frsrdg · GN04RR3 · 2000-01-01 00:00:00 — Prioriteringen var emellertid något hårdare och möjligheten att sätta i gång projekten snabbt lyftes fram som särskilt viktigt. meddelades kommunen genom ett brev från att man inte heller tillhörde de kommuner som valts ut till det s.k. dialogmomentet. Kommunen bestämde sig för att fullfölja sin ansökan. Man uppfattade att de instruktioner för ansökans utformning som meddelades från var betydligt bättre än föregående år. De blanketter som skulle användas underlättade arbetet och enligt den ansvarige tjänstemannen vid kommunen framgick det betydligt tydligare vilka uppgifter efterfrågade. Kommunen ansåg dock att instruktionerna kom onödigt sent, vilket skapade besvärande tidspress i arbetet med ansökan. Även anlitades en extern konsult för beräkningar av åtgärdernas miljöeffekter. Den ansvarige tjänstemannen vid kommunen uppfattade det som om investeringsprogrammens sysselsättningseffekter, liksom jämställdhet och andra sociala aspekter, under det andra fördelningsåret gavs mindre vikt än de rena miljöeffekterna. Trots en viss förskjutning av tidpunkter för inlämnande av intresseanmälan och ansökan upplevde kommunen fortfarande att ansökningsprocessen är dåligt synkroniserad med den kommunala budgetprocessen. Kommunens kommunikation med var även detta år begränsad. Det formella samrådet genomfördes inte förrän efter det att ansökan lämnats in. Kommunen uppfattade det som besvärande att inte tagit några initiativ till samråd. Man uppfattade det dessutom som förvånande att inte reagerat på att samrådsyttrande saknades. Efter har kommunen inte hört något från den beredande enheten vid . stod det klart att kommunen ej heller vid fördelning hade beviljats statligt stöd till sitt lokala investeringsprogram. kommuns arbete med att ta fram ett lokalt investeringsprogram inleddes av olika skäl förhållandevis sent. Då den tillgängliga tiden fram till slutdatum för intresseanmälan respektive ansökningsdatum rent allmänt kan betraktas som knapp, upplevde kommunen en påtaglig tidspress under hela ansökningsprocessen. Denna tidspress skapade vissa problem som även förstärktes av att man inte kände att hade tillräcklig förståelse för hur kommunalt arbete bedrivs i allmänhet och den kommunala budgetprocessen i synnerhet. I sammanhanget bör dock nämnas att kommunen inte ger intryck av att ha haft möjlighet att högprioritera arbetet med att ta fram ett lokalt investeringsprogram utan att arbetet i mångt och mycket blev en enskild tjänstemans verk som förankrades i kommunstyrelsens arbetsutskott. Bristen på tid gjorde även att man inte kände sig helt tillfreds med den kommunala förankringsprocessen. Erfarenheterna av kontakterna med varierade. Då den ansvarige tjänstemannen i kommunen hade personliga kontakter i den grupp av politiskt sakkunniga som var knuten till den beredande enheten vid departementet, skedde de flesta kontakterna via denna kanal. De kontakter man hade direkt med den beredande enheten tycks ha varit begränsade liksom även de direkta synpunkterna på enhetens arbete. De detaljerade kraven på redovisning av exempelvis åtgärdernas miljöeffekter uppfattades som svåra att uppfylla. Kommunen anser att kraven på innehållet i ansökan har förtydligats betydligt års fördelning men att detaljkraven är för långtgående. Dessutom menar man att den tid som finns tillgänglig i processen är alltför knapp och att processen är dåligt synkroniserad med den kommunala budgetprocessen. Några kontakter etablerades aldrig mellan kommunen och . Främst verkar detta ha berott på ömsesidiga problem att uttolka roll i ansökningsprocessen. Kommunen menar att informationen från om roll var bristfällig. Sala kommuns lokala investeringsprogram Sala kommun, som ligger i , har ca 22 000 invånare. har Sala varit en s.k. ekokommun och aktivt arbetat med frågor som rör hållbar utveckling. Kommunen ansökte om i stöd till lokalt investeringsprogram. Regeringen beviljade Sala ett bidrag på . Arbetet med investeringsprogrammet inleds Sala kommuns arbete med utformandet av ett lokalt investeringsprogram inleddes då kommunen kontaktades av /. Högskolan hade fått höra talas om det statliga investeringsstödet och ville undersöka möjligheterna till regionalt miljösamarbete i syfte att utforma en gemensam ansökan. Samarbetet skulle omfatta kommuner i län och , med som själva navet. Kommunerna och högskolan bildade en gemensam arbetsgrupp med uppgift att föreslå lämpliga typer av miljöprojekt som högskolan kunde delta i. När beslutet om stöd till lokala investeringsprogram blev officiellt visade det sig dock att enbart enskilda kommuner kunde ansöka om bidrag. Högskolan tonade därmed successivt ned sin delaktighet i projekten. Politikerna i ekokommunen Sala ställde sig mycket positiva till idén om ett lokalt investeringsprogram. I och med att diskussionerna kring diverse miljöprojekt (tack vare högskolesamarbetet) uppstått så tidigt i Sala, kunde kommunen snabbt påbörja arbetet med att utforma en intresseanmälan. Samordningen av programmet sköttes av kommunens enhet för hållbar utveckling. Kommunen bildade ett antal "idégrupper" inom områdena energi, jordbruk, byggande, återvinning, utbildning, information m.m. Grupperna bestod av representanter från företag, organisationer/föreningar, kommunala bolag samt kommunala förvaltningar, och hade som uppgift att utarbeta förslag till lämpliga miljöprojekt. Det kommunala bolaget fick i uppdrag att informera det lokala näringslivet om möjligheterna att få ekonomiskt stöd genom investeringsprogrammet. Projektidéerna bearbetades sedan av kommunens Agenda 21-samordnare. En arbetsgrupp bestående av tjänstemän sysselsatta med Agenda 21-arbete och översiktsplanering utformade det övergripande idékonceptet för kommunens investeringsprogram. Representanter för Sala kommun deltog i en konferens i om de lokala investeringsprogrammen. Konferensen gav vissa riktlinjer samt en bakgrund till programmen men gick inte in på detaljer. Kommunens representanter hade dock gärna sett att den information som förmedlades var av något mer praktisk natur. Det man framför allt saknade var upplysningar om vilken typ av projekt som skulle kunna erhålla bidrag. Kommunens intresseanmälan inkluderade 44 delprojekt till ett sammanlagt värde av . Anmälan beskriver de olika projekten utförligt. Enligt instruktioner vid konferensen behövde intresseanmälningarna inte vara omfattande. Det räckte med en skiss över de övergripande idéerna och inriktningen. relativt omfattande intresseanmälan uppskattades dock av departementet, menar kommunens ansvarige tjänsteman. Då Sala inte blev uttagen som dialogkommun uppstod frågan om man skulle gå vidare i processen med en ansökan eller inte. Inledningsvis fick kommunen uppfattningen att det endast var dialogkommunerna som kunde ansöka om stöd. Efter att ha kontaktat mottog man emellertid beskedet att det stod samtliga kommuner fritt att ansöka, även om departementet tänkte koncentrera sina resurser på dialogkommunerna. Kommunen vägde en eventuell ansökans fördelar mot dess nackdelar. Faktorer som bidrog till att man slutligen valde att ansöka var bl.a. att kommunens intresseanmälan fått positiv kritik och kommunen ansågs "ligga bra till" samt att man uppfattade att det fanns en särskild pott med pengar till icke dialogkommuner. Vidare hade kommunen ett ansvar gentemot delaktiga företag och organisationer, vilka inte kunde ansöka själva. Det var dessutom angeläget att flera av projekten genomfördes , och då kommunen redan lagt ned så mycket tid och energi på att sammanställa ett investeringspro-gram kunde man lika gärna fullfölja processen. Bland de projektförslag som ingick i intresseanmälan valde arbetsgruppen ut ett antal projekt till ansökan. Urvalet skedde efter vissa kriterier. Bland annat skulle projekten vara konkreta, originella, till stor del egenfinansierade samt ge tydliga miljöeffekter. Dessutom skulle de gärna snabbt skapa nya arbetstillfällen. Tretton lokala projekt samt ett projekt från Förbundet ingick i kommunens ansökan. På grund av tidsbrist hann man emellertid inte förankra idéerna om investeringsprogrammet hos näringslivet så väl som man hade önskat. Dessutom orkade många företag inte vidareutveckla sina anmälda projektförslag till ansökan, och flera åtgärder på företagarsidan kom av den anledningen inte med. Syftet med de åtgärder som ingick i Sala kommuns ansökan var att minska energianvändningen, deponimängderna och vissa utsläpp. Vidare fanns åtgärder vars ändamål var att öka den biologiska mångfalden, vårda kulturhistoriskt värdefulla miljöer samt öka kommuninvånarnas kunskaper om och delaktighet i vissa miljöfrågor. Den sammanlagda investeringsvolymen uppgick till och det sökta bidragsbeloppet till . Sala samrådde om investeringsprogrammet med i . Kontakten fungerade bra men tycktes vara dåligt informerad om stödet till lokala investeringsprogram. Det rådde osäkerhet om vad som gällde och man uttryckte sig vid samrådsmötet i försiktiga ordalag. hade inte heller tillräckligt med resurser för att grundligt sätta sig in i kommunernas ansökningar, och de yttranden som avlämnades var därför relativt översiktliga. Sala kommun valde sedan att utnyttja möjligheten att yttra sig med anledning av samrådsyttrandet. Under arbetet med ansökan förekom vissa sporadiska kontakter mellan Sala kommun och . Kommunen kontaktade departementet per telefon för att ställa frågor av praktisk natur. Själva projekten diskuterades emellertid aldrig. Inte heller förekom det någon lobbyverksamhet från kommunens sida gentemot departementet. Kommunen ansåg att projekten skulle "tala för sig själva". Efter att ansökan om stöd till lokalt investeringsprogram lämnats till förekom inte några kontakter mellan Sala kommun och departementet. besökte dåvarande statsrådet kommunen och meddelade i samband med detta att regeringen beslutat att bevilja Sala kommun i bidrag. Detta besked mottogs med stor glädje men väckte nya frågor hos kommunen. Det bidragsbelopp som beviljades var lägre än det belopp man ansökt om. Vissa åtgärder var strukna och andra kraftigt reducerade. Ett problem i detta läge var att kommunen inte visste hur regeringens krav på miljöeffekter påverkades av projektens minskade omfattning. Representanter för kommunen vände sig med sina funderingar till via telefon och sedan via besök. Departementet svarade att det fattade beslutet låg fast och att kommunen i denna fråga fick göra en egen bedömning. Kommunens handläggare talar om att ett "moment 22" uppstod. Man fick nu hantera frågor om vilka åtgärder kommunen egentligen skulle genomföra, vilka effekter som förväntades och vad kommunen kunde lova de inblandade företagen. Vid besöket hos departementet klargjordes emellertid hur regelverket fungerade samt vissa grundläggande principer beträffande stödformen, vilket representanterna för Sala kommun upplevde som positivt. Sala kommun har inte ansökt om stöd till lokalt investeringsprogram års fördelning. Främsta orsaken till detta är att arbetsbelastningen på kommunen är hög i och med genomförandet av åtgärderna investeringsprogram och att resurserna är begränsade. Man planerar emellertid att ansöka om stöd års fördelning. Det praktiska arbetet med sammanställningen av ansökningshandlingar ämnar man ge i uppdrag åt en konsult. Erfarenheter och övergripande synpunkter Ansvariga tjänstemän och politiker i Sala har både positiva och negativa erfarenheter av ansökningsprocessen och kontakterna med års fördelning av stöd. Till de negativa erfarenheterna hör framför allt motstridiga och oklara uppgifter från departementet samt en stor tidspress. Arbetet med ansökan skedde främst på icke arbetstid och andra uppgifter försenades. Liksom i många andra kommuner upplevde man i Sala att det var oklart vilka typer av projekt som skulle kunna komma i fråga för bidrag. De riktlinjer som förmedlades från departementets sida var allmänt hållna och gav ingen vägledning. Därtill förändrades departementets betoning mellan "hårda" och "mjuka" projekt efter hand. Enligt kommunens handläggare tonades de mjukare frågorna, såsom jämställdhets- och utbildningssatsningar, ned och åtgärder kopplade till fysiska investeringar lyftes fram. Frågeställningar som uppkom under arbetet med ansökan var hur man skulle gå till väga med det kommungemensamma projektet (omfattande Sala och ) samt en ansökan från Förbundet Beträffande "Färdig värme" uppfattade Sala att man kunde ansöka om stöd även för Hebys räkning men blev sedan, efter det att ansökan lämnats in, varse att så inte var fallet. Den ansvarige tjänstemannen i Sala menar att en dialog med nog hade medfört att denna typ av problem och missuppfattningar hade kunnat undvikas. När det gäller projektet från visade det sig vid ett senare skede att åtgärden inte var bidragsberättigande, trots att förbundet tidigare fått uppmuntrande signaler från departementet beträffande projektet. Då man lagt ned tid på att utarbeta ansökan om stöd för åtgärden upplevde förbundet detta faktum beklagligt. Under kommunens arbete med att utarbeta ansökan, och även sedan man erhållit bidrag, erfor man också inom andra områden att riktlinjerna från departementet inte var helt konsekventa och tydliga. Om skillnaderna förelåg mellan olika handläggare eller (eller både och) har kommunens ansvarige tjänsteman dock svårt att uttala sig om. Bland annat upplevde tjänstemannen det som oklart huruvida det endast var de kommuner som blivit utvalda till dialog som hade en reell chans att få bidrag. På frågan om det var lönt att ansöka på nytt sedan man redan tilldelats stöd, gavs enligt kommunen både nekande och jakande svar. Efter tilldelningen av stöd till Sala kommuns investeringsprogram uppstod frågor om själva genomförandet av programmet. Som nämnts tidigare hade kommunens handläggare vissa svårigheter med att tolka på vilket sätt programmet skulle genomföras sedan bidragsbeloppet reducerats. En annan fråga som dök upp var hur man skulle hantera årstidsväxlingarna, vilka kunde hota att spräcka projektens tidsplan. Den helhetssyn och programtanke som betonades från regeringens och departementets sida uppfattades positivt av Sala kommun. Kommunens tjänsteman påpekar emellertid att dessa statsmaktens intentioner inte lika väl återspeglades i det aktiva handlandet, då de delprojekt som inte uppvisade tillräckligt påtagliga miljöeffekter ej tilldelades bidrag. Departementet betonade programtanken som man lyfte bort delar av programmet. Till kommunens positiva erfarenheter av ansökningsprocessen hör den goda kontaktbarheten hos departementets handläggare. Det var inga problem för ansvariga tjänstemän att ringa till departementet och ställa frågor. Bemötandet var bra och departementstjänstemännen höll på sin integritet. Kommunens handläggare har förståelse för arbetssituation beträffande de lokala investeringsprogrammen. Även om kommunen under processens gång mötte vissa problem är grundinställningen till departementets arbete positiv. kommunalråd framhåller att den direktkontakt i sakfrågor som förekom med uppskattades av kommunen. Insyn i arbete kan vara utvecklande för den kommunala kompetensen. Från politikerhåll är man också positivt inställd till den öppna typen av förordning och menar att den kännetecknar ett nytt förhållningssätt mellan stat och kommun som öppnar för nya möjligheter. Kommunalrådet anser att stimulansbidrag inom miljöområdet är fördelaktigt då det kan generera nytänkande. Hon framhåller också att det investeringsprogram Sala ansökte om stöd för inte var ett "hugskott" utan utgjorde en integrerad del i det allmänna miljöarbetet i kommunen. Möjligheten att erhålla bidrag och konkurrensen mellan kommunerna fungerade som en . , som är belägen i , har knappt 32 000 invånare. års fördelning av stöd till lokala investeringsprogram lämnade in en intresseanmälan. Man gick dock inte vidare med en ansökan detta år. Ansökan års fördelning omfattar åtta projekt till ett sökt bidragsbelopp om . Regeringen fattade beslut om att samtliga projekt skall erhålla stöd. Beloppet som tilldelas kommunen uppgår till . Kommunens arbete med att sammanställa ett lokalt investeringsprogram påbörjades i och med utformandet av intresseanmälan års fördelning av stöd. Genom bl.a. annonser i lokalpressen informerades lokala intressenter om möjligheten att ansöka om stöd och gensvaret blev stort. Kommunen arrangerade också en informationsträff för dem som var intresserade att delta i investeringsprogrammet. Det gedigna lokala intresset för att ansöka om stöd återspeglades i en, enligt kommunens ansvarige tjänsteman, omfattande och något "yvig" intresseanmälan. Från framkom synpunkter om att kommunens intresseanmälan innehöll bra projekt men att den var ostrukturerad. Kommunen valde då att avvakta med utarbetandet av en ansökan till fördelning av stöd. Intresseanmälan inför fördelningen av stöd 1999 uppvisade en mer koncentrerad form. Vissa projekt hade även ingått i anmälan års fördelning medan andra var nya. Från sida upplevde man enligt kommunens ansvarige tjänsteman emellertid att även denna intresseanmälan var något ostrukturerad och saknade fokus på en viss typ av projekt. förklarade att av den anledningen inte blev utvald till dialog med departementet. Beskedet att inte blivit dialogkommun skapade besvikelse i kommunen. ansåg man att den "yvighet" som karakteriserade intresseanmälan var ett problem som kunde åtgärdas inför själva ansökan. Att dessutom uppvisat en positiv grundinställning till föreslagna projekt gjorde att kommunen ändå valde att ansöka. deltog representanter för i några av regionala konferenser angående stödet till lokala inve- Kommunens tjänsteman fick vid konferenserna intrycket att utformningen av stödet gått fort och att handläggarna på inte själva blev fullt insatta i systemet förrän inför andra årets fördelning av stöd. Informationen som gavs vid konferenserna var inte så tydlig och konkret som tjänstemännen i kommunen kanske hade önskat, men man fick senare svar på sina frågor vid direktkontakter med . Ansökan års fördelning av stöd En arbetsgrupp om cirka sju personer från olika avdelningar inom kommunen arbetade med att sammanställa det lokala investeringsprogrammet. För beräkningar av miljöeffekter anlitade man en konsult. Urvalet av projekt till ansökan skedde på strategiska grunder. Arbetsgruppen konstaterade att det framför allt var vad gruppen betecknar som "traditionella" miljöåtgärder som tilldelats bidrag 1998 och man valde därför att låta "traditionella" åtgärder ingå i ansökan. Medan kommunens intresseanmälan bestod av 16 projekt av varierande karaktär utgjordes ansökan av åtta större projekt. Åtgärderna rör främst områdena fjärrvärme, biogas och avfallshantering. De två mest omfattande projekten (sett till investeringskostnad, bidrag och antal årsarbeten) avser nybyggnad av en biobränsleeldad panncentral för kommunens fjärrvärmenät samt utbyggnad av fjärrvärmenätet. Andra åtgärder är installation av ny biogaspanna och värmeväxlare på , en anläggning för biogas samt åtgärder för insamling av organiskt material från hushållsavfall. Kommunen ansökte även om stöd till administrationen av investeringsprogrammet och till folkbildningsinsatser kopplade till inve- Programmets totala investeringskostnad uppgår till . Arbetsgruppen mötte inte några problem när det gäller vilka uppgifter om de olika åtgärderna som ville att kommunen skulle redovisa i ansökan. Det fanns färdiga och tydliga blanketter att använda sig av. Den ansvarige tjänstemannen har inte heller erfarit att konsulten haft några bekymmer angående vilka miljöeffekter som skulle beräknas. Då inte blev utvald till dialog med beslöt kommunen att i stället bedriva lobbyverksamhet gentemot departementet. Man hade hört från andra kommuner att det kunde vara värdefullt att utöva viss påtryckning på departementet, och kommunens ansvarige tjänsteman menar att det i konkurrensen från 175 andra ansökningar var viktigt att synas. Dessutom ville man visa att kommunens ansökan var trovärdig och att de redovisade projekten verkligen skulle genomföras om de beviljades bidrag. Tjänstemännen i kontaktade således sin handläggare på departementet per telefon ett flertal gånger. Man lät också en riksdagsman från trakten i viss mån fungera som en kanal till . Kommunens handläggare önskade dessutom besöka departementet för att presentera och diskutera sitt investeringsprogram men detta sade departementet bestämt nej till. Under arbetet med ansökan års fördelning av stöd förekom inga närmare diskussioner mellan och andra kommuner beträffande stödet till lokala investeringsprogram. kontakt med några sektorsmyndigheter. I enlighet med vad som anges i förordningen om stöd till lokala investeringsprogram samrådde emellertid kommunen med i . Kontakten mellan kommunen och var dock inte särskilt djup, menar den ansvarige tjänstemannen i . God utdelning på ansökan Samtliga åtgärder som ingick i kommuns ansökan beviljades bidrag. Kommunen hade ansökt om i stöd och det erhållna bidraget uppgick till . Arbetet med genomförandet av de enskilda projekten är påbörjat. Då en betydande andel av stödet för första projektåret inte utbetalas förrän i efterhand kan finansieringsbördan på åtgärdernas huvudmän inledningsvis bli stor. Kommunens ansvarige tjänsteman har emellertid inte erfarit att finansieringen av åtgärderna skulle vara ett problem för huvudmännen. har ambitionen att ansöka om stöd också från den fördelning som kommer att ske . Erfarenheter och övergripande synpunkter Från kommuns sida upplevde man kontakterna med som goda. Kommunikationen var rak och givande och hjälpte kommunens tjänstemän i deras arbete med ansökan. Något som kommunen emellertid inte fick riktigt klart för sig var hur ville att investeringsprogrammen skulle vara utformade. Från kommunens sida trodde man inledningsvis att det var förtjänstfullt med breda och innovativa program som berör flera olika aktörer, miljöområden och åtgärdstyper. Efter de synpunkter departementet lämnade angående intresseanmälningar uppfattade man det dock som att programmen snarare skulle vara sammanhållna och bestå av projekt som gav relativt säkra och välkända resultat. Stödet till lokala investeringsprogram har enligt kommunens handläggare den positiva effekten att det möjliggör och kan påskynda genomförandet av intressanta miljöprojekt. Tjänstemannen upplever dock att själva modellen för fördelning av stöd har sina nackdelar. Som särskilt problematiskt nämns tidspressen och tävlingsformen. "Statens tidshorisont stämmer inte alltid överens med kommunernas tidshorisont", menar tjänstemannen. I kommunerna pågår kontinuerligt processer med diverse projekt. Det är inte lätt för kommunerna att hastigt frigöra resurser för att inom en knapp tidsperiod utarbeta en ansökan. Den tidspress som kännetecknar fördelningsmodellen motverkar långsiktighet, enligt kommunens tjänsteman. Han skulle hellre se ett mer flexibelt resursfördelningssystem med en kontinuerlig och generell tilldelning av bidrag för kommunernas arbete med ekologisk omställning. Det nuvarande systemet gynnar stora kommuner då de har lättare att snabbt frigöra resurser för utarbetandet av ansökan. Den ansvarige tjänstemannen i påpekar att tidspressen i samband med ansökan om stöd till lokalt investeringsprogram emeller tid är positiv på så sätt att den skapar kreativitet. "Man tvingas börja tänka", som han uttrycker det. Tävlingsmomentet i samband med fördelningen av stöd är något som kommunens tjänsteman upplever som besvärande. Det skapar inte bara konkurrens mellan kommuner utan kan också få följden att tjänstemännens kompetens ifrågasätts inom den egna organisationen om kommunen inte tilldelas bidrag. En annan nackdel med tävlingsformen är att handläggarna på måste ta hänsyn till de andra kommunerna, vilket kan påverka öppenheten i departementets kontakter med kommunen negativt, menar ansvarige tjänsteman.