bet · GN01FiU23 · 2000-05-11 00:00:00 — För att säkra allmänhetens insyn bör det därför enligt ut-skottets mening i riksbankslagen skrivas in en rätt att avhålla offentliga ut-skottsutfrågningar av riksbankschefen. Som förebild kan artikel 13 mom. 3andra stycket i Amsterdamfördraget användas. I fördraget föreskrivs: "ECB:sordförande och övriga direktionsledamöter kan på begäran av Europaparla-mentet eller på eget initiativ höras av behöriga kommit-téer". Enligt utskottets mening vore det särskilt värdefullt att få fastslageträtten att föranstalta om utskottsutfrågning är ömsesidig.Vad utskottet anfört med anledning av motion Fi202 (m) yrkande som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande de offentliga utfrågningarna av Riksbankenatt med anledning av motion 1999/2000:Fi202yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,3. Riksbanksdirektionens sammanträdesprotokoll (mom. 3) (m,v, fp)(), (), (), (), (), () och () anserdels att finansutskottets ställningstagande i avsnittet Riksbanksdirektionenssammanträdesprotokoll bort ha följande lydelse:I flertalet länder med självständig centralbank föreskrivs i lag att protokollefrån direktions sammanträden skall offentliggöras. I sambandmed reformen av den svenska beslutade emellertid riksdagsma-joriteten att inte i lag föreskriva en sådan skyldighet. Detta motiverades medatt det visserligen var välkommet med ett offentliggörande men att det bordeankomma på direktionen att bestämma i vilken form protokollen skulle görastillgängliga.Riksbanken har sedermera frivilligt valt att - med viss tidseftersläpning -offentliggöra protokollen från direktionens sammanträden. Utskottet kan idetta sammanhang konstatera att de farhågor från sekretessynpunkt somanfördes mot att göra protokollen offentliga har visat sig vara ogrundade. Föratt ge stadga åt förfarandet bör därför den ordning som tillämpas av Riks-banken förankras i riksbanklagen.Vad utskottet anfört med anledning av motion Fi202 (m) yrkande som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande riksbanksdirektionens sammanträdesprotokollatt med anledning av motion 1999/2000:Fi202 yrkande 2 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,bokslutBALANSRÄKNING den 31 decemberTillgångar, mkr19991998Guld..................................................................14 77413 834Fordringar i utländsk valuta på hemmahö-rande utanför SverigeFordringar på IMF............................................12 9493 707Banktillgodohavanden och värdepapper...........125 018108 705137 967122 412Utlåning i svenska kronor till penningpolitis-ka motparterHuvudsakliga refinansieringstransaktioner ......45 59641 581Finjusterande transaktioner ..............................-2 240Utlåningsfacilitet ..............................................372545 63343 846Värdepapper i svenska kronor utgivna avhemmahörande i ...............................28 99832 842Övriga tillgångarMateriella anläggningstillgångar......................354720Finansiella tillgångar ........................................767367Derivatinstrument ............................................1330Förutbetalda kostnader och upplupna intäkter512Övriga tillgångar ..............................................2543111 3931 440Summa tillgångar228 765214 374Skulder och eget kapital, mkr19991998Utelöpande sedlar och myntSedlar ...............................................................94 23782 288Mynt .................................................................4 2133 98098 45086 268Skulder i svenska kronor till penningpoli-tiska motparterInlåningsfacilitet ..............................................25784Finjusterande transaktioner ..............................4 200-Övrig inlåning ..................................................-1 5954 4571 679Skulder i svenska kronor till hemmahöran-de utanför ..........................................156230Skulder i utländsk valuta till hemmahöran-de i ......................................................2 018-Skulder i utländsk valuta till hemmahöran-de utanför ..........................................5 2563 641Motpost till särskilda dragningsrätter somtilldelats av IMF .............................................2 8992 838Övriga skulderUpplupna kostnader och förutbetalda intäkter27Fondlikvidskulder ............................................-208Övriga skulder ..................................................6937071585Resultatutjämningsfond och egetkapitalResultatutjämningsfond ...................................51 04647 422Eget kapital ......................................................60 48749 848111 53397 270Årets resultat ..................................................3 92521 863Summa skulder och eget kapital228 765214 374RESULTATRÄKNINGMkr19991998Ränteintäkter ....................................................8 3478 781Räntekostnader .................................................-393-448Nettoresultat av finansiella transaktioner .........-3 35014 026Erhållna utdelningar .........................................3633Övriga intäkter .................................................70153Summa intäkter4 71022 545Personalkostnader ............................................-271-302Övriga administrationskostnader .....................-182-181Avskrivningar på anläggningstillgångar ..........-69-74Sedel- och myntkostnader ................................-138-117Övriga kostnader ..............................................-125-8Summa kostnader-785-682Årets resultat3 92521 863Finansutskottets offentliga utfrågning om den aktuella penningpolitikenTid: kl. 09.00-11.40Lokal: Skandiasalen, NeptunusInbjudenRiksbankschefen ledamöterJan (), ordförandeMats (), vice ordförandeGunnar ()()()()()()()()()()()Protokoll från finansutskottets offentliga utfrågning torsdagen den 23 mars2000 med riksbankschefen ber att få hälsa alla mycket välkomna till finansutskottetsutfrågning med riksbankschefen . Särskilt välkommensäger jag naturligtvis till riksbankschefen själv. Jag ber attinleda med en redogörelse om penningpolitiken innan vi börjar med frågor.Urban : Tack så mycket, herr ordförande. Först får jag att säga attjag mycket uppskattar att få komma hit till utskottet och diskutera penning-politiken. Låt mig också bara få nämna mina två medarbetare, som är de somstår för hela apparaten i samband med inflationsrapporten. Det är Per Janssonoch från Riksbanken.När jag var här sade jag att svensk ekonomi var inne i ett förloppmed rätt imponerande ekonomisk utveckling. Tillväxten var starkare än vadmånga hade räknat med, och inflationen var måttlig. Nya jobb skapades.Arbetslösheten föll.Det som har hänt under det halvår som har gått är att ekonomini allra högsta grad har fortsatt att imponera. Prognosmakare har successivtfått revidera upp sina bedömningar av konjunkturen. Statistiska centralbyrånrapporterade att BNP växte . Samtidigttillkom ungefär 90 000 nya jobb, vilket sägs vara ett rekord när det gällersysselsättningsökningen för de senaste nära 30 åren. Till detta kan läggas attvi har överskott i bytesbalansen och i statsfinanserna.Men upprevideringarna i dessa prognoser har i första hand gällt tillväxtenoch sysselsättningen. Däremot har vi inte fått en upprevidering av progno-serna i lika hög grad när det gäller inflationsbedömningen. Det är ett teckenpå den goda cirkel som svensk ekonomi just nu är inne i.Faktum är att inflationstakten har varit rekordlåg under de senaste tre åren.Mäter vi med konsumentprisindex låg genomsnittet på en halv procent per årunder 1997, 1998 och 1999: , och för1999. Det ökade efterfrågetryck i svensk ekonomi som vi ser har således inteavspeglats i en ökad KPI-inflation, utan det är andra faktorer som har verkatsamtidigt i motsatt riktning. För att göra det tydligt kan man titta på inflatinen i dess olika beståndsdelar.Denna overheadbild visar bl.a. den underliggande inhemska inflationen.Det är den grå stapeln. Den har legat ganska kring . Men detta stabila inhemska inflationstryck har motverkats av att pris-utvecklingen i omvärlden har varit svag. Det ser vi om vi avläser inflationeni den svarta stapeln - underliggande inflation 1. Skillnaden mellan dessa tvåär att importprisutvecklingen kommer till i den svarta stapeln.Den svaga importprisutvecklingen beror i allt väsentligt på Asienkrisen.Jag kan ta som exempel att bara priserna på kaffe, bensin och villaolja drogned priserna i med ungefär en halv procentenhet mot slutet av 1998.För att dessa importpriseffekter skulle ha kunnat pareras med Riksbankenspenningpolitik, så att man därmed hade fått upp denna andra stapel ,hade det varit nödvändigt med ganska tidiga åtgärder från sida.Det skulle egentligen ha varit tal om åtgärder innan Asienkrisen hade upp-kommit. Jag har varit inne på det tidigare i utskottet.Men detta förklarar inte hela bilden. Förändringar i indirekta skatter, ochkanske framför allt vad gäller räntekostnader för egnahem, har ytterligaredragit ned inflationen . Då kommer vi till den gula stapeln.Skillnaden mellan den gula stapeln och den svarta stapeln är just räntekost-nader för egnahem och indirekta skatter. Just är det ihuvudsak räntesäkningarna som har gått in i egnahemsposten och dragit nedKPI.Denna effekt ligger kvar . Den har kommit, som vi vet, i tvåomgångar - först när vi sänkte reporäntan snabbt och kraftigt under våren1996. Sedan har vi också sänkt reporäntan i samband med att vi försöktparera den globala oron först i och sedan på de finansiella marknader-na förrförra hösten.Effekten vad gäller räntekostnaderna för egnahem klingar av först när allahushåll har satt om sina lån till de lägre räntorna. Beroende på löptider kandet ta ganska lång tid.Vi har övervägt möjligheten i att välja något annat index sommålvariabel för penningpolitiken. Men vi har kommit till slutsatsen att detfinns skäl att fortsätta att använda KPI. Det finns fördelar med KPI som ärsvåra att bortse ifrån. Den första är naturligtvis att det är ett välkänt ochrelativt heltäckande mått. finns det problem, som vi har diskuterathär i utskottet , med de temporära effekterna. Man bör kunnatillåta dessa avvikelser när de beror på tillfälliga effekter, t.ex. indirektaskatter. fattar kanske beslut om en höjning av tobaksskatten ellerom en sänkning av tobaksskatten. Det gäller också egna åtgär-der och räntekostnaden för egnahem.Om vi skulle försöka parera detta - det har jag sagt tidigare i utskottet -skulle det leda till rätt stora behov av utslag på reporäntan. Det får naturligvis sin spegling i rätt stora kast i den reala ekonomin. kan man tyckaatt det vore bra om man stimulerade mer, men det leder också till att manmåste strama åt mer i andra situationer.Vi har då gjort det formella undantag som vi i direktionen beslutade om ifebruari . Fördelen med det är att ska ange omfattning-en av de tillfälliga faktorer som man kan bedöma när man fattar beslut ompenningpolitiken. Detta hoppas jag gör det lättare för utskottet att utvärderaRiksbanken. Vi har en särskild ruta i inflationsrapporten där vi löpande varjegång anger hur stora dessa tillfälliga effekter väntas bli. Det beslut vi fattaför ungefär innebär ingenting annat än en kodifiering av hurpolitiken har lagts upp under de senaste åren.Detta innebär att inflationsutvecklingen i storutsträckning påverkades av tillfälliga prisrörelser, som man kan se av dia-grammet. De ska enligt vår mening spela en underordnad roll vid utform-ningen av penningpolitiken. Vi har utformat penningpolitiken mot det un-derliggande måttet, som är svart här, dvs. Om man tittar på dessutveckling ser man att det i stort sett har legat inom intervallet under dennaperiod. Tittar man på de löpande siffrorna, som jag är säker på att utskottethar - de finns också i inflationsrapporten - ser man att det under vissa måna-der t.o.m. har legat under. Det är Asienkrisen som har spelat in.Vi har gjort en särskild bilaga i den inflationsrapport som har överlämnatstill utskottet , som finns sist i rapporten. Den är tänkt att fungera somunderlag för utskottets utvärdering av . Vi diskuterade det för ettår sedan, och vi aviserade att det skulle komma. Jag tror att det var SoniaKarlsson som tog upp den frågan. finns den där. Vi kan väl föra en lö-pande diskussion mellan utskottets kansli och om hur den skavara upplagd, och så får vi se om vi bör göra några förändringar till nästagång.Låt mig komma in på penningpolitiken . De första månaderna1999, dvs. , präglades vi alla av stämningsläget efter Asienkrisen och turbulensen på de finansiella marknaderna . Vi kommerihåg - hedgefonden - och också den ryskabetalningsinställelsen och farhågorna för en svagare internationell efterfrå-gan.För att förhindra att detta skulle slå igenom i svensk ekonomisk utvecklingi stort lättade på penningpolitiken. I några olika steg förde vi nedreporäntan till . Det sista beslutet fattade vi i mars förra året.Sedan kom senvåren och sommaren, och då upplevde vi alla, tror jag, ettstämningsskifte i bedömningarna och i den ekonomiska utvecklingen. Detskedde en stabilisering. Vi gjorde gradvis bedömningen att den relativt ex-pansiva penningpolitik som vi hade fört under var, tillsammansmed vad andra centralbanker hade gjort, ett viktigt skäl till att stämningslägeförbättrades. Då fanns det inte skäl att ligga kvar med den expansiva politi-ken för länge, utan det fanns, som jag sade i utskottet när jag var här för etthalvår sedan, skäl att lätta på den penningpolitiska gaspedalen. Det är MatsOdell som har uppfunnit det begreppet.Det gjorde vi. Det har vi gjort i två steg. Vi höjde reporäntan ,och vi höjde reporäntan . Det handlar om en höjning med samman-taget 0,85 procentenheter.Allmänt sett kan man säga att de analytiska och penningpolitiska utmaningarsom har stått inför inte har varit små. Trots att efter-frågetillväxten i ekonomin har varit stark har den underliggande och trend-mässiga inflationen blivit svagare än vad gamla samband tycks ange. Använ-der vi gamla modeller som bygger på 70- och 80-talsekonomin och desssamband mellan tillväxt och inflation skulle vi hamna på en helt annan nivåän . Frågan är varför det har blivit på det sättet.Ett skäl är säkert att pris- och lönesättningen är annorlunda i en låginfla-tionsekonomi än vad den är när inflationen är hög. Företag och hushåll betersig helt enkelt annorlunda när de befinner sig i en sådan situation. Ett annatskäl är det som det pratas mycket om , nämligen konkurrensen - den glo-bala konkurrensen, IT-handeln och allmänt sett avregleringar. Ett tredje skälkan ju ha varit att vi har gjort en bedömning av ekonomins resursutnyttjandesom inte har varit helt korrekt och att detta i verkligheten har varit lägre änvad vi har antagit . Skulle det vara riktigt kan ekonominväxa snabbare utan att pristrycket ökar. Ett fjärdeskäl skulle kunna ha varit att den trendmässiga produktiviteten har ökat ochatt fler varor och tjänster kan produceras utan att priserna stiger. Det skullesin tur innebära att det är den potentiella tillväxttakten i svensk ekonomi somhar vuxit och att svensk ekonomi i ett fortvarighetstillstånd alltså skullekunna växa snabbare utan att inflationen tar fart.Det finns argument för alla dessa skäl, men det går inte att säga attdet empiriska stödet är entydigt för någon av dem. Frågan om den potentiellatillväxten och produktiviteten har fått särskild uppmärksamhet på senare tid.Utskottet har t.ex. haft en särskild hearing om detta. Det har skett mot bak-grund av den amerikanska utvecklingen, där man har fått en acceleration avproduktivitetstillväxten under de senaste åren.När vi tittar på statistiken i ser vi att det rör sig om ett skifte i pduktivitetstillväxten från en lägre tillväxt till en högre tillväxt, men vi harännu, i alla fall, inte sett en acceleration på samma sätt som vi har sett i USEn förväntad uppgång av produktivitetstillväxten kan påverka efterfrågesi-dan i ekonomin. Det sker främst genom att man förväntar sig högre vinster iföretagen och kanske främst i börsbolagen. Det leder i sin tur till en högrevärdering på aktiemarknaden för börsföretagen. Det leder naturligtvis tillstörre investeringar från företagens sida, men det leder kanske också framförallt till en s.k. förmögenhetseffekt. Hushållen känner sig något mer förmögnaoch spär på så sätt på sin konsumtionsefterfrågan. Detta var ganska tydligtunder , då vi fick en kraftig förmögenhetsuppgång hos hushållen. Vitalar om en förmögenhetstillväxt på 500 miljarder om vi summerar börsen,småhus och några andra komponenter. Det är en väldigt kraftig förmögen-hetsuppgång som kom . Säkert var det så att hushållen togut en del av detta och konsumerade, och det spädde på privatkonsumtionenunder förra året.Den snabba kursökning som vi har haft på Stockholmsbörsen under senareår kan vara ett tecken på att aktörerna har byggt in förväntningar om en vä-sentligt snabbare ekonomisk tillväxt i vårt land jämfört med tidigare. Hurutbudet och efterfrågan i svensk ekonomi kommer att utvecklas i relation tillvarandra framöver och hur inflationsbenägenheten kommer att utvecklas ärgivetvis centrala frågor i varje inflationsbedömning. Det har vi funderat över.Vi jobbade med det , och det präglar också denna inflations-rapport.Är det så att utbudet och efterfrågan utvecklas i samma takt, dvs. om denproduktivitetseffekt som gör att svensk ekonomi kan producera mer kommersamtidigt som börs- och förmögenhetseffekten drar upp efterfrågan, behöverman kanske inte befara att man bygger upp ett inflationstryck. Men det ärobalanser mellan dessa som kan skapa problem - om utbudssidan släpar eftermen efterfrågesidan expanderar. Man ser alltså att börsen stiger på grund avförväntningar. Hushållen tar ut dessa förväntningar , trots attutbudssidan ännu inte har visat sig klara av en större tillväxttakt. Då kan manråka in i problem.I har vi sett att utbudssidan och efterfrågesidan i ekonomin har ut-vecklats parallellt . Men det finns givetvis risker i förlängningenför att någon av effekterna dominerar, och då ger det andra slutsatser förpenningpolitiken.Detta är en osäkerhetsfaktor som präglar den bedömning som vi läggerfram , och det präglade naturligtvis också det arbete som vi bedrev förraåret. Hur gör vi då för att klara av de osäkerhetsmoment som finns i ekono-min? Det handlar om att löpande pröva sig fram och om att vara vaksam påalla tecken på förändringar som man kan skönja i den inkommande statisti-ken eller i hur ekonomin beter sig. Det är så vi jobbar för att ta fram vårtbeslutsunderlag. Har vi gjort en för optimistisk eller för pessimistisk bedöm-ning och det kommer in fakta som visar att vi bör revidera den gör vi detutan prestigemässiga låsningar. Aktörer frågar oss ibland om vi inte harändrat uppfattning. Då brukar jag säga att vi ändrar uppfattning när vi fårstöd i form av inkommande fakta eller nya insikter och fråga dem hur debrukar göra. Då får jag ofta svaret att också de gör så.I den inflationsrapport som vi publicerar målar vi upp en fortsatt ljusbild av svensk ekonomi. Utsikterna för en bra konjunkturutveckling i om-världen har fortsatt att förstärkas. Det är framför allt den amerikanska eko-nomin som överraskar positivt, men BNP-utvecklingen i vår närhet - eu-roområdet och - ser också ut att kunna bli lite bättre än vadsom har antagits.Vi förväntar oss däremot inte att de internationella konsumentprisernakommer att justeras upp i samma takt. Det beror på en mindre expansivpenningpolitik i omvärlden och även på ett tilltagande internationellt konkur-renstryck som håller tillbaka priserna. Importpriserna till förväntar voss blir något högre än vad vi har sagt, framför allt i producentledetDet är på grund av att kronan inte stärks, tror vi, i riktigt samma takt somtidigare. Detta förväntas kanske inte fullt ut slå igenom i konsumentledet pågrund av en hårdnande konkurrens också i den inhemska svenska ekonomin.Även den inhemska efterfrågan förväntas bli starkare än vad vi trodde iden förra inflationsrapporten, detta trots att vi har höjt reporäntan sedan desSedan kommer effekterna med stigande tillgångspriser och förmögenhets-värden som kommer att bidra till en växande privat konsumtion. Det varunder som aktiekurserna gick upp väldigt kraftigt förraåret.Denna starka konjunktur och goda börsutveckling tror vi kommer att ledatill en god investeringsutveckling i svensk ekonomi. Undersöker vi vad detbetyder totalt sett är vår bedömning att det handlar om en BNP-prognos på4 % , och 2002. Det är alltså en profil som innebäratt förloppet lugnar sig något. Det är framför allt den privata konsumtionensom bidrar till detta förlopp.På overheadbilden har jag lagt in genomsnittet till 2002. Anled-ningen till att jag väljer 1994 är att svensk ekonomi då repade sig efter krisei . Det snittet ligger ungefär på . Detta är en väldigt brutveckling, särskilt om vi jämför med . Då såg det inte alls utpå detta sätt.Den upprevidering av BNP-utvecklingen som vi har gjort jämfört med dentidigare inflationsrapporten innebär att tillgängliga resurser iekonomin tas i anspråk i snabbare takt. Jag tänker då t.ex. på sysselsättningenoch arbetslösheten.Detta talar för en högre löneökningstakt i ekonomin under de närmasteåren, men finns det möjlighet att löneökningstakten i viss utsträck-ning hålls nere till följd av förändringar på arbetsmarknaden. Ett exempel pådet är att löneökningarna till större del numera fördelas lokalt. Inflationsförväntningarna hos arbetsmarknadens parter är dessutom fortsatt i linje medmålet, såsom vi mäter dem i olika enkätundersökningar. Detta innebär att dennominella lönen inte behöver öka så mycket för att den reala lönen ska öka.Låginflationsregimen har ju gett en påtaglig effekt när det gäller reallönernaför löntagarna, och det tror jag är oerhört viktigt att man har som ingångs-värde när man nu ska sätta sig och förhandla om lönerna inför den storarundan . Det är historiskt sett stora reallöneökningar som vi har settunder , trots en måttlig utveckling av de nominella lönerna.Där ser vi alltså fördelen av en låginflationsregim.Jag pratar om att det kanske finns förutsättningar för ett något lugnare lö-neökningsförlopp, men det är på inget sätt någon dramatik i vår revidering.Vi fortsätter att göra bedömningen att de nominella lönerna kommer att ökamed och drygt det . Det är som sagt ett marginellt långsammareförlopp . Men det är också viktigt att säga att lönernainte kan fortsätta att öka i den takten . Då ökar de snabbare än denlångsiktiga produktivitetstillväxten såsom den avtecknar sig , i alla fall.Det illustreras - jag kan visa det senare - av att den inhemska underliggandeinflationen, som jag visade först, successivt blir högre än de två procenten.De inhemska priserna stiger gradvis över målet under loppet av den periodsom vi analyserar, men det motverkas av att importpriserna håller tillbakatotalsiffran, dvs. den underliggande inflationen 1X.I vårt huvudscenario bedömer vi att inflationsutsikterna sammantaget lig-ger i linje med målet , men att inflationen mätt med demått - UND1X - som vi inriktar politiken mot marginellt kommer att över-stiga målet . Med en oförändrad reporänta förväntar vi ossen inflationstakt på och . Olika s.ktillfälliga faktorer, som jag nämnde innan, som bör bortse ifrån iuppläggningen av politiken bedöms bli ganska små ,vilket innebär att vi förväntar oss att detta mått på inflationstakten gradviskommer att sammanfalla med konsumentprisindex. Det är kanske inte såkonstigt att det blir så med tanke på den uppgång av boenderäntan som harskett . Den leder till att man nu omsätter sina lån tillnågot högre ränta än tidigare, och då slår det igenom på KPI på precis sammasätt, fast tvärtom, som under de senaste åren.Ser vi till riskbilden kan jag säga att vi tror att den är balanserad. Vi troralltså att risken för att inflationen kommer över målet är lika stor som riskenför att den kommer under målet. Det illustreras i denna fördelning av riskbil-den kring huvudprognosen. Den är nu symmetrisk.