bet · GN01SoU9 · 2000-03-22 00:00:00 — Patienten ärstark först i den stund hon styr resurserna och har möjlighet att aktivt väljagod vård och välja bort dålig vård. Rättigheterna bör omfatta fritt val avdistriktssköterska, läkare, sjukgymnast och barnmorska, fritt val avvårdcentral, sjukhus eller motsvarande samt rätt till s.k. second opinion, dvs.en ny och oberoende bedömning, gjord av en annan läkare. Våra förslag ärsammanhängande. En patient som får välja den läkare hon har förtroende förhar sällan skäl att bli besviken och missnöjd. Behovet av en "second opini-on" kommer då att vara litet och på så sett används resurserna optimalt. Närman inte får välja själv ökar risken för förtroendekris och därmed behovet avatt få en andra bedömning. I de flesta fall, när såväl huvudmän som berördaläkare agerar med patientperspektivet för ögonen, torde "second opinion"inte innebära någon svårighet. Det är när patienten råkar ut för det sällsyntaatt man inte vill tillmötesgå hennes önskan, när en verklig förtroendekrisuppstår, som lagstödet behövs. Det är betydelsefullt även vid sjukdomstill-stånd och situationer som inte kan räknas till mycket svåra. Med en sådanrätt som vi föreslår föreligger inga avgränsningssvårigheter. Sådana upp-kommer ofrånkomligen med en till vissa tillstånd begränsad rätt enligt nugällande lag. Patienten är då alltid den svagare parten och riskerar därmed attoftast bli den förlorande vid bedömningen av om tillståndet berättigar till"second opinion" oavsett hur viktig patienten själv upplever en sådan be-dömning vara. En sådan rätt innebär också att rätten till fritt vårdsökande ihela landet tydliggörs. Vad här anförts med anledning av motion So274 (m)yrkande 9 delvis bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 8 bort ha följande lydelse:8. beträffande utkrävbara patienträttigheteratt med anledning av motion 1999/2000:So274 yrkande 9delvis och med avslag på motion 1999/2000:So330 yrkande 17 somsin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,15. Utkrävbara patienträttigheter (mom. 8)(), (), () ochHelena () anför:Enligt vår uppfattning bör alla patienter ha rätt till en s.k. second opinion.Den nuvarande lagstiftningen ger den rätten enbart för en patient med enlivshotande eller särskilt allvarlig sjukdom eller skada. inhämtarröststarka patienter kompletterande bedömningar genom att själva kontaktaen annan läkare medan andra patienter till fullo litar till den bedömning somden medicinska personalen givit och de behandlingar som erbjuds. Vad häranförts med anledning av motion So330 (c) yrkande 17 bör ges regeringentill känna.Vi anser att utskottets hemställan under 8 bort ha följande lydelse:8. beträffande utkrävbara patienträttigheteratt med anledning av motion 1999/2000:So330 yrkande 17och med avslag på motion 1999/2000:So274 yrkande 9 delvis som sinmening ger regeringen till känna vad ovan anförts,16. (mom. 9)och (båda v) anför:Det är angeläget att arbetet med att stärka patienternas rätt i vården fortsättEnligt vår uppfattning är inrättandet av en patientombudsman ett viktigt led idetta arbete. En statlig patientombudsman skulle kunna fungera som en frånsjukvården fristående instans dit patienter kan vända sig med klagomål ochfå hjälp med att få sitt ärende prövat vid rätt instans. Vad här anförts medanledning av motion So355 (v) yrkande 2 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 9 bort ha följande lydelse:9. beträffande patientombudsmanatt med anledning av motion 1999/2000:So355 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,17. Nationellt hälsonät (mom. 11)() anför:Enligt min uppfattning bör ett nationellt hälsonät utvecklas. Ett sådant nätskall knyta samman alla vårdcentraler, äldreboenden, stora och små sjukhussamt privatkliniker och göra det möjligt för alla enheter inom hälso- ochsjukvården att kommunicera med varandra för konsultation och utbildning.Ett nationellt hälsonät förbättrar möjligheten till vård i hemmen samtidigtsom den internationella arenan blir en kontinuerlig kontaktyta för professio-nen. För att påskynda utvecklingen och för att närmare belysa frågor kringbl.a. sekretess bör regeringen vidare tillsätta en utredning. I detta samman-hang bör även möjligheten till förändrade regler avseende journalhanteringbeaktas.Verksamheten vid Spri () harnumera avvecklats. Jag vill dock betona att den del av verksamheten inomSpri som byggt upp kompetens inom IT-området måste tas till vara och sam-ordnas inom lämplig enhet/myndighet. Denna myndighet skall tillsammansmed och ta ansvar församordningen av utbyggnaden av ett nationellt hälsonät. Vad här anförts medanledning av motion So236 (c) yrkandena 1-3 bör ges regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 11 bort ha följande lydelse:11. beträffande nationellt hälsonätatt med anledning av motion 1999/2000:So236 yrkandena1-3 som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,18. Remisser (mom. 12)(), (), (), (), (), () ochKerstin () anför:Enligt vår uppfattning bör remisstvång inte få förekomma. Vi anser att re-misstvånget inte fyller någon egentlig funktion. Däremot verkar det hindran-de för den privata vården. Det finns exempel på landsting som använt re-misskravet i syfte att motverka de privata vårdgivarna. Vad här anförts medanledning av motion So322 (fp) yrkande 12 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 12 bort ha följande lydelse:12. beträffande remisseratt med anledning av motion 1999/2000:So322 yrkande 12som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,19. Finansiell samordning (mom. 14)(), (), (), (), (), (), Ken-neth () och () anför:I den s.k. Dagmaröverenskommelsen avsätts även för en särskildersättning för medicinska rehabiliterings- och behandlingsinsatser med 235miljoner kronor. Det förvånar oss att regeringen inte tagit åt sig av de förslaoch utvärderingar som gjorts av FINSAM-försöken. Trots de utvärderingarsom gjorts och uttryckliga önskemål från företrädare för de områden somdeltog i FINSAM-försöken har regeringen sagt nej både till att låta försökenfortsätta och till att tillåta FINSAM i hela landet.Resultaten av FINSAM-försöken har varit positiva. Resurserna har använtsmaximalt och utvärderingar har visat att det inte skett en omfördelning mel-lan olika trygghetssystem. Samordning enligt FINSAM-modell mellan olikahuvudmän inom sjukförsäkring, sjukvård, socialtjänst och arbetsförmedlingbör därför enligt vår mening införas permanent i hela landet. Enligt vår me-ning skulle detta vara till fördel för den enskilde samt innebära minskadesamhällskostnader. Vad här anförts med anledning av motion So19 (fp)yrkande 2 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 14 bort ha följande lydelse:14. beträffande finansiell samordningatt med anledning av motion 1999/2000:So19 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,20. Återinförande av husläkarlagen (mom. 15)() anför:Enligt min uppfattning bör husläkarlagen återinföras. Det skulle ge medbor-garna möjlighet att välja och få en fortlöpande kontakt med sin läkare. Sam-tidigt ger ett husläkarsystem vårdpersonal möjlighet att starta och driva egnapraktiker efter egna önskemål. Ett väl utvecklat husläkarsystem innebär attprimärvården blir grunden i sjukvården, vilket är eftersträvansvärt. Husläka-ren bör nämligen utgöra en första och viktig länk i vårdkedjan genom attsmidigt lotsa patienten vidare till annan vård om det behövs. Målsättningenbör enligt min uppfattning vara att det finns en husläkare per 1 500 invånare.Vad här anförts med anledning av motion So322 (fp) yrkande 9 bör gesregeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 15 bort ha följande lydelse:15. beträffande återinförande av husläkarlagenatt med anledning av motion 1999/2000:So322 yrkande 9som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,21. Personalförsörjning (mom. 16)och (båda kd) anför:Sverige har bland världens bäst utbildade vårdpersonal. Personalens hängi-venhet och arbetsvilja har emellertid utnyttjats på ett sätt som innebär attmånga anställda inom hälso- och sjukvården håller på att förlora framtidstrooch självförtroende. Detta är oroande tendenser som kan få irreparabla kon-sekvenser om de inte åtgärdas snabbt. Behovet av att rekonstruera hälso- ochsjukvården liksom äldreomsorgen och att återställa personalens framtidstromåste beaktas särskilt och komma i första rummetvid fördelningen av samhällets resurser.En allvarlig konsekvens av den s.k. vårdkrisen är ett vikande intresse blandungdom att söka sig till vårdyrkena. På många håll medför detta stora svårig-heter i rekryteringen till såväl tjänster som vikariat. Fler utbildnings- platsmåste skapas på både läkar- och sjuksköterskelinjen och omvårdnadspro-grammen.Det är angeläget att undersköterskornas roll uppvärderas. Kompetenskra-ven bör ses över och nya karriärvägar erbjudas för att göra ett av vårdensviktigaste yrken mera statusfyllt. Även i fråga om sjuksköterskornas roll ochansvar behöver framtidens rekryteringsmöjligheter ses över. Yrkesinnehåll,kompetenskrav och karriärvägar behöver även här förnyas och utvecklas. Föralla yrkesgrupper inom vården bör möjligheter till specialisering öka i syfteatt göra vårdyrkena mer attraktiva. Stimulanser i form av fortbildnings-möjligheter och en mera generös lönesättning är viktiga delar av en ny per-sonalpolitik inom vård- och omsorgsområdet. En större mångfald av vårdgi-vare kan vidare skapa förutsättningar för bättre lönebildning och fler attraktiva karriärvägar för anställda inom vården. Vad här anförts med anledning avmotion So482 (kd) yrkandena 4 och 6 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 16 bort ha följande lydelse:16. beträffande personalförsörjningatt med anledning av motion 1999/2000:So482 yrkandena 4och 6 och med avslag på motion 1999/2000:So322 yrkandena 1 och 2som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,22. Resurstillskott till sjukvård och äldreomsorg (mom. 17)(), () och () anför:Enligt vår uppfattning behöver hälso- och sjukvårdspersonalen få en nyframtidstro och en god grund för ökat självförtroende. Det behövs "fler hän-der i vården". har antalet anställda inom landsting-ens hälso- och sjukvård minskat med ca 133 000 personer, varav 70 000 pågrund av ädelreformen. Det innebär en faktisk personalförlust på netto63 000 anställda inom sjukvården. Vi anser att sjukvården och äldreomsor-gen fram måste få ett resurstillskott som bättre motsvarar vårdbe-hovet. Vad här anförts med anledning av motion So482 (kd) yrkande 8 börges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 17 bort ha följande lydelse:17. beträffande resurstillskott till sjukvård och äldreomsorgatt med anledning av motion 1999/2000:So482 yrkande 8som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,23. Personalrekrytering till apoteksverksamheten (mom. 18)() anför:Som anförs i motion So322 kommer personalbristen att bli stor inom apo-teksverksamheten, framför allt beroende på stora pensionsavgångar. Medtanke på de förändringar som denna verksamhet står inför med elektroniskarecept, distansfarmaci m.m. kommer rekryteringsbehovet att vara stort. Re-dan är rekryteringsläget bekymmersamt med i många fall inga sökandetill utannonserade receptariebefattningar. Enligt min mening bör detta perso-nalbehov snabbutredas så att antalet utbildningsplatser kan dimensionerasdärefter. Vad här anförts med anledning av motion So322 (fp) yrkande 3 börges regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 18 bort ha följande lydelse:18. beträffande personalrekrytering till apoteksverksamhetenatt med anledning av motion 1999/2000:So322 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,24. Praktiktjänstgöring för psykologer (mom. 19)() anför:Grundvillkoret för att få legitimation som psykolog är avlagd psykologexa-men och därefter praktisk psykologtjänstgöring. Beräkningar visar påett möjligt underskott på mer än 2000 psykologer jämfört med i dag.Detta trots att antalet nybörjarplatser på Psykologprogrammet successivtutökats från 150 till drygt 300 platser . Detta pekar således på etfördubblat behov av (praktisk tjänstgöring för psykologer).Nuvarande brist på innebär att samhällets försörjning av legiti-merade psykologer riskeras, och individuella ambitioner om ett framtida yrkekan komma att hamna i en återvändsgränd. Problemet behöver lösasså att ett nödvändigt antal skapas och garanteras inom landet.Vad här anförts med anledning av motionerna So265 (mp) och So335 (s) börges regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 19 bort ha följande lydelse:19. beträffande praktiktjänstgöring för psykologeratt med anledning av motionerna 1999/2000:So265 och1999/2000:So335 som sin mening ger regeringen till känna vad ovananförts,25. Specialistkompetens (mom. 20)(), (), (), (), (), (), Ken-neth () och () anför:Vi vill framhålla att det är nödvändigt att se över dimensioneringenav specialistutbildning för läkare. Redan nu kan vi se att det finns brist påexempelvis barnläkare, reumatologer, geriatriker, neurologer och narkosläka-re. Särskilt bör betonas att det är alldeles uppenbart att behovet av flera läkre med specialistkompetens i åldrandets sjukdomar växer. Därför bör rege-ringen återkomma med förslag som stämmer överens med de behov somfinns och som kommer att finnas i ett långsiktigt perspektiv. Vad här anförtsmed bifall till motion So482 (kd) yrkande 7 och med anledning av motioner-na So280 (m), So432 (s, m) yrkandena 1-3 och So442 (s) yrkande 1 bör gesregeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 20 bort ha följande lydelse:20. beträffande specialistkompetensatt med bifall till motion 1999/2000:So482 yrkande 7 ochmed anledning av motionerna 1999/2000:So280, 1999/2000:So432yrkandena 1-3, 1999/2000:So442 yrkande 1 samt med avslag på mo-tion 1999/2000: So461 som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,26. Den s.k. 65-årsgränsen (mom. 23)(), (), (), (), (), (), Ken-neth () och () anför:Den övre åldersgränsen för rätten att erhålla sjukvårdsersättning, utan hu-vudmännens beslut, bör avskaffas. Förbudet innebär att väletablerade läkar-kontakter bryts, antalet alternativ minskar och kompetens går till spillo. Tilldetta kommer att många äldre patienter föredrar att möta en vårdgivare somutöver sina kunskaper också har livserfarenheter.Vad här anförts med anledning av So262 (fp) yrkande 7, So274 (m) yrkande11 och So322 (fp) yrkande 15 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 23 bort ha följande lydelse:23. beträffande den s.k. 65-årsgränsenatt med anledning av motionerna 1999/2000:So262 yrkande7, 1999/2000:So274 yrkande 11 och 1999/2000:So322 yrkande 15som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,27. Etableringsregler för privata vårdgivare m.m. (mom. 24)(), (), (), (), () och ()anför:Inom ramen för nuvarande system för finansiering av privat sjukvård finnsanledning att slå vakt om de ytterst begränsade möjligheter till etablering ochdrift av privat verksamhet som fortfarande kvarstår. Etableringsmöjligheter-na samt rätten att driva verksamhet bör i övrigt återställas i linje med vadsom gällde vid utgången av . Vi vill särskilt framhålla att rätten attöverlämna sin praktik till yngre krafter garanterar alternativens fortlevnadoch kontinuiteten. Den garanterar också att verksamheten bedrivs på enmodern och kvalificerad nivå ända fram till överlåtelsetillfället.Vad här anförts med anledning av motion So274 (m) yrkande 10 bör gesregeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 24 bort ha följande lydelse:24. beträffande etableringsregler för privata vårdgivare m.m.att med anledning av motion 1999/2000:So274 yrkande 10och med avslag på motion 1999/2000:So322 yrkandena 13 delvis och14 som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,28. Etableringsregler för privata vårdgivare m.m. (mom. 24)() anför:För att främja tillväxten av privatpraktiserande läkare även är detviktigt att det finns möjlighet för privatpraktiserande läkare med specialist-kompetens att överlåta sin praktik till en annan läkare med samma eller lik-artad specialistkompetens. Denna rätt som fanns tidigare bör enligt minuppfattning återinföras. Likaså bör alla specialistläkare ges etable-ringsfrihet.Vad här anförts med anledning av motion So322 (fp) yrkandena 13 delvisoch 14 bör ges regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 24 bort ha följande lydelse:24. beträffande etableringsregler för privata vårdgivare m.m.att med anledning av motion 1999/2000:So322 yrkandena13 delvis och 14 samt med avslag på motion 1999/2000:So274 yrkan-de 10 som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,29. Bättre samverkan mellan offentliga och privata vårdgivare(mom. 25), , och (alla m) anför:Sjukvårdshuvudmännen har att organisera hälso- och sjukvården så att pati-entens rätt att själv välja behandlingsalternativ tillgodoses. Genom en godoch effektiv samverkan mellan den offentliga sjukvården och de privatavårdgivarna har huvudmännen inom sjukvården möjlighet att kunna erbjudapatienterna den mångfald i utbudet som krävs. Vi anser därför att det är avstor vikt ur patientsynpunkt att det skapas bättre samverkan mellan offentligoch privat vård och därmed ökade valmöjligheter. Vad här anförts med an-ledning av motion So300 (m) bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 25 bort ha följande lydelse:25. beträffande bättre samverkan mellan offentliga och privatavårdgivareatt med anledning av motion 1999/2000:So300 som sin me-ning ger regeringen till känna vad ovan anförts,30. Andra vårdgivare än läkare och sjukgymnaster (mom. 26)(), (), (), CristinaHusmark () och () anför:Enligt vår uppfattning är det viktigt för såväl patienter som vårdgivare att enenskild vårdgivare kan bedriva verksamhet med finansiering av landstinget.Vi anser därför att fri etableringsfrihet bör införas för andra vårdgivare änläkare och sjukgymnaster, t.ex. barnmorskor och lymfterapeuter, som visatett stort intresse av att bedriva privat verksamhet.Behandlingar som i huvudsak endast kan erhållas hos privata vårdgivarehar, sedan landstingen fått rätt att avgöra vilken privatvård som är önskvärd,bemötts med stor njugghet. Landstingen är både intressent och beslutsfattare,när det gäller användningen av medborgarnas skattepengar. De har såledesett dubbelt och motstridande mandat, där patienternas intresse dessvärre kankomma i efterhand.Vad här anförts med anledning av motionerna So322 (fp) yrkande 13 delvisoch So463 (m) yrkande 1 bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 26 bort ha följande lydelse:26. beträffande andra vårdgivare än läkare och sjukgymnasteratt med anledning av motionerna 1999/2000:So322 yrkande13 delvis och 1999/2000:So463 yrkande 1 samt med avslag på motio-nerna 1999/2000:So290 och 1999/2000:So463 yrkande 2 som sin me-ning ger regeringen till känna vad ovan anförts,31. Andra vårdgivare än läkare och sjukgymnaster (mom. 26)och (båda kd) anför:Psykiska störningar och psykisk ohälsa är en betydande del av befolkningenstotala hälsoproblem. Kraven på att samhället skall finansiera psykologiskbehandling och psykoterapi växer. Generellt sett ersätts privat psykote-rapi endast om den utförs av privatpraktiserande läkare som är ansluten tillförsäkringskassan. Det är en orimlig situation för den enskilde patienten attbehandling hos legitimerade psykologer och psykoterapeuter och psykoana-lytiker som har de reella kunskaperna inte är generellt ersättningsberättigad,om den inte utförs direkt inom den öppna eller slutna psykiatriska vården.Att legitimerade psykologer som också är legitimerade psykoterapeuter intehar samma möjligheter innebär dessutom att kravet i regeringsformen på attden offentliga förvaltningen skall beakta allas likhet inför lagen och iakttasaklighet och opartiskhet inte uppfylls.Vi anser därför att det krävs ett större grepp för att skapa en allmän ersätt-ning. Finansieringen av hälso- och sjukvården sker till stora delar ge-nom medel som kanaliseras genom . Rimligen bördärför en lösning knytas så nära denna finansieringskälla som möjligt, dvs.till försäkringskassorna. Förslaget innebär ett komplement till den offentligahälso- och sjukvården.En påverkande kraft ligger i att det på sjukvårdens olika sektorer skapas ettmedvetande om möjligheterna till psykologstöd. kan detta medverkatill att ett psykologiskt och socialt synsätt sprids i vården och att den oftaåberopade helhetssynen kan ges ett reellt innehåll. För den enskilde patientenmåste utgångspunkten vara att själv få välja vårdalternativ - antingen offent-lig eller privat vård. I båda alternativen skall finansiering ske via offentligmedel. För patienten kan då tre vägar öppnas för tillgång till psykologiskutredning, behandling och psykoterapi: via hälso- och sjukvården, via försäk-ringskassan och via den enskilde vårdgivaren. Vad här anförts med anledningav motion So290 (kd) bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under 26 bort ha följande lydelse:26. beträffande andra vårdgivare än läkare och sjukgymnasteratt med anledning av motion 1999/2000:So290 och med av-slag på motionerna 1999/2000:So322 yrkande 13 delvis och1999/2000:So463 yrkandena 1 och 2 som sin mening ger regeringentill känna vad ovan anförts,32. Offentlig upphandling (mom. 27)() anför:Som anförs i motion So322 (fp) visar det sig alldeles för ofta att beställar-kompetensen hos kommunen eller är otillräcklig. Alltför mångaavtal har tecknats som har för dåliga kvalitetsaspekter.Beställarkompetensen måste därför stärkas. Det skall ske genom att det vidupphandling av vård- och omsorgstjänster blir obligatoriskt att ha med läkareoch sjuksköterskor i beställarstaben som är delaktiga i bedömandet av lämp-ligheten i olika anbud på den konkurrensutsatta verksamheten. Det är ävenväsentligt att beställarfunktionen särskiljs från sjukvårdshuvudmannen. Detskall således inte vara så att samma person som värderar och upphandlarexterna anbud producerar sjukvårdshuvudmannens egen vård ochomsorg.Jag anser vidare att det även skall krävas kvalitetscertifikat för all denverksamhet som upphandlas efter konkurrensutsättning. Utan detta kvali-tetscertifikat - ingen upphandling. Vad här anförts med anledning av motionSo322 (fp) yrkande 16 bör ges regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under 27 bort ha följande lydelse:27. beträffande offentlig upphandlingatt med anledning av motion 1999/2000:So322 yrkande 16som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,33. Högkostnadsskydd m.m. (mom. 28)(), () och () anför:Enligt vår uppfattning är det viktigt att uppmärksamma att en enskild personkan drabbas av höga sammantagna avgifter för läkemedel, läkarbesök m.m.De viktigaste avgiftsområdena är hemtjänst, kostnader för särskilt boende,färdtjänst, ledsagning, hjälpmedel, utprovning av hjälpmedel, läkemedel,läkarbesök, tandvård, rehabilitering och övrig sjukvårdande behandling. del av medborgarna klarar sig helt från den här sortens kostnader. Andrakommer undan med kostnader som inte når något högkostnadstak eller kan-ske når taket på en eller två kostnadsområden; det är förmodligen den störstagruppen. Slutligen har vi gruppen funktionshindrade, där det finns personermed mycket stora problem och behov. De drabbas hårt av alla avgifter ochkan om det vill sig illa bli tvungna att betala maximalt på alla områden. Desom drabbas hårdast lever också på en blygsam pension.Vi anser att det är en fråga om solidaritet att fördela den här sortens kost-nader, så att de med de största behoven och de lägsta inkomsterna får sinakostnader märkbart reducerade. Vi föreslår därför att regeringen utredermöjligheten att införa ett stort utgiftstak som täcker de befintliga högkost-nadsskydden samt andra utgifter som kan drabba den enskilde när det gällerde i motionen uppräknade kostnadsområdena.