bet · GN01LU3 · 2000-01-18 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet tiomotionsyrkanden från den allmänna motionstiden år1999 som rör homosexuellt föräldraskap samtlagstiftningen om insemination och annan assisteradbefruktning.Samtliga motionsyrkanden avstyrks med hänvisningtill pågående utredningsarbete. 1999/2000:L404 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om homosexuellas möjlighetertill adoption.1999/2000:L406 av m.fl. (mp) variyrkas1. att begär att regeringen snaraståterkommer med lagförslag angående adoption ienlighet med vad som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om adoptionergenomförda i andra länder,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ändringar i lag ominseminering,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ändringar i lag ombefruktning utanför kroppen.1999/2000:L410 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om närståendeadoption,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts omadoptionslagstiftningen.1999/2000:L420 av Skånberg (kd) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tilläggsdirektiv tillutredningen om homosexuella och adoption.1999/2000:So207 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om modernisering avinseminationslagen.1999/2000:So225 av m.fl. (fp, s,v, c, mp) vari yrkas11. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att endastbarnets bästa skall vara utgångspunkten vid adoptionoch insemination - inte föräldrarnas ellerförälderns sexuella läggning. Homosexuella och adoptionI fem motioner från den allmänna motionstiden år1999 tas upp olika frågor som rör barn ihomosexuella förhållanden. Flera av motionsyrkandenasyftar sammanfattningsvis till att homosexuella par,registrerade partner och homosexuella sambor, skallfå samma möjligheter som heterosexuella par attadoptera barn.Som en allmän bakgrund till de nu aktuellamotionsyrkandena bör erinras om att lagen(1994:1117) om registrerat partnerskap föreskriveratt registrerade partner varken gemensamt eller varför sig får adoptera barn. Bestämmelserna omadoption återfinns i 4 kap. . är att skapa ett rättsligtförhållande mellan adoptanten, dvs. den somadopterar, och adoptivbarnet. En adoption haromfattande följder för barnet och många i barnetsomgivning och kringgärdas därför av regler tillskydd främst för barnet men också för deursprungliga föräldrarna. En adoption innebär somregel att adoptivbarnet i rättsligt hänseende, bådeinom familjerätten och i annan lagstiftning, skallbehandlas som adoptantens eget barn och att allaband med barnets biologiska släkt klipps av. Engiltig adoption kan numera inte hävas. Verkningarnaav en adoption kan dock i vissa säregna situationerupphöra, exempelvis genom att adoptanten gifter sigmed adoptivbarnet. Huvudregeln är att den som harfyllt inte får adopteras utan eget samtycke.Den som inte har fyllt får i princip inteadopteras utan vårdnadshavarens samtycke. Enförälder som inte har del i vårdnaden om barnetskall ändå höras, om detta kan ske.Endast makar kan adoptera gemensamt. En gemensamadoption medför att makarna blir att anse sombarnets föräldrar. I den inte ovanliga situationenatt en make vid giftermål har eget barn, finns detmöjlighet att barnet kan bli makarnas gemensamma. nya familjen blir barnet nämligen inte sällanbetraktat som makarnas gemensamma barn, och detförekommer att en make önskar befästa dettaförhållande genom att adoptera barnet. En sådan s.k.styvbarnsadoption kan genomföras av en make ensam,med den andra makens samtycke och om reglerna iövrigt är uppfyllda. Genom styvbarnsadoptionenklipps de rättsliga banden av endast med denförälder som inte är gift med adoptanten. Dettagäller även när maken adopterar den andra makensadoptivbarn. I andra fall än när det gäller styvbarnoch ytterligare några undantagssituationer innebäräktenskapet hinder mot att en gift person ensamadopterar ett barn.För adoption krävs rättens tillstånd. Sådanttillstånd får ges endast om adoptionen är tillfördel för barnet och sökanden har uppfostrat barneteller vill uppfostra det eller det annars med hänsyntill det personliga förhållandet mellan sökanden ochbarnet finns särskild anledning till adoptionen. Vidbedömningen av om det är lämpligt att adoptionenäger rum skall domstolarna ta hänsyn till barnetsvilja med beaktande av dess ålder och mognad, även ide fall samtycke från barnet inte krävs.En underårig får, enligt 25 § socialtjänstlagen(1980:620), inte utan socialnämndens medgivande tasemot för stadigvarande vård och fostran i ettenskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarnaeller någon annan som har vårdnaden om honom ellerhenne. Ett sådant medgivande föregås av en utredningav förhållandena i det enskilda hemmet. Övervägandeantalet barn som adopteras av svenska föräldrarkommer från främmande länder. Om det är fråga om attta emot ett utländskt barn i syfte att adoptera det,skall medgivande från socialnämnden inhämtas innanbarnet lämnar sitt hemland. I de flesta fall avadoption av en underårig krävs alltså ävensocialnämndens medgivande. I rättspraxis harRegeringsrätten i en dom vägratatt lämna sådant medgivande i ett ärende däradoptanten sammanlevde i ett homosexuelltförhållande under åberopande av att utländskaadoptivbarn ansetts ha en i psykologiskt hänseendesvårare situation än andra barn och att risken förstörningar blir oacceptabelt hög om man till dettalägger den psykiska påfrestning det skulle innebäraatt växa upp med homosexuella adoptivföräldrar (RÅ1993 ref. 102).Frågeställningar kring den rättsliga situationenför barn i homosexuella familjer har varit föremålför överväganden i en rad skilda sammanhang under desenaste decennierna. Frågan om två personer av sammakön borde ges en möjlighet att adoptera barn togsupp av Utredningen omhomosexuellas situation i samhället i betänkandet(SOU 1984:63) Homosexuella och samhället.Utredningen ansåg att homosexuella vårdnadshavare ioch för sig har samma förutsättningar som andravårdnadshavare att ge uppväxande barn omvårdnad,omtanke och kärlek, vilket talade för att tillåtahomosexuella att adoptera. Rätten till adoption förtvå personer av samma kön saknade emellertid, enligtutredningens mening, förankring i det allmännarättsmedvetandet varför det kunde innebära en störrepåfrestning för ett adoptivbarn att växa upp i enhomosexuell än i en heterosexuell familjemiljö.Därutöver pekade utredningen på det förhållandet attfå s.k. givarländer skulle acceptera att derasmedborgare skulle få adopteras av två personer avsamma kön. I proposition 1986/87:124 om dehomosexuellas situation i samhället instämdedepartementschefen i utredningens bedömning att detinte borde införas någon möjlighet för två personerav samma kön att adoptera gemensamt. varav samma uppfattning (bet. 1986/87: LU28, rskr.350).Partnerskapskommittén ansåg i sitt betänkande (SOU1993:98) Partnerskap att det inte var lämpligt attmöjliggöra för homosexuella par att adoptera barngemensamt så länge det inte råder någorlunda enighetbland forskarna om vilka konsekvenser det kan ha förett barn att växa upp i en homosexuellfamiljebildning. Av samma skäl ansåg kommittén atttvå partner inte heller borde ges möjlighet attgemensamt förordnas till vårdnadshavare för barn.Ytterligare ett argument för kommitténsställningstagande var att en lagstiftning sommöjliggör gemensamt rättsligt föräldraskap förhomosexuella par sannolikt skulle strida motvärderingarna i samhället. Kommittén konstateradeatt eftersom en övervägande del av de underårigabarn som adopteras kommer från främmandeländer, även givarländernas inställning måstebeaktas. Om skulle inta en positiv hållningtill adoption för partner fanns det, enligtkommitténs uppfattning, en risk för att de flestaländer, för att inte säga alla länder, som ärgivarländer av adoptivbarn till skulleställa sig mycket tveksamma till adoption av sinamedborgare. Detta skulle enligt kommittén drabbaalla de personer som vill adoptera utländska barn.Även en rätt till styvbarnsadoption skulle enligtkommittén innebära att ett barn som har blivitadopterat från ett annat land senare skulle kunnabli styvbarnsadopterat på så sätt att det får tvårättsliga föräldrar av samma kön. Kommittén ansågatt en sådan möjlighet sannolikt skulle väckanegativa reaktioner från givarländer.Frågor som rör gemensamt föräldraskap förhomosexuella övervägdes av utskottet isamband med riksdagsbehandlingen av förslag till lag om registreratpartnerskap (bet. 1993/94:LU28). Utskottet framhölldärvid att frågan om barns juridiska ställning iförhållande till ett registrerat partnerskap måstebedömas från helt andra utgångspunkter än när detgäller rättsverkningarna i övriga hänseenden. Ensådan bedömning borde enligt utskottet inte göras idet sammanhanget. Utskottet strök under att så längedet inte är vetenskapligt klarlagt att ett barnssociala och känslomässiga utveckling objektivt settär lika garanterad i en familj med två mödrar ellertvå fäder med en inbördes sexuell relation som i enheterosexuell familj, saknas den grundläggandeförutsättningen för att gemensamt föräldraskap skallkunna etableras i ett registrerat partnerskap,nämligen hänsynen till barnens bästa. Detförhållandet att det finns ett antal barn som rentfaktiskt växer upp med två personer av samma könaktualiserade enligt utskottet en annan fråga,nämligen den om styvbarnsadoption. I såvälheterosexuella som homosexuella familjebildningarfinns barn som av olika skäl har endast en rättsligförälder. I vilken utsträckning det skulle vara tillfördel för ett sådant barn att bli adopterat av denrättslige förälderns make eller registrerade partnerberor, fortsatte utskottet, på förhållandena i detenskilda fallet och måste även i dessa fall bedömasfrån helt andra utgångspunkter än de som låg tillgrund för det då aktuella lagstiftningsärendet,nämligen principen om att i första hand barnetsbästa skall beaktas.Våren 1998 behandlade utskottet närmare 20motionsyrkanden rörande homosexuellt föräldraskap(bet. 1997/98:LU28). Utskottet anförde därvid bl.a.att en rimlig utgångspunkt måste vara att det idagens samhälle finns ett inte oansenligt antal barnsom växer upp i familjer med två vuxna av samma könoch att det är givet att den rättsliga situationenvad gäller relationen mellan barnet och dessföräldrar varierar, såväl för dessa barn som förandra barn. Utskottet konstaterade att det förelågett behov av att, utifrån barnets perspektiv,ytterligare belysa den rättsliga situationen för debarn som växer upp i homosexuella familjer och attde frågeställningar som därvid kan uppkomma medanledning av dessa barns förhållanden borde bliföremål för en förutsättningslös utredning där olikaaspekter på barnens behov och rättigheter ges ennoggrann genomlysning. Detta borde, enligtutskottets mening, ges regeringen till känna.Riksdagen anslöt sig till vad utskottet anfört(rskr. 1997/98:188).Med anledning av tillkännagivande våren1998 beslutade regeringen atttillkalla en parlamentarisk kommitté med uppgift attundersöka och analysera villkoren för barn ihomosexuella familjer (dir. 1999:5). Kommittén harantagit namnet Kommittén om barn i homosexuellafamiljer. Kommitténs ena huvuduppgift är, enligtdirektiven, att sammanställa, analysera och redovisaden kunskap som finns om dessa barn. Den andrahuvuduppgiften är att överväga om de rättsligaskillnader som föreligger beträffande homosexuellaoch heterosexuella pars möjligheter att adoptera ochutses till särskilt förordnade vårdnadshavare ärsakligt motiverade och lämna förslag till hureventuellt omotiverade skillnader lämpligen kanundanröjas. Övervägandena skall göras på grundval avvad som utretts om förhållandena för barn ihomosexuella familjer och vad som är känt omadoptivbarns särskilda behov och skall utgå frånprincipen om barnets bästa, men i övrigt görasförutsättningslöst. Kommittén skall särskiltöverväga om skillnaden mellan registrerade partneroch äkta makars möjligheter till styvbarnsadoptionhar tillräckliga skäl för sig och om det bör införasen allmän möjlighet för barn att bli adopterade avregistrerade partner gemensamt.I direktiven anförs att ändrade regler om adoptionoch vårdnad kan ge upphov till problem avinternationellt privat- och processrättslig natur.Kommittén skall - oavsett om den föreslår ändraderegler eller ej - mot denna bakgrund belysa deföljder av internationellt privat- ochprocessrättslig natur som kan uppkomma i anledningav en ändrad reglering. Kommittén skall överväga huren ändrad reglering förhåller sig tillinternationella överenskommelser på området, främst1967 års europeiska konvention om adoption av barnoch om skydd av barn ochsamarbete vid internationella adoptioner. beakta gällande rätt och pågåendelagstiftningsarbete i och i de utomnordiskaländer som kommittén bedömer vara av intresse. Ävendet internationella arbete som bedrivs inom bl.a.Europarådet skall beaktas. Kommittén skall inhämtasynpunkter från ,barnrättsorganisationer och homosexuellasorganisationer. Uppdraget skall redovisas senast den1 januari 2001.Utskottet övergår därmed till att behandla någramotioner i vilka motionärerna inte vill avvaktapågående utredningsarbete utan begär omedelbaraåtgärder från sida vad gällerhomosexuellas möjligheter att adoptera barn.Yvonne Ruwaida m.fl. (mp) anser i motion L406 attdet pågående utredningsarbetet endast är ett sättatt förhala en självklar fråga. I motionen begärsett tillkännagivande som går ut på att regeringensnarast skall återkomma till med förslagtill ändringar i lagstiftningen rörande adoption sominnebär att endast den enskilda familjebildningensförutsättningar att vara en god miljö skall varaavgörande vid adoptionsprövningen, och att ingenskall kunna uteslutas från möjligheten att adopteraenbart på grund av juridisk samlevnadsform ellersexuell läggning (yrkande 1).I motion L410 av () anförs attstyvbarnsadoption bör införas även för homosexuella.I motionen yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad som sålunda anförts(yrkande 1). Motionären begär även etttillkännagivande som går ut på attadoptionsprövningen bör vara inriktad på barnetsbehov av kärlek och trygghet och inte vilken typ avfamiljekonstellation som sökanden lever i (yrkande2).Barbro m.fl. (fp, s, v, c, mp) begär imotion So225 ett tillkännagivande om att endastbarnets bästa skall vara utgångspunkten vid adoption- inte också föräldrarnas eller föräldernssexualitet (yrkande 11 delvis).Enligt utskottets mening bör inte ,mitt under det av lagutskottet initieradeutredningsarbetet, göra några ställningstaganden ide frågor som Kommittén om barn i homosexuellafamiljer har att behandla. Motionerna L406 yrkande1, L410 och So225 yrkande 11 i denna del bör därförlämnas utan bifall.I motion L406 aktualiserar m.fl.(mp) frågan om giltigheten i av adoptionersom genomförts utomlands av homosexuella.Motionärerna begär ett tillkännagivande som går utpå att sådana adoptioner skall erkännas automatiskti (yrkande 2).Inför ställningstagandet till ifrågavarandespörsmål vill utskottet först erinra om attbestämmelser om giltighet och godkännande i Sverigeav adoptionsbeslut som har meddelats i annat landfinns i lagen (1971:796) om internationellarättsförhållanden rörande adoption. Av 3 § förstastycket följer att ett utomlands meddelat beslut omadoption gäller automatiskt här i landet om sökandenvar medborgare eller hade hemvist i den främmandestaten när beslutet meddelades. Om adoptivbarnet ärsvensk medborgare eller har hemvist i , krävsdock att för internationellaadoptionsfrågor () eller, efter överklagande,regeringen godkänner adoptionen. Även i andra fallkan enligt 3 § andra stycket ett utomlands meddelatbeslut om adoption godkännas. Lagstiftningen byggerpå principen att en adoptionsansökan bör prövas iden stat till vilken adoptanten eller adoptanternahar aknytning genom hemvist eller medborgarskapeftersom det är främst adoptantens förhållanden somskall utredas vid adoptionsprövningen. I konsekvensdärmed erkänns därför inte automatisktadoptionsbeslut meddelade i en annan stat än den däradoptanterna är medborgare eller har hemvist.Lagstiftningen är neutral i fråga om adoptanternassexuella läggning och utgångspunkten för prövningenhuruvida en adoption skall godkännas eller ej är,såväl i homo- som heterosexuella förhållanden,principen om barnets bästa.I övrigt konstaterar utskottet att den fråga somtas upp av motionärerna har ett sådant direktsamband med det pågående utredningsarbetet attriksdagen inte nu bör göra något särskilt uttalandei saken. Utskottet avstyrker därför bifall tillmotion L406 yrkande 2.I två motioner aktualiseras inriktningen påutredningsarbetet inom Kommittén om barn ihomosexuella familjer.Rigmor () anför i motion L404 att adoptioner () pekat påatt inget av de länder som haradoptionskontakter med accepterar attadoptionsbarn placeras hos homosexuella personer. Imotionen begärs ett tillkännagivande om attutredningen i det fortsatta arbetet noga bör beaktaden omständigheten att möjligheten för barn attkomma till stängs för det fall Sverigekommer att tillåta homosexuella att adoptera.I motion L420 anför Skånberg (kd) att det iolika sammanhang påståtts att det i skullefinnas omkring 40 000 barn som lever i homosexuellafamiljer. Enligt motionären måste denna uppgift varaen grov överdrift. Utredningen bör därför ges iuppdrag att på ett vetenskapligt tillförlitligt sättberäkna eller i vart fall uppskatta hur många barnsom berörs av det pågående utredningsarbetet.Motionären anser vidare att direktiven börkompletteras på så sätt att utredningen även skallbeakta de utländska barns bästa som, om en möjlighetför homosexuella att adoptera införs, inte skullekunna adopteras i samt att utredningensslutsatser inte får kränka barnens rätt till sittursprung och till båda sina biologiska föräldrar. Imotionen begärs ett tillkännagivande i enlighet meddet anförda.Utskottet erinrar om att en av kommitténshuvuduppgifter är att analysera och sammanställa denkunskap som finns om barn i homosexuella familjer. Idenna del av uppdraget ingår bl.a. att undersöka hurvanligt det är i att personer i homosexuellaförhållanden skaffar barn som växer upp som paretsgemensamma barn. Vidare skall kommittén undersökahur många barn som kommit till i heterosexuellaförhållanden, men likväl växer upp i homosexuellaförhållanden. När det gäller de farhågormotionärerna hyser rörande framtida internationellaadoptioner vill utskottet peka på att kommitténenligt sina direktiv skall undersöka och redovisahur de länder som samarbetar med ominternationella adoptioner skulle ställa sig om enmöjlighet för registrerade partner att adopteragemensamt infördes och vad detta skulle innebära förpersoner som vill adoptera utländska barn. föreslår en möjlighet för registreradepartner att adoptera skall den också lämna förslagom hur man från svensk sida kan motverka eller lösaeventuella svårigheter i det internationellasamarbetet. Därutöver vill utskottet understryka attkommitténs arbete, enligt direktiven, skall utgåfrån den övergripande principen om barnets bästa.Mot bakgrund av vad som har redovisats kanutskottet inte finna annat än att de spörsmål sommotionärerna tar upp redan omfattas av föreliggandeutredningsdirektiv, och utskottet avstyrker därförbifall till motionerna L404 och L420.Assisterad befruktningI några motionsyrkanden berörs frågor omhomosexuellas möjligheter att erhålla assisteradbefruktning och ett önskemål om en mer allmänöversyn av gällande lagstiftning.Inledningsvis bör upplysas om att olika former avassisterad befruktning regleras i lagen (1984:1140)om insemination och lagen (1988:711) om befruktningutanför kroppen. Med insemination avses införande avsperma i en kvinna på konstlad väg. Genominseminationslagen, som trädde i kraft den 1 mars1985, lagreglerades verksamheten (prop. 1984/85:2, bet. infördes i 1kap. en ny bestämmelse som reglerarfaderskapet till barn som har tillkommit genominsemination. Enligt inseminationslagen får sådanbehandling utföras endast på en kvinna som är gifteller som bor tillsammans med en man underäktenskapsliknande förhållanden. Som en ytterligareförutsättning gäller att kvinnans make eller samboskriftligen skall ha samtyckt till inseminationen.Ett barn som har tillkommit genom insemination medsamtycke av moderns make eller annan man som boddetillsammans med henne under äktenskapsliknandeförhållanden får samma rättsliga ställning iförhållande till denne som om barnet hade kommittill på naturlig väg. Denne man skall alltså ansessom barnets rättslige far. Om insemination skulle haskett utan makesamtycke, exempelvis på enensamstående kvinna, kan någon talan omfastställande av faderskap inte föras motspermagivaren. Det är dock inget som hindrar att enspermagivare i sådana fall frivilligt tar på sigfaderskapet (se prop. 1984/85:2 s. 14 och 20).Insemination med användande av sperma från någonannan man än kvinnans make eller sambo (s.k.givarinsemination) får utföras endast på allmäntsjukhus och under överinseende av läkare medspecialistkompetens i gynekologi och obstetrik.Innan en givarinsemination får utföras skall läkarenpröva om det med hänsyn till makarnas ellersambornas medicinska, psykologiska och socialaförhållanden är lämpligt att en insemination ägerrum. En ytterligare förutsättning är att det kanantas att det blivande barnet kommer att växa uppunder goda förhållanden.Även när det gäller lagen om befruktning utanförkroppen är tillämpningsområdet begränsat tillkvinnor som är gifta eller sambor med män. Dennametod för konstlad befruktning innebär att ägg tasut ur en kvinna, befruktas utanför hennes kropp ochdärefter förs in i hennes livmoder igen. Enförutsättning är att ägget är kvinnans eget och attdet har befruktats med makens eller sambons sperma.Sperma eller ägg som har donerats får således inteanvändas. Kvinnans make eller sambo skallskriftligen ha lämnat sitt samtycke. Ett barn somhar kommit till genom befruktning utanför kroppenmed samtycke av moderns make eller sambo får sammarättsliga ställning i förhållande till denne som ombarnet hade kommit till på naturlig väg. Denne manskall också anses som barnets rättslige far.I lagen (1994:1117) om registrerat partnerskapstadgas att varken inseminationslagen eller lagen ombefruktning utanför kroppen gäller för registreradepartner.Statens medicinsk-etiska råd genomförde påregeringens uppdrag en översyn av vissa frågorrörande assisterad befruktning, bl.a. ägg- ochspermiedonation, frysning av befruktade ägg ochkloning. Rådets överväganden redovisades våren 1995i rapporten befruktning. I rapportenföreslår rådet bl.a. att lagen om befruktningutanför kroppen skall ändras på så sätt att detunder vissa förutsättningar blir tillåtet att delsanvända donatorsperma vid befruktning av kvinnansegna ägg, dels befrukta donerade ägg med makenseller sambons sperma. Däremot anser rådet attbefruktning med användande av doneradsperma och donerade ägg även fortsättningsvis skallvara förbjuden. Rapporten bereds inomRegeringskansliet.Yvonne Ruwaida m.fl. (mp) anför i motion L406 attnuvarande lagstiftning leder till att många lesbiskakvinnor låter inseminera sig i hemmet eller anlitarkliniker utomlands. Detta får till följd attbefruktningen ofta sker med sperma som inte ärhivtestad, vilket är en fara för såväl kvinnan somfostret. Motionärerna anser att lesbiska kvinnor påsamma villkor som heterosexuella kvinnor bör fåtillgång till insemination och konstgjordbefruktning utanför kroppen.