bet · GO01TU1 · 2000-11-23 00:00:00 — Det skulle därförenligt motionären vara värdefullt om skyltar som visarvägen till sevärdheter hade text på ett språk utöver svenska,exempelvis engelska i de flesta delarna av landet ochkanske på finska i vissa delar.Enligt motion T379 av och (båda s) ligger det i allmänhetens intresse attgenom vägskyltningen snabbt och effektivt bli informeradom trafiksituationer och få olika angelägna hänvisningar.Det händer dock att förhindrar angelägenskyltning. Motionärerna anser därför att det finns anledningatt se över möjligheterna att förstärka kommunernasinflytande över vägskyltningen.I motion T410 av och (båda fp)relateras den diskussion som förts i om alternativvägskyltning till i samband med att Öresundsbronöppnades för trafik. Enligt motionärerna är det rimligt attskylta avståndet till en destination via olika vägar.Riksdagen uppmanas därför ge regeringen i uppdrag att seöver hur vägskyltningen kan göras flexiblare så att problemliknande dem som funnits i inte uppkommer igen.I motion T390 av och (bådam) påtalas vissa problem i samband med vägskyltning. Detgäller t.ex. möjligheten att sätta upp upplysningsmärken tillalla de gårdsbutiker, bo-på-lantgårdsuthyrare, lanthandlareoch konsthantverkare som riktar sig till de kunder som rörsig på vägarna. Hellre än att vägra tillstånd bordelänsstyrelsen och vägmyndigheterna fungera som rådgivareoch t.ex. i samarbete med den berörda kommunensbyggnadsnämnd underlätta för småföretagen att hitta braskyltplatser. Motionärerna framhåller vidare att undervarma sommardagar är många resenärer intresserade av atthitta t.ex. badplatser nära vägen för att kunna svalka av sigoch därmed undvika att påverkas av värmen och bli sämrebilförare och en risk för medtrafikanterna. ven på dettaområde tillämpar en policy som inte är itrafikanternas intresse. Slutligen anges att börkunna tillåta skyltning av alternativa vägar till t.ex.Köpenhamn med en bro/tunnel- respektive färjesymbol ianslutning till avståndsuppgiften.Johan () framhåller i motion T215 attbestämmelserna som omgärdar vägskyltning är extremtkrångliga. Det gäller bl.a. tillstånd, utformning ochkostnadsfördelning vid skyltuppsättning. Regeringen börförenkla regelverket och därmed bidra till ett bättreföretagsklimat i glesbygden.Elver () konstaterar i motion T306 att, trots attlänen utgjort grunden för den regionalaindelningen, så är landskapen fortfarande av stor betydelseinte minst ur kulturell och turistisk synvinkel. Mot dennabakgrund föreslås att landskapsgränserna märks ut längs destörre vägarna. bör därför uppdra åt regeringenatt snabbt se över hur en utmärkning av landskapsgränsernaskall kunna åstadkommas i syfte att ellersenast till nästa års turistsäsong verkställalandskapsskyltning.I motion T399 av och (båda c) framhålls att det skall kännas välkomnande attturista i vårt land och att vi måste värna om småföretagareäven i praktisk handling. Det behövs därför mer av tillståndän förbud för vägskyltning.I motion T440 av m.fl. (s) ifrågasätts denbeslutsordning som finns och som innebär att Vägverketshuvudkontor i sista hand avgör ärenden om vägskyltning.Motionärerna anser att länsstyrelserna i stället bör vara sistainstans och förordar att överklagandeordningen ses över.Patrik () framhåller i motion T475 att avfartervid motorvägar bör numreras för att ökad trafiksäkerhetskall uppnås.2.9.2 Utskottets ställningstagandeRiktlinjer för vägskyltningFrågor som gäller vägmärken och vägskyltar för reklamregleras i bl.a. vägmärkesförordningen (1978:1001) ochväglagen (1971:948). Som en allmän princip gäller attvägmärkena skall tjäna trafikanternas intressen.Näringsidkares intressen kan tillgodoses genom debestämmelser om skyltar för reklam, propaganda ellerliknande ändamål som återfinns i väglagen ochnaturvårdslagen (1964:822). Till grund för dessabestämmelser ligger främst hänsynen till trafiksäkerhetenoch landskapsbilden.Utskottet har erfarit att redovisat en översyn avolika vägmärkesfrågor och föreslagit regeringen ändringar ivägmärkesförordningen. Förslaget har därefter remissbehandlats och enberedning av förslaget pågår inom Regeringskansliet.Ett enigt utskottet har såväl som sett positivt påinriktningen av detta översynsarbete och förutsatt att ändrade regler får en såenhetlig tillämpning som möjligt och att näringslivets intressen beaktas (bet.1998/99:TU1, bet. 1999/2000:TU1). Utskottet har inte ändrat uppfattning.Utskottet förutsätter att flertalet av de frågor som uppmärksammas i de nuaktuella motionerna kommer att behandlas i samband med det pågåendeberedningsarbetet inom . Det gäller bl.a. önskemålen omett förstärkt lokalt inflytande, ökat hänsynstagande till företag och tillturistiska och kulturella intressen samt sänkta skyltningskostnader.Utskottet anser att den pågående beredningen och regeringensställningstagande bör avvaktas. Därför bör enligt utskottets meninginte nu vidta någon åtgärd med anledning av motionerna. Utskottetförutsätter att det pågående beredningsarbetet kan slutföras snarast.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna T215 (fp)yrkande 4, T306 (fp), T317 (m) yrkandena 1, 2 och 4, T379 (s), T390 (m),T399 (c), T475 (m), T410 (fp), T453 (fp) och Sk1025 (c) yrkande 10.Besvärsordning vid överklagandenUtskottet anser att inte bör göra något uttalandemed anledning av de motionsyrkanden som väckts ombesvärsordning för skyltärenden. Utskottet avstyrker därförmotionerna T317 (m) yrkande 3 och T440 (s).2.10 Vägsalt2.10.1 MotionsförslagKenneth () framhåller i motion T361 attvägsaltet innebär miljöproblem. bör därförminska användningen av vägsalt utan att trafiksäkerheteneller framkomligheten försämras. bör saltet helt tasbort. Den viktigaste åtgärden torde enligt motionären varaatt öka medvetenheten om vad vinterväglag innebär förtrafiksäkerheten och att denna medvetenhet leder till ettförändrat beteende i trafiken. Bra snöröjning är självfalletviktigt. Andra åtgärder är ökad användning av sand i olikaformer, saltlösning, bättre väderprognoser, förbättradesnöröjningsredskap, förbättrad information till trafikanteretc. Regeringen bör vidare satsa betydligt mer resurser påforskning och utvecklingsarbete syftande till att hitta braoch miljövänliga ersättningspreparat till vägsaltet.2.10.2 Utskottets ställningstagandeEnligt vad utskottet erfarit bedömer att kemiskahalkbekämpningsmedel som salt är näst intill oersättliga istora delar av landet om vinterväghållningen skall kunnaklaras. Det finns inga andra realistiska alternativ om deövergripande mål som finns på vägområdet skall kunna nås,vilka handlar om trafiksäkerhet och miljö, men också omeffektivitet, till-gänglighet och regional balans.Som framhålls i motionen har dock vägsaltet en rad nackdelar. Vägverkethar därför i uppdrag att genomföra vinterväghållningen så attsaltanvändningen minimeras utan att kraven på hög trafiksäkerhet och godframkomlighet minskar. Vidare kan nämnas att i plan förforskning och utveckling för ingår projekt för att uppnåen mer miljöanpassad vinterväghållning.Med hänvisning till det anförda är något initiativ från sida intemotiverat. Utskottet föreslår att avslår motion T361 (c).2.11 Statliga garantier tillSVEDABUtskottet tillstyrker regeringens förslag att anslagen 36:2Väghållning och statsbidrag och 36:4 Banverket:Banhållning och sektorsuppgifter får användas för att täckaförluster vid infriande av kapitaltäckningsgarantin tillSVEDAB och eventuella förluster i samband medRiksgäldskontorets utlåning till SVEDAB.2.12 Kapitaltäckning till SVEDAB2.12.1 Regeringens förslagAv propositionen framgår att resundsbro Konsortietinledningsvis inte kommer att ge något överskott tillSVEDAB. Det innebär att verksamhet kommeratt visa negativt resultat under de inledande åren efter det attbron tagits i drift. För att undvika att företaget ställs inför entvångslikvidation skall enligt tidigare beslut ägarna (statengenom och ) ställa erforderligtägartillskott i utsikt.När detta beslut fattades var tanken att ägartillskottet skulle ges formen aven revers, som inte skulle innebära någon anslagsbelastning på statsbudgeten.I samband med att det blivit aktuellt att tillföra kapitaltillskott eftebrons öppnande har det uppkommit oklarheter om huruvida ettkapitaltillskott kan göras med revers, om och fårutfärda en revers och om reversen måste belasta anslaget inom den totalautgiftsramen. För att lösa denna oklarhet för föreslår regeringen atterforderligt kapitaltillskott skall tillföras som likvida medel och attVägverket och får finansiera detta kapitaltillskott genom att ta upplån i . Regeringen föreslår därför att godkänneratt regeringen får besluta om en låneram om högst förVägverket och tillsammans för att ta upp lån i Riksgäldskontoretför att finansiera ett kapitaltillskott till samt räntan fördetta kapitaltillskott under ett år.2.12.2 ,n m.fl. (m) erinrar i motion T813 om atten förutsättning för Öresundsbrobeslutet var att bron skullebetalas av trafikanterna och inte skattefinansieras. Förjärnvägstrafiken har dock skattefinansiering redan beslutatsom och i budgetpropositionen föreslår regeringen nyaskattemedel för att klara finansieringen. Motionärerna angervidare att regeringens förslag i budgetpropositionenkringgår budgetlagen. Eftersom lånet skall användas för atttäcka ett löpande driftsunderskott i brobolaget bordebeloppet rimligen rymmas under utgiftstaket. Enligtmotionen bör brobolagets underskott inte täckas med höjdataxor eller belasta de redan hårt ansträngda trafikverken.Underskottet bör i stället täckas direkt av staten och,eftersom det rör sig om ett löpande driftsunderskott,inrymmas under budgettaket.2.12.3 Utskottets ställningstagandeUtskottet har behandlat kapitalbehoven iSVEDAB och konstaterat att de ekonomiska frågorna inteär klarlagda (bet. 1999/2000:TU10). Utskottet har motdenna bakgrund förutsatt att regeringen skulle återkomma ibudgetpropositionen med en närmareredovisning av kapitalbehovens storlek och tidsförläggningoch med ett förslag till hur kapitalbehoven skall täckas.Utskottet konstaterar att i årets budgetproposition redovisas förslag på hurkapitalbehovet för kan tillgodoses för som avser kostnaderför . Regeringen avser att återkomma med förslag tillhur finansieringen av hela kapitaltillskottet till skall lösas i enkommande proposition om den fortsatta planeringen av trafikensinfrastruktur.Utskottet vidhåller sin uppfattning att det är angeläget att klargörahur de framtida kapitalbehoven skall finansieras. I avvaktan på den aviseraderedovisningen i den kommande infrastrukturpropositionen tillstyrkerutskottet regeringens förslag att regeringen får besluta om enlåneram i om högst för Vägverketoch tillsammans, för att finansiera ett kapitaltillskott till SVEDABsamt räntan för detta lån. Av utskottets ställningstagande följeratt bör avslå motion T813 (m).2.13 Järnvägstrafikenskostnadsansvar för Öresundsbron2.13.1 ,n m.fl. (m) konstaterar i motion T519 attjärnvägens ekonomiska kostnadsansvar för Öresundsbronhar överförts till . Budgetmässigt täcksBanverkets kostnader främst genom ett anslag direkt urstatsbudgeten och genom att fått höjabanavgifterna på hela det svenska bannätet. Denna åtgärdinnebär att betalningsansvaret indirekt överförs tillresenärerna på hela det svenska järnvägsnätet vilka viatrafikutövarna drabbas av de höjda banavgifterna. Detbetyder att kostnadsansvaret för Öresundsbronsjärnvägstrafik debiteras resenärer som aldrig har eller enshaft för avsikt att nyttja spåren över . Därmed harmodellen om en finansiering baserad på trafikantavgiftersläppts. Motionärerna anser mot denna bakgrund attregeringen skyndsamt bör återkomma med ett nytt förslagtill finansiering av Öresundsbroavgiften.Johnny m.fl. (kd) framhåller i motion T212 (kd) attÖresundsbron skall bära sina egna kostnader.Kristdemokraterna säger därför nej till Banverketsavgiftshöjning i hela landet och menar att bron skallavgiftsfinansieras i enlighet med det första avtalet mellanSverige och Danmark.Sven m.fl. (c) begär i motion T231 (c) attregeringen återkommer till med ett nyttframförhandlat avtal som bygger på principen att helakostnaden för Öresundsförbindelsen skall bäras av dem somanvänder bron (yrkande 7).Enligt motionärerna är det vidare fel att landets alla tågresenärer ochgodsköpare skall vara med och betala . Detta leder till attjärnvägstrafikens konkurrenskraft försämras, något som inte är önskvärt ochsom försvårar möjligheterna att öka kollektivresandet. Enligt motionen bör istället det ursprungliga avtalet följas. Banavgifterna bör därför sänkas medmotsvarande summa som de höjdes för att betala (yrkande 8).Av motionen framgår vidare att anser att det är positivt attBanverket har fått i extra anslag för att delfinansieraÖresundsbron. Enligt motionen bör dock dessa medel i stället användas förinvesteringar (yrkande 9).I motion T802 av () konstateras attÖresundsbron har inneburit att länstrafikbolag och olikatransportbolag runt om i har ålagts nya avgifter.Motionären ifrågasätter dock om de positiva effekterna avÖresundsbron kan sprida sig till länstrafikbolag och andratransportbolag som geografiskt sett ligger långt från bron.Enligt motionären borde det mot denna bakgrund vara avstor vikt att en statlig utredning undersöker hur effekternaav påverkar landets länstrafikbolag ochövriga transportbolag (yrkande 1). Vidare föreslås att detrafikföretag som enligt den i motionen förordadeutredningen inte får del av brons effekter fråntas denfinansiella skyldigheten för ekonomiskaförluster (yrkande 2).2.13.2 Utskottets ställningstagandeUtskottet har behandlat motionsyrkanden,likartade med de nu aktuella, om kostnadsansvaret förjärnvägens persontrafik på (bet.1999/2000:TU10). Utskottet anförde följande:Det beslut som fattat om utgick från attfinansieringen skulle ske med trafikantavgifter. Vad gäller järnvägen skulleavgifterna erläggas av järnvägsföretagen. De nationella järnvägsföretagenhar emellertid fått en ändrad ställning jämfört med när avtalet ingicks(1991). I har en uppdelning skett mellan järnvägsföretag ochinfrastrukturförvaltare (DSB respektive Banestyrelsen). I har Statensjärnvägar, som redan tidigare skilts från , utsatts för ökade krav påaffärsmässighet och ökad konkurrens från andra järnvägsföretag. I en annan proposition som behandlas av utskottet föreslårregeringen att SJ skall bolagiseras (prop. 1999/2000:78).Vid tidpunkten för det ursprungliga avtalet var det möjligt för de nationellajärnvägsföretagen att sätta priser på ett sätt som utjämnade biljettprisernamellan mer eller mindre lönsamma bandelar. Vidare förekom subventionertill de nationella järnvägsföretagen via budgeten. Dessa möjligheter tillsubventionering har minskat genom järnvägens avreglering. Denomläggning av järnvägsavgifterna som regeringen föreslår i propositionenbör ses mot denna bakgrund.Utskottet vill också erinra om vissa övergripande utgångspunkter föravgiftssättningen. Järnvägsavgifterna bör hållas på en sådan nivå attjärnvägstrafiken framgångsrikt kan konkurrera med vägtrafiken överÖresund. Vidare måste både vägavgifter och järnvägsavgifter sättas så attbron kan komma till avsedd användning. Det innebär att avgifterna inte fårsättas alltför högt.Öresundsförbindelsen utgör en mycket omfattande infrastrukturinvesteringsom väntas få gynnsamma effekter på tillväxten i hela . mån dessa förväntningar infrias främjas även sysselsättning, tillväxt ochskatteintäkter i landet som helhet. Utskottet anser att bör ses isåväl ett nationellt som ett regionalt perspektiv.Utskottet vill också betona långsiktigheten i denna investering. Eftersomanläggningskostnaderna är så stora och livslängden så lång så måste man,liksom då man bygger hyreshus, räkna med kapitalkostnader under lång tidoch med att investeringen inte kan återbetala sig förrän . Dåstaten står som ägare blir staten också ansvarig för att dessa kapitalkostnadertäcks på lämpligt sätt.Det är självfallet inte möjligt att på kort sikt finansiera bron med trafikant-avgifter. Principen om trafikantens kostnadsansvar måste ses i ett långsiktigtperspektiv. Utskottet anser inte att regeringens förslag till nytt avtal omjärnvägsavgifter för kan sägas strida mot en långsiktigtuppfattad princip om kostnadsansvaret. Det finns också skäl att markerabrons betydelse för landet som helhet. Utskottet anser att det nya avtalet börgodtas och att det inte finns något skäl att begära nya förhandlingar medDanmark.Vad utskottet anförde då gäller alltjämt. Utskottet vill vidareerinra om budgetpropositionens förslag till sänktmervärdesskatt för kollektivtrafik som innebär en väsentligkostnadsavlastning för kollektivtrafiken och därmed enförstärkt konkurrenskraft.Utskottet anser mot denna bakgrund att något initiativ från sidainte är motiverat. Utskottet föreslår att avslår motionerna T212(kd) yrkande 23, T231 (c) yrkandena 7-9, T519 (m) yrkande 6 och T802 (c).2.14 Avgifter och rabatter påÖresundsbron2.14.1 MotionsförslagBertil () anför i motion T801 (m) att dennuvarande prissättningen på vållar allvarligaproblem. Dels är avgifterna så höga att vinsterna medintegrationen av allvarligt hämmas, delsskulle en radikal sänkning kraftigt öka broanvändningenoch därmed ge ökade intäkter. Motionären förordar därfören utredning om hur man med en snabb sänkning avbroavgifterna kan skapa optimal samhällsekonomisk nyttaför och därmed för och (yrkande 1). Vidare framhålls att speciellt priskänslig ärintegrationen mellan universitet och högskolor. Riksdagenbör därför besluta om en snabbt införd studentrabatt påÖresundsbron (yrkande 2).Karin m.fl. (v) framhåller i motion T812 attom skall bli en kollektivtrafikbro är enkoppling mellan avgiften för en bilresa och biljettpriset påtåg mer logisk jämfört med den nuvarande kopplingenmellan broavgiften och färjepriset. Färjetrafiken dumparpriset för att inte tappa för många fordon till bron. Mednuvarande avtalskonstruktion kan då motsvarandeprissänkning genomföras på bron. Resultatet kan bli storavolymökningar av den avgasproducerande trafiken.Ytterligare en trolig konsekvens är att färjetrafiken hamnar iett hopplöst konkurrensläge, vilket vore förödande för enredan utsatt näring. Därför bör regeringen omförhandlaavtalet så att prisskillnaden mellan tåg och bil indexregleras.Utgångspunkten bör vara de prisrelationer som gällde närbron öppnades för trafik. Ett införlivande av externakostnader i priset för trafiken leder till att skillnaden mellantåg och bil borde öka och inte minska. Ovanståenderesonemang leder enligt motionärerna till att en enkelresautan rabatt med bil bör kosta minst tågbiljetten.Priset för en enkelresa med månadsbiljett för bil bör sättastill minst tågbiljetten. Avgiften för en buss bör sättastill minst tågbiljetten.2.14.2 Utskottets ställningstagandeMotionerna ger uttryck för olika uppfattningar om prisnivånpå . I motion T801 (m) föreslås en utredningför att pröva möjligheten att sänka broavgifterna. I motionT812 (v) föreslås en ny princip för taxesättningen somberäknas leda till högre priser för vägtrafiken i förhållandetill järnvägstrafiken.Utskottet vill med anledning av motionerna klargöra att trafikantavgifternaför fastställs självständigt av resundsbro Konsortiet. Dennaprincip fastställdes i det ursprungliga avtalet med som riksdagenbeslutade om (bet. 1990/91:TU31 bil. 3, artikel 15). Enligt avtaletskall kostnaderna för Öresundsförbindelsen i sin helhet täckas av konsortietgenom särskilda avgifter, trafikantavgifter. Som en övergripandeutgångspunkt gäller att syftar till att skapa förbättradetrafikförbindelser mellan och och därmed åstadkommaförutsättningar för ett förstärkt och utbyggt kulturellt och ekonomisktsamarbete samt för utvecklingen av en gemensam arbets- ochbostadsmarknad i till gagn för båda stater. Vidfastställande av taxorna för vägtrafiken är nivån för färjetaxorna vidHelsingborg-Helsingör utgångspunkt.Utskottet vill vidare understryka att tillkomsten av syftar tillatt främja en rationell och ändamålsenlig järnvägstrafik mellan länderna.Avgifterna skall utformas med beaktande av detta syfte. Utskottet vill ocksåklargöra att för att en förändring av dessa grundläggande förutsättningar förprissättningen skall vara möjlig krävs ett nytt avtal med Danmark.Enligt utskottets mening är det riktigt att konsortiet har ett självständigtansvar för trafikantavgifterna enligt de riktlinjer som lagts fast av Danmarkoch . Utskottet utgår från att resundsbro Konsortiet noga kommeratt följa utvecklingen av trafikvolymen och intäkterna av broavgifterna. Omdet visar sig att det finns skäl till förändringar är det konsortiet som tarinitiativ till sådana. Enligt vad utskottet erfarit har också resundsbroKonsortiet beslutat att utvärdera erfarenheterna av trafikutvecklingen ochprissättningen under de första månaderna.Något initiativ från är således inte motiverat. Utskottet föreslåratt avslår motionerna T801 (m) och T812 (v).2.15 Ekonomisk utredning2.15.1 MotionsförslagSven och (båda c) framhåller imotion T827 att när beslutades var en avutgångspunkterna att bron skulle vara självfinansierad, dvs.att trafiken över bron skulle betala för brobygget genomavgifter. Principen om finansiering av bron enbart genomtrafikavgifter har redan övergivits. hotas dessutomstatskassan av ytterligare utgifter genom att trafikvolymernainte alls motsvarar de prognoser som ligger till grund förden ekonomiska kalkylen. Enligt motionärerna står vi nuinför en situation där man blir tvungen att endera finansieraen stor del av brokostnaden genom ytterligare statligatillskott, ta ut avgifter i hela landet eller försöka ökatrafikvolymen genom att sänka priserna, vilket i sin tur harnegativa effekter på miljön, och dessutom innebär enotillbörlig konkurrens med färjetrafiken i strid med det avtalsom ingåtts. Hur man nu än förfar med Öresundsbronsfinansiering är det troligt att skattebetalarna i slutändan fårstå för huvuddelen av finansieringen. Det är därför enligtmotionärerna nödvändigt att nu tar initiativ till enutredning som klargör ekonomi, så attallmänheten snabbt får reda på hur bron skall bekostas.2.15.2 Utskottets ställningstagandeNär det gäller ekonomi vill utskottet erinraom att regeringen i proposition 1999/2000:66 Villkoren förjärnvägstrafiken på den fasta förbindelsen över Öresundm.m. redan lämnat en utförlig ekonomisk redovisning.Enligt regeringen kan anläggandet av förbindelsen avslutasinom ramen för en budget på 14 750 miljoner danska kronori prisnivå . Omräknat till priser motsvararanläggningskostnaden , eller21 vid en valutakurs på 0,85svenska kronor per dansk krona. Vidare angavs att denmervärdesbeskattning av broavgifterna som införts enligtEU:s regler medför att återbetalningstiden för upptagna lånförlängs från 27 till . Enligt regeringens redovisningberäknas vidare återbetalningstiden för de svenska land-anslutningarna, som ansvarar för, till 38 år.Utskottet konstaterar att erfarenheterna av trafiken på Öresundsbronär begränsade. låg trafiken på i genomsnitt ca 18 000fordon . sjönk genomsnittet till ca 7 000 fordon perdygn. Enligt vad utskottet erfarit bedömer resundsbro Konsortiet atttrafiken väl motsvarar förväntningarna. Grundprognosen, 11 800 bilar igenomsnitt under , avser den tidpunkt när svenskar ochdanskar har vant sig vid , när marknaden har stabiliserat sigoch när trafikmönstret i hela har hittat sin nya form.När det gäller de farhågor som väckts om trafikutveckling och ekonomivill utskottet framhålla att det krävs mer än några månaders trafik för attnågra säkrare bedömningar skall kunna göras. Som redovisats ovan anserkonsortiet att trafiken motsvarar förväntningarna. Något initiativ fråriksdagens sida anser utskottet därför inte nu vara erforderligt. Utskottetförutsätter att regeringen för i lämpligt sammanhang redovisartrafikutveckling och ekonomiskt resultat. Motionen avstyrks av utskottet.2.16 Färjetrafiken i norraÖresund2.16.1 MotionsförslagJan och kerhielm (båda m) behandlar imotion T836 färjetrafiken i norra . Motionärernaframhåller att staten bör garantera en sund, utvecklandekonkurrens mellan den nya och andra,konkurrerande transportlänkar.