bet · GO01UU2 · 2000-11-21 00:00:00 — Detta kan möjligen förklaras av bristande kunskap omutvecklingsländernas potential - bilden av u-världen är ofta alltförensidigt negativ, präglad av elände och hopplöshet. Det kan ocksåförklaras av bristande kunskap om utvecklingssamarbetets inriktning.Det är betydelsefullt att informationen om det multilateralautvecklingssamarbetet förbättras. Detta gäller inte minst Europeiskaunionens utvecklingssamarbete. Det är också viktigt att gefolkrörelserna bättre förutsättningar att verka på såväl den europeiskasom den multilaterala debattarenan.Målet för verksamheten inom rekrytering och resursbasutveckling är attutvidga, utbilda och öka utnyttjande av den svenska resursbasen i detbilaterala och multilaterala utvecklingssamarbetet samt att öka andelenkvalificerad svensk personal i prioriterade internationellaorganisationer. Vidare skall utveckling av resursbas och utnyttjande avsvensk expertis på området demokrati och mänskliga rättigheter ges högprioritet.Satsningen på kompetens- och kapacitetsutveckling har också resulterat idet nya utbytesprogrammet kallat Linnaeus-Palme-programmet. Programmetmöjliggör en stipendie- och utbytesverksamhet för studenter och lärarevid svenska universitet och högskolor samt motsvarande institutioner iutvecklingsländer.Samarbete med länder och regionerAfrika (propositionen avsnitt 3.5 s. 47-52)Inom ramen för det bilaterala utvecklingssamarbetet fortsätter Sverigeatt bidra till att motverka orsakerna och riskerna för konflikter.Sverige ger stöd till afrikanska regionala och subregionalaorganisationer för att stärka deras förmåga att förebygga och hanterakonflikter. Väpnade konflikter inom och mellan stater präglar alltjämtstora delar av . Det gäller bl.a. i ,, , , och mellan och Eritrea.Dessa konflikter medför förstörelse och mänskligt lidande. De försvårarutveckling och långsiktigt utvecklingssamarbete.Det finns dock ljusare inslag i Afrikabilden. Demokratiska val har under1990-talet genomförts i flera . Trots inrikespolitiskaproblem och konflikter fortsätter demokratiseringen i . I Senegalhar presidentval och maktväxling ägt rum under fredliga former. IZimbabwe har, trots många problem och övergrepp, ett starktoppositionsparti tagit säte i parlamentet. Många harblivit öppnare och olika grupper i samhället har fått möjlighet attuttrycka sina intressen och ambitioner på ett friare sätt än tidigare.För att den utbredda fattigdomen skall kunna minskas krävs en betydligthögre tillväxttakt med en sådan inriktning att den kommer de fattigaregrupperna till godo. Stödet till ekonomiska reformer och skuldlättnaderoch individuella landprogram måste utformas så att de bidrar till enväsentligt ökad tillväxttakt. Biståndet måste utformas så att det bidrartill att samarbetsländerna i ökad utsträckning kan mobilisera egnaresurser för sin utveckling. Detta är en förutsättning för en på sikthållbar ekonomisk utveckling.Regionalt samarbete är centralt för att främja politisk stabilitet ochekonomisk utveckling. Regeringen antog riktlinjer för svensktstöd till regionalt samarbete i söder om under perioden1999-2000. Ett fördjupat strategiarbete skall genomföras utifrån deerfarenheter som inhämtas under perioden.Utvecklingssamarbetet med utökas nu successivt i enlighet medde riktlinjer för ett ökat samarbete med som regeringen antogvåren 1999. Utöver fortsatt stöd till förbereds samarbetemed och , två av världens allra fattigaste länder.Insatserna i dessa båda länder avser områden som demokrati, mänskligarättigheter, miljö och tillväxtinriktad fattigdomsbekämpning. Ensärskild strategi för Stora sjöregionen (, ochDemokratiska republiken ) har därför utarbetats för perioden2000-2001. Grundtanken är att önskar fördjupa sitt engagemang iregionen i den mån den politiska utvecklingen tillåter.Samarbetet med illustrerar hur traditionelltutvecklingssamarbete gradvis kan övergå till ett bredare partnerskap. Enbilateral kommission har upprättats i syfte att underlätta dennaövergång.Utvecklingen i är oroande och inget nytt samarbetsavtal medZimbabwe har slutits. Inriktningen och omfattningen av samarbetet medZimbabwe kommer att bestämmas av den politiska utvecklingen i landet.Med hänsyn till de stora reservationerna i utvecklingssamarbetet medbåde och och med beaktande av den osäkerhet somkonflikten alltjämt utgjorde för det fortsatta samarbetet har regeringenbeslutat att sänka landramarna till de bägge länderna. Det är en centraluppgift att bistå parterna i att finna en politisk lösning ochåteruppbygga förtroendet mellan länderna.MotionernaI motion 2000/01:U213 (c) yrkande 23 anser att iutvecklingssamarbetet med de afrikanska samarbetsländerna bör lyfta framnödvändigheten av en mer ändamålsenlig jordbrukspolitik. Erfarenheternafrån framgångsrika länder understryker behoven av satsningar påjordbruket. Den ojämna fördelningen av jordbruksmarken är på många hålli det största strukturella hindret för utveckling. Brukningsrättkan inte ersätta den trygghet och långsiktighet som kännetecknarägandeformen. Stöd till jordreformer bör sålunda spela en framträdanderoll i det svenska biståndet. Jordreformer måste ske med respekt för denenskilda äganderätten. För att stärka kapitalförsörjningen i Afrikaanser att förutsättningarna för en nordisk Afrikafond börutredas. Detta skall ses som ett komplement till ordinariebiståndsverksamhet.I motion 2000/01:U612 (v) yrkande 1 konstaterar attsituationen i krig är på väg att ljusna, men attmycket arbete återstår när det gäller att bygga upp en fungerandestatsmakt. Ett bistånd till återuppbyggnad skulle ligga väl ilinje med politik att stödja länder i och särskilt defattigaste länderna. I yrkande 2 framhålls att det svenska biståndet iett första skede bör inrikta sig på desarmering av de minor som efterkriget finns spridda över stora områden i . I yrkande 3 framhållsatt EU:s bistånd är starkt koncentrerat till och inte på defattigaste länderna i . Det vore därför av betydelse om Sverigesom ordförandeland inom EU kunde driva på organisationen att öka sittstöd i olika former till Somalia.I motion 2000/01:U620 (m) yrkande 1 framhåller atterfarenheter från de snabbväxande länderna i som på kort tidavvecklat fattigdomen visar hur viktig tidsaspekten är i biståndet. Ettkraftfullt initialt bistånd som ger en god start, men som trappas nedinom en bestämd tid, är att föredra framför nuvarande ordning. Biståndettill skall ha som övergripande mål att främja en snabb utrotningav fattigdomen. I yrkande 2 understryks att genom upprättandet av enafrikansk motsvarighet till kan arbetet för mänskligarättigheter underlättas. Det är viktigt att det i skapaskraftfulla samarbetsorganisationer som stöder och hjälper de enskildaländerna att utveckla och hålla fast vid mänskliga rättigheter,demokrati och utvecklingen av marknadsekonomin.I motion 2000/01:U620 (m) yrkande 5 framhålls att den utvecklingspolitiksom har förts i huvuddelen av inte varit särskilt framgångsrikens under fredliga förhållanden. Att från sida fortsätta medbiståndsprogram som har pågått i uppåt och som gettmycket magert resultat är inte rimlig politik. Biståndet måste därförbli mer resultatinriktat. Vidare i, yrkande 6, framhålls att sjukdom ochohälsa är ett dominerande problem som både är en orsak till och ettresultat av underutvecklingen. Ett stort problem är att få frameffektiva och billiga mediciner mot tropiska sjukdomar men det är inteekonomiskt lönsamt att satsa forsknings- och utvecklingspengar påsjukdomar som nästan bara förekommer i världens fattigaste länder. Enlösning på detta problem kan vara en modell där EU lovar att köpa etteffektivt malariavaccin till 25 miljoner nyfödda om etteffektivt vaccin utvecklas. De mottagande länderna kan tillfrågas om attta en del av kostnaden, men inget land eller organisation ger någraanslag förrän ett effektivt vaccin verkligen existerar.Läkemedelsindustrin skulle stå för forskning och utveckling och förrisken av misslyckade projektI motion 2000/01:U620 (m) yrkande 7 framhålls att en första långsiktigåtgärd är att i verklig mening ge möjlighet för länder att frittfå exportera varor och tjänster till de utvecklade länderna. EuropeiskaUnionen och övriga i-länder bör undanröja sina handelshinder, inte minstvad gäller jordbruksvaror. bör genom EU driva frågan omavskaffade tullar och handelshinder gentemot i WTO. Därmedskapas förutsättningar för sunda handelsförhållanden, vilket är en godgrund för en både snabb och långsiktig välståndsökning. I yrkande 8framhåller motionärerna att en del av problemen med bistånd tillkorrumperade eller misskötta länder kan avhjälpas genom att kanaliserabiståndet till andra parter än regimerna. Därför bör en ökad andel avbiståndet gå till frivilligorganisationer. Bistånd som inte främjarutvecklingen bör avvecklas.Systemet med landramar bör avskaffas till förmån för avtal, med striktavillkor vad gäller korruption, effektivitet och demokratiutveckling. Iyrkande 9 konstateras att, förutom etablerandet av institutioner somfrämjar fred och mänskliga rättigheter, kan freden underlättas genom attde biståndsströmmar som går från västvärlden till de afrikanska ländernaomdirigeras. En grundläggande regel måste vara att inget stöd skall gestill statsmakter som för anfallskrig. I yrkande 10 framhålls att denorimliga skuldbelastningen inte sällan är ett resultat av vanstyre ochkorruption. EU bör kunna ta ett särskilt ansvar för att finansiera enskuldavskrivning i i samverkan med övriga i-länder. Det viktigamed skuldavskrivningarna är att de sker på ett sådant sätt att defaktiskt främjar utvecklingen och inte göder korruption och vanstyre.Vidare i, yrkande 11, krävs att skuldavskrivningar till ett u-landsstatsmakt skall förknippas med mycket bestämda villkor att de medel somfrigörs i form av uteblivna ränte- och amorteringskostnader direktskall användas för satsningar på nyckelområden som grundläggandeutbildning och hälsovård. I motion 2000/01:U620 (m) yrkande 12 krävs attfrivilligorganisationerna bör få en utökad roll i biståndet.I motion 2000/01:U620 (m) yrkande 13 konstateras att bistånd ofta gesmed utgångspunkt i givarlandets perspektiv. Motionärerna menar att detinte är rimligt att utvecklingsfunktionen på Sida är förlagd tillSverige, med dess stora mentala avstånd till ett u-lands verklighet. Föratt verkligen förstå utvecklingens villkor och problem bör man leva sånära dess problem och möjligheter som låter sig göras. Därför bör Sidasutvecklingsfunktion finnas i södra , förslagsvis i Moçambique.Ekonomiska och administrativa funktioner kan dock väl finnas kvar iSverige.I motion 2000/01:U631 (v) yrkande 1 konstaterar attkriget mellan och i grunden är en gränstvist och attsöka lösa en sådan med vapenmakt tillhör en förgången tid. Eritreabehöver all hjälp för att klara folkets försörjning. Det är på Eritreasområde som kriget förts, och där har förödelsen varit som störst. Därföranser att bör beviljas katastrofhjälp föratt klara den akuta folkförsörjningen och, i yrkande 2, att landet ocksåerhåller mer långsiktig hjälp för återuppbyggnaden. Även motion2000/01:U602 (kd) behandlar situationen i och kräver attbiståndet återupptas.Utskottets övervägandenMotionerna U213 (c) yrkande 23, U612 (v) yrkandena 1-3, U620 (m)yrkandena 1, 2 och 5-13, U631 (v) yrkandena 1 och 2 samt U602 (kd)behandlar alla situationen i och det svenska biståndet tillAfrika.Utskottet instämmer i motionärernas syn på jordbrukssektorns viktigaroll från försörjningssynpunkt, för såväl föda som de kontanta inkomstersom produktionen kan ge.Vad gäller förslaget om nordiska fonder för finansiering vill utskottetpeka på existerande sådana, såsom NIB (Nordiska Investeringsbanken), NDF() och NORSAD. Även inom ramen för det svenskabiståndet finns instrument som till exempel Swedfund.Utskottet menar att privat kapital söker sig i mindre utsträckning tillAfrika, jämfört med till exempel många regioner i . Inombiståndssamarbetet stöds bl.a. processer som syftar till en mertillväxtfrämjande politik med tydlig fattigdomsinriktning. Denutvecklingsmiljö som det svenska biståndet ger stöd till sammanfallerhärvidlag till viss del med den miljö som drar till sig privatakapitalflöden.Genom att på detta sätt arbeta både med att bidra till att skapa enmiljö för investeringar - som därmed kan dra till sig kapitalflöden -och genom finansieringsinstrument stärks kapitalförsörjningen i Afrika.Med vad som ovan anförts avstyrker utskottet motion U213 (c) yrkande 23.Sverige ger ett omfattande humanitärt bistånd till . 1999beslutades om ett treårigt stöd om föråteruppbyggnaden i landet. Utgångspunkten för biståndet till ärnationell försoning och stabilitet, återupprättandet av enhetoch territoriella integritet. Detta utgör inget hinder för att stödjainsatser i de områden där initiativ tagits eller tas för att bygga uppregionala administrationer. Återuppbyggnadsinsatser i södra harhittills inte varit möjliga på grund av det instabila läget ochfrånvaron av regional administration. Stödet, som hanteras av Sida,kanaliseras i första hand genom FN-organ och svenska enskildaorganisationer.En fredskonferens genomfördes och leddefram till att en övergångsledning utsågs. Denna övergångsledning stårinför stora utmaningar, framför allt som företrädarna för desjälvutnämnda administrationerna i Puntland och Somaliland valtatt ställa sig utanför fredsprocessen.Svenskt agerande i sker framför allt inom ramen för en gemensamEU-politik. Implicit ställer EU både dialog och mer långsiktigtutvecklingssamarbete för återuppbyggnad i utsikt under förutsättning attparterna för konstruktiva samtal för att återupprätta fred och nationellenighet. Av särskild vikt är stödet till återuppbyggnadsprogrammet ochminröjningsprogammet.Med vad som ovan anförts anser utskottet motion U612 (v) yrkandena 1-3besvarad.Utskottet har inhämtat att ger ett omfattande stöd tillhumanitära insatser i . har beslutat om39,i humanitärt bistånd till . Av dessa medelutgör bidrag till UNHCR:s program för Eritrea.Eritrea erhåller långsiktigt bistånd från . I december 1999halverades landramarna till både och , dels på grund avden osäkerhet konflikten innebar för det fortsattautvecklingssamarbetet, dels på grund av stora reservationer. De nyalandramarna för fastställdes till för Eritreaoch för . Gällande samarbetsavtal med Eritrealöper ut den 31 december 2000.Med anledning av de förnyade striderna från fastslogsatt inga nya åtaganden tills vidare skulle göras förutvecklingssamarbete med eller . Detta gäller även nyaåtaganden inom ramen för pågående program. Först när FN:s fredsbevarandestyrka finns på plats, de etiopiska trupperna dragits tillbaka, enbuffertzon upprättats samt att fredssamtalen återupptagits och gjortkonkreta framsteg torde det kunna bli aktuellt att frångå dennainriktning.Den 18 juni undertecknades en överenskommelse om eld upphör, vilkenhittills har respekterats av både och . Med hänvisninghärtill beslutades att avtal som förfaller inom ramen fördet svenska utvecklingssamarbetet skall kunna förlängas utan tillförselav nya medel. Nya åtaganden är dock fortsättningsvis beroende avgenomförandet av överenskommelsen om eld upphör och visad reellfredsvilja.Med vad som ovan anförts anser utskottet motionerna U631 (v) yrkandena 1och 2 samt U602 (kd) besvarade.Utskottet konstaterar att svårigheten att få fram effektiva och billigamediciner mot tropiska sjukdomar blivit alltmer akut förutvecklingsländerna. Åtskilligt arbete pågår för att försöka lösa dennafråga, och en rad olika initiativ har tagits. Regeringen har ibudgetpropositionen uttalat sitt stöd för GAVI, det globalavaccininitiativet från WHO och i samarbete med . Detta syftar till att barn skall vaccineras mot devanligaste barnsjukdomarna. har donerat ochNorge l miljard norska kronor för vaccinering och forskning.Ännu ett initiativ togs av i ett meddelandetill ministerrådet och om accelererade insatserriktade mot omfattande smittsamma sjukdomar (hiv/aids, malaria ochtuberkulos) inom ramen för arbetet att minska fattigdomen. Att få framvacciner och läkemedel för utvecklingsländernas behov är för närvarandeav största vikt. Men problemen är vidare än så. Sjukvårdssystem ochinfrastruktur behöver utvecklas och en helhetssyn i ländernasutvecklingsstrategier åstadkommas. Inte minst accentueras detta avhiv/aids med dess enorma hot mot befolkningarna världen över.Med vad som ovan anförts anser utskottet motion U620 (m) yrkande 6besvarad.Utskottet kan konstatera att i ett internationellt perspektivhar genomfört en långtgående decentralisering och delegering avbeslutsfattande till de integrerade biståndsambassaderna. En stor del avförberedelse- och genomförandearbetet sker redan i fält i enskildaländer. Flera olika regionala kontor med specialinriktning finns ocksåetablerade i den svenska biståndsorganisationen, senast med upprättandetav ett regionalt hiv/aidskontor i . Det är dock olämpligt attflytta ut hela funktioner från Sida till ett enskilt land. Det skulletroligen vara till förfång för det globala samarbetet med andra länderoch organisationer.Därmed avstyrker utskottet motion U620 (m) yrkande 13.Utskottet menar att nedanstående yrkanden i Moderata samlingspartietsmotion om tar upp frågor som inte är specifika för utanäven gäller för utvecklingsländer i andra delar av världen.I motion U620 (m) yrkande 1 krävs att biståndet skall främja en snabbutrotning av fattigdomen som övergripande mål.Utskottet menar att det svenska biståndet har som övergripande mål attminska fattigdomen, vilket slogs fast redan i prop. 1962:100 ochpåföljande riksdagsbeslut. Det internationella samfundet har dessutomantagit (, Shaping the 21st Century, 1996) ett konkret mål atthalvera andelen av den extremt fattiga befolkningen - dvs. den med eninkomst under en eller - till år 2015.I uppdraget till den parlamentariska utredningen för en globalutvecklingspolitik ingår att se över målbilden för utvecklingssamarbetetsamt att föreslå åtgärder för en ökad samstämmighet mellanpolitikområdena.Med vad som ovan anförts anser utskottet motion U620 (m) yrkande 1besvarad.Utskottet delar vidare motionärernas uppfattning, i yrkande 2, om atträttsstaten, respekt för mänskliga rättigheter, demokrati ochmarknadsekonomi är väsentliga delar i utvecklingssamarbetet. Regeringenssyn på dessa frågor och hur de förhåller sig i relation till detövergripande målet att höja de fattiga folkens levnadsnivå utvecklas iskrivelserna "De fattigas rätt - vårt gemensamma ansvar" (1996/97:169),"Demokrati och mänskliga rättigheter i utvecklingssamarbete"(1997/98:76) samt "Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik"(1997/98:89), vilka samtliga riksdagsbehandlats.Utskottet menar att det krävs försiktighet med att föreslå upprättandetav panafrikanska organisationer efter europeiskt mönster. Behoven kan ivissa fall täckas genom att stärka existerande organisationer som OAUoch UNECA.Med vad som ovan anförts anser utskottet motion U620 (m) yrkande 2besvarad.Utskottet har inhämtat att UD och Sida har intensifierat arbetet medmål- och resultatstyrning i biståndet. En gemensam arbetsgrupp lade ijuni fram en rapport över det fortsatta arbetet. Rapporten föreslårnya riktlinjer beträffande strukturen på Sidas budgetanslag samt enklassificering av Sidas verksamheter i sektorer och biståndsformer.Rapporten föreslår att utvärderingar skall utnyttjas flitigare i syfteatt bedöma hur Sidas verksamhet påverkar det övergripande målet attminska fattigdomen. Rapportens slutsatser reflekteras i åretsbudgetproposition och kommer att utgöra bas för kommande regleringsbrev.Med vad som ovan anförts anser utskottet motion U620 (m) yrkande 5besvarad.Utskottet menar att utvecklingsländerna måste ges möjlighet att fritt fåexportera varor och tjänster till de utvecklade länderna. EuropeiskaUnionen och övriga i-länder bör verka för att undanröja sinahandelshinder, inte minst för jordbruksvaror. bör genom EU i WTOdriva frågan om avskaffade tullar och handelshinder gentemot u-länderna.Därmed skapas förutsättningar för sunda handelsförhållanden, vilket ären god grund för en både snabb och långsiktig välståndsökningMed vad som ovan anförts anser utskottet motion U620 (m) yrkande 7besvarad.Utskottet konstaterar att biståndet är mångfacetterat vad gälleranslagsfördelning och avtalsformer. En huvudgrupp av samarbetsländer (ca20 st) kännetecknas av långsiktiga samarbetsavtal byggda på svenskalandstrategier för stödet till länderna i fråga. För dessa länder angesdet landramar för biståndets omfattning i samarbetsavtalen. Annatsamarbete grundas på svenska landstrategier eller positionspapper menresulterar inte i samarbetsavtal. I en ytterligare grupp länder utgörsverksamheten framförallt av insatser inom områdena demokrati, mänskligarättigheter, humanitärt bistånd och verksamhet som utförs av enskildaorganisationer. För dessa länder finns vare sig landstrategier ellersamarbetsavtal.För svensk biståndspolitik och biståndsplanering har arbetet medlandramar fungerat tillfredsställande och spelat en viktig rollparallellt med senare års betoning på partnerskapsarbetet. Den framtidabetydelsen av dessa instrument kommer att ses över av denbiståndspolitiska utredningen.Med vad som ovan anförts anser utskottet motion U620 (m) yrkande 8besvarad.Utskottet anser att utvecklingssamarbete med länder som för anfallskrigär svårt att motivera och ansluter sig till motionärerna i så måtto atthuvudregeln bör vara att bistånd inte skall utgå i sådana fall. Det kanemellertid konstateras att allt utvecklingssamarbete inte går tillregimer eller genom statliga kanaler.Humanitärt bistånd, även stat-till-stat, som syftar till att stödjanödlidande i katastrofer och konflikter samt till att avhjälpaomedelbara nödsituationer - även när det gäller länder i krig - måsteaccepteras.Därmed avstyrker utskottet motion U620 (m) yrkande 9.Utskottet anser att skuldavskrivning måste ske på ett sådan sätt att detfrämjar utveckling och därmed fattigdomsbekämpning. Skuldavskrivningarsker inom ramen för reformprogram övervakade av IMF och ochdessa kommer att fortsätta även efter det att länderna genomgått HIPC-processen. Dessa reformprogram har blivit alltmer inriktade påregeringens ansvarstagande, öppenhet och bekämpning av korruption.Med förstärkning av HIPC-initiativet 1999 beslöts även att ett krav förskuldlättnader var att länderna själva formulerade tydligafattigdomsstrategier, s.k. PRSP (Poverty Reduction Strategy Paper).Detta krav är ett uttryck för den ökade internationella samsyn som finnskring hur arbetet med att bekämpa fattigdom kan göras effektivare genomett närmare samspel och en bättre arbetsfördelning mellan de olikautvecklingsaktörerna och det fattiga landet. En förutsättning för att nåframgång med de nya strategierna är att de fattiga länderna självakänner ett starkt politiskt ägarskap och att strategierna har en lokalförankring med ett nära samarbete med det civila samhället, folkvaldainstitutioner, bilaterala givare och relevanta internationellafinansiella institutioner. Tankegångarna bakom lanseringen av vilarpå en ökad förståelse av betydelsen av lokalt ägarskap och behoven av enökad givarsamordning där det är det fattiga landet självt som i ettpartnerskap tar ansvar för sin egen utveckling.Med vad som ovan anförts anser utskottet motion U620 (m) yrkandena 10och 11 besvarade.Utskottet konstaterar att det svenska stödet genom enskildaorganisationer, vilket är en grundpelare i stöd till demokratioch respekt för mänskliga rättigheter, är omfattande och väl känt.Utskottet konstaterar vidare att en internationellt sett mycket storandel av det svenska biståndet går genom folkrörelser och enskildaorganisationer.Med vad som ovan anförts anser utskottet motion U620 (m) yrkande 12besvarad.Asien (propositionen s. 48)I finns närmare tre fjärdedelar av världens fattiga. Samtidigtfinns där några av världens rikaste länder. Den finansiella krisen1997-1998 avbröt av snabb ekonomisk tillväxt i ett antalländer i regionen.