bet · GO01SkU3 · 2000-11-14 00:00:00 — Den som har liditintrånget kan framställa ett yrkande vid domstol omatt denna skall meddela ett förordnande om en vissåtgärd. Åtgärderna är att beteckna somskyddsåtgärder. Fastän det förutsätts att ettintrång i någon form har begåtts innan åtgärden kanvidtas, är åtgärderna inte att anse som förverkandeeller annan rättsverkan av brott.Verkställighet av sådana domar eller beslut omåtgärder med olovligt framställda varor och verksöks hos kronofogdemyndigheten enligt bestämmelser i16 kap. utsökningsbalken. När det gäller kostnadernaför verkställighet vid kronofogdemyndigheten finnsbestämmelser i 17 kap. utsökningsbalken. Av 17 kap.8 § framgår att förrättningskostnader i principgenast får utsökas hos svaranden när det bl.a.gäller verkställighet som avser förstöring avegendom. Skulle det inte gå att få ut några medel avsvaranden finns en huvudregel i 17 kap. 2 § sominnebär att sökanden ansvarar mot staten förförrättningskostnaderna i målet.I propositionen föreslås att skallverkställa lagakraftvunna domar och beslut fråndomstolen om frigörande, ändring eller förstöring avvaror vars frigörande uppskjutits eller somkvarhålls av verket (7 kap. 6 §). Vidare föreslås enregel om att svaranden ansvarar för Tullverketskostnader för förstöring av varor. Om ersättninginte kan utsökas hos svaranden, ansvarar enligt denföreslagna bestämmelsen sökanden emot staten förkostnaderna (7 kap. 7 § andra stycket).I motion Sk31 anför m.fl. (m) attsökanden inte bör svara gentemot staten förkostnaderna för förstöring av ett parti varor sombefunnits varumärkesförfalskade ellerpirattillverkade eller som gör annat intrång i denimmateriella äganderätten. Sökanden har ju intebegått något fel utan är den som har drabbats avintrånget. I motionen yrkas att regeringen bör åter-komma till med ett nytt lagförslag meddenna inriktning (yrkande 3).Med anledning av vad som anförts i motionen villutskottet erinra om att bestämmelserna om åtgärdermed olovligt framställda varor och verk i denimmaterialrättsliga lagstiftningen är utformade somen rätt för rättighetsinnehavaren att begära attvarorna förstörs. Det är således inte fråga omförverkande i straffrättslig mening; i stället harrättighetsinnehavaren ett privaträttsligt anspråkgentemot varuinnehavaren på att egendomen skallförstöras.Utskottet delar regeringens uppfattning att detbehövs en bestämmelse om ansvaret för Tullverketskostnader för förstöring av varor. Därvid anser ut-skottet att det inte finns något skäl att avvikafrån den princip som gäller enligt 17 kap. 2 §utsökningsbalken - att sökanden ansvarar mot statenför förrättningskostnaderna i målet när dessa intekan utsökas hos svaranden. Därtill kommer att detskulle strida mot artikel 8.1 a i förordningen (EG)nr 3295/94 att ålägga staten något kostnadsansvar idessa fall. Enligt lagutskottets mening börskatteutskottet därför avstyrka bifall till motionSk31 yrkande 3.Lagutskottet kan från sina utgångspunkter intefinna annat än att den nuvarande ordningen omförstöring av olovligt framställda varor och verk iförening med vad som föreslås i den nu aktuellapropositionen i förevarande del innebär att Sverigefortfarande uppfyller vad som åläggs medlemsstaternai artikel 8.1 a förordningen (EG) nr 3295/94.Sammanfattningsvis har lagutskottet frånimmaterialrättsliga och utsökningsrättsligautgångspunkter inga erinringar mot vad som föreslåsi propositionen om tullkontrollen beträffandeintrång i viss immateriell äganderätt.Stockholm den 26 oktober 2000På lagutskottets vägnarTanja LinderborgI beslutet har deltagit: (), RolfÅbjörnsson (kd), (), StigRindborg (m), (), (),(m), (),(), (),(), (), BeritAdolfsson (m), (), () och ().Avvikande meningStig Rindborg, , (alla m) anför:Vi vill för vår del framhålla att möjligheten förrättighetsinnehavaren att företa inspektion ochlaboratorieanalys av varuprov för att undersöka omett intrång i den immateriella äganderätten harskett är av väsentlig betydelse för atträttighetsinnehavaren skall kunna beivraimmaterialrättsliga intrång. Det är ofrånkomligt attvaruprov kan komma att ändras eller skadas vid ensådan undersökning. Enligt vår mening skulle skyddetmot immaterialrättsligt intrång urholkas betänkligtom rättighetsinnehavaren nödgas stå ansvaret föreventuell sådan skada på varan, särskilt medbeaktande av att inspektion och analys av ettvaruprov naturligen bara aktualiseras då skäliggrund för misstanke om intrång föreligger. Somframhålls i motion Sk31 bör det i stället varastatens skyldighet att svara för alla kostnader somkan uppkomma vid tullkontroll av att en immaterielläganderätt inte kränkts. Det får enligt vår meningankomma på regeringen att överväga ett sådantkostnadsansvar för staten och återkomma tillriksdagen med erforderliga förslag. Detta bör gesregeringen till känna.En annan betydelsefull åtgärd i sammanhanget utgörmöjligheten för rättighetsinnehavaren att få tillstånd förstöring av varor som gör intrång på denimmateriella äganderätten. I likhet med motionärernaanser vi att det inte är rimligt att den som sålundaskyddar sina immateriella rättigheter kan komma attbehöva stå för kostnaderna för en förstöring sombedömts nödvändig för att förebygga fortsattkränkning av äganderätten. Det går heller inte attbagatellisera saken, eftersom det kan antas att deti inte så få fall visar sig omöjligt att få utmedlen från den som kränkt rättigheterna. Vi delardärför motionärernas uppfattning att omförrättningskostnaderna inte kan tas ut av svarandenbör kostnaderna stanna på staten. Regeringen börsålunda verka för att förordningen (EG) nr 3295/94ändras så att den nu förordade ordningen möjliggörs.Det anförda innebär att vi anser attskatteutskottet bör tillstyrka motion Sk31 yrkandena2 och 3.