bet · GN01FiU29 · 2000-05-25 00:00:00 — En utbildningspolitiksom sätter eleverna och deras kunskaper i centrum är bland det viktigaste föratt skapa jämlika livsvillkor för barn och ungdomar oavsett social bakgrund.Vad utskottet nu anfört med anledning av Fi15 (fp) yrkande 27 bör riksda-gen som sin mening ge regeringen till känna. Motionerna Fi12 (m) yrkande 20och Fi49 (m) yrkande 9 avstyrks av utskottet.dels att utskottets hemställan under 14 bort ha följande lydelse:14. beträffande integrationatt med anledning av motion 1999/2000:Fi15 yrkande 27och med avslag på motionerna 1999/2000:Fi12 yrkande 20 och1999/2000:Fi49 yrkande 9 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,26. Fysisk miljö (mom. 15) (kd)och (båda kd) anserdels att finansutskottets ställningstagande under rubriken bort haföljande lydelse:Enligt finansutskottets uppfattning har kommunerna en unik ställning somsamhällsbyggare eftersom de genom har suverän beslu-tanderätt vad gäller planering och användning av mark och vattenområden.Denna beslutanderätt anser utskottet ligger på rätt nivå och vill även fortsättningsvis värna om den. Som samhällsbyggare har kommunen även ett sär-skilt ansvar för barns och ungdomars fysiska uppväxtmiljö. Det är av störstavikt att kommunerna i praktiken tar det ansvar som vilar på dem.Vad utskottet nu anfört med anledning av motion Fi50 (kd) yrkande som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 15 bort ha följande lydelse:15. beträffande fysisk miljöatt med anledning av motion 1999/2000:Fi50 yrkande 22som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,27. Bostadsförsörjning m.m. (mom. 16) (m, kd, c, fp)(), (), (), (), Per (), (), () och KarinPilsäter (fp) anserdels att finansutskottets ställningstagande under rubriken . bort ha följande lydelse:De flesta kommuner driver bostadsbolag. finns det delade me-ningar om kommuner skall äga eller sälja sina fastigheter. Utskottet anser attden demokratiskt uttryckta folkviljan i kommunerna måste respekteras. Detär inte en statlig uppgift att fatta beslut om handhavandet av de kommunaltägda bostadsföretagen. Sådana ställningstaganden måste göras i kommuner-na, mot bakgrund av förhållandena i det enskilda fallet och på det sätt dendemokratiskt valda kommunfullmäktige liksom majoriteten i företagetsstyrelse finner lämpligt. Att dessa förhållanden respekteras är viktigt inteminst mot bakgrund av att ägande av bostadsföretag är förknippat med ettstort ekonomiskt risktagande. Den nu gällande regleringen kan medföra attkommuner som hamnat i ekonomiska svårigheter, eller riskerar att göra det,hindras från att vidta nödvändiga åtgärder. Det kan också innebära att kom-muner, som önskar sälja en del av sitt bostadsinnehav för att kunna genomfö-ra nödvändiga satsningar på kommunala kärnuppgifter som skola och äldre-omsorg, hindras att göra en sådan omfördelning. För de kommuner som ändåavhänder sig hela bostadsföretaget kan effekterna av minskade statsbidrag bliförödande för den kommunala ekonomin.Det finns således olika skäl till att en kommun önskar sälja delar av detkommunala bostadsinnehavet. I vissa kommuner handlar det om att skaffakapital för att stärka beståndets långsiktiga livskraft och förbättra boende-miljön. I andra kommuner kan det handla om en medveten strävan mot ökadmångfald på bostadsmarknaden genom exempelvis en ombildning till bo-stadsrätter. Varje kommun har en bostadsmarknad som i något avseende ärunik. Kommunerna har också i övrigt skilda förutsättningar och behov. Lag-stiftningen får mycket olika resultat beroende på förhållandena i den enskildakommunen. Ett generellt sanktionssystem för att styra beslutsfattandet ikommunerna är således ett mycket trubbigt och godtyckligt instrument. Detnuvarande sanktionssystemet bör avskaffas.Kommunerna har dock ett ansvar för bostadsförsörjningen. Detta ansvarmåste sträcka sig längre än till bostadsförsörjning för äldre och personer medfunktionshinder. Stor brist på studentbostäder råder på högskoleorterna.Regeringens skrivelse om utvecklingen inom kommunsektorn behandlar iprincip endast bostadsområden som berörs av frågan om bostadsåtagandenoch bostadsdelegationens arbete. Sammanlagt 45 kommuner har brist påbostäder, jämfört med 32 . Ett stort antal kommuner anser sigdock ha problem med bostadsöverskott. Bostäder måste finnas där folk villbo och t.ex. kommunernas planering är här av stor betydelse.Vad utskottet nu anfört med anledning av motionerna Fi15 (fp) yrkande 24samt Fi50 (kd) yrkandena 4 och 5 bör som sin mening ge regering-en till känna.dels att utskottets hemställan under 16 bort ha följande lydelse:16. beträffande bostadsförsörjning m.m.att med anledning av motionerna1999/2000:Fi15 yrkande 24 och 1999/2000:Fi50yrkandena 4 och 5 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört.Särskilt yttrandeBarnomsorgen och skolan (mom. 11 och 12) (m), , och (alla m) anför:Vi vill i samband med behandlingen av regeringensskrivelse om utvecklingen inom den kommunalasektorn hänvisa till att Moderata samlingspartietunder innevarande har lämnat fleramotioner med olika förslag till förbättringar avverksamheten inom barnomsorgen och skolan. Vihänvisar således till dessa förslag samt till dereservationer och särskilda yttranden som vi harlämnat i samband med behandlingen av förslagen(bet. 1999/2000:UbU1, 1999/2000:UbU5,1999/2000:UbU6, 1999/2000:UbU10 och1999/2000: UbU15).Socialutskottets yttrande1999/2000:SoU10yUtvecklingen inom den kommunala sektornTill finansutskottetFinansutskottet har beslutat bereda bl.a. socialutskottet till-fälle att yttra sig över regeringens skrivelse 1999/2000:102 om utvecklingeninom den kommunala sektorn jämte de motioner som har väckts med anled-ning av skrivelsen och som berör utskottets beredningsområde.Socialutskottet begränsar yttrandet till avsnitt 3 Hälso- och sjukvård, 4.1Äldreomsorg, 4.2 Handikappomsorg och 4.3 Individ- och familjeomsorg iskrivelsen samt motionerna Fi49 (m) yrkandena 4-7, Fi50 (kd) yrkandena 6-12 och Fi51 (fp) yrkandena 4-6.I skrivelsen lämnar regeringen en översiktlig redovisning av hur ekonominoch verksamheten i kommuner och landsting har utvecklats de senaste åren.Redovisningen av den kommunala verksamheten avser i huvudsak för-hållandena t.o.m. . Det går att utläsa vissa effekter avde ökade statsbidragen . Positiva effekter av statsbidrags-höjningen på såväl ekonomin som sysselsättningen kan därvid noteras, enligtskrivelsen.Hälso- och sjukvårdI regeringens skrivelse konstateras i de sammanfattande slutsatserna avse-ende avsnitt 3 Hälso- och sjukvård följande. Målet för hälso- och sjukvårdenär en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Tillståndetden svenska hälso- sjukvården är generellt sett bra. hör till defrämsta länderna i världen när det gäller hälsotillstånd och sociala förhållan-den. Medellivslängden ökar stadigt för både män och kvinnor. levermän och kvinnor . Trots detta finns det beståendeskillnader i ohälsa, bl.a. mellan kvinnor och män och mellan storstäder ochlandsbygd.Den utveckling som skett inom hälso- och sjukvården harställt krav på omfördelningar av resurser, omorganisation och anpassning tillförändrade villkor. Förändringarna har i vissa fall lett till att brister i våruppmärksammats. Utvärderingar har visat att landstingen inte har levt upptill sitt hälso- och sjukvårdsansvar i vården om äldre, och i de särskilda bo-endeformerna saknas alltjämt en organiserad och systematisk läkarmedver-kan.Erfarenheterna av psykiatrireformen 1995 visar på såväl positiva som ne-gativa effekter. Vid sidan om detta har antalet personer som förtidspensione-ras på grund av psykiska besvär ökat . Inom psykiatrin råderbrist på specialister samt differentierade vårdresurser.Nationella kvalitetsregister utgör ett viktigt instrument för att säkra kvali-teten inom hälso- och sjukvården. Trots att de flesta av dessa register fortfa-rande är under utveckling börjar vissa resultat bli tillgängliga, t.ex. för attbelysa regionala variationer med avseende på behandlingsmetoder, vårdut-nyttjande etc.Uppgifter avseende anmälningar till hälso- och sjukvårdens ansvarsnämndvisar att antalet ärenden som lett till påföljder varit i storsett oförändrade, trots att antalet anmälningar fördubblats under sammaperiod.Antalet läkarbesök ökade med jämfört med . Även kost-naderna ökade med i fasta priser mellan . Den offentligakonsumtionen av hälso- och sjukvård har i stort varit oförändrad . Däremot har den privata konsumtionen av läkemedel, sjukvårdsartiklaroch patientavgifter, liksom den statliga konsumtionen av läkemedel, privataläkare och tandläkare, ökat.Orsakerna till de fortsatt stora kostnadsökningarna för läkemedel är flera,bl.a. att ett stort antal nya, och allt dyrare läkemedel introduceras kontinuerligt. har dessutom introduktionen av läkemedel sommer syftar till att höja patienternas livskvalitet än att direkt lindra eller bsjukdom bidragit ytterligare till kostnadsökningarna, anförs det i skrivelsen.I motion Fi49 av m.fl. (m) begärs tillkännagivande tillregeringen av vad i motionen anförts om kötiderna i sjukvården och behovetav en obligatorisk hälsoförsäkring och vårdgaranti (yrkande 4). Motionärernaanför att alla medborgare, oavsett betalningsförmåga eller hälsotillstånd,skall omfattas av en obligatorisk hälsoförsäkring.Motionärerna anför vidare att det, i avvaktan på att det föråldrade lands-tingsmonopolet ersätts med en modern försäkringslösning, börinföras en nationell vårdgaranti som innebär att ingen skall behöva väntalängre än på operation eller behandling.I motion Fi50 av Per m.fl. (kd) yrkas ett tillkännagivande till rege-ringen av vad som anförts i motionen om inriktning att tillskapa 20 000vårdplatser (yrkande 6). Motionärerna anför attden drastiska minskningen av antalet vårdplatser som skett inte har blivitkompenserad genom en motsvarande utbyggnad av särskilda boenden, ser-vicehus eller av . Därför bör inriktningen vara att under de när-maste tio åren skapa ca 20 000 nya vårdplatser. Dessa vårdplatser bör främstgälla de vårdformer där behoven av sjukvård och omvårdnad är störst, dvs.vård av svårt och långvarigt sjuka och äldre.I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om vad i motionen anförts om envårdgaranti. Motionärerna anför att de vill ha en vårdgaranti. Enda alternati-vet till vårdgarantin är att arbeta bort köerna. Därefter måste verksamhetendimensioneras och organiseras så att köer inte uppstår, anförs det.I yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om vad i motionen anförts om ökadmångfald av vårdgivare inom sjukvård och omsorg. Motionärerna pekar påatt en möjlig väg att bryta den negativa spiral som vården befinner sig i kanvara att öppna för en större mångfald med en solidarisk finansiering somgrund.I yrkande 9 begärs ett tillkännagivande av vad i motionen anförts om stat-lig kostnadskontroll inför överföringen av finansieringsansvaret för förmåns-systemet för läkemedel från staten till landsting/region. Motionärerna anföratt ett slutligt ställningstagande till överföringen av finansieringsansvaretfrån staten till landsting/region inte kan ske förrän den utredning som statentillsatt har redovisat sina resultat.I yrkande 10 begärs ett tillkännagivande av vad i motionen anförts om läka-re i hemsjukvården. Motionärerna uppger att förändringsarbetet i primärvår-den för att utveckla insatserna inom hemsjukvården, öka läkartillgänglighe-ten och kontinuiteten för patienterna går alltför långsamt.I motion Fi51 av m.fl. (fp) begärs tillkännagivande till rege-ringen om vad som i motionen anförts om vårdgaranti (yrkande 4). Motionä-rerna anför att regeringens skrivelse inte speglar alla de svårigheter sompatienter möter i vården, t.ex. den faktiska situationen för människor somtvingas leva med långa väntetider inför en behandling. Den erfarenhet mo-tionärerna har av vårdpolitik är att både patienter och vårdpersonal lever ettbetydligt bättre liv när vårdgarantin ställer krav på korta tidsfrister. En vårgaranti bör därför införas.I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande till regeringen av vad i motionenanförts om konkurrensutsättning av offentlig verksamhet. Motionärernapekar på att en redovisning av relationen mellan vård och omsorg påentre-prenad, i helt privat regi eller i offentlig regi, inte speglas i denekonomiska och kvalitativa analysen i skrivelsen. En sådan jämförelseär absolut nödvändig för den politiska dialogen partierna emellan,anförs det.Socialutskottets bedömningMotionsyrkanden om obligatorisk hälsoförsäkring, vårdgaranti, mångfald avvårdgivare, nya vårdplatser och konkurrensutsättning av offentlig verksam-het har behandlats och avstyrkts i betänkande 1999/2000:SoU9 Häl-so- och sjukvårdsfrågor m.m. (s. 17-41). har inte ändrat in-ställning i dessa frågor och anser därför att motionerna Fi49 (m) yrkande 4,Fi50 (kd) yrkandena 6-8 och Fi51 (fp) yrkandena 4 och 5 bör avstyrkas.Motionsyrkanden beträffande läkartillgängligheten m.m. inom hemsjuk-vården har behandlats och avstyrkts i betänkande 1999/2000:SoU8Äldrepolitik (s. 22-30). har inte heller ändrat inställning idessa frågor varför det föreslås att motion Fi50 (kd) yrkande 10 avstyrks.Motionsyrkanden rörande bl.a. högkostnadsskyddet vid köp av läkemedelhar behandlats och avstyrkts i betänkande 1999/2000:SoU9 (s. 43-46). ekonomiska vårproposition, 1999/2000:100 s. 177, anförsvidare bl.a. att en överenskommelse med om attlandstingen skall ta över kostnadsansvaret för läkemedlen träffades 1997.Under åren 1998 till 2000 har ett särskilt statsbidrag utgått till landstingenläkemedelskostnaderna. Enligt den nämnda överenskommelsen skall en nymodell för statens ersättning till landstingen för läkemedelskostnader utfor-mas . pågår överläggningar med . Avsikten är att det nya systemet skall börja gälla från 2001.En särskild utredare tillkallades vidare med uppgift att göra enöversyn av den nuvarande läkemedelsförmånen. Utredaren skall lämna enslutlig redogörelse av uppdraget . Mot bak-grund av det anförda och då utskottet inte ändrat inställning i frågan omreglerna om högkostnadsskydd för läkemedel bör vad som anförts i motionFi50 (kd) yrkande 9 inte föranleda något initiativ från sida. anser att finansutskottet bör avstyrka bifall till motionsyrkandet.ÄldreomsorgI regeringens skrivelse konstateras i de sammanfattande slutsatserna avse-ende avsnitt 4.1 Äldreomsorg följande. Även uppvisar kommunernasvård av och omsorg om äldre en motsägelsefull bild. Det bedrivs mycket braäldreomsorg i många kommuner och många äldre som är i behov av vård ochomsorg erhåller sådan med god kvalitet. finns det rapporter somvisar att äldre inte har tillgång till den service, vård och omsorg som de be-höver och att det finns brister i kvaliteten i olika avseenden. I allmänhet ärkommunerna mycket medvetna om bristerna i äldreomsorgen och mångaarbetar aktivt med att förbättra situationen.Statistiken för visar att andelen äldre totalt som erhåller hjälp i or-dinärt och i särskilt boende fortsätter att minska. Insatserna koncentreras tilde allra äldsta och de med mest behov av vård och omsorg.Förändringarna av har inneburit att äldres behov av service istörre utsträckning tillgodoses antingen genom anhöriga eller köp på denprivata marknaden. Äldre med en bättre ekonomisk situation köper tjänsternaav privata företag, medan äldre med små ekonomiska resurser får hjälp avanhöriga. Det är de äldre kvinnorna samt döttrarna och svärdöttrarna som ihögre utsträckning än de äldre männen och sönerna kompenserar bortfalletav insatser för make/maka eller (svär)förälder.Många kommuner har kommit i gång med att systematiskt utveckla ochsäkra kvaliteten inom äldreomsorgen.Boendestandarden inom det särskilda boendet fortsätter att förbättras. Va-riationen mellan kommunerna avseende boendestandarden i det särskildaboendet är dock stor.Avgifterna inom vård och omsorg av äldre följer inte lagstiftningens krav imajoriteten av landets kommuner. Det gäller dels kommunernas skyldighetatt garantera den enskilde ett förbehållsbelopp, dels kommunernas skyldighetatt bevaka att make/maka inte får en oskäligt försämrad situation när denandre parten t.ex. flyttar till ett särskilt boende. Kostnaden 1998 till ca , anförs det i skrivelsen.I motion Fi49 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivande tillregeringen av vad i motionen anförts om avgiftssättningen inom äldreomsor-gen (yrkande 5). Motionärerna anför att inkomst- och förmögenhetsrelate-rade taxor inom äldreomsorgen är både orimliga och orättvisa. Kommunalataxor bör i stället alltid bygga på en princip om likabehandling av kommun-medborgarna. Detta innebär att samma avgift skall betalas för samma tjänst.Motionärerna anför vidare att det måste vara upp till kommunerna att själ-va göra avvägningen mellan skatte- och avgiftsnivåer. Det saknas dock an-ledning att låta kommuner ta ut så höga avgifter att den som skall betalaavgiften i praktiken blir bidragsberoende. Regeringen bör lägga fram ettförslag som syftar till att komma till rätta med problemet att det lokalt fast-ställda s.k. förbehållsbeloppet, dvs. den minsta summa som man skall få hakvar när avgift, hyra och skatt är betald, fastställs till olika belopp i olikakommuner.I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad i motionenanförts om en utredning om äldreomsorgens framtida finansiering. Motionä-rerna anför att finansieringen av äldreomsorgen sannolikt måstebygga på en kombination av skattefinansiering och något slags individuelltutformad försäkring som ger de äldre stort inflytande. Regeringen bör skynd-samt tillsätta en utredning om äldreomsorgens framtida finansiering. Enäldrepeng, som tar hänsyn till de olika behov som finns, är enligt motionä-rerna ett alternativ som ger den enskilde rätt att lösa sitt omsorgsbehov efteregna önskemål.I motion Fi50 av Per m.fl. (kd) yrkas att regeringen skall gestill känna vad i motionen anförts om anhörigvård (yrkande 11).Motionärerna anför att det behövs studier och forskning om vadhälsokontroller, hälsovård och andra stödåtgärder innebär förhälsotillståndet hos anhörigvårdare och för tryggheten i rollen.Socialutskottets bedömningMotionsyrkanden gällande den framtida finansieringen av äldreomsorgen,anhörigvård samt avgiftssättning inom äldreomsorgen har behandlatsoch avstyrkts i betänkande 1999/2000:SoU8 Äldrepolitik, (s. 11-22 och 32-35). har inte ändrat inställning i dessa frågor och anser därföatt finansutskottet bör avstyrka motionerna Fi49 (m) yrkandena 5 och 6 samtFi50 (kd) yrkande 11.HandikappomsorgRegeringen sammanfattar i skrivelsen vidare sina slutsatser vad gäller handi-kappomsorg i avsnitt 4.2 och anför följande. hade en tredjedel avlandets kommuner en dokumenterad policy för hela eller delar av handi-kappomsorgen, varav två tredjedelar var politiskt förankrade. Vidare redovi-sar att ungefär hälften av landets 21 länsstyrelser ser en positiv utveckling när det gäller kommunernas ambitioner att erbjuda människormed olika typer av funktionshinder bra levnadsvillkor. En bra överensstäm-melse kan observeras med målsättningen att den enskilde skall ha möjlighetatt bo kvar hemma med stöd.Länsstyrelsernas rapporter talar dock fortfarande om allvarligabrister i omvårdnaden av personer med funktionshinder, handläggning samtresursbrist och brister i barnperspektivet i utredningar som ligger till grundför beslut om olika insatser. Familjerna med funktionshindrade barn tvingasbära allt tyngre bördor.Det är fortfarande oklart hur många personer som totalt erhåller insatserenligt SoL, LSS eller på grund av dubbelrapporteringar i statistikenmen omkring 70 000 personer kan antas erhålla något stöd på grund av sittfunktionshinder - att jämföras med ca 95 000 beslut enligt aktuella lagar ochhuvudmän.En viss omfördelning kan observeras från en del mera kostsamma insatserenligt LSS som t.ex. personlig assistans och boende för barn till mindrekostsamma insatser som ledsagarservice, avlösarservice, korttidsvistelsesamt kontaktperson. De kostsamma insatser som fortfarande ökar är boendeför vuxna och daglig verksamhet. Den senare efterfrågas speciellt av perso-ner med psykiska funktionshinder.De samlade offentliga utgifterna för funktionshindrade har i stort sett varitoförändrade efter 1995 trots att antalet insatser ökat. Omfördelningen frånkostsamma till mindre kostsamma LSS-insatser samt personalminskningar isärskilda boenden kan vara förklaringar till detta.Avgifterna för insatser enligt SoL och LSS är fortfarande endast i några fåprocent av kommunerna anpassade till yngre funktionshindrades särskildaekonomiska situation. Enligt skrivelsen fanns i de flesta kommunerna 1999fortfarande inte högre förbehållsbelopp för yngre funktionshindrade.I motion Fi49 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivande tillregeringen av vad i motionen anförts om handikappomsorgen (yrkande 7).Motionärerna anför att valfrihet saknas när det gäller kommunernas arbetemed funktionshindrade. Det delade ansvaret för stöd för insatser till funk-tionshindrade och arbetshandikappade medför att satsningarna inte alltid ärsamordnade. För många människor som är i behov av stöd leder splittringendessutom till att man måste ha kontakt med många tjänstemän på mångaolika myndigheter: kommunen, , arbetsförmedlingen ochlandstinget m.m. Motionärerna anför att det i och för sig är angeläget attmålet med assistansersättningen - att underlätta för funktionshindrade attintegreras i samhället - inte ställs mot andra behov i kommunernas budget.Det bästa sättet att uppnå detta är emellertid att det ekonomiska ansvaret förassistansersättningen återgår till staten.I motion Fi50 av Per m.fl. (kd) yrkas ett tillkännagivande till rege-ringen om vad i motionen anförts om stöd vid psykiskt funktionshinder (yr-kande 12). Motionärerna anför att psykiskt funktionshindrade har mötts avbristande förståelse och därmed inte kunnat få möjligt stöd. Socialstyrelsenbör utfärda bedömningskriterier beträffande stöd för psykiskt funktionshind-rade, anförs det.Socialutskottets bedömningMotionsyrkanden liknande de nu aktuella rörande funktionshindrade harsenast behandlats och avstyrkts i betänkande 1998/99:SoU11 Handikappoli-tik m.m. (bl.a. s. 6-12). Utskottet har inte ändrat inställning i dessa frågor.Socialutskottet bereder proposition 1999/2000:79 Från patienttill medborgare - en nationell handlingsplan för handikappolitiken, jämteca 160 motionsyrkanden, däribland yrkanden liknande dem som väckts ianledning av skrivelsen. Utskottet återkommer därför mycket snart medställningstaganden till ett brett spektrum av frågor inom handikappområdet.Denna behandling bör inte föregripas. anser att finansutskot-tet bör avstyrka bifall till motionerna Fi49 (m) yrkande 7 och Fi50 (kd) yr-kande 12.FörsörjningsstödI regeringens skrivelse konstateras i de sammanfattande slutsatserna avse-ende avsnitt 4.3.1 Försörjningsstöd följande. Kostnaderna för socialbidragminskade . Förändringarna under de senaste två årenavspeglar främst det minskade flyktingmottagandet samt ett förbättrat ar-betsmarknadsläge. Antalet långvariga socialbidragstagare sjönk under 1998men ligger dock kvar på en mycket hög nivå. levde 120 000 barni familjer med långvarigt socialbidrag.I motion Fi51 av m.fl. (fp) begärs att regeringen skall gestill känna vad i motionen anförts om socialbidragsberoendet (yrkande 6).Motionärerna anför att en reform eller åtminstone en justering avregelverket är nödvändig så att bidragsberoende personer kan ta sig utur förnedrande passivitet och utanförskap.Socialutskottets bedömningMotionsyrkanden beträffande långvarigt socialbidragsberoende har tidigare ivår behandlats och avstyrkts i betänkande 1999/2000:SoU6 Socialtjänstfrå-gor (s. 5-9). har inte ändrat inställning i dessa frågor ochanser att finansutskottet bör avstyrka motion Fi51 (fp) yrkande 6.Stockholm den 11 maj 2000På socialutskottets vägnarIngrid BurmanI beslutet har deltagit: (), (), SusanneEberstein (s), (), (), (),(), (), Elisebeht (),(), (), (),(), (), (), Tulliavon () och ().Avvikande meningar1.