bet · GN01MJU7 · 2000-02-22 00:00:00 — Utskottet harinhämtat att förslaget övervägs inomRegeringskansliet. Motion MJ726 (v) bör med detanförda lämnas utan vidare åtgärd.EG:s förordning om gränsöverskridande transporterav avfall (259/93) innebär att en medlemsstat kaninvända mot en transport av avfall för bortskaffandeinom EU. Principerna om närhet och självförsörjandegäller inte för avfall som transporteras föråtervinning inom EU och som finns angivet i bilaga 3och 4, s.k. röd eller gul lista, till EG:stransportförordning. Här gäller i stället principenom varors fria rörlighet. Införsel av avfall tillSverige får endast ske om det kan visas att avfalletskall tas om hand i en anläggning som omfattas avtillstånd till miljöfarlig verksamhet enligt 9 kap.miljöbalken och i förekommande fall, 22 §förordningen (1996:971) om farligt avfall (se 7 §förordning 1995:701 om gränsöverskridandetransporter av avfall, jämför skr. 1998/99:63 s.12-13). Avfall enligt bilaga 2 till förordningen,den s.k. gröna avfallslistan, är inte föremål förkontroll vid avfallstransporter för återvinning inomEU. I regeringens skrivelse (1998/99:63) Ennationell strategi för avfallshantering anges attregeringen avser att införa en anmälningsplikt förinförsel av avfall på s.k. grön avfallslista (skr.1998/99:63 s. 13). Med det anförda får motion MJ731(v) yrkande 19 anses huvudsakligen tillgodosedd.Utskottet behandlade ett liknandeyrkande som det i motion MJ714 (mp) framfördayrkandet att uttjänta lädervaror som är garvade medhjälp av den s.k. krommetoden skall klassas somfarligt avfall (1998/99:MJU6 s. 92). Utskottet harinhämtat att regeringen numera har anmält tillkommissionen att slam från produktion av kromgarvatläder bör klassas som farligt avfall samt att frågantroligen kommer att behandlas under innevarande år.Härmed får motion MJ714 (mp) yrkande 1 anses ihuvudsak tillgodosedd och bör i avvaktan på denfortsatta hanteringen av frågan lämnas utan vidareåtgärd.Den rättsliga innebörden av motion MJ13 (v) yrkande5 torde vara att försäljning av miljö- ochhälsofarliga produkter skall definieras sommiljöfarlig verksamhet enligt 9 kap. . Ensådan ändring i systematik skulle fåomfattande och svåröverskådliga konsekvenser förbl.a. prövningen av mål och ärenden enligt 16-23kap. Utskottet vill i stället hänvisatill det väl utvecklade regelsystemet i 14 kap. ochtillhörande tillämpningsförfattningar angåendehantering (inklusive försäljning) av kemiskaprodukter. I detta regelsystem finns utförligaskydds- och kontrollbestämmelser angåendehanteringen av hälso- och miljöfarliga produkter.Motionsyrkandet får anses delvis tillgodosett genomdenna hänvisning.Utskottet kan instämma i vad som framförs i motionMJ731 (v) yrkande 3 om att regionala och kommunalaåteranvändningsbörser skulle öka återanvändningen avvaror. Utskottet har inhämtat att handel medåtervinningsrättigheter avseende aluminium ochreturpapper m.m. organiseras i av OM GruppenAB. Den fråga som behandlas i motionen kan enligtutskottets uppfattning övervägas i den breda översynsom förordats i ett föregående avsnitt. Motionenavstyrks.Beträffande det behov av material- ochenergibalanser som framhålls i motion N390 (mp)yrkande 3 konstaterar utskottet att som ett verktygför att integrera hänsyn till ekologiskt hållbarutveckling i den statliga förvaltningens arbeteanvänds miljöledningssystem. Dessa innebärsystematiserat miljöarbete, tydliga riktlinjer ochmål (jämför prop. 1997/98:145 s. 175). ( I denmiljöpolitiska propositionen anfördes (a. prop. s.186 f.) att statistik för materialflöden börutvecklas. Regeringen har därefter uppdragit åtStatistiska centralbyrån att i samverkan medNaturvårdsverket m.fl. myndigheter bygga upp enofficiell materialflödesstatistik (dnr M98/4570/HS).Syftet är att ge en övergripande förståelse avsamhällets materialanvändning. I avvaktan påfortsatta överväganden i frågan bör motionen lämnasutan vidare åtgärd.SlamSåsom utskottet har redovisat (1998/99:MJU6s. 94) är det viktigt att erhålla ett avloppsslamsom är så rent och hygieniskt att det utan riskerkan användas som jordförbättringsmedel och gödselinom jordbruket. Därmed kan kretsloppet avnäringsämnen slutas. Vidare måste man hitta energi-och resurssnåla lösningar på avloppshanteringen somsamtidigt är anpassade till lokala förutsättningaroch behov. klarar den absolutövervägande delen av avloppsslammet de strängasvenska gränsvärdena, vilka skärps (jämför SNFS 1994:2, senast ändrad 1998:4).Regeringens bemyndigande att föreskriva om förbud avdeponering av organiskt avfall omfattaräven avloppsslam. Detta kan förväntas leda till attkommunerna genomför ytterligare åtgärder för attåstadkomma en kretsloppslösning av slamfrågan.Samtidigt bör dock uppmärksammas att av alltavloppsslam återförs tilljordbruket trots att en stor del klaradegränsvärdena. Utskottet anser nu liksom tidigare attdet är av grundläggande betydelse att få enacceptans hos jordbrukarna för avloppsslammet som enresurs. En viktig faktor är också att konsumenternaaccepterar livsmedel där man i produktionen använtslam som gödningsmedel.Utskottet instämmer i vad som anförs i motion MJ706(mp) om att försiktighetsprincipen bör gälla vidanvändningen av slam. Miljöministern anförde den 24september 1998 i ett svar på en fråga (1998/99:904)om metaller i slam att ett framtida hållbart ochkretsloppsanpassat va-system bör vara utformat såatt det inte ger utsläpp till luft, mark och vattenav miljö- och hälsoskadliga ämnen som påverkarmiljömålen för dessa medier. Miljöministern betonadevikten av att slutna kretslopp skapas mellansamhälle och jordbruk för närings- och humusämnen, iförsta hand för fosfor, samt att slamanvändningeninte får leda till negativa miljö- och hälsoeffekterpå kort eller lång sikt. Vidare anfördes att för attförhindra förorening av åkerjorden finns gränsvärdenför vissa tungmetaller i slam (20 § förordning1998:944 om förbud m.m. i vissa fall i samband medhantering, införsel och utförsel av kemiskaprodukter). Härutöver har Naturvårdsverketföreskrivit gränsvärden för vissa metaller, bl.a.kadmium, i avloppsslam som används i jordbruket(SNFS 1998:4).Utskottet har tidigare även anfört (1998/99:MJU6 s.99) att de riktlinjer som redovisats i propositionenom miljömål innebär att kadmium inte bör förekomma ivaror. För att detta skull kunna uppnås i fråga omhandelsgödsel krävs dock att processer för att renafosfat från kadmium utvecklas och tas i bruk.Sverige kan inte åstadkomma detta på egen hand. Detframgick emellertid av propositionen att ettutvecklingsarbete, delvis finansierat med EU-medel,pågick som visade att det går att rena fosfatet rimlig kostnad. Utskottet anförde attreningsanläggningar i kommersiell drift är enförutsättning för att riktlinjen i fråga om kadmiumskall vara möjlig att nå för handelsgödsel. I denhandelsgödsel som används i är halten avkadmium relativt låg, vilket beror på att industrintill följd av skatten på kadmium väljer råvaror frånfyndigheter med låg kadmiumhalt. Enligt lagen(1984:409) om skatt på gödselmedel skall enmiljöskatt betalas för varje helt gram kadmium igödselmedlet, till den del kadmiuminnehålletöverstiger per ton fosfor.Med det anförda avstyrks motionerna MJ723 (mp)yrkande 1 samt MJ753 (mp) yrkande 13. Ävenmotionerna MJ706 (mp) yrkande 1 och MJ753 (mp)yrkande 15 avstyrks i den mån de inte tillgodosettsmed vad utskottet anfört.Även frågan om källsorterande va-system hartidigare behandlats av utskottet (1998/99:MJU6 s.95). Utskottet anförde att inom EU harverkat för att urin skall godkännas som insatsmedeli ekologisk odling. har framfört önskemåletmot bakgrund av att användningen av urin somgödningsämne medverkar till att i störreutsträckning sluta kretsloppet mellan stad och land.Förståelsen för den svenska ståndpunkten harhittills varit liten. Regeringens avsikt har varitatt, efter det att ytterligare underlag i form avförbättrade forskningsresultat framkommit,aktualisera frågan på nytt. Härmed avstyrks tillsvidare motionerna MJ723 (mp) yrkande 2 och MJ753(mp) yrkande 14 om källsorterande va-system.I det tidigare nämnda frågesvaret (1998/99:904)anfördes även att har silver och fleraandra metaller påvisats i slam. I gällandebestämmelser finns dock inte några gränsvärden försilver och flera andra metaller. Det är därförangeläget att va-branschen, myndigheter och andraintressenter kontinuerligt verkar för en förbättradslamkvalitet så att slammet kan användas ijordbruket utan negativa följder för hälsa ellermiljö. I den s.k. nationella samrådsgruppen föranvändning av slam i jordbruket, som har företrädareför myndigheter, va-branschen, livsmedelsindustrinsamt bl.a. jordbrukets organisationer, diskuterasbl.a. hur kvaliteten på slam kan förbättras.Utskottet utgår från att dessa frågor ägnas stortintresse. Motionerna MJ706 (mp) yrkandena 2 och 3samt MJ753 (mp) yrkande 16 bör med det anfördalämnas utan vidare åtgärd.Utskottet instämmer i stora delar i vad som anförsi motion MJ718 (c) yrkandena 13-15 om en strategiför fosforåtervinning och det angelägna i att fosfori internationella sammanhang uppmärksammas som enkritisk resurs. Miljöministern anförde i frågesvaretden att ett annat sätt attåterföra fosfor från stad till land skulle kunnavara att rena fram fosfor ur slam elleravloppsvatten och på så sätt minska risken för attoönskade ämnen tillförs åkerjorden. Miljöministernanförde vidare att både nationellt ochinternationellt pågår försök och utvecklingsarbeteinom detta område. Vid en frågestund den 2 december1999 (anf. 127) anfördes i samma fråga att det ärsvårt att finna ett system för att undersöka varjeenskilt ämne som man inte vill ha i slam. Därför ärdet på angeläget att kunna frigöra t.ex.fosfor från slammet och återföra det i en renad,kanske kemiskt bearbetad form. Miljöministern uppgavatt det görs många lovande försök att åstadkommadetta, och det finns bl.a. forskare i somligger långt framme i detta arbete. (behandlade frågan i rapporten 4730Fosfor - livsnödvändigt, ändligt och ettmiljöproblem, systemstudie för ett miljöanpassat ochuthålligt jordbruk. Utskottet har inhämtat att enrevision påbörjats av det s.k. slamdirektivet(86/278/EEG om skyddet för miljön, särskilt marken,när avloppsslam används i jordbruket) av enarbetsgrupp under . Frågan om fosforär sålunda under övervägande, och motionen bör iavvaktan på detta arbete lämnas utan vidare åtgärd.Den fråga som tas upp i motion MJ234 (kd) omspridning av industriella restprodukter (s.k.dalumkalk) på behandlades av utskottet iangivna betänkande (1998/99:MJU6 s. 95). Utskottetanförde att berörd kommun hade för avsikt att taprover på ifrågavarande åkrar, och Naturvårdsverkethade för avsikt att följa upp både provtagningen ochhur kalken hanterats i övrigt. Miljöministernbehandlade samma fråga i ett frågesvar den 17februari 1999. - Utskottet har erfarit att införselnav den s.k. dalumkalken var unik och att någotliknande fall hade inte förekommit tidigare.Motionen avstyrks.FörbränningUtskottet har tidigare uttalat följande omförbränning av avfall (1998/99:MJU2y s. 9 och 14,jämför prop. 1998/99:84, bet. 1998/99:SkU20).Deponering är det helt dominerande sättet attta hand om avfallet. Ett av de viktigaste målen fördagens avfallspolitik är därför att minska mängdenavfall som deponeras. Alternativen är dååteranvändning, materialåtervinning,materialutnyttjande eller förbränning medenergiutvinning. - När det gäller avfallsförbränningfinns 21 sådana anläggningar i . Enligtpropositionen utnyttjas vid samtliga anläggningarenergin till för värmeproduktion och treav anläggningarna har dessutom elproduktion.Sammanlagt produceras ca värme och elvid anläggningarna. Förbränningen sker vid teknisktsett moderna anläggningar, och anläggningarna ärutrustade med avancerad rökgasrening föromhändertagande av föroreningarna i avfallet. Enligtregeringens bedömning kommer förbränningen av avfallatt öka . Utskottet instämmer iregeringens uppfattning att det inte finnsskäl att låta avfall som går tillförbränningsanläggningar omfattas av enavfallsskatt. Som regeringen anför kan frågan dockkomma att behöva analyseras på nytt . Idet fall förbränningen skulle öka på ett omotiveratsätt förutsatte utskottet att regeringen på nyttöverväger frågan om införande av en avfallsskattäven på förbränning.Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan menförutsätter att regeringen noga följer utvecklingeninom området. Motionerna MJ731 (v) yrkandena 4 och 5avstyrks med det anförda. Även motion MJ731 (v)yrkande 6 avstyrks.Miljö- och jordbruksutskottet föreslog vidriksdagsbehandlingen av förslaget till lag om skattpå avfall ett tillkännagivande rörande frågan omundantag för cesiumhaltiga askor från avfallsskatten(1998/99:MJU2y s. 19, 1998/99:SkU20 s. 12).Riksdagen har beslutat om en ändring i lagen(1999:637, ändrad 1999:1321) om skatt på avfall sominnebär att avdrag får göras för biobränsleaska medviss cesiumhalt (1999/2000:SkU8 och SkU11). MotionMJ731 (v) yrkande 18 påkallar därmed ingenytterligare åtgärd.Rötning och biologiskt behandlingsbart avfallFrågor om rötning och hantering av biologisktbehandlingsbart avfall redovisades i propositionenHantering av uttjänta varor i ett ekologiskthållbart samhälle - ett ansvar för alla (prop.1996/97:172 s. 46-47, bet. 1997/98: JoU7). Utskottetanförde vid riksdagsbehandlingen att börkrav ställas på att i princip även biologisktbehandlingsbart avfall skall källsorteras, närmotsatsen inte är motiverat ur miljö- ochresurshushållningssynpunkt. I många fall måstebiologiskt nedbrytbart avfall vara källsorterat föratt den biologiska behandlingen skall ge enrestprodukt av tillräckligt hög kvalitet för attnäringsämnena i sin tur skall kunna återföras tilljordbruket. På litet bör därför ävenbiologiskt nedbrytbart avfall sorteras ut. Det finnsenligt propositionen inte kapacitet nog ilandet för att behandla allt biologiskt nedbrytbartavfall i befintliga rötnings- ellerkomposteringsanläggningar. Kostnaderna förinvesteringar i dessa anläggningar är relativt höga,varför regeringen i propositionen inte fann detrimligt att kräva att allt biologisktbehandlingsbart avfall skall sorteras ut.Utbyggnaden av anläggningar fortskrider dock irelativt snabb takt. I propositionen anfördes även(s. 50) att kommunerna bör ta till vara denbiologiskt lättnedbrytbara delen ur avfallet genomreaktorrötning med biogasutvinning. En sådanutveckling är väsentlig för att åstadkomma lokalamiljöanpassade energisystem och för att ersättafossila bränslen och drivmedel.Utskottet uttalade i denna fråga vid behandlingenav det generella förbudet mot deponering avbrännbart och organiskt avfall (1997/98:JoU7 s. 14)att för att åstadkomma lokala miljöanpassadeenergisystem och för att ersätta fossila bränslenoch drivmedel är det av väsentlig betydelse attkommunerna kan ta till vara den biologisktlättnedbrytbara delen av avfallet. En sådanhantering bör utgå från naturliga ekologiskaprocesser, som maximalt utnyttjade kan skapa etteffektivt återförande av önskvärda ämnen i ettekologiskt kretslopp. Oönskade ämnen eller överskottav ämnen kan separeras och återföras till stabillångtidsförvaring, och energi kan utvinnas med hjälpav biologiska processer. Det finns ett flertalmetoder, mer eller mindre utvecklade, som syftartill en integrerad och ekologiskt anpassadavfallsbehandling. Ett generellt deponeringsförbudfår inte leda till en avfallshantering som motverkardenna utveckling. Det är enligt utskottets mening avvikt att reglerna om undantag från det generelladeponeringsförbudet utformas så att kommunerna gesmöjlighet att utarbeta lokalt och miljömässigtlämpliga lösningar, att forskning om och utvecklingav biologiska återvinningsmetoder inte försvårassamt att miljömässigt godtagbara behandlingsmetoderför nyttiggörande av det organiska avfalletunderlättas. Utskottets uttalande godkändes avriksdagen.Biologisk behandling behandlades också iregeringens skrivelse En nationell strategi föravfallshanteringen (skr. 1998/99:63, bil. 1 s. 26).Kompostering och rötning (biologisk förgasning) ärtvå olika behandlingsmetoder för biologiskt avfall.Kompostering är biologisk nedbrytning av organisktmaterial i syrerik miljö, s.k. aerob process, medanrötning är biologisk nedbrytning i syrefattig miljö,s.k. Ursprungsmaterialet vid dessabehandlingar kan vara gödsel, latrin, matrester,park- och trädgårdsavfall, avloppsvatten frånindustrier eller slam från reningsverk.I skrivelsen anfördes vidare att den förstafullskaleanläggningen i för rötning av bl.a.hushållsavfall invigdes i Borås.Anläggningen tog emot ca . I ytterligare 10 rötningsanläggningar i drift.För central kompostering finns fyraanläggningar i drift. Förutom den storskaligabiologiska behandlingen sker också en utbreddhemkompostering.Riksdagen beslutade (1998/99:MJU2y s.17, 1998/99:SkU20 s. 10) att det är endast den merutvecklade reaktorbaserade rötningen som bör komma ifråga för undantag från avfallsskatten. Miljö- ochjordbruksutskottet anförde att förutomenergiutvinning resulterar denna metod i enslutprodukt i form av jordförbättringsmedel som kanavyttras, detta till skillnad från t.ex. biocellersom i stort liknar vanlig deponering och där det idagens läge är tveksamt om avfallet någonsin kommeratt lämna anläggningen. För det fall att andrarötningsmetoder än reaktorbaserad rötning iframtiden kan visa sig medföra slutprodukter somregelmässigt lämnar anläggningarna kan dessa tas medbland undantagen. Utskottet utgick från attregeringen noga följer utvecklingen på området ochvid behov prövar förutsättningarna förskattebefrielse även för andra biologiskabehandlingsmetoder. Motion MJ731 (v) yrkande 7 börmed denna redovisning lämnas utan vidare åtgärd. beträffande reglerat samrådatt avslår motionerna 1999/2000:MJ13 yrkande 1 och1999/2000:MJ15 yrkande 1,2. beträffande retursystem föraluminiumburkaratt avslår motion 1999/2000:MJ712,res. 1 (kd, mp)3. beträffande standardisering avglasförpackningaratt avslår motion 1999/2000:MJ13 yrkande 4,4. beträffande en bred översyn avproducentansvaretatt med anledning av revisorernas förslag samtmotionerna 1999/2000:MJ13 yrkandena 2 delvis, 3,6 och 7, 1999/2000:MJ14, 1999/2000:MJ15yrkandena 2-4, 1999/2000:MJ718 yrkande 11,1999/2000:MJ731 yrkandena 12 delvis och 15,1999/2000:MJ738 yrkande 1, 1999/2000:MJ755yrkande 1, 1999/2000:MJ766 och 1999/2000:U504yrkande 6 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,5. beträffande tidpunkt för utvidgning avproducentansvaretatt avslår motionerna 1999/2000:MJ13 yrkande 2delvis och 1999/2000:MJ731 yrkande 12 delvis,6. beträffande utvärdering avproducentansvaret för bilaratt avslår motion 1999/2000:MJ792,7. beträffande skrotningspremien m.m.att avslår motionerna 1999/2000:MJ724,1999/2000:MJ730, 1999/2000:MJ750,1999/2000:MJ776, 1999/2000:MJ784 och 1999/2000:T464 yrkande 10,res. 2 (m, kd, c)8. beträffande miljökrav vid demonteringav skrotade fordonatt avslår motion 1999/2000:MJ767,9. beträffande flyttning av fartygatt avslår motion 1999/2000:MJ782,10. beträffande byggavfall m.m.att avslår motionerna 1999/2000:MJ707 yrkandena 1och 2 samt 1999/2000:MJ731 yrkandena 16 och 17,res. 3 (v, mp)11. beträffande producentansvar förelektriska och elektroniska produkteratt avslår motion 1999/2000:MJ718 yrkande 12,res. 4 (c)12. beträffande investeringsbidrag tillåtervinningsanläggningaratt avslår motion 1999/2000:U504 yrkande 7,res. 5 (kd)13. beträffande märkning m.m.att avslår motion 1999/2000:U504 yrkandena 5 och8,res. 6 (kd)14. beträffande EG:sförpackningsdirektivatt avslår motion 1999/2000:MJ738 yrkande 2,15. beträffande en avfallsstrategi m.m.att avslår motion 1999/2000:MJ731 yrkandena 1 och2,16. beträffande deponier m.m.att avslår motion 1999/2000:MJ731 yrkandena 8 och9,res. 7 (v, mp)17. beträffande dioxineratt avslår motion 1999/2000:MJ731 yrkande 10,res. 8 (v, mp)18. beträffande avfallsstatistikatt avslår motion 1999/2000:MJ731 yrkande 14,19. beträffande sanering och återställningav förorenade områdenatt avslår motion 1999/2000:MJ726,res. 9 (v)20. beträffande import av avfallatt avslår motion 1999/2000:MJ731 yrkande 19,21. beträffande uttjänta lädervaroratt avslår motion 1999/2000:MJ714 yrkande 1,res. 10 (mp)22. beträffande farliga ämnen iprodukteratt avslår motion 1999/2000:MJ13 yrkande 5,23. beträffande återanvändningsbörseratt avslår motion 1999/2000:MJ731 yrkande 3,24. beträffande material- och energibalanseratt avslår motion 1999/2000:N390 yrkande 3,res. 11 (mp)25. beträffande slam ochförsiktighetsprincipen m.m.att avslår motionerna 1999/2000:MJ706 yrkande 1,1999/2000:MJ723 yrkande 1 och 1999/2000:MJ753yrkande 15,res. 12 (mp) - delvis26. beträffande skatt på kadmium irötslamatt avslår motion 1999/2000:MJ753 yrkande 13,res. 12 (mp) - delvis27. beträffande källsorterande va-systematt avslår motionerna 1999/2000:MJ723 yrkande 2och 1999/2000:MJ753 yrkande 14,28. beträffande silver i slamatt avslår motionerna 1999/2000:MJ706 yrkandena 2och 3 och 1999/2000:MJ753 yrkande 16,res. 12 (mp) - delvis29. beträffande fosforåtervinning m.m.att avslår motion 1999/2000:MJ718 yrkandena13-15,res. 13 (c, mp)30. beträffande kontroll av importeratslamatt avslår motion 1999/2000:MJ234,31. beträffande förbränning av avfallatt avslår motion 1999/2000:MJ731 yrkandena4-6,res. 14 (v, mp)32. beträffande cesiumhaltig askaatt avslår motion 1999/2000:MJ731 yrkande 18,33. beträffande biocells- ochrötcellsteknikatt avslår motion 1999/2000:MJ731 yrkande 7.res. 15 (m, kd, c)den 22 februari 2000På miljö- och jordbruksutskottets vägnarDan EricssonI beslutet har deltagit: (), GöteJonsson (m), (), (),(), (), IngemarJosefsson (s), (), CarolineHagström (kd), (), GudrunLindvall (mp), (), (), (), (), JonasRingqvist (v) och (). Retursystem för aluminiumburkar (mom. 2)(), (), GudrunLindvall (mp) och () anför:Producentansvar har införts för att minska ettväxande sopberg och för att minska spridningen avämnen som är skadliga för miljön. Dessa ämnen skall,där så är möjligt, kunna ingå i ett kretslopp medbl.a. återanvändning av material. När det gälleraluminium sparas av energiåtgången vidanvändning av återvunnet material för att tillverkaprodukter jämfört med vid användning av jungfruligråvara. En omsmält aluminiumburk kräver avden energimängd som behövs om man utgår frånmineralet bauxit.Producentansvaret gäller också återtagande avaluminiumburkar. Aluminiumburkar ingår i ettretursystem där producenten har fått tillbaka"pantpengar" för att återta burken. gällerinte återtagandet om burken har blivit deformeradoch tillplattad, ett problem som har uppmärksammatsi motion 1999/2000:MJU712.Returburksautomater tar inte emot deformerade burkardärför att streckkoden inte går att avläsa iautomaten. Tillplattade burkar blir liggande inaturen. Producenter av aluminiumburkar bör åläggasatt ta tillbaka skadade burkar.Returburksautomater tar heller inte emot utländskaburkar, bl.a. på grund av att streckkoden intepassar svenska automater. Ett parallellsystem börinföras för att kunna ta hand om ickesvensktillverkade burkar.Mindre affärer har inte råd eller möjlighet attskaffa en returburksautomat. För att kunna lämnatillbaka burkar till producenten måste burkarna hablivit räknade i en automat. Även här måste enändring komma till stånd så att även dessa oräknadeburkar kommer in i returburkssystemet.Vi anser att utskottets hemställan under 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande retursystem för aluminiumburkaratt med anledning av motion 1999/2000:MJ712 som sinmening ger regeringen till känna vad ovananförts,2. Skrotningspremien m.m. (mom. 7)(), (), (), (), (), (), ()och () anför:Övergivna bilar är en sanitär olägenhet. Intesällan rinner bensin, olja och batterisyra ut ochförorenar marken. Även för markägaren somofrivilligt fått dessa skrotbilar placerade på sinmark är de en stor olägenhet. Är bilen registreradså finns det en ägare, och den får då inteomhändertas av någon annan än denna. Är bilen interegistrerad är det oklart vem som har rätt att tahand om och forsla bort den.