frsrdg · GN04RR10 · 2000-01-01 00:00:00 — För varje avstämning uppger Försvarshögskolan utbildningens namn, resultat och resursåtgång. Försvarshögskolan beskriver utbildningens resultat med hjälp av en eller två meningar, t.ex. "Genomförd utbildning har uppnått ställda mål med gott resultat. Utbildningen fortsätter enligt gjord planering." I avstämningarna finns det sällan ytterligare information om vilken prestation Försvarshögskolan har genomfört. Av rapporterna framgår emellertid att Försvarshögskolan kan lämna mera detaljerad återrapportering om det finns sådana önskemål från Försvarsmakten. Försvarsmakten har på sig att reagera på en avstämnings-rapport. Om Försvarshögskolan inte har fått någon reaktion från Försvars-makten tolkar skolan detta som att Försvarsmakten godkänt rapporten. Försvarshögskolan fakturerar då Försvarsmakten i enlig-het med den överskickade rapporten. Försvarsmaktens handläggare är inte nöjda Handläggare i Högkvarteret anser att Försvarshögskolans rapportering är för översiktlig för att Försvarsmakten ska kunna bedöma skolans utbild-ningar. Högkvarterets handläggare menar vidare att det inte är möjligt för Försvarsmakten att hinna göra en bra bedömning av de prestationer som Försvarshögskolan rapporterar att man har utfört. Trots missnöjet med skolans rapportering händer det sällan att Försvars-makten begär att Försvarshögskolan ska komplettera sina rapporter. Endast vid enstaka tillfällen har det inträffat att Försvarsmakten begärt mer detalje-rad återrapportering från Försvarshögskolan. I intervjuer har Högkvarterets handläggare förklarat att Försvarshögskol-ans avstämningar inte är utformade så att Försvarsmakten kan utvärdera verksamheten. I stället har avstämningarna varit ett instrument för Försvars-högskolan att få likvida medel. När Försvarshögskolan varit i behov av pengar har skolan skickat avstämningar till Försvarsmakten. Företrädare för Försvarshögskolan har bekräftat att likviditetsproblem medfört att avstämningarna inte har fungerat som det var tänkt. För att komma till rätta med likviditetsproblemen har Försvarshögskolan förhandlat med Försvarsdepartementet om att få ökad räntekontokredit hos . har regeringen ökat Försvarshögskolans kredit hos med jämfört med . Enligt företrädare för Försvarshögskolan innebär den ökade krediten att avstämningarna kommer att kunna utformas som det är tänkt enligt samordningsavtalet. Tydligt identifierade prestationer kommer då att vara styrande för rapporteringen och inte skolans behov av likvida medel. Handläggare i Försvarshögskolan och Högkvarteret menar att den formella dialogen mellan de båda myndigheerna kommer att förbättras genom den arbetsgrupp som tillsatts i syfte att se över myndigheternas dokumentation. Utöver den skriftliga rapporteringen genomför Försvarshögskolan och För-svarsmakten gemensamma kvartalsmöten. Under mötena diskuterar företrä-dare för myndigheterna olika delar av skolans verksamhet. Vid mötena har myndigheterna bl.a. följt upp hur skolans kurser har genomförts. Myndigheterna har också diskuterat hur administrativa rutiner, utvärderingar m.m. kan förbättras. Mötena är informella och dokumenteras endast genom minnesanteckningar som inte är allmänna handlingar. De informella kontakterna är viktiga Enligt samordningsavtalet har Försvarsmakten möjlighet att på plats inspek-tera den undervisning som Försvarshögskolan bedriver. Försvarsmaktens handläggare uppger att Försvarsmakten inte skickar inspektörer till Försvars- I stället informerar sig Försvarsmakten om kvalitete i skolans utbildning med hjälp av skolans elever. Enligt Försvarsmaktens handläggare har myndigheten bra insyn i Försvarshögskolans verksamhet tack vare att skolans elever kommer från Försvarsmakten. Som framgått är av de anställda på Försvarshögskolan mi-litärer av vilka de flesta är tjänstlediga från Försvarsmakten. Handläggare i För-svarsmakten menar att de informella kontakterna mellan de båda myn-dighet-erna är viktiga. I stället för formella kontakter bygger relationen mel-lan Försvarsmakten och Försvarshögskolan i huvudsak på bra personkemi och på att handläggarna känner varandra. Enligt Försvarsmaktens handläg-gare har Försvarshögskolan goda kunskaper om försvarets utbildningsbehov. Dialog-en mellan myndigheterna behöver därför inte vara formell, Försvars-högskol-an vet vilket utbildningsbehov som finns inom försvaret. Företrädare för både Försvarsmakten och Försvarshögskolan anser att myndigheterna har bra samarbete. Försvarsmakten gör inga egna utvärderingar Försvarsmakten gör inte några egna utvärderingar av vilken nytta myndig-heten och försvaret har av Försvarshögskolans utbildningar. I stället för Försvarsmakten samtal internt och med Försvarshögskolan om skolans ut-bildningar. Samtalen finns dock inte dokumenterade annat än som minnes-anteckningar i enstaka fall. Högkvarterets handläggare menar att Försvarsmaktens beställningar är så specifika att Försvarsmakten vet att man får rätt utbildningar från Försvars-högskolan. Enligt handläggare i Högkvarteret skulle förbandscheferna ute i landet reagera om utbildningarna vid inte motsvarade myndighetens behov. Handläggarna i Högkvarteret har aldrig fått några negativa reaktioner från förbanden. Man har därför dragit slutsatsen att ut-bildningarna vid är bra och uppfyller försvarets behov. 8 Försvarshögskolans dialog med ÖCB Sammanfattning: Både Försvarshögskolan och ÖCB uppger att myndighet-ernas samarbete fungerar bra. Dokumentationen mellan Försvarshögskolan och ÖCB är dock ofullständig. ÖCB ingår därför i den arbetsgrupp som Försvarshögskolan och Försvarsmakten har tillsatt för att utveckla doku-mentationen. Ansvariga för anser att den egentliga dialogen mellan Försvarshögskolan och ÖCB förs i . Rådet är ett forum för informella kontakter. På samma sätt som vad gäller Försvarsmakten finns det ett samordningsavtal mellan Försvarshögskolan och ÖCB. Avtalet är uppbyggt enligt samma principer som avtalet mellan Försvarsmakten och Försvarshögskolan. Offerterna och beställningarna är lika översiktliga som dialogen mellan Försvarshögskolan och Försvarsmakten. I offerterna och beställningarna finns det inga uppgifter om mål, delmål eller prestationer. I ÖCB:s beställningar finns det heller inga betalningsplaner eller uppgifter om vilka krav ÖCB ställer på Försvarshögskolan. Som framgått begär regeringen att både ÖCB och Försvarshögskolan ska utvärdera skolans verksamhet. Inom de båda myndigheterna finns det dock osäkerhet om vad regeringen vill att respektive myndighet ska utvärdera. Inte heller samordningsavtalet mellan ÖCB och Försvarshögskolan ger nå-got tydligt svar på frågan om vem som ska utvärdera vad. Av avtalets grundläggande principer (§ 2) framgår att det är ÖCB som ska utvärdera de genomförda utbildningarna, medan Försvarshögskolan ska svara för kvali-tetssäkring. I avtalet anges dock inte vad ÖCB ska utvärdera. Är det För-svarshögskolans verksamhet som ska utvärderas eller är det den nytta ÖCB bedömer att totalförsvaret kommer att ha av skolans utbildningar? Inte heller finns det förklarat vad som i avtalet menas med kvalitetssäkring. Enligt andra bestämmelser (§ 6) i avtalet ska emellertid också Försvars-högskolan utvärdera skolans verksamhet. Enligt avtalet ska Försvarshögsko-lan tillsammans med ÖCB redovisa resultatet av sin uppföljning i kvartals- och delårsrapporter. Därutöver ska Försvarshögskolan rapportera genom avstämningar. Försvarshögskolan ska enligt samordningsavtalet redogöra för den genomförda verksamheten och uppnått resultat. Principen är att ÖCB inte ska betala avtalat pris förrän en prestation är slutförd. Först när ÖCB godkänt en prestation kan Försvarshögskolan fakturera ÖCB. Försvarshögskolans kvartals- och delårsrapporter Kvartalsrapporterna till ÖCB är utformade enligt samma principer som kvartalsrapporterna till Försvarsmakten. ella avvikelser i förhållande till ÖCB:s beställningar och meddelar ÖCB om det finns något behov av att omförhandla en beställning. har Försvarshögskolan endast skickat en kvartalsrapport till ÖCB. För hade skolan inte någon verksamhet att rappor-tera till ÖCB. Kvartalsrapporten för sammanföll med skolans delårsrapport. Kvartalsrapporten fick därför ingå som en del i delårs-rapporten. I delårsrapporten beskrev Försvarshögskolan kort den verksamhet som skolan hade genomfört . Försvarshögskolan konstaterarade att verksamheten hade genomförts i enlighet med uppgjorda planer. När det gäller den högre chefsutbildningen för totalförsvaret skrev Försvarshögskolan bl.a. att kursdeltagarna varit nöjda med utbildningen. Därutöver redovisade Försvarshögskolan nyckeltal bestående av t.ex. antal kurser, antal elever och kostnader. I övrigt innehöll delårsrapporten inga uppgifter om uppnådda del- eller slutresultat. ÖCB har inte givit några reak-tioner på Försvarshögskolans redovisning i delårsrapporten. för är på fyra sidor. Försvarshögskolan beskrev kort vilka utbildningar som hade genomförts. I kvartalsrapporterna redovisade Försvarshögskolan vissa avvikelser men konstaterade att det inte fanns någon anledning till omförhandlingar mellan skolan och ÖCB. Av kvartalsrapporterna framgår att skolans elever ansåg att måluppfyllelsen var god. I övrigt innehöll kvartalsrapporten ingen utvärde-ring. ÖCB har inte haft några invändningar mot Försvarshögskolans redovis-ning i kvartalsrapporten. Den fjärde kvartalsrapporten beräknas bli klar . Försvarshögskolans redovisning av genomförda prestationer Enligt samordningsavtalet ska Försvarshögskolan skicka över en faktura till ÖCB när en prestation är slutförd. Försvarshögskolan ska också redovisa resultatet av den genomförda verksamheten. Redovisningen ska enligt avtalet alltid göras mot ÖCB:s beställning. Företrädare för Försvarshögskolan menar att det inte är möjligt för För-svarshögskolan att vänta med en faktura till dess att en prestation är slutförd. Skolan skulle då inte ha tillräckligt med pengar för att betala sina kostnader. Försvarshögskolan skickar därför i regel två fakturor per kvartal till ÖCB. Fakturorna är kortfattade och innehåller inga uppgifter om på vilket sätt prestationerna är genomförda. Av fakturorna framgår vilken utbildning som avses och hur stort belopp ÖCB ska betala. När Försvarshögskolan har genomfört en kurs eller en utbildning skickar skolan en utvärdering till ÖCB. Utvärderingarna är översiktliga och bygger i huvudsak på kursdeltagarnas svar i enkäter som är utformade av Försvars-högskolan. Företrädare för uppger att ÖCB brukar komplettera För-svarshögskolans enkäter med några frågor till skolans elever om vilken nytta de tror att de kommer att ha av utbildningarna. ÖCB är emellertid inte nöjd med hur de båda myndigheterna skriftligen utvärderar skolans utbildningar. Som framgått har ÖCB därför upphandlat en konsult som ska genomföra effektutvärderingar. är ÖCB nöjd med de utbildningar som Försvarshögskolan genomför. Enligt företrädare för har det inte inträffat att ÖCB uttryckt något missnöje med Försvarshög-skolans utbildningar. Utöver den skriftliga rapporteringen genomför Försvarshögskolan kvartals-möten med ÖCB. Under mötena diskuterar företrädare för myndigheterna skolans verksamhet. Bland annat har myndigheterna diskuterat utbildningsmål och formerna för utvärdering. Kvartalsmötena är informella. Företrädare för Försvarshögskolan anser att den egentliga diskussionen om den högre totalförsvarsutbildningen förs i . I rådet kan skolan föra direkta samtal med de myndigheter som skickar elever till Försvarshög-skolan. Rådet är ett forum för informella kontakter. Från rådets sammanträ-den finns det därför endast minnesanteckningar vilka inte är allmänna hand-lingar. Enligt ansvariga för IHT pågår en löpande utvärdering av skolans utbildningar inom rådet (se bilaga 3). 9 Vad händer med Försvarshögskolans elever? Sammanfattning: Trots att i olika omgångar beslutat om ett för-ändrat försvar har antalet utbildade officerare vid varit detsamma . Enligt Försvarsmakten är det framtidens krav på anpassning som innebär att försvaret också behöver utbilda lika många officerare vid som . Med försvarsbeslut skulle totalförsvarets anpassningsförmåga bli en central fråga för försvaret (prop. 1996/97:4, bet. 1996/97:FöU1, rskr. 1996/97:36). I takt med utvecklingen i omvärlden skulle försvaret kunna utökas eller förändras för att motsvara de krav som ställs på försvaret. An-passningsförmågan skulle enligt försvarsbeslutet kunna öka om bl.a. till-gången på befäl och annan nyckelpersonal var större än den befintliga krigs-organisationen. I anslutning till försvarsbeslutet konstaterade att yrkesofficerarnas kompetens var den bästa garantin för att vidmakthålla och utveckla förbandens krigsduglighet. Enligt försvarsbeslutet skulle det därför finnas ca 300 yrkesofficerare utöver krigsorganisationens direkta behov. beslutade regeringen att antalet yrkesofficerare utan krigspla-cering skulle öka. Av regleringsbrevet till Försvarsmakten för fram-går att det skulle finnas ca 400 yrkesofficerare utöver krigsorganisationens behov. I regleringsbrevet för ger regeringen inte Försvarsmakten några direktiv för hur många yrkesofficerare som inte ska vara krigsplace-rade. Mot bakgrund av omvärldsläget beslutade att försva-rets beredskap skulle sänkas i förhållande till försvarsbeslut (prop. 1997/98:84, bet. 1997/98:FöU11, rskr. 1997/98:268). I samband med en säkerhetspolitisk kontrollstation beslutade också att ändra inriktningen av totalförsvaret (prop. 1998/99:74, 1998/99:FöU5, rskr. 1998/99:222). Beslutet innebar att försvaret påbörjade en omstrukturering från ett invasionsförsvar till ett anpassningsförsvar. Enligt regeringen kom-mer omstruktureringen att innebära att mer än 4 000 yrkesofficerare måste lämna försvaret (skr. 1999/2000:33). Lika många utbildas vid Trots att i olika omgångar beslutat om ett förändrat försvar har antalet utbildade vid varit detsamma . Av tabellen nedan framgår att antalet officerare som påbörjat skolans chefsut-bildning varit knappt 100. Antalet officerare som börjat på skolans stabsprogram har uppgått till ca 240. Antal officerare som påbörjat chefsutbildning respektive stabs- programmet på Försvarshögskolan åren 1995--2000 1995 1996 1997 1998 1999 2000 Chefsutbildning1 983 983 954 924 924 925 Stabsprogrammet 2282 2313 2433 2404 2404 2405 1. bytte utbildningen namn från chefsutveckling (CU) till chefs- program (ChP). Avser det antal som påbörjade taktiska utbildning. Uppgifterna är hämtade ur årsredovisning 1995/96. Källa: Försvarshögskolan. Källa: Försvarsmakten (HKV 19 100:60136). Källa: Försvarshögskolan (FHS 23 300:61129) Endast hälften av de högre officerarna blir krigsplacerade En examen från Försvarshögskolans stabsprogram innebär att officeren kan bli befordrad till major eller örlogskapten. Försvarshögskolans chefsprogram är det sista obligatoriska utbildningssteget på officerens väg mot de högsta befattningarna inom Försvarsmakten. En yrkesofficer som fullgjort en chefs-kurs vid med godkänt betyg får befordras till överstelöjt-nant eller kommendörkapten. Därefter har officeren möjlighet att bli beford-rad till överste eller kommendör (jfr avsnitt 1 Den svenska officersutbild-ningen). Inom Försvarsmakten finns ett stort antal yrkesofficerare som utbildats vid eller vid gamla men som inte är krigs-placerade. Av tabellen nedan framgår att endast 921 av de 1 863 högre yrk-esofficerarna var krigsplacerade . Det innebär att hälften av de högre yrkesofficerarna inte var krigsplacerade. Försvarsmaktens uppgifter visar också att 255 yrkesofficerare med graden major eller örlogskapten inte heller var krigsplacerade. Det motsvarade av Försvarsmaktens tillgång på yrkesofficerare på samma nivå. Antal högre yrkesofficerare som inte var krigsplacerade Kompetensnivå1 upp-delat på tjänste-grader Till-gång på offi-cerare Behov av officerare enligt Försvars- makten Antal krigspla-cerade Antal som inte är krigs- placerade Andel (%) som inte är krigspla-cerade Kompetensnivå 1-3 Överste av 1. graden Kommendör 1. graden 1 863 1 279 921 942 51 Kompetensnivå 4 Summa 2 510 3 407 2 255 255 10 1. Försvarsmakten använder en kompetenskala. Med hjälp av kompetensskalan place-rar Försvarsmakten officerarna i olika befattningar. Källa: Försvarsmakten (HKV 16 310:72258) Försvarsmakten har i en promemoria förklarat hur det kommer sig att endast hälften av de högre yrkesofficerarna är krigsplacerade (HKV 16 310:72258). Försvarsmakten konstaterar att försvaret ska genomgå en omstrukturering från ett invasionsförsvar till ett anpassningsförsvar. Bakgrunden är att stats-makterna har bedömt att det inte föreligger något hot om väpnat angrepp . Detta innebär enligt Försvarsmakten att upprättandet av en krigsorganisation ligger bortom horisont. Försvarsmakten menar att antalet krigsplacerade därför är relevant. Inte heller bör krigs-organisationen ensam vara styrande för vilken kompetens som finns i försva-ret. I ett anpassningsförsvar bör man enligt Försvarsmakten i stället utgå från vilket behov av personal och kompetens försvaret har för att kunna anpassa sig efter omvärldsutvecklingen. Försvarsmakten medger att myndigheten har en felaktig sammansättning av officerare. Försvarsmakten hänvisar till "arvet" från de tidigare grund- och krigsorganisationerna. När försvaret omorganiseras upp-står det ett överskott av officerare. Försvarsmakten uppger att bl.a. arbets-rättsliga regler hindrar Försvarsmakten att minska personalvolymen i en takt som motsvarar omstruktureringen. Av promemorian framgår emellertid att omorganisationen också ställer nya krav på officerare med specifik kompe-tens. Trots ett sammanlagt överskott av officerare finns det därför enligt Försvarsmakten också ett underskott av vissa grupper av officerare. Vidare framhåller Försvarsmakten att det system som används för att krigsplacera personal är utvecklat för att passa det gamla invasionsförsvaret. Systemet är inte utformat utifrån kravet att Försvarsmakten ska ha en organi-sation som ska kunna möta nya hot och risker. Försvarsmakten kan därför inte krigsplacera all sin personal i rätt befattning. Försvarsmakten uppger att det saknas 500 officerare Trots att alla officerare inte blir krigsplacerade och det finns ett stort över-skott av officerare saknar Försvarsmakten officerare. I sin promemoria upp-ger Försvarsmakten att det fanns ett underskott på officerare i grund- och fredsorganisationerna (HKV 16 310:72258). Genom att beräkna hur många befattningar som inte är tillsatta kommer Försvarsmakten fram till att det saknas ca 500 högre yrkesofficerare. Som framgått har sedan 1996 års försvarsbeslut i olika om-gångar beslutat att försvaret ska förändras. Försvarsmakten menar att om-struktureringen ställer andra krav på både antalet officerare och deras kom-petens. Försvarsmakten anser emellertid att framtidens krav innebär att lika många officerare ska utbildas vid som före förändring-arna. Enligt Försvarsmakten gör framtidens krav på anpassning det nödvändigt att det och 2001 ska utbildas lika många officerare som . har Försvarsmakten fortfarande en ambition att alla office-rare ska vara krigsplacerade trots att krigsorganisationen enligt Försvars-makten är lika relavant som tidigare: "För att i kombination med personalavveckling, rekrytering och kom-petensutveckling åstadkomma en, mot målbild 2010, bedömd bättre ål-ders och kompetensstruktur har Försvarsmakten behov av att cirka 240 officerare går stabsprogrammet (mot nivå 4) samt att cirka 100 officerare går chefsprogrammet (mot nivå 2-3). - - - Strävan är naturligtvis att samtliga i någon form skall krigsplaceras men det bör, i framtida perspektiv, ses som naturligt att uppfyllnadsgraden i krigsorganisationen varierar beroende bl.a. vilka/vilkas behov som för tillfället är styrande". Källa: Försvarsmakten (HKV 16 310:72258) Försvarshögskolan bekräftar att det saknas officerare Företrädare för Försvarshögskolan uppger också att det råder brist på högre officerare i försvaret. Krigets krav tillsammans med teknikutvecklingen har inneburit att värnpliktiga officerare måste ersättas med yrkesofficerare. Offi-cersbristen har bl.a. inneburit att Försvarshögskolan har haft svårt att rekry-tera högre officerare som lärare till skolan. Försvarshögskolan ser inget konstigt i att skolan utbildat samma antal officerare. Företrädare för Försvarshögskolan menar att kravet att försvaret ska kunna anpassas till förändringar innebär att Försvarshög-skolan t.o.m. kommer att utbilda fler officerare . Regeringen har tillsatt en utredning Att frågan om officerare inte är oproblematisk framgår av att försvarsutskot-tet , (bet. 1997/98:FöU1), har begärt att regeringen ska lämna förslag om ett reformerat personalförsörjningssystem i Försvarsmakten. har också uppmärksammat att För-svarsmakten har obalanser i fråga om sin personal. Enligt RRV har För-svars-makten ett stort överskott av officerare. RRV uppger att Försvarsmak-ten också har en alltför åldersstigen officerskår (RRV 1998:47). Inför säkerhetspolitiska kontrollstation konstaterade också regeringen att det var av stor vikt att ett nytt personalförsörjningssystem togs fram (prop. 1998/99:74). beslutade reger-ingen att tillsätta en kommitté som ska utreda Försvarsmaktens personalför-sörjning (dir. 1999:84). Utredningen ska bl.a. belysa hur Försvarsmakten ska kunna rekrytera, utveckla och avveckla personal. Enligt utredningsdirektiven ska utredningens förslag avse såväl yrkesmilitärer som civilanställda, reserv-officerare, pliktpersonal och frivilliga. Av direktiven framgår att utredningen särskilt ska uppmärksamma åldersstrukturen i de olika personalkategorierna. Utredningen ska också utvärdera utbildningssystemet för officerare i förhål-lande till Försvarsmaktens framtida struktur. Enligt direktiven ska utred-ningen samverka med bl.a. Försvarsmakten och Försvarshögskolan. Utred-ningen ska redovisa resultatet av sitt arbete . Sammanfattning: En avgiftsbelagd myndighet ska samråda med om de avgifter som myndigheten tar ut. Samråden är emellertid inte prioriterade hos ESV eller Försvarshögskolan. har Försvarshögskolans beställare stort förtroende för skolans prissättning. De ekonomiska villkoren för en myndighets avgiftsbelagda verksamhet ska regleras av lag eller genom regeringsbeslut i form av t.ex. en förordning eller ett regleringsbrev (RRV 1997:61). Enligt förordningen (1996:1476) med instruktion för Försvarshögskolan be-stämmer skolan själv hur höga avgifter skolan vill ta ut. Av avgiftsförord-ningen (1992:191) följer dock att skolan inte får ta ut så höga avgifter att skolan går med vinst. Skolans ekonomiska mål är därför att avgifterna ska motsvara skolans kostnader för den avgiftsbelagda verksamheten. Enligt skolans samordningsavtal med Försvarsmakten och ÖCB ska skolan över tiden nå ett nollresultat. Enligt avgiftsförordningen (1992:191) ska avgiftsbelagda myndigheter samråda med om de avgifter som myn-digheten tar ut. Genom avgiftssamråden ska ESV bl.a. kontrollera att avgift-erna sätts utifrån det ekonomiska mål som regeringen beslutat för verksam-heten. Om ESV har någonting att anmärka skickar ESV ett yttrande till Finansde-partementet och berört fackdepartement. Det ligger inom respektive fackde-partements ansvarsområde att gå vidare med de synpunkter ESV har framfört i sitt yttrande. Regeringen och berört fackdepartement beslutar vilka åtgärder som ska vidtas. En genomgång av de inlagor som Försvarshögskolan och tidigare Militär-högskolan skickat in till ESV respektive RRV visar att inget av verken har skickat ett samrådsyttrande till sedan avgiftsfinansieringen infördes på . Handläggare på ESV har förklarat att samråden främst har ett förebyggande syfte. Genom att en myndighet känner till att ESV kommer att granska myndighetens avgifter skärper myn-digheten till sin prissättning. är avgiftssamråden inte prioriterad verksamhet inom ESV. Handläggare på ESV har förklarat att arbetsbelast-ningen medför att ESV ofta prioriterar regeringsuppdrag och andra uppgifter före samråden. Inte heller Försvarshögskolan anser att samråden med ESV är prioriterade.