungerar. revisorer gjorde bedömningen att internrevisionen har goda förutsättningar att fungera vid myndigheterna. Internrevisionens omfattning, inriktning, sätt att granska och kompetens bedöms som i stort sett ändamålsenlig i förhållande till förordningen (SFS 1995:686) om internrevision och dess intentioner. Revisorerna ansåg att förordningen omfattar de myndigheter som ska ha internrevision och att eventuellt tillkommande myndigheter bör uppfylla det ursprungliga kriteriet, dvs. ha en omsättning på mer än . Revisorerna konstaterade vidare att internrevisionen i huvudsak granskar internkontrollen i ekonomiadministrativa system och processer samt regelefterlevnad. Det är också med denna granskningsinriktning som internrevisionen har störst möjlighet att få sina förslag genomförda. Internrevisionens goda förutsättningar utnyttjas dock inte fullt ut. Internrevisionens arbete kan förbättras bl.a. vad gäller hanteringen av internrevisionens förslag, myndighetsstyrelsernas intresse för internrevision och samarbetet med externrevisionen. Revisorerna föreslog att myndighetsledningarna dels utarbetar en policy för hur internrevisionens förslag ska hanteras, dels beslutar att internrevisionen regelmässigt ska avsätta viss arbetstid för uppföljning av om deras förslag genomförts. Revisorerna föreslog också att styrelserna särskilt tar ställning till hur rapporteringen mellan internrevision och styrelse kan utformas. Regeringen bör också ge i uppdrag att komplettera förordningens allmänna råd när det gäller samrådsförfarandet mellan extern- och internrevisionen samt frågan om internrevisionens eventuella skyldighet att granska årsbokslut. Skrivelsen om internrevision bereds inom . Ett ställningstagande till skrivelsen förväntas . Svenska miljöinsatser i har flera syften och genomförs i tre huvudformer som utvecklingssamarbete genom Östersjöprogrammet som samarbete för utveckling genom Östersjömiljarden som samarbete genom klimatpolitiskt motiverade enrergiinsatser. Revisorernas granskning gällde särskilt miljöinsatser rörande vatten, lagstiftning och energi. Granskningen inriktades på frågan om hur svenska och andra insatser hade samordnats. Hur insatserna hade utvärderats och hur tidigare uppföljningar och utvärderingar av de svenska insatserna hade använts belystes också. Ansvaret för olika led i hanteringen av insatser genom Östersjömiljarden hade varit uppdelat både mellan olika departement och mellan myndigheter och andra organ. Det hade inte funnits någon självklar instans att vända sig till för information om insatser genom Östersjömiljarden. Verksamheten hade varit anonym och svåråtkomlig. Möjligheterna till insyn, kontroll och överblick hade därmed varit begränsade. Regeringen hade dock aviserat att verksamheten inom ramen för en andra miljard skulle organiseras annorlunda. Insatser genom Östersjömiljarden hade inte utvärderats mera samlat. Revisorerna konstaterade att det skulle bli svårt att genomföra en samlad utvärdering eftersom det inte fanns några fastställda kriterier eller kända utgångspunkter - mer än i allmänna ordalag - att gå efter. Regeringen utgick ifrån att utvecklingssamarbetet höll på att övergå i reguljärt samarbete. Enligt revisorerna fanns det emellertid inga indikationer på någon sådan förändring. I stället fortsatte miljöinsatser i form av utvecklingssamarbete i traditionella former. Detta innebar enligt revisorernas mening påtaglig risk för att de baltiska länderna skulle bli beroende av svenska synsätt och regler. Hur övergången till reguljärt samarbete på miljöområdet skulle gå till behövde preciseras. Revisorerna ansåg att regeringen borde utarbeta en plan för hur övergången skulle genomföras. De svenska miljöinsatserna i följdes inte upp eller redovisades samlat. Detta innebar att insatsernas betydelse för miljön och inte var känd. Revisorerna ansåg att regeringen borde ta initiativ till att miljöeffekterna av insatserna utvärderas. Utvärderingar kunde lämpligen genomföras i samverkan med andra länder och finansiärer som var engagerade i miljöprojekt i de baltiska länderna. Mot bakgrund av sådana internationella utvärderingar borde de svenska insatserna redovisas så att skulle kunna ta ställning till dem i ett miljöpolitiskt sammanhang. Detta borde gälla alla statliga miljöinsatser i , oavsett formerna för dem. Revisorerna ansåg att de svenska insatserna borde utformas så att de baltiska ländernas egen samordning av miljöinsatserna underlättas. fordras enligt revisorernas mening tydlighet i det svenska uppträdandet, varför ett översiktligt informationsmaterial om de svenska insatserna behövde utarbetas. Statens stöd till småföretag hade föreslagit att revisorerna skulle granska statens stöd till småföretag. Särskilt önskade utskottet en utvärdering av statens insatser för småföretag. Vilka resultat i form av nystartade och livskraftiga företag hade uppnåtts genom de statliga insatserna? Revisorerna fann dock att man inom planerade stora insatser för att främja småföretagande. Mot den bakgrunden beslutade revisorerna att inte genomföra någon granskning. Förstudien av () initierades av revisorernas arbetsutskott. Förstudien innehåller en översikt av de senaste fem årens utveckling av ekonomi och verksamhet, med viss fördjupning på frågor om datorisering, fastighetsförvaltning samt riksdagsledamöternas resor och boende. Vidare diskuteras ett antal frågor som kan ha betydelse för effektiviteten i RFK:s verksamhet. Syftet med förstudien var att klarlägga behovet av ytterligare effektivitetsgranskning. Förstudien har annan karaktär än den årliga redovisningsrevision av RFK som revisorer också ansvarar för. Frågan om effektivitetsrevision av RFK är enligt revisorerna inte löst på ett tillfredsställande sätt. granskas innehållet i RFK:s verksamhet främst av riksdagsledamöter som ett led i den reguljära styrningen av RFK. Årliga omprövningar görs inom ramen för budgetprocessen. Revisorernas erfarenhet är att det inom ramen för en reguljär styrningsprocess är svårt att åstadkomma grundläggande analyser och omprövningar av en förvaltning. Sådana prövningar kräver längre tidsperspektiv och extern expertis. Revisorerna ansåg att fördjupade analyser av RFK behövs, men att sådana analyser bör initieras av riksdagsförvaltningen, inte av revisorerna. revisorer har enligt revisorernas mening inte en tillräckligt fristående ställning för dessa uppgifter. Någon fortsatt granskning från revisorernas sida föreslogs inte. Vissa frågor kommer dock att tas upp i samband med revisorernas årliga redovisningsrevision av den inre riksdagsförvaltningen. Revisorerna ansåg också att det finns skäl att med jämna mellanrum - minst en gång per mandatperiod - genomföra en femårsuppföljning av verksamheten inom RFK. En sådan uppföljning skulle kunna användas av i dess granskning av RFK. Revisorernas förstudie behandlades av . Förvaltningsstyrelsen beslutade då om vissa åtgärder, bl.a. att utveckla budgettekniken för fleråriga projekt, att stärka ekonomistyrningen, att höja ambitionsnivån för upphandlingsverksamheten samt att fastställa riktlinjer för RFK:s service till partikanslierna. beslutade om ett nytt ålderspensionssystem. Förstudien inriktades på frågan hur ändamålsenlig uppbyggnaden av den nya hade varit. Revisorerna beslutade genomföra förstudien mot bakgrund av att premiepensionsdelen av det reformerade systemet för ålderspension delvis hade behövt skjutas upp på grund av problem med datasystemet. Revisorerna konstaterade att det fanns vissa beröringspunkter mellan bildandet av och tidigare omstruktueringar av statsförvaltningen. I Att ändra statsförvaltningen (rapport /92:RR13) hade revisorerna konstaterat att den grundläggande analys som måste föregå varje omstrukturering i vissa fall var otillräcklig eller saknades helt. Det fanns inget samlat kostnadstänkande i samband med omstruktureringar. var det viktigare att beslut fattades än vad besluten innebar. För att reformera systemet för ålderspension och därmed också för att bygga upp hade en speciell ordning tillämpats - en grupp av parlamentariker med ett statsråd som ordförande hade medverkat i beredningen. Detta innebar enligt revisorernas mening att inte i första hand borde väljas för att ingå i en fortsatt granskning av omstruktureringar i statsförvaltningen. Vidare kunde revisorerna konstatera att uppbyggnaden av också följdes av regeringens stabsmyndigheter. Statskontoret hade regeringens uppdrag att utvärdera tids- och åtgärdsplaner för att säkerställa uppbyggnad och leverans av det kontoadministrativa datasystemet och fick i uppdrag att utvärdera kvartalsrapporter till regeringen. I uppdraget ingick också att utvärdera reservplan för premiepensionssystemet. Vidare hade i en revisionsrapport med revisionsberättelse för särskilt behandlat upphandlingen av kontoadministrativa system. revisorer beslutade därför att någon granskning av inte skulle genomföras. Med anledning av förluster samt utvecklingen på den europeiska sedelmarknaden beslutade revisorerna att skulle granskas i en förstudie. revisorer fann att börjat anpassa sin verksamhet till ett eventuellt svenskt EMU-medlemskap. Brukets förluster bedömdes vidare kunna vändas till ett positivt resultat för . hade även sagt upp sitt avtal om sedelleveranser från och påbörjat diskussioner om förändringar i ägandet av . Mot denna bakgrund ansåg revisorerna att det inte fanns skäl för att ytterligare granska . Spel- och lotteriverksamhet i revisorer beslutade att genomföra en förstudie om det statliga spelmonopolet och tillsynen av spel- och lotteriverksamheten. I förstudien redovisas översiktligt den svenska spel- och lotterimarknaden och tillsynen av denna verksamhet. Därutöver beskrivs ett antal områden med anknytning till spel- och lotteriverksamhet som kan vara av intresse att undersöka närmare. Bland dessa märks spel ur ett EU-perspektiv, spelmissbruk och illegalt spel samt den tekniska utvecklingens betydelse för den svenska spelmarknaden. Revisorerna konstaterade att flera utredningar arbetar med frågor som förväntas få stor betydelse för hur den svenska spel- och lotteriverksamheten kommer att utformas. Detta gäller främst lotterilagsutredningen samt de två utredningar som ska studera föreningslivets ställning på spelmarknaden respektive omfattningen av marknadsföringen av spel och lotter. Därutöver omförhandlades koncessionerna till AB och AB Trav och Galopp (ATG). Revisorerna ansåg att resultatet av dessa utredningar och förhandlingar bör avvaktas innan en granskning av den svenska spel- och lotteriverksamheten och tillsynen av denna ånyo övervägs. AB och har sedermera erhållit nya koncessioner. I huvudsak har gällande villkor förlängts . Motivet till detta är bl.a. att regeringen avvaktar resultatet från ovan nämnda utredningar. Statliga kreditgarantier - kontrollen över risktagandet Rapport 1999/2000:1 Granskningen hade initierats av revisorerna själva. Rapporten behandlar statsmakternas generella kontroll av de statliga garantierna. 1998 fanns utestående statliga garantiförbindelser för . Större delen härav (207 miljarder) administreras av . Återstoden hänför sig till , och Sida. Syftet med garantigivningen är samhällsekonomiskt. Genom att ställa ut garantier för lån till olika ekonomiska aktörer kan staten främja verksamheter som annars inte skulle komma till stånd i önskad omfattning. Garantigivningen innebär ett risktagande och är förknippad med kostnader för staten. Kostnaderna har dock i stor utsträckning varit dolda. Som följd av den nya budgetlagen har systemet för garantigivning omprövats. En ny garantimodell har beslutats av . Dess innebörd är att kostnaderna för garantierna ska göras synliga och verksamheten bli långsiktigt självbärande. De nya principerna gäller . Granskningen visade på brister i genomförandet av den nya garantimodellen. För garantierna inom område är av de utestående garantierna utfärdade enligt de nya principerna. har den nya modellen inte genomförts alls. Stora dolda subventionsbehov finns i många äldre garantier. Granskningen visade också att regeringens information till är otillräcklig. Revisorerna ansåg att beslut om den nya garantimodellen bör fullföljas. Garantimodellen behöver också preciseras i vissa avseenden. Garantisystemen behöver ses över och anpassas till garantimodellens intentioner. Även frågor av mer teknisk karaktär behöver övervägas. Man kan t.ex. ändra garantiernas form från borgensåtaganden till villkorade garantier. Syftet bör vara att stärka statens roll som uthållig och professionell finansiell samarbetspartner. bör utveckla en gemensam syn på garantifrågor och myndigheterna bör ha regeringens aktiva stöd när det gäller att genomföra den nya garantimodellen. Myndigheterna själva bör förbättra sin handläggning, bl.a. genom att förbättra sin uppföljning av utestående garantier.