bet · GN01FiU23 · 2000-05-11 00:00:00 — Manköper färre block från skogsindustrin, kanske drar in på en prenumeration omräntorna stiger mycket, precis som man kanske inte köper datorn till arbets-rummet som var så dyr, just därför att hushållens ekonomi har blivit någotsämre.Jag har svårt att se att efterfrågesituationen skulle förändras, försämras,genom den strukturomvandlingen.Bengt Silfverstrand (s): Om man granskar de tolv senaste inflationsrappor-terna framgår det mycket klart att prognoserna mer eller mindre, ofta mer,har överstigit det faktiska utfallet. Inflationen har med andra ord genomgå-ende överskattats. Om man tittar prognoser är det enspännvidd på mellan inflation i marsrapporten ned till det faktiskautfallet . Går man över till 1999 är det en spännvidd mellan 2,1 och0,3 %.I den sammanfattande kommentaren till den aktuella inflationsrapportenframgår det, att den inflationsbedömning som görinnebär att inflationen under den större delen av de närmaste ett till två årenväntas understiga . Detta talar för att nu lämna reporäntan oförändrad.Är detta en slutsats som bygger på de gångna prognosmissarna? Eller för attanvända riksbankschefens egna ord: Har man ändrat uppfattning med stöd avtillkommande fakta och nya insikter? Vad beror de kraftigaavvikelserna på?Urban : Först måste vi skilja på över- och underskattning på kon-sumentprisindex. Vi gör en prognos där vi säger atträntan är oförändrad. Då får vi en bana för konsumentprisindex. Om vi sedanändrar konsumentprisindex händer två saker. Först sjunker eller stiger boen-deräntorna. Det flyttar banan på kort sikt. Sedan påverkas kapa-citetsutnyttjandet. Då flyttar konsumentprisindex efter ett till därbortåt andra hållet. Av det skälet får man "felaktiga" prognoser. Är man i enstark räntesänkningstrend, som vi i har varit i sedan inflationsmåletinfördes grovt sett, , får vi automatiskt en överskattningav prognoserna. Så fort vi gör något blir utvecklingen av konsumentprisindexlägre än vad vi hade skrivit i vår förra rapport. Skilj på det och bedömningarkring den underliggande inflationstakten. Där har vi mer - om vi inte talarom hastigt uppkomna importprissvängningar - underliggande mekanismer iekonomin. Där ska jag villigt erkänna att vi alla har överskattat infla-tionstrycket . Jag diskuterade i mitt anförande vad det kundebero på.De allra flesta modeller som bygger på historiska samband överskattar detunderliggande inflationstrycket i svensk ekonomi . Det gör att manmåste använda andra sätt att försöka göra prognoserna. Det är i grundennågonting positivt att svensk ekonomi klarar mer än . Uppgångensedan sommaren 1993 har varit väsentligt starkare än motsvarande uppgångpå 80-talet. Det är i och för sig inte konstigt med tanke på att vi fick rättmycket ledig kapacitet efter nedgången i krisen. Men ändå har det varit enstark uppgång. Vi har fått en ökning av produktivitetstillväxten. Det är enkälla till underskattningarna. En annan är säkert konkurrenstrycket. Jag dis-kuterade någon till.Frågan är hur vi kan hantera att det är så. ändrade vi under stortbuller och bång - vi blev kritiserade för detta på den finansiella marknaden -inflationsbenägenheten för svensk ekonomi. Vi räknade helt enkelt med lägreinflationsbenägenhet. Jag vet inte i vad mån det har "satt" sig ute hos olikabedömare i världen som lånar pengar till svenska staten. Vi såg ett skäl atträkna med en sådan lägre inflationsbenägenhet. Det är så vi får arbeta. När viser att sambanden av allt att döma har förändrats, när vi ser att det finnsmöjligheter till några tiondelar lägre löneökning, då får vi ändra oss. Vi fårhelt prestigelöst säga att vi korrigerar vår bedömning. Det gör vi löpande fyragånger , för att bedriva en politik som står mer i harmoni med infla-tionsmålet.Detta är inte så konstigt. Vi måste spalta upp det som vi diskuterade förravåren i utskottet, nämligen ränteeffekten. Om vi bortser från den och tittar pådet underliggande, ska jag villigt erkänna att vi har överskattat inflationenvid flera tillfällen . Det blir än tydligare nu när vi har blivittydliga. Då går det att direkt se vad gjorde för bedömning vidden situationen. Det går också att se vad andra bedömare gjorde för bedöm-ningar av inflationstakten. Det är svårt för oss att säga att inflationen i Svege blir när alla andra säger att den blir . Vi måste ha rätt starka ar-gument för att hamna på väsentligt andra nivåer.Jag vill påstå - och det är ingen tröst i sammanhanget - att vi har legat väl ilinje med andra prognosmakare. Att vi har varit i gott sällskap förtar inteBengt Silfverstrands poäng.Karin (): när jag har hunnit bläddra lite mer i texten vill jagställa en fråga. Ni skriver att till skillnad från tidigare är uppåt- och nedåtkerna lika stora. Det är bra. Då har man hamnat rätt, i mitten. Men det skullekunna inträffa en del riskfaktorer i finanspolitiken och arbetsutbudet. Niskriver om överskottsmålet, och ni gör själva beräkningen att det kommer attnärma sig mot slutet av perioden och att utgiftstaken kommer att hållas.Samtidigt vet vi, och det framgår av tabellen, att det strukturella sparandetminskar. Det är konjunkturberoendet som gör att det ökar. Det politiskatrycket på både utgiftstaken och överskotten är ju ganska betydande, som jaghar förstått av diskussionen. Det förs ganska öppna diskussioner. Det andragäller arbetsutbudet, den underliggande kapaciteten. Vi vet att det på längresikt är en jätteutmaning att öka arbetsutbudet, men även på kortare sikt kandet finnas problemställningar, t.ex. flaskhalsarna som är svåra att bedöma, deslår inte så hårt i statistiken. Man kan befara att en stor del kan betyda minskad aktivitet. Man avstår helt enkelt från att genomföra saker. Då ökar intetillväxten. Arbetsutbudet och kapacitetsutnyttjandet beror ju både på hurmånga personer som är på arbetsmarknaden och hur mycket de jobbar. Sena-re ska det läggas fram en rapport om arbetstidsförkortningar. Jag vetinte i vilken mån ni hade velat veta vad som står i rapporten. Jag förmodar attdet tillhör det som påverkar era bedömningar. Jag skulle vilja höra om riks-bankschefen kan filosofera lite kring risksituationen om era bedömningar omöverskottsmål, utgiftstak och arbetsutbud skulle behöva föränd-ras.Urban : Vi har en ruta om arbetstidsförkortningen i Inflationsrap-porten. Vår slutsats är att det kan leda till inflation på kort sikt - lite graberoende på mekanismerna. Jobbar vi i mindre blir det ett mindrearbetsutbud, då blir det lägre potentiell tillväxt.Sedan var det budgetsituationen. Vi är inga experter på att räkna på denkonsoliderade offentliga sektorns finansiella sparande. Vi måste ha en be-dömning om finanspolitikens inriktning med hänsyn till efterfrågeutveck-lingen och inflationsutvecklingen. Därför gör vi detta. Då måste vi dela uppsparandet i de två komponenterna - en cyklisk del och en strukturell del. Låtmig betona att den strukturella delen är beroende av vad man tror om eko-nomins produktionsförmåga. Tror man att resursutnyttjandet är högre ellerlägre, tror man att arbetslösheten kan sjunka mer eller mindre, så påverkasdet strukturella sparandet. När vi väger ihop faktorerna kommer vi fram tillatt det som händer här är att det strukturella sparandet går ned. Det är ett måpå att politiken blir mindre kontraktiv eller något mer expansiv, beroende påvilket begrepp man väljer.Det är ingen stor dramatik i detta, men det aktualiserar frågan om över-skottsmålet. För att få andra variabler måste man tro att svensk arbetsmark-nad fungerar ganska bra. Jag tror att det är väsentligt att vi håller fast vidöverskottsmål, att vi håller fast vid utgiftstak, att vi håller fast vid inflatmål. Det är begränsningarna för vårt eget handlande som omvärlden tror påoch som ger oss de låga räntorna. Vi pratade tidigare om de låga obligations-räntorna. Det är därför som vi har en hög tillväxt och en god framtidstro hoshushållen och stora reallöneökningar för hushållsgrupperna. Svaret på fråganär att det är oerhört väsentligt att vi håller i sakerna. Det är viktigt när deut att gå bra. Det strömmar in pengar i statskassan. Men det är cykliskapengar. De försvinner när konjunkturen förändras. Då gäller det att hålla idem. Det är lättare för det politiska systemet att vidta åtgärder när det äruppenbart för alla att man är ute på hal is - som vi var tidigare under 90-taleNu när allt ser så ljust ut finns det lediga pengar som strömmar in. Det ärcykliska pengar. När konjunkturen ändras ser vi hur känsliga statsfinansernaär för svängningar i konjunkturen. Det rör sig om oerhört stora slag i vårhistoria. Det är inte så konstigt med tanke på att när det är höga utgifts- ochinkomstkvoter är statsfinanserna känsliga för konjunkturens växlingar.Gunnar (): Jag tänkte återkomma till en fråga som Sven-ErikÖsterberg också var inne på. Den gäller hur räntan och räntevapnet slår motolika delar av ekonomin. Man behöver inte tala om den nya ekonomin somsådan. Man kan bara konstatera att vi håller på att få en tudelad ekonomi iSverige som gäller både geografi, branscher och i viss mån beroendet av deninternationella ekonomin.Om jag ska vara demagogisk - vilket egentligen är mig främmande - ärdet så att i vissa delar av ekonomin som är som minst präglade av socialde-mokratisk politik går det faktiskt som bäst, dvs. där arbetsmarknadspolitikoch arbetsrätt spelar mindre roll därför att man inte bryr sig om dem såmycket. Skatterna slår inte lika hårt eftersom det inte är fråga om så storavinster utan en väldig värdetillväxt.Jag vet att man kan ha olika uppfattningar om min beskrivning. Om dendelen av ekonomin reagerar annorlunda, kan den reagera annorlunda - detvet vi redan - gentemot räntehöjningar som sådana. Det är skillnad på hur deolika börserna i utvecklas, och vi ser det också i . Detta kanockså slå annorlunda på hur efterfrågan påverkas. Även om räntan biter ochdet får effekt på samhällsekonomin kan räntehöjningar få andra effekter änvad vi har varit vana vid tidigare, de kanske slår mot vissa delar av utbudet iekonomin och därför får en annan effekt än den avsedda.Urban : Att ekonomin omvandlas är ingenting nytt, utan tvärtomnågot vi har levt med åtminstone sedan industrialismen kom till vårt landunder . var väl av befolkningen i vårtland sysselsatta i jordbruket. Toppen på industrisysselsätt-ningen nåddes . har den trendmässiga in-dustrisysselsättningen fallit. I stället är det tjänstesektorn som tar vid på . Till en början var det privat tjänstesektor. Sedan accelererade den of-fentliga expansionen. När den dämpas tar den privata tjänste-sektorn fart igen och genererar sysselsättning. Inom denna tjänstesektor ärdet kanske inte antalet frisörer som ökar utan antalet tjänster inom IT-branschen. Det är en ständig omvandling. Penningpolitikens genomslag påekonomin förändras kontinuerligt beroende på hur den privata sektorn ser ut.Ett sätt att anpassa sig till den nya penningpolitiska regimen har varit att desom har boendelån i större utsträckning har tagit rörliga lån under de senasteåren i stället för långa lån. Av det skälet kan man tro att penningpolitiken sligenom lite snabbare. Man behöver inte ha så lång framförhållning när mangör prognoser. Då finns det faktorer som drar åt andra hållet, nämligen i enlåginflationsregim ändrar man inte prislistorna så ofta. Jag vet inte hur niupplever det, men jag tycker att det är påtagligt att det är ungefär sammapriser och sedan kommer ett skutt. Handlar man någonting kon-tinuerligt ser man att skuttet kommer ganska sällan. Det drar åt andra hållet.Ändras priserna med källan, tenderar penningpolitikens genomslag att talängre tid. Så utvecklas detta.I grund och botten handlar vår roll om att ge ut sedlar och mynt. Sedlar ochmynt är förknippade med efterfrågan på varor och tjänster i ekonomin. Sålänge det är så kommer vår penningpolitik att slå på ekonomins efterfråganoch därmed dra upp eller dra ned inflationstrycket i ekonomin. Men meka-nismerna kan påverkas och ändras lite grann över tiden.Lena Ek (c): var alldeles inne på inflationen, ochriksbankschefen diskuterade detta mycket. Han sade att vi alla har överskat-tat inflationstrycket framför allt . Vi hade enhearing om den nya ekonomin för sedan, där vi diskuterade om det gåratt mätbart se förändringen som gör att gamla samband är på väg att upplö-sas, att vi rör oss åt ett visst håll, mer eller mindre liknande förhållandet iUSA. Vi fick då höra att bl.a. på är statistiken inte anpassad efterde nya förändringar, tendenser som finns på marknaderna, där det går att seförändringsrörelserna mot den s.k. nya ekonomin. Vi börjar väl alla bli tröttapå själva uttrycket, men innehållet är väldigt intressant.Hur är förändringsarbetet på den fronten på ? Det är en för-djupning av fråga. Kan vi lita på detta , omden nya ekonomin delvis påverkar tendenserna i ?Urban : Det allra bästa för oss byråkrater - jag är ju det - är närvärlden är stabil och ingenting händer. Då vet man precis hur man ska agera iolika lägen.Det verkar som om världsekonomin är inne i ettskede av snabb omvandling. Det får effekter som man inte kan förutse ge-nom att titta på gamla samband. Definitionsmässigt blir det så.Är man riktigt drastisk kan man använda samma uttryck som min ameri-kanske kollega. Han brukar säga att detta händer en gång varje generation.Med det menar han i stort sett varje hundraårsperiod. , slutet på1800-talet och slutet . Jag vet inte om det går att vara så drastinär det gäller svensk ekonomi. Men det är klart att det händer någonting somär lite svårt att överskåda med IT-utvecklingen, men också med den mycketmedvetna avregleringen av handeln med varor och tjänster och kapitalrörel-ser över gränserna. Det finansiella systemet utvecklas. Vem visste vad Inter-net skulle bli . Tänk efter själva! Antalet hemsidorfullkomligt exploderar.För någon vecka sedan gjorde någon en jämförelse mellan S-E-Bankenoch . Börsvärdet var då 50 miljarder för S-E-Banken. Denbanken gav en vinst på . Sedan gjordes en jämförelse medFramtidsfabriken som på börsen var värd , hälften avS-E-Banken, men som inte gav en vinst som var hälften av S-E-Bankens,dvs. 2 ½ miljarder, utan . Det är klart att det händerstora saker. Jag tror att det vore att ställa för stora krav på mina vänner häroch deras kolleger att fånga in de väldigt stora förändringarna i världseko-nomin. Det är lika bra att säga att om vi, som är inne på,överskattar den underliggande inflationstakten, det har varit sådana klaratendenser , måste vi lära oss av dem. Varje gång det inträffarmåste vi se på vad det är vi har missat och vad det beror på och hur det skapåverka våra bedömningar i framtiden.Låt mig visa ett diagram som finns i Inflationsrapporten för att illustreradetta. Det är den blå linjen som är den intressanta här. Den amerikanskaproduktivitetsutvecklingen låg länge på mellan 1 och 1 ½ %. Man har nusedan början av 90-talet upplevt den, tror jag, längsta konjunkturen historisktsett - det är en fantastisk utveckling. Det vanliga mönstret i alla konjunkturesom har rått i och i som jag kan överblicka är att produktivi-tetsökningstakten faller mot slutet av konjunkturen. Men det som händer härär att den accelererar - och den accelererar inte lite. Den fortsätter också ataccelerera. Det är detta som är det intressanta; här ligger produktivitetsök-ningstakten uppe på tal som man bara inte trott varit möjliga. Det är litegrann som i skiftet mellan 60- och 70-tal. Vem visste att produktivitetsök-ningstakten bara skulle sjunka ihop i västvärlden i samband med oljekrisenoch allt vad som hände ?Plötsligt inträffar detta, utan att vi riktigt kan greppa om mekanismerna. Dåär det klart att en stackars prognosmakare, vare sig han är byråkrat ellerjobbar på någon bank eller på , riskerar att hamna lite felMen det viktiga är att man lär sig någonting av detta prognosfel, och gradvisförsöker att rätta till det och fånga in förloppet. Det hoppas jag att man skasäga att gjorde , när man om kanske blickar tillbaka på den.Lena Ek (c): Jag hoppas att vi allihop lär oss av historien - det är väl en froförhoppning som alla kan instämma i. Men jag tänker på som handlade om fastighetsmarknaden och hushållens inställning ochbelåningsgrad i . Vi har väldigt stora förändringar i världsekonomin,för att använda riksbankschefens egna ord, och det tycker jag inte är någotunderstatement. Tittar man på hushållens förmögenheter ser man att summanav aktieinnehavet har ökat . Fondandelarna har ökat med42,. Även om det fortfarande inte är mer än kanske en tredjedel i reellabelopp av värdet av hus och fritidshus som hushållen har, så är ökningsgra-den och kurvan anmärkningsvärda.Man kan kombinera detta med den fråga som har ställts förut om det härmed bensinen på förväntningsbrasan när det gäller aktiemarknadens utveck-ling, och jämföra det med en del av de stora IT-företagen - vibehöver inte nämna några namn, men det finns ju några som egentligen integår med vinst alls, men som börjar få en väldig tyngd på alla världens börser.Statistikunderlaget och framförhållningen hos i det läget är avpyramidal betydelse om man väger ihop de här olika faktorerna.Jag vill fråga igen om förändringsarbetet: När tycker ni att ni har ändratstatistikunderlaget? Vi fick ju ett meddelande vid hearingen för ett par veck-or sedan om att statistikarbetet stämmer med den gamla ekonomin, menkanske inte fångar upp tendenserna i den nya.Urban : Vi måste förstå vidden av den här frågan. Det handlar inteom en omläggning av något datorsystem på eller att vi får in enperson med någon särskild kompetens, och att vi i och med det hittar rätt iprognoserna igen. Prognosarbete världen över är en oerhört lukrativ verk-samhet. Det finns tusentals och åter tusentals personer som engagerar sig idetta arbete för att kunna förutspå den ekonomiska utvecklingen, för attkunna förstå börsutvecklingen och för att förstå marknadsutvecklingen istort. Det enda man kan säga om allt detta arbete är att det slår mer ellermindre fel över tiden. Så är det, och man får hoppas att det slår lika mycketfel åt båda hållen så att man i stort sett hamnar rätt.Det som vi diskuterar här, och det som är intressant med fråga, är ifall det finns något systematiskt fel som har slagit underflera år. Man kan säga att det förefaller som om prognosmakare har under-skattat denna effekt. Vad vi kan göra nu är att säga: Okej, det kan vara så attvi ska ändra vissa parametrar. Vi gjorde det i . Men detär inte förrän man har upplevt en, två eller tre konjunkturcyklar som man vethur den trendmässiga utvecklingen har förändrats. Vi kan ta klimatfaktornsom exempel. Det faktum att vi har varmt nu - innebär det att det är en cyk-lisk historia som gör att temperaturen på jorden har stigit någon grad? Ellerär det en klimatfråga, en trendmässig fråga? Alla forskare säger: Det där fårvi vänta för att få veta. Så är verkligheten - så osäker trorjag att den är.Jag tycker att det viktiga för att hantera detta är att vi sätter oss ned ofta,på statistiken med friska ögon och frågar oss: Hur ser det ut nu? Vi sätter ossned var sjätte till åttonde vecka. Vi gör inflationsprognoser fyra gånger omåret, och vi ändrar uppfattning gradvis om olika variabler. Det har vi gjortden här gången, och det har vi gjort tidigare. Vi anpassar politiken stegvis.Ser vi på utvecklingen under de år som har gått tror jag inte att vi kan hoppaspå en underliggande inflationsutveckling som ligger på exakt , utan denkommer att variera lite grann. När de som kommer efter oss sitter här ochtittar på den här perioden tror jag att de i stort sett kommer att tycka att dehela såg ganska hyggligt ut.Ordföranden: Jag ser ingen som ytterligare begär ordet. I så fall vill jag tackalla er som har visat intresse för finansutskottets utfrågning, inte minst ersom har följt utfrågningen via talsvar. Jag vill givetvis rikta ettsärskilt tack till riksbankschefen för intressanta och värdefulla svar, och ävetill personal som har stått för arrangemanget av utfrågningen.Rummet här intill är förberett om det finns journalister som vill ställa frå-gor, och om riksbankschefen är lika beredvillig att svara på frågor i ytterligare en omgång, till medierna.Jag ber att få förklara utfrågningen avslutad.Repurchase agreements, dvs.