frsrdg · GN04ER1 · 2000-01-01 00:00:00 — Bland dessa kan nämnas utrikesminister i egenskap av ministerrådets ordförande , utrikesminister i samma egenskap , utrikesminister i egenskap av ordförande, generalsekreterare , president , president , president , president , premiärminister , president , president , premiärminister , IPU:s president , parlamentariska församlings president , president , Internationella Röda kors-kommitténs president , EU:s representant i , ombudsman för mänskliga rättigheter i , representant vid Kosovoförhandlingar , transportminister , ungdomsminister och , president för Kosovos förenade demokratirörelse. Dessutom gästades församlingen av talman , talman , talman och franska nationalförsamlingens talman . 2.9 Val av generalsekreterare för sekretariat, som rekryteras från medlemsstaterna, uppgår till drygt 1 300 personer. Sekretariatet leds av en generalsekreterare som väljs av församlingen för en mandatperiod av . var den förste svensken på denna post. Hans mandatperiod gick ut . Generalsekreterarvalet hölls under junisessionen. Tre kandidater ställde upp: , (labour, ), , (kristdemokrat, ), och , (kristdemokrat, ). valdes i andra valomgången till generalsekreterare för den kommande femårsperioden. 3 Den svenska representationen års session hade anmält följande valda ombud och suppleanter till församlingen och dess organ. (), delegationens ordförande (), delegationens vice ordförande von der Esch (kd) Ombuden och suppleanterna var fördelade dels på det ständiga utskottet, dels på församlingens 14 fackutskott. Det ständiga utskottet har fullmakt att besluta på församlingens vägnar då denna ej är samlad. I fackutskotten, vilka sammanträder såväl under som mellan församlingens plenarmöten, bereds ärenden som församlingen har att besluta om. Utgående från utskottens betänkanden och förslag antar församlingen rekommendationer till ministerkommittén, resolutioner, yttranden och direktiv. Flertalet utskott har tillsatt underutskott, vilka i många fall är permanenta från session till session. Vidare kan ad hoc-utskott utses för en särskild fråga. Ombuden och suppleanterna var års session fördelade på församlingens utskott och underutskott på sätt som anges nedan (utskottssuppleanter inom parentes). Ständiga utskottet: , (Lekberg, ) Politiska utskottet: , (Lekberg, ) för relationer med icke-medlemsländer: Utskottet för ekonomi och utveckling: , Calner (, ) för internationella ekonomiska relationer: (Calner) "Nord-Syd: roll": Calner () för utveckling av turismen (bildat 26-27 okt. Utskottet för social-, hälsovårds- och familjefrågor: Björnemalm, (, ) för barnfrågor: Björnemalm för den europeiska sociala stadgan och arbetsmarknadsfrågor: Utskottet för juridiska frågor och mänskliga rättigheter: , (, von der Esch) för mänskliga rättigheter: Kultur- och utbildningsutskottet: , (Björnemalm, ) för kulturarvet: Björnemalm () för mediafrågor: () Utskottet för naturvetenskap och teknik: von der Esch, Lekberg, vice ordförande (, ) för teknikpolicy och energi: Lekberg (von der Esch) för vetenskapspolicy och etik: von der Esch (Lekberg) Utskottet för miljövård, regional planering och kommunala frågor: , (, ) för miljöfrågor: () för regionalplanering: () Utskottet för befolknings- och flyktingfrågor: Björnemalm, (, ) för flyktingfrågor: Björnemalm Utskottet för procedurfrågor: () Utskottet för jordbruksfrågor och landsbygdsutveckling: (von der Esch) för fiske: (von der Esch) Utskottet för förbindelser med de nationella parlamenten och med allmänheten: Lekberg () för deltagardemokrati: Lekberg : von der Esch (Calner) för den europeiska statsförvaltningen: Calner Utskottet för jämställdhet mellan könen: Calner (Björnemalm) Utskottet för granskning av medlemsländernas uppfyllande av sina åtaganden (""): för övervakning av parlamentsval : von der Esch för övervakning av presidentval : von der Esch för övervakning av parlamentsval : , von der Esch 4 Huvudområden för församlingens verksamhet 4.1 Granskning av hur medlemsländerna uppfyller sina åtaganden Den årliga debatten om övervakningsverksamheten ägde rum under aprilsessionen. andra årsrapport (dok. 8359) redogör för verksamheten i utskottet . Tio länders åtaganden har granskats : , , , , , , , , och . Verksamheten i utskottet bygger dels på samarbete med de nationella delegationerna, dels på dialog med ministerkommitténs granskningsenhet. informerar församlingen om den uppföljning som föranleds av granskningen. Utskottet rapporterade om den snabbare behandlingen av församlingens rekommendationer i ministerkommittén. Detta betraktas som ett välkommet framsteg eftersom ärenden förlorar sin aktualitet om svaret dröjer för . Granskningsarbetet i de två organen är kompletterande och samspel mellan dem sker i en gemensam kommitté () där uppföljningsverksamheten diskuteras. Rapporten tar upp möjligheten att göra tematiska granskningar eftersom utvecklingen i de granskade länderna går parallellt. Som exempel nämns granskning av domstolsväsendet, fängelsesystemet, yttrandefriheten eller minoriteters rättigheter. Framgångsrik granskning förutsätter samarbetsvilja från det granskade landet och dess myndigheters sida. Samarbetet får sin konkreta innebörd när det berörda landet genomför och tillämpar de rekommendationer granskningsrapporten tar upp. Delsessionen inleddes med en granskningsrapport (dok. 8300) om hur efterlever sina åtaganden som Europarådsmedlem. Församlingen har tidigare behandlat respekten för de mänskliga rättigheterna i , och den europeiska domstolen har i utslag framhållit att de turkiska säkerhetstyrkorna gjort sig skyldiga till våldsdåd i sydöstra . manas att slopa dödsstraffet och fortsätta med den konstitutionella reformen. Rapporten föreslår även lagförändringar för att förbättra yttrandefriheten, föreningsfriheten och fångarnas rättigheter. behövs ett kontrollsystem för att garantera efterlevnaden av rättsreglerna. Respekten för de mänskliga rättigheterna kan förbättras genom utbildning och träning av personal inom det turkiska rättssystemet. Frivilligorganisationer bör få möjlighet att träffa fångar för att övervaka behandlingen av de fängslade. Rapporten påpekar att kurderna saknar möjligheter att främja och bevara sin kultur, sitt språk och sin identitet. gav i ett debattinlägg uttryck för den svenska delegationens oro för utvecklingen i . De turkiska myndigheterna är medvetna om världssamfundets intensiva bevakning av hur de mänskliga rättigheterna respekteras. Rätt till egen kultur, religion och eget språk är en del av de mänskliga rättigheterna. Yttrandefrihet är en av demokratins grundpelare. uppmanade att hitta en fredlig lösning på konflikten i den sydöstra delen av landet. Det är regeringens skyldighet att garantera respekten för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna. Frivilligorganisationer som följer utvecklingen av de mänskliga rättigheterna i bör få omvärldens stöd. åtaganden som medlem i fick en uppföljning även 1999 (dok. 8272, rek. har uppmanat länderna i att avskaffa dödsstraffet. När gick med i förband sig landet att införa moratorium på dödsstraff. Vidare åtog sig vid inträdet att anta ramlagstiftning för skydd av mänskliga rättigheter och judiciella reformer, ny lagstiftning för brottmål och brottmålsprocess, ny civillagstiftning och civilprocess, nya regler för politiska partier samt att ratificera stadgan om regional- och minoritetsspråk och stadgan för lokalt och regionalt självstyre. Trots åtagandet har flera avrättningar rapporterats . Församlingen fördömde avrättningarna i resolutionerna (1997) och 1145 (1998). Avskaffandet av dödsstraffet är ett av de viktigaste målen för när det gäller de mänskliga rättigheterna. kritiserades även för det sätt på vilket landet hemlighöll information om avrättningarna och om fångar som blivit dömda till döden. Församlingen förbehöll sig rätten att överväga godkännandet av den ukrainska delegationens fullmakter vid kommande möten till dess man erhållit obestridliga bevis på att ett moratorium i fråga om dödsstraff införts. I debatten vid årets första delsession uttryckte församlingen oro för bristen på tillräcklig åtskillnad mellan den verkställande, lagstiftande och dömande makten och den alltför långsamma reformprocessen, liksom att ännu inte har ratificerat protokoll nr 6 om avskaffande av dödsstraff. Församlingen antog en resolution (res. 1179) där förhållandena i fängelser, den ökande korruptionen och kriminaliteten samt krimtatarernas medborgerliga rättigheter tas upp. Församlingen gav dessutom en allvarlig varning om att inte godkänna de ukrainska parlamentarikernas fullmakter vid junisessionen om inte till dess uppfyllt de förpliktelser landet åtog sig genom Europarådsmedlemskapet. Församlingen rekommenderade (rek. 1395) även att ministerkommittén skulle överväga frågan att suspendera om åtagandena inte uppfylldes. fick respit till junisessionen för att visa påtagliga framsteg i sina åtaganden. rapportörer konstaterade (dok. 8424, rek. 1395) att de inte före den utsatta fristen hade fått övertygande bevis om framsteg och föreslog att proceduren för att inte godkänna de ukrainska delegaternas ackrediteringar skulle starta. En intensiv debatt ägde rum . Nästan alla talare ansåg att före det ukrainska presidentvalet var rätt tidpunkt att dra slutsatser om reformpolitik. Demokratiska krafter i landet skulle ges ytterligare en möjlighet att bevisa vad de kan åstadkomma. Församlingen beslöt att återuppta granskningen av efter presidentvalet. En granskningsrapport gällde (dok. 8353, rek. 1405, res. , som blev medlem i , åtog sig då att reformera lagstiftningen enligt en överenskommen tidtabell. Rapporten välkomnar de framsteg som gjort och konstaterar att reformprocessen har pågått under svåra förhållanden. Rapporten tar dock upp ett antal brister i reformarbetet. manas att förändra vallagstiftningen, den lokala självstyrelsen, rättsväsendet och mediernas frihet. Ytterligare förändringar behövs angående medborgarskapslagar, utlandskroaternas särskilda rättigheter samt behandlingen av de nationella minoriteterna. Brådskande åtgärder krävs för att reglera egendomsförhållanden, underlätta flyktingars återkomst och godkänna identitetshandlingar i tidigare skyddsområden under FN:s förvaltning. Försoning mellan de etniska grupperna betraktas som en väsentlig del i landets normaliseringsprocess. I denna process spelar medierna en viktig roll. Rapporten ifrågasätter de kroatiska myndigheternas vilja att samarbeta med den i . Församlingen beslöt efter debatten att fortsätta granskningen av . En rapport om uppföljningen av åtaganden som Europaråds-medlem (dok. 8426) debatterades under junisessionen. blev medlem i . Granskningen av landets åtaganden gentemot har inkluderat tre besök av utskottets två rapportörer. De konstaterar att har uppfyllt flertalet av sina förpliktelser, dock ej levt upp till ett väsentligt krav som gäller integrering av den del av befolkningen som saknar medborgarskap. har gjort betydande framsteg särskilt beträffande ändringar i medborgarskapslagen efter en folkomröstning . I rapporten sägs att agerande för att främja landets språk och kultur är både förståeligt och legitimt. varnas för åtgärder som kan tolkas som inblandning i privatlivet eller som kan kränka minoriteters mänskliga rättigheter. Med tillfredsställelse konstateras att , Saeima, har ratificerat protokoll nr 6 och därmed avskaffat dödsstraffet . efterlevnad av sina förbindelser och åtaganden (doc. 8496, rek. 1419) debatterades i församlingen under årets sista delsession. hade utsett till rapportör. Uppföljningen av den demokratiska utvecklingen i började redan när landet fick medlemskap i . Landsrapporten inleds med en generell översikt över det politiska läget i . Reformprocessen efter parlamentsvalet har höjt internationella anseende på ett avgörande sätt. Den nya regeringen har ambitionen att vara bland de första kandidatländerna vid utvidgningen av EU. Republikens president valdes i direkt folkval enligt den nya grundlagen. Rapporten redovisar en rad genomförda reformer. Bl.a. har oppositionen fått representation i parlamentets kommitté som kontrollerar underrättelsetjänsten. har infört garantier för mediefrihet. Framsteg har gjorts angående den lokala demokratin och inom rättssystemet och domstolsväsendet. Trots att minoriteternas ställning har förbättrats uttrycks oro för relationerna med den ungerska minoriteten. Romernas situation beskrivs som upprörande. Parlamentarikerförsamlingen beslöt att avsluta granskningen av . På dagordningen vid årets första delsession fanns två rapporter som gällde uppföljningen av "De vises" rapport av ett gränslöst (dok. 8286, res. 1177) och Det europeiska samarbetsprojektet (dok. 8285, rek. Genom dessa dokument tog församlingen ställning till de strukturella reformer som "De vises" kommitté hade föreslagit till följd av det ökade antalet medlemsländer och i enlighet med de prioriteringar som två toppmöten hade lagt fast. Församlingen uppmanar ministerkommittén att genomföra de föreslagna reformerna . Församlingen beslutade att för sin del godkänna prioriteringar och strukturförändringar. Enligt församlingen är och EU de institutioner som kan utveckla det politiska samarbetsprojektet i . Den betonar vikten av att ha allmänhetens stöd i denna process som bygger på öppenhet och demokratisk legitimitet. Medlemsstaterna bör ta hänsyn till den parlamentariska dimensionen i detta politiska projekt. De parlamentariska institutionernas befogenheter och resurser behöver förstärkas. När årets första delsession inleddes beslöt församlingen hålla en extrainsatt debatt om krisen i Kosovo. Det var särskilt som föranledde församlingen att för sjätte gången ta upp ämnet Krisen i Kosovo och situationen i (FRJ) (dok. 8308, 8309, 8310, rek. Rapporten konstaterade att situationen i Kosovo avsevärt hade försämrats trots överenskommelsen mellan Holbrooke och . Inledningsvis föreslogs att församlingen skulle fördöma dödandet i Racak. borde söka bidra till lösning av konflikten. rekommenderades att returnera FRJ:s ansökan om medlemskap i , om de jugoslaviska myndigheterna fortsatte att åsidosätta internationella åtaganden. Tre gästtalare deltog i debatten: biträdande chefen för verifikationsmission (KVM) , åklagaren vid den för det (ICTY) och särskilda sändebud för . redogjorde främst för de stora svårigheter KVM hade att brottas med. Arbour underströk att ansträngningarna att åstadkomma en politisk och fredlig lösning för saknade utsikter att lyckas, om de som var skyldiga till brott förblev ostraffade. De ansvariga måste dras inför domstol och inte sitta vid förhandlingsbordet, underströk Arbour. betonade nödvändigheten av en snar lösning på den humanitära katastrofen samt påminde om att det förutom albaner fanns stora grupper av serber och romer bland flyktingarna. Församlingens andra delsession ägde rum när misslyckandet i medlingsförsöken i och var ett faktum. hade dragit tillbaka sina verifikatörer ifrån Kosovo, och Nato hade börjat sin militära aktion mot . Det politiska utskottets rapport i Kosovo och situationen i (dok. 8393, 8392, 8364, rek. 1403) debatterades gemensamt med befolknings- och flyktingutskottets rapport om Den humanitära situationen för flyktingar och tvångsförflyttade personer i Kosovo (dok. 8392, rek. Ledningen i har under ett årtionde kränkt kosovoalbanernas grundläggande medborgerliga rättigheter. Församlingen uttalade i en resolution att gör allt som är möjligt för att ge stöd och skydd åt de drabbade. Församlingen manade de jugoslaviska myndigheterna att följa FN:s säkerhetsråds resolutioner, dra bort de jugoslaviska trupperna från Kosovo och stoppa den etniska rensningen och förstörelsen av egendom. Vidare krävdes att internationell fredsbevarande trupp placeras i Kosovo för att trygga flyktingarnas återvändande och respekten för de mänskliga rättigheterna. En fredlig lösning av krisen måste innehålla en omfattande autonomi för Kosovo. För att hjälpa de länder som tar emot flyktingarna och värna om ländernas stabilitet beslöt församlingen att öppna ett kontor i och ändra det i fungerande kontorets mandat för att möjliggöra dess deltagande i humanitära aktiviteter och uppbyggandet av demokratiska institutioner i Kosovo. Vid junisessionen fördes återigen Krisen i Kosovo och situationen i upp på dagordningen genom en snabbprocedur. Församlingen debatterade en rapport (dok. 8449, rek. 1414) om bidrag till byggandet av fred och stabilitet på . Församlingen välkomnade avtalet om en politisk lösning av Kosovokrisen i enlighet med G 8-gruppens initiativ samt FN:s säkerhetsråds resolution (1999). Församlingen ansåg att förutsättningen för hela stabilitet är att befolkningen i genomför demokratiska reformer. Den ryska presidentens särskilda sändebud vid förhandlingar om Kosovo, , sade i sitt tal att konflikter inte kan lösas med våld. Han ansåg att FN:s roll underskattats. Tjernomyrdin ansåg att det inte finns några garantier för att konflikten i Kosovo inte blossar upp igen. Det är positivt att våldet mot kosovoalbanerna är över, men är det serberna som flyr därför att fredsstyrkan inte kan garantera deras säkerhet. Även vid den fjärde delsessionen debatterades situationen i Kosovo. Den långa debatten inleddes av president och grundades på tre rapporter från tre olika utskott. Det politiska utskottets rapport efter : den politiska situationen (dok 8533, 8540, rek.1422) bekräftade att efter Kosovo-krisen vill förstärka sin roll i återuppbyggnaden och demokratiseringen av sydöstra . expertis måste medverka vid genomförandet av stabilitetspakten för sydöstra . Pakten kan betecknas som ett politiskt ramverk för dialog mellan länderna i regionen och tongivande delar av världssamfundet. Syftet med pakten är att stärka sydöstra länder i deras strävan att främja fred, demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och ekonomiskt välstånd. Dialogen med de demokratiska krafterna i FRJ borde stärkas. förutsättningar att bli medlem i har varit på det politiska utskottets dagordning sedan medlemsansökan lämnades in . På grund av den militära aktiviteten sköts handläggningen upp till 1997. utropade sig till en självständig stat efter en folkomröstning. har den mest diversifierade befolkningsstrukturen av delstaterna i det . hölls parlaments- och presidentval och lokala val. Nya val hölls . har haft ett kontor i . Kontoret har till uppgift att stödja en utveckling mot demokratiska institutioner, en oavhängig press och respekten för de mänskliga rättigheterna. upprättade församlingens byrå minimivillkoren för medlemskap och därefter gjorde företrädare för det politiska utskottet och för det juridiska utskottet ett besök i landet. beslutade församlingens byrå att behandla ansökan. Jurister från Europeiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna besökte landet . En delegation från församlingen sändes ut på observationsuppdrag inför parlaments- och presidentvalet . Vid aprilsessionen 1999 debatterades en rapport i (dok. 8381, 8390, 8385). Rapportörerna besökte landet . I rapporten konstaterades att bosniaker, kroater och serber enligt alla måste delta på ett konstruktivt sätt i de gemensamma institutionernas arbete. Samarbetet mellan olika myndigheter måste förbättras. De rådande problemen visar både hur sårbara institutionerna är och behovet av att förstärka staten . Rapporten nämner områden där ny lagstiftning bör genomföras: rättsväsendet, polisväsendet, vallagar, mänskliga rättigheter, äganderättsförhållanden, yttrandefriheten och medier. Utbildningssystemet behöver förnyas för att eliminera segregering av elever på grund av deras etniska ursprung. EU:s höga representant för , ombudsman för mänskliga rättigheter i , , samt de tre medlemmarna i presidentråd, , Allija och , medverkade i debatten. Relationer med (dok. 8431, rek. 1411) debatterades vid junisessionen. Det politiska utskottets rapport konstaterade att haft observatörsstatus i . hade ingått avtal om samarbete med flera av (bl.a. UNHCR, ECE, , , och ) och med sekretariatet. Som regional paneuropeisk organisation kan göra en stor insats i FN:s preventiva verksamhet, särskilt beträffande mänskliga rättigheter, sociala och ekonomiska rättigheter och parlamentarisk demokrati. Observatörsrollen har dock inte utnyttjats på ett effektivt sätt. Församlingen antog en rekommendation (rek. 1411) om bättre samverkan mellan och ökad parlamentarisk medverkan i FN. Församlingen föreslog också att samarbetet mellan de två organisationerna tas upp på generalförsamlingens dagordning. framhöll i sitt anförande att samarbetet mellan FN och är viktigt och behöver effektiviseras. Båda organisationerna har en framstående roll när det gäller att upprätthålla och förstärka internationella normer om rättsstatlighet, demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter. Preventiva åtgärder i konflikter är ett viktigt samarbetsområde för att öka gemensam säkerhet. Det ligger i båda organisationernas intresse att Internationella permanenta brottmålsdomstolen för grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna kan börja sitt arbete utan dröjsmål. Avslutningsvis påpekade att den socialistiska gruppen stödjer IPU:s förslag att öka parlamentarikernas medverkan i FN. Vid den fjärde delsessionen beslöt församlingen att med en s.k. brådskande debatt föra upp Situationen i på dagordningen. Debatten grundade sig på en rapport (dok. 8534, rek. 1421) och är ett led i att främja respekten för de mänskliga rättigheterna i hela världen. Församlingen anser att eftersom brott mot de mänskliga rättigheterna är en global humanitär fråga, ligger det i församlingens mandat att även diskutera situationen i . Församlingen rekommenderade ministerkommittén att uppmana sina regeringar att erkänna "" som en självständig stat. Det portugisiska parlamentets talman deltog i debatten och underströk att brotten mot de mänskliga rättigheterna i inte kan förbli ostraffade. Kriget i togs upp på dagordningen genom en snabbprocedur av församlingens ständiga utskott vid dess möte . I resolutionen Konflikten i (dok. 8585, res. 1201) uttryckte utskottet djup oro för militära aktioner i . Det ständiga utskottet underströk att konflikten inte kan lösas genom våld. En politisk lösning måste sökas. De militära operationerna drabbar framför allt civilbefolkningen i . uppmanades upphöra med all oproportionell våldsanvändning samt återgå till förhandlingsbordet. 4.3 Juridiska frågor och mänskliga rättigheter Vid januarisessionen debatterade församlingen en rapport om inrättandet av kommissarie för de mänskliga rättigheterna (dok. Församlingen gav sitt enhälliga stöd till rapporten samt för direktiv beträffande kommissariens kompetensområde. Kommissariens uppgift kommer att vara av preventiv karaktär, framför allt att informera och att sprida kunskaper om europeiska medborgares rättigheter. Vid den tredje delsessionen debatterades en rapport om Illegala aktiviteter inom sekter (dok. 8373, rek. Församlingen hade rekommenderat regeringarna att sätta gränser för vissa sekters aktiviteter. Lagstiftning borde dock undvikas för att inte inkräkta på religionsfriheten. Församlingen upprepade nu sina krav på åtgärder. Församlingen ansåg att det är ytterst viktigt att sprida information om risker förknippade med sekters verksamhet. Det är särskilt viktigt att sådan information når ungdomar och ingår i skolundervisningen. Församlingen rekommenderade att nationella och regionala informationscentrum inrättas särskilt i . Fri-villigorganisationer som hjälper individer och familjer att bryta sig loss från medlemskap i sekter bör få stöd. var i sitt debattinlägg mycket kritisk. Hon ansåg att rapportören varken hade lyckats definiera de sekter som rapporten omfattade eller deras illegala aktiviteter. Rapporten bidrog därmed till att öka fördomarna bland allmänhet och myndigheter särskilt i länder där religiösa förföljelser förekommer. Hon betonade att all information om religiösa minoriteter eller rörelser måste vara absolut objektiv. har en historia med otaliga etniska och religiösa konflikter.