bet · GO01KU9 · 2000-12-05 00:00:00 — Vad som förespråkades imotionerna kunde enligt utskottettillgodoses genom rådets verksamhet.Några åtgärder från sida medanledning av motionerna var därför intepåkallade. Utskottet avstyrktemotionerna (bet. 1994/95:KU14).Under /97 behandladeutskottet motionsyrkanden om åtgärdermot våldsskildringar (bet.1996/97:KU15). Utskottet som avstyrktemotionerna gjorde bl.a. följandebedömning.Det är enligt utskottet viktigt attsamhället på olika sätt informerar omoch söker motverka skadlig inverkan påbarn och ungdomar av underhållningsvåld.Utskottet kan också konstatera att enrad åtgärder har vidtagits. I radio- ochTV-lagen, som trädde i kraft den 1december 1996, har en ny bestämmelseinförts enligt vilken program medingående våldsskildringar avverklighetstrogen karaktär eller medpornografiska bilder inte får sändas itelevisionen och påsådant sätt att det finns en betydanderisk för att barn kan se programmen. År1990 inrättades somhar i uppgift bl.a. att ta initiativtill projekt inom forskning,utbildningsväsende och föreningsliv.Nordiska Dokumentationscentralen förMasskommunikationsforskning (Nordicom)har fått uppdrag attbilda ett informationscentrum för attöver hela världen sprida information omforskning kring barn, ungdomar ochmedievåld. Som utskottet tidigarekonstaterat är samarbete omgränsöverskridande television en frågaför och vill också peka påregeringens nationellabrottsförebyggande arbete. Detsamhällsproblem som brottsligheten utgörbör som regeringen förordar angripasutifrån en bred kriminalpolitisk ansats.Utskottet utgår från att regeringen isammanhanget uppmärksammar sambandetmellan medievåld och brottslighet. Defrågor som tas upp i motionerna bördärefter kunna bli föremål för en samladanalys och bedömning.Vid det följande , 1997/98,behandlades ånyo motionsyrkanden omåtgärder mot våldsskildringar iutskottet (bet. 1997/98:KU19).Motionsyrkandena avstyrktes med följandemotivering:Utskottet utgår från att regeringenfortlöpande uppmärksammar de frågor somär förknippade med medievåld och deproblemområden som tagits upp imotionerna. Utskottet som vidhåller sintidigare bedömning finner inte anledningatt vidta någon åtgärd med anledning avmotionerna. Motionerna avstyrks.Senast utskottet behandlademotionsyrkanden som på olika sätt rörvåldsskildringar var vid riksmötet1998/99. Utskottet, som avstyrktesamtliga motioner, uttalade bl.a. att"medievåldet skall angripas främst genominformation och frivilliga åtgärder,inte i första hand genomförbudslagstiftning och censuråtgärder,såsom obligatorisk förhandsgranskning avvideogram". Vidare uttalade utskottetatt frågan om avskaffande av den s.k.vuxencensuren inte var heltoproblematisk och att den granskning avfilmer och videogram som förekom kan haen viss återhållande effekt påvåldsskildringar. Utskottet var därförinte berett att föreslå någon ändring(bet. 1998/99:KU22).Utskottets bedömningI motionerna 1999/2000:K292 (s),1999/2000:Ju906 yrkande 7 (m),1999/2000:Kr232 yrkandena 3 och 6 (mp),1999/2000:Kr314 yrkande 15 (fp) och2000/01:Ju929 yrkande 7 (m) begärsåtgärder av olika slag avseendevåldsskildringar. Utskottet har vidflera tillfällen behandlat motionerliknande de nu aktuella, senast våren1999. Utskottet har då utgått från attregeringen fortlöpande uppmärksammar defrågor som är förknippade med medievåldoch de problemområden som tagits upp imotionerna. Vidare har utskottet pekatpå och Nordicomsomfattande arbete med att samla ochsprida kunskap om medievåld.Utskottet konstaterar attVåldsskildringsrådet och Nordicomfortsätter sitt arbete på området.Vidare förutsätter utskottet attregeringen alltjämt kontinuerligtuppmärksammar de frågor som ärförknippade med medievåld. Som utskottettidigare uttalat är det viktigt attsamhället på olika sätt informerar omoch söker motverka skadlig inverkan,särskilt på barn och ungdomar, avmedievåld. Utskottet vidhåller sinuppfattning att medievåldet skallangripas främst genom information ochfrivilliga åtgärder, inte i första handgenom förbudslagstiftning ochcensuråtgärder. Den förhandsgranskningsom sker av filmer och videogramhar sannolikt en viss återhållandeeffekt på utbudet av våldsskildringar.Utskottet är inte berett att föreslånågra åtgärder med anledning avmotionerna och avstyrker därför samtligamotioner.PornografiMotionerI motion 1999/2000:K301 av . (mp) begärs att som sinmening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om attanspelningspornografi i alla dess formerförbjuds. Förbudet mot barnpornografitar enbart hänsyn till explicita uttryckav att barn porträtteras i en sexuellkontext. Däremot uppfattas inte s.k.anspelningspornografi - pornografi därvuxna kvinnor och män klär ut sig tillbarn - som barnpornografi enligtgällande lag. För att på allvar ta itumed barnpornografin måste det, enligtmotionärerna, även lagstiftas motanspelningspornografin. Motionärernaanser att alla pornografiska sammanhang,där någon framställs som barn (medblöjor, napp, barnkläder eller annat)måste förbjudas. Den kränker inte barabarn i allmänhet, utan även alla vuxnamänniskor. Även reklamen tenderar,enligt motionärerna, att bli alltmersexualiserad och inriktad på barn.Gränserna mellan modereklam ochpornografi suddas ut alltmer, vilkettill viss del skapar konstlade ochsexistiska könsroller. Miljöpartietanser att anspelningspornografi måstekriminaliseras lika hårt som övrigbarnpornografi.Även i motion 2000/01:A808 av MatzHammarström m.fl. (mp) föreslås förbudmot anspelningspornografi (yrkande 36).I motion 1999/2000:Ju722 av BirgerSchlaug m.fl. (mp) begärs att riksdagensom sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att utredamöjligheten till att exponering avpornografi förbjuds på samma sätt somreklam för tobak och alkohol (yrkande7). Enligt motionärerna är våra medierskickliga på att fånga upp, spela på ochförstärka de stereotypa bilder som finnsav manlighet respektive kvinnlighet.Detta gäller inte minst inom reklamensvärld. Här framställs kvinnan som passivoch hennes främsta uppgift är att seung, vacker, smal och sexig ut. En mandäremot avbildas som aktiv, ochmed pondus och muskelstyrka. Sammabilder återfinns inom pornografin menhär är de så mycket mer extrema och medett mycket klarare uttalat sexuellttema. Alla, kvinnor som män, är ständigtsexuellt redo. Motionärerna vill verkaför att utbudet av pornografi minskas isamhället. Detta kan till exempel skegenom att exponering av pornografiförbjuds på samma sätt som reklam förtobak och alkohol. Pornografi förmedlarenligt motionärerna en snedvriden syn påkvinnor och mäns sexualitet.I motion 1999/2000:A819 av BirgerSchlaug m.fl. (mp) begärs att riksdagenhos regeringen begär sådan ändring i lagså att pornografisk reklam förbjuds påliknande sätt som tobaks- ochalkoholreklam (yrkande 25). Enligtmotionärerna förmedlar pornografin ensnedvriden bild av både mäns ochkvinnors sexualitet. Motionärerna villatt utbudet av pornografin i samhälletskall minska genom att exponering avpornografi förbjuds på samma sätt somreklam för tobak och alkohol ärförbjuden. Även reklam i rörelse skallfalla under samma lag som annan reklam.Även i motion 2000/01:A808 av MatzHammarström m.fl. (mp) framförs önskemålom att skall begära attregeringen lägger fram förslag tilländring i lag så att pornografisk reklamförbjuds på liknande sätt som tobaks-och alkoholreklam (yrkande 39).I motion 2000/01:K315 av Ulla-BrittHagström m.fl. (kd) begärs etttillkännagivande till regeringen om attlagförslag mot porrindustrin bör utredasmed motivet att koppleri är straffbart.Enligt motionärerna visar filmenSchocking Truth verkligen synen påkvinnan som ett objekt, en produkt somhelt saknar egen identitet. Porrenbygger på förnedring och kvinnohatande.För att skydda våra familjer motvåldsporr måste lagarna skärpas, ansermotionärerna. Ett övergrepp alltid ärett övergrepp, oavsett om det skerframför en kamera eller ej. Ettlagförslag som enligt motionärernaskulle slå hårt mot den svenskaporrindustrin skulle kunna baseras påbrottsbalkens bestämmelse om koppleri.I motion 2000/01:K380 av . (s) begärs tillkännagivanden tillregeringen om förbud mot porrklubbar(yrkande 1) och om förbud mot reklam förporrklubbar (yrkande 2). Motionärernaanser att porrklubbarnas verksamhet inteär förenlig med en jämställd syn påmänniskor. Reklamen för porrklubbar ochmassageinstitut bidrar enligtmotionärerna till att ge en snedvridensyn på relationer mellan män ochkvinnor. Den påverkar även långsiktigtkvinnosynen i samhället och synen påsexualitet. Motionärerna framhåller attdet ofta förekommer prostitution ochannan brottslig verksamhet i anknytningtill porrklubbar. På gatorkan man alltför ofta se mindre lastbilarmed ljusreklam för porrklubbsverksamhet.Andra klubbar använder sig av metodenatt sprida reklamen genom att slängalappar på stadens gator och trottoarer.Motionärerna anser därför att det är högtid att den offentliga miljön befriasfrån denna sociala och miljömässiganedsmutsning och förnedring. För attkomma till rätta med den motorburnaporreklamen torde det enligtmotionärerna inte vara omöjligt attinföra regler eller tolka gällandelagrum på ett sådant sätt attverksamheten kan stoppas, t.ex. genomatt motorfordon som endast har tilluppgift att vara reklambärare blirtillståndspliktiga.I motion 2000/01:Ub821 av och (bådav) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om att det är upp till varjevuxen individ att få tillägna sigsexuellt upphetsande alster och att detinte är samhällets uppgift att lägganågon värdering i det, underförutsättning att ingen skadas ellerkränks (yrkande 5). Motionärerna menaratt man inte kan se sexuellt upphetsandealster som kvinnoförnedrande ochkvinnoförtryckande, eftersom man dågeneraliserar genom att blanda ihopsexualitet med våld och kränkning samtmoraliserar utifrån sin egen syn påsexuell njutning. Pornografi är ett isamhället vedertaget begrepp för alstersom visar sexuella skildringar och attdå diskutera gränsdragningar genom attkalla skildringarna för erotik i ställetför pornografi anser motionärerna som enomöjlighet. Enligt motionärerna är detdärför fel att fördöma den sexualiteteller skildring som man inte förstår sigpå. Motionärerna menar att gränserna isamhället i stället skall sättas vidfrivillighet och att ingen kränks ellerkommer till skada.BakgrundGällande bestämmelserDen som i bild skildrar sexuellt våldeller tvång med uppsåt att bilden ellerbilderna sprids eller som sprider ensådan skildring kan, om inte gärningenmed hänsyn till omständigheterna ärförsvarlig, dömas för olagavåldsskildring enligt 16 kap. 10 b §brottsbalken (BrB).I 1 kap. 9 § tryckfrihetsförordningenföreskrivs att utan hinder avtryckfrihetsförordningen gäller vad ilag är stadgat om förbud mot kommersiellannons i den mån annonsen används förmarknadsföring av alkoholhaltiga dryckereller tobaksvaror. I lagen (1978:763)med vissa bestämmelser om marknadsföringav alkoholdrycker och i tobakslagen(1993:581) finns särskilda bestämmelserom marknadsföring av alkohol respektivetobak.Enligt 2 kap. 14 § ordningslagen(1993:1617) får offentlig tillställningsom utgör pornografisk föreställninginte anordnas. Straffet för överträdelseav förbudet är enligt 2 kap. 29 § 5samma lag böter eller fängelse . Med offentlig tillställningförstås, enligt 2 kap. 3 §ordningslagen, bl.a. tävlingar ochuppvisningar, danstillställningar,marknader och mässor. För att entillställning skall anses som offentligkrävs att den anordnas för allmänheteneller att allmänheten har tillträde tillden. En tillställning till vilkentillträdet är begränsat genom krav påinbjudan, medlemskap i en viss föreningeller annat villkor är dock att anse somen tillställning som allmänheten hartillträde till, om tillställningenuppenbarligen är en del av en rörelsevars verksamhet uteslutande ellerväsentligen består i att anordnatillställningar av detta slag. Detsammagäller om tillställningen med hänsyntill omfattningen av den krets som ägertillträde, de villkor som gäller förtillträdet eller andra liknandeomständigheter är att jämställa medsådan tillställning.Enligt 6 kap. 8 § BrB gäller att den somfrämjar eller på ett otillbörligt sättekonomiskt utnyttjar att annan hartillfälliga sexuella förbindelser motersättning döms för koppleri tillfängelse i högst . Av 6 kap. 9 §BrB framgår att, om brottet är grovt,straffet skall bestämmas till fängelse,lägst två och högst . Vidbedömande av om brottet är grovt skallsärskilt beaktas om den som begåttgärningen främjat tillfälliga sexuellaförbindelser mot ersättning i störreomfattning eller hänsynslöst utnyttjatannan. Syftet med koppleribestämmelsernaär att motverka prostitution.Enligt 16 kap. 10 a § BrB döms den förbarnpornografibrott som1. skildrar barn i pornografisk bild,2. sprider, överlåter, upplåter,förevisar eller på annat sätt gör ensådan bild av barn tillgänglig för någonannan,3. förvärvar eller bjuder ut en sådanbild av barn,4. förmedlar kontakter mellan köpareoch säljare av sådana bilder av barneller vidtar någon annan liknande åtgärdsom syftar till att främja handel medsådana bilder, eller5. innehar en sådan bild av barn.Straffet är fängelse i högst två åreller, om brottet är ringa, böter ellerfängelse . Är brottetatt anse som grovt skall dömas för grovtbarnpornografibrott till fängelse och högst fyra år.Med barn avses enligt bestämmelsen enperson vars pubertetsutveckling inte ärfullbordad eller som, när det framgår avbilden och omständigheterna kring den,är under 18 år.Varken tryckfrihetsförordningen elleryttrandefrihetsgrundlagen är tillämpligapå skildring av barn i pornografisk bild(1 kap. 10 § respektive 1 kap. 13 §).Skildringar av barn i pornografisk bildfår, enligt lagen (1998:1443) om förbudmot införsel och utförsel avbarnpornografi, inte föras in i eller utur Sverige.Tidigare riksdagsbehandling m.m.Utskottet behandlade vid riksmötet1993/94 motioner om en allmän översyn avden lagstiftning som berör pornografinoch dess tillämpning samt om en översynav definitionen av pornografi. fanns det anledning attavvakta ytterligare erfarenheter avtillämpningen av straffbestämmelsen omolaga våldsskildring och av den nyayttrandefrihetsgrundlagen innanställning togs till behovet avytterligare lagstiftningsåtgärder.Utskottet avstyrkte motionerna (bet.1993/94:KU1).Vid riksmötena /95 och 1996/97avstyrkte utskottet motioner om förbudmot anspelningspornografi med hänvisningtill pågående utredningsarbete iBarnpornografiutredningen (bet.1994/95:KU14 och 1996/97:KU15).Barnpornografiutredningen (SOU 1997:29)gjorde bedömningen att ett barn som seren film där vuxna personer framställssom barn rimligen inte kan antasidentifiera sig med dessa personer. Barni allmänhet borde enligt utredningendärför inte kunna anses kränkta av dennatyp av pornografi på samma sätt som avbarnpornografi. Vidare menadeutredningen att det inte torde varamöjligt att avgränsa en kriminaliseringav befattning med dessa alster tillbefattning med sådana som uppmuntrartill tankar på sexuellt umgänge med ungapersoner. Därmed ansåg utredningen attdet inte var möjligt att generelltstraffbelägga denna typ av pornografi avannat skäl än att den kan såra denallmänna anständighetskänslan, vilketutredningen menade inte räckte som engrund för kriminalisering. Utredningensslutsats blev följaktligen attstraffrättsliga åtgärder mot dennakategori av pornografiska bilder inteborde genomföras.Regeringen gjorde ingen annan bedömningän den som utredningen hade gjort (prop.1997/98:43).Under /98 behandladeutskottet motioner med yrkanden bl.a. omen översyn av lagstiftningen omkvinnoförnedrande pornografi, om attbegränsa tillgängligheten av pornografi,om en åldersgräns för köp avpornografiska skrifter samt om förbudmot rullande reklam för pornografi.Utskottet (bet. 1997/98:KU19) gjordeföljande bedömning.Enligt den lagstiftning vi har kanden som t.ex. i stillbild eller i enrörlig bild skildrar sexuellt våld ellertvång med uppsåt att bilden ellerbilderna sprids eller som sprider ensådan skildring dömas för olagavåldsskildring till böter eller fängelsei högst . Begås gärningen genomtryckt skrift eller t.ex. i en filmskall de anses som tryckfrihets-respektive yttrandefrihetsbrott.Utskottet är inte berett att föreslåytterligare lagstiftningsåtgärder medanledning av motionerna varför dessaavstyrks.Vid /99 avstyrkteutskottet motioner om en översyn avlagstiftningen om pornografi, omåtgärder mot pornografi idagligvaruhandeln, om införande av en 18-årsgräns för köp av pornografiskatidsskrifter och videofilmer samt viduthyrning av pornografiska videofilmeroch om att förbjuda pornografisk reklampå liknande sätt som tobaks- ochalkoholreklam. Utskottet ansåg detviktigt att samhället på olika sättsöker motverka pornografi, men inte iförsta hand genom lagstiftning. Ävenopinionsbildningens betydelse för att påsikt skapa värdefullaattitydförändringar betonades. Utskottetuttalade att det inte enbart är TV,radio och tidningar utan även politiskapartier, föreningar, offentliga personeroch privatpersoner som har en viktigroll när det gäller att motverkapornografi i alla dess former (bet.1998/99:KU22).Justitieutskottet behandlade vidriksmötet /2000 en motion om förbudmot porrklubbar och om att stoppamotorburen reklam för porrklubbar (bet.1999/2000:JuU23). Justitieutskottetpekade på att sexualbrottskommitté enligt sina direktiv bl.a.skulle se över om de skadliga effekternaav s.k. sexklubbar kan undvikas genomlagstiftning eller på annat sätt. Detfanns enligt justitieutskottet inte skälför att föregripa kommitténsöverväganden i fråga om ingripanden motsexklubbar, varför motionen avstyrktes.I betänkandet avstyrktejustitieutskottet också en motion omingripanden mot kontaktannonser ochkontaktverksamhet med stöd av förbudetmot koppleri. Justitieutskottetkonstaterade att ansvar för koppleri kanaktualiseras i den mån kontaktannonseroch kontaktverksamhet främjarprostitution och pekade särskilt på atttryckfrihetsförordningens bestämmelserinte hindrar prövning i vanligbrottmålsordning av ett åtal förkoppleri begånget genom publicering avkontaktannonser i pressen (jfr NJA 1979s. Att kontaktannonser sprids pådatanät hindrar inte heller att fråganom de utgjort led i brott prövas enligtallmänna regler. Vidare pekadejustitieutskottet på att det i uppdragettill sexualbrottskommittéingick att se över frågan omkoppleribrottet är adekvat utformat.Justitieutskottet uttalade att fråganhuruvida kontaktannonser ellerkontaktverksamhet kan grunda ansvar förkoppleri får prövas i det enskildafallet och att några åtgärder avriksdagen inte var påkallade.Bostadsutskottet avstyrkte vid sammariksmöte ett motionsyrkande om att enhyresgäst som bedriverporrklubbsverksamhet i en lokal ellerannan lägenhet skall kunna sägas upp ochavhysas. ansåg att detinte fanns tillräckliga skäl att ihyreslagen införa en allmänt verkanderegel om att en porrklubbsverksamhetskall leda till att den hyresgäst sombedriver verksamheten skall kunna sägasupp och avhysas från den lägenhet därverksamheten bedrivs. Vidare uttaladebostadsutskottet att hyresvärden enligtgällande rätt kan ingripa mot vissatyper av sådan verksamhet. En hyresrättkan förverkas om lägenheten helt ellertill väsentlig del används förnäringsverksamhet eller liknandeverksamhet som är brottslig eller därbrottsligt förfarande ingår till en inteoväsentlig del. Förverkande kan ocksåske om lägenheten används förtillfälliga sexuella förbindelser motersättning (42 § första stycket 9hyreslagen). En hyresvärd kan också harätt att säga upp hyresgästen, om enändamålsbeskrivning beträffande enlokals användning tagits in ihyreskontraktet och lokalen används istrid med vad som bestämts. Enbostadslägenhet får i princip inteanvändas för annat ändamål än sombostad. När en porrklubbsverksamhetbeskrivs som problematisk består detegentliga problemet enligtbostadsutskottet i vissa fall av att enmindre nogräknad hyresvärd inte önskaringripa mot verksamheten beroende på attdet finns stora pengar att tjäna påuthyrningen. ansåg attden av motionärerna önskade lagändringeninte skulle lösa denna typ av problem(bet. 1999/2000:BoU3).Pågående utredningsarbete m.m.Enligt beslut vid regeringssammanträdeden skall en särskildutredare analysera och överväga behovetav ändringar i radio- och TV-lagen(1996:844) bl.a. beträffande skydd avbarn. Utredaren skall överväga olikasätt att förbättra möjligheten attskydda barn mot olämpligtprograminnehåll, t.ex. genom att detställs upp krav på att visst innehållskall kunna blockeras eller att detskall vara möjligt att utesluta programmed visst innehåll från abonnemanget.Utredaren skall föreslå de lagändringarsom föranleds av övervägandena.Uppdraget omfattar dock inte förslagtill grundlagsändringar. Uppdraget skallvara slutfört före utgången av (dir. 2000:43).Med anledning av att de filmsekvensersom visades i dokumentärfilmen var granskade och godkända avStatens biografbyrå efter s.k. frivilligförhandsgranskning, beslutadekulturministern att det inomKulturdepartementet skall göras enöversyn och precisering avgranskningslagens censurkriterium"förråande". Resultatet av översynen,som främst skall inriktas påsexualskildringar, skall redovisas den30 november 2000.Regeringen beslutade attfilmcensorerna vid Statens biografbyråskall förordnas för sammanlagt högst sexår, i stället för som för närvarandehögst . Bakgrunden var bl.a. enbegäran från Biografbyrån attförordnandeperioderna skulle kortas medhänvisning till att arbetet blivitalltmer påfrestande då granskningen avpornografisk film markant ökat iomfattning.1998 års sexualbrottskommitté (Ju1998:03) har bl.a. i uppdrag att utredaom koppleribestämmelsen bör utvidgas ochom de skadliga effekterna av s.k.sexklubbar kan undvikas genomlagstiftning eller på annat sätt.Kommittén skall avsluta sitt arbetesenast . I direktiven(dir. 1998:48) uttalar regeringen bl.a.följande.Enligt de nuvarande straffbestämmelsernaom koppleri krävs det att gärningsmannenfrämjar eller på ett otillbörligt sättutnyttjar att en annan person hartillfälliga sexuella förbindelser. Detskall vara fråga om att främja enverksamhet, dvs. att främja att någonett flertal gånger har tillfälligasexuella förbindelser mot ersättning.Främjandet kan t.ex. bestå i att upplåtaen lokal som används för prostitution,att lämna anvisning på adresser tillprostituerade, att psykiskt påverka enperson att prostituera sig eller attunderlätta för någon att prostituerasig, t.ex. genom att hålla vakt ellersköta transporter. Det har nyligenbeslutats att köp av en tillfälligsexuell förbindelse skall varastraffbart. Kommittén skall mot bakgrundav detta utreda om koppleribrottet äradekvat utformat. Särskilt bör utredasom kravet på att främjandet skall avseett flertal sexuella förbindelser skalltas bort.Kommittén skall också undersöka ombestämmelserna mot koppleri även iövrigt är lämpligt utformade med hänsyntill att de omfattar "tillfälligasexuella förbindelser". Med uttryckettorde avses samlag eller annat sexuelltumgänge. Enligt doktrinen omfattas intenakenposering. Stadigvarandeförbindelser omfattas inte heller, ävenom de tar formen av samlag inför publikpå en sexklubb (Jareborg, Brotten I, 2uppl. s. 319).Prostitutionsutredningen föreslog attkoppleribestämmelserna skulle utvidgastill framställning av pornografiskabilder. Enligt gällande rätt omfattasinte den som betalar en person för attmedverka i pornografiska filmer avkoppleriansvaret, trots att hansdrivkraft ofta är ekonomisk vinning.Enligt förslaget skulle även den somfrämjar eller på ett otillbörligt sättbereder sig av att någon annan,i samband med framställning avpornografiska bilder eller filmer, motersättning har tillfällig sexuellförbindelse som innefattar samlag ellerhar grovt kränkande karaktär kunnastraffas för koppleri. Enligt förslagetskulle även sexuell posering omfattas avdet utvidgade ansvaret. Förslaget togsikte på pornografibranschen ochsexklubbverksamhetens huvudaktörer ochsyftade till att jämställa dessa med dentraditionella kopplaren. Regeringen hari prop.