bet · GN01KU20 · 2000-05-24 00:00:00 — Även Riks-bankens beslutanderätt om centralkurser och bandbredd har stor betydelse förRiksbankens möjlighet att uppfylla prisstabilitetsmålet och därmed för pen-ningpolitiken. Dessa beslut omfattas således också av instruktionsförbudet.- - -Hur bör instruktionsförbudet regleras?Instruktionsförbudet omfattar som nämnts ovan ett stort antal uppgifter somfullgörs av , eller närmare bestämt direktionen. är enmyndighet under och dess uppgifter framgår av lag. Om riksdagenvill förändra uppgifter krävs det således lagform.Genom att det krävs lagform ges ECB möjlighet att framföra sina syn-punkter på om ett lagförslag kan innebära otillåtna instruktioner. Detta harsin grund i att det åligger varje medlemsstat enligt artikel 105.4 i EG-fördraget att inhämta ECB:s synpunkter på förslag till rättsregler inom ECB:sbehörighetsområde.I 11 kap. 2 och 7 §§ regeringsformen har domstolarna och förvaltnings-myndigheterna tillförsäkrats ett skydd mot instruktioner från ochmyndigheter, däribland regeringen, när det gäller rättstillämpning respektivemyndighetsutövning mot enskild och tillämpning av lag. Bestämmelsernapåminner om vad fördraget föreskriver beträffande instruktionsförbudet förde nationella centralbankerna och syftar till att garantera oberoende irättstillämpningen. Ett liknande oberoende skall tillförsäkras ifråga om utövande av penningpolitiken. En uttrycklig bestäm-melse som syftar till att garantera oberoende bör därför på sam-ma sätt införas i regeringsformen.- - -EG-fördragets instruktionsförbud riktar sig dock inte enbart till den somlämnar instruktioner utan innebär också att medlemmar av Riksbankensbeslutande organ ifråga om penningpolitiken, enligt förslag direktionen, intefår begära eller ta emot instruktioner. För det fall en instruktion når en ledamot i direktionen i syftar denna bestämmelse till att hindra attdenne följer instruktionen. Bestämmelsen skall också hindra ledamöternafrån att aktivt söka instruktioner. Denna del av instruktionsförbudet, som intereglerar den inbördes maktfördelningen mellan myndigheter, bör placeras iriksbankslagen där övriga bestämmelser om direktionen och dess arbetsupp-gifter finns samlade. Om en ledamot av direktionen bryter mot instruktions-förbudet bör det bedömas som en sådan allvarlig försummelse som utgörgrund för avsättning.Promemoria från RegeringskanslietUtskottet har inhämtat en promemoria i ärendet från , bila-ga A 7.1.2. I promemorian anges under rubriken bl.a. att finansmi-nisterns avsikt inte varit att bestämma hur skall besluta i frågorsom rör penningpolitik utan att han gjort ett inlägg i den ekonomisk-politiskadebatten baserat på regeringens ekonomiska bedömning.UtfrågningBosse har vid utfrågning inför utskottet , bilagaB 3, bekräftat uttalandet: "Jag utgår från att inte höjer räntan såatt det försvårar en minskning av arbetslösheten." Han sade vidare att hananser det vara ett rätt självklart konstaterande. Det var enligt ettinlägg i den allmänna debatten och han tycker som ytterst ansvarig för denekonomiska politiken att det är viktigt att väga in sysselsättningsaspekterna.Någon instruktion var det inte fråga om.Utskottets bedömningLiksom vid tidigare granskningar som rört uttalanden av statsråd konstaterarutskottet som en utgångspunkt att statsråden i likhet med andra medborgarehar rätt att göra uttalanden i olika sammanhang. Utskottet har dock ansett attvissa särskilda hänsyn kan behöva tas, bl.a. kan auktoritativa uttalanden avstatsråd i enskilda fall skapa en risk för att den självständighet som enligtregeringsformen skall tillkomma domstolar och förvaltningsmyndigheteräventyras. Regeringsformen innehåller numera en särskild bestämmelse somskall tillförsäkra ett liknande oberoende i fråga om bankensutövande av penningpolitiken. Detta ger anledning för statsråd att ta särskildahänsyn även i fråga om uttalanden som berör detta ämneÄrendet föranleder inte något ytterligare uttalande.7.2 Statsminister uttalande omBarsebäcksmåletÄrendetI en anmälan till , bilaga A 7.2.1, har begärts attut- skottet skall granska om ett uttalande av statsminister för- enligt med grundlagens krav att ingen myndighet får bestämma hurdomstol skall döma i det enskilda fallet eller hur domstol i övrigt skalltillämpa rätts- regel i särskilt fall (11 kap. 2 § regeringsformen).Anmälaren anför att stats- ministerns uttalande kan ses som ett sätt attförsöka påverka Regeringsrättens pågående prövning. Vad som åsyftas ärmålet om rättsprövning avseende regeringens beslut angående upphörande avrätten att driva kärnkraftsreak- torn . Anmälaren berör reglernaom skyldighet att inhämta för- handsbesked från och dentidsutdräkt som en begäran om ett sådant besked skulle kunna föra med sig.Han anför vidare att regeringen med hänsyn till sina tidigareenergiuppgörelser sannolikt hade ett intresse av ett snabbtställningstagande i enbart svensk domstol.BakgrundRegeringen beslutade med stöd av lagen (1997:1320) omkärnkraftens avveckling att rätten enligt regeringens beslut den 6 februari1970 och att driva kärnkraftsreaktorn föratt utvinna kärnenergi skulle upphöra att gälla vid utgången av juni 1998.Beslutet innehöll vissa ytterligare moment, som inte återges här.I enlighet med lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbe-slut ansökte (), och PreussenElektraAktiengesellschaft om rättsprövning av regeringens beslut. De två senarebolagen begärde i andra hand resning i regeringens ärende. Sökandena yrka-de att regeringens beslut skulle upphävas. Regeringen bestred bifall till dessayrkanden.För det fall att Regeringsrätten skulle finna rättsläget oklart när det gällerEG-rättsliga frågor som aktualiserades i ansökningarna yrkade sökandena attRegeringsrätten skulle inhämta förhandsavgörande från EG-domstolen.Regeringen bestred bifall till dessa yrkanden.I sin ansökan om rättsprövning yrkade BKAB att Regeringsrätten enligt4 § lagen om rättsprövning skulle bestämma att regeringens beslut tills vidareinte skulle gälla. höll Regeringsrätten muntlig förhandlingför behandling av detta yrkande. Genom beslut förord-nade Regeringsrätten att regeringens beslut tills vidare inte skulle gälla. Den8-10 september 1998 hölls ytterligare en muntlig förhandling.Regeringsrättens dom meddelades . Domen innebar attregeringens beslut skulle stå fast, dock att rätten att drivakärnkraftsreaktorn inte skulle upphöra förrän vid utgången avnovember 1999. Regeringsrätten ansåg att det inte behövdes någotförhandsbesked från EG- domstolen.Statsministerns uttalandeAnmälningen avser ett uttalande av statsministern i den 23 maj1999. I uttalandet anförde statsministern på tal om Regeringsrättenspågåen- de prövning bl.a. att "frågan förs ju inte till Europadomstolenutan avgörs i ". På intervjuarens följande fråga varför frågan inteavgjordes i Euro- padomstolen svarade statsministern vidare att "det vetinte jag det var inte regeringen som avgör den saken utan det gör domrättsliga instanserna". Intervjuaren: "Hur betraktar Du det, vilkamöjligheter ger det?" Statsminis- tern: "Ja, det blir ju i alla fall ensnabbare hantering." En utskrift av radioin- slaget återfinns i bilaga A7.2.2.Utskottets bedömningSom utskottet har anfört är en utgångspunkt att statsråd i likhet medandra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang. Utskottethar dock ansett att vissa särskilda hänsyn kan behöva tas, bl.a. kan auktorita-tiva uttalanden av statsråd i enskilda fall skapa en risk för att den självständighet som enligt regeringsformen skall tillkomma domstolar och förvalt-ningsmyndigheter äventyras.Vad som förekommit i det fall som är aktuellt ger inte anledning till nå-got uttalande av konstitutionsutskottet.7.3 Statsrådet uttalande om FärnebofolkhögskolaÄrendetI en granskninganmälan, bilaga A 7.3.1, anförs att utskottet bör granskastatsrådet agerande i frågan om bidrag till Färnebofolkhögskola. Enligt anmälaren har vid riksdagensfrågestund gjort uttalanden som kan antas ha påverkatFolkbildningsrådets handläggning av frågan om statsbidrag till folkhögsko-lan.Bestämmelser om är en ideell förening som enligt sina stadgar har till upp-gift att för medlemmarnas räkning fullgöra det som regering och riksdagkräver för att statsbidrag skall utgå till den verksamhet som bedrivs av stu-dieförbund och folkhögskolor. Medlemmar i folkbildningsrådet är , Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisation och Lands-tingsförbundet.Enligt 11 kap. 6 § tredje stycket regeringsformen kan förvaltningsuppgifteröverlämnas till andra än myndigheter: bolag, förening, samfällighet, stiftelse,registrerat trossamfund eller någon av dess organisatoriska delar eller tillenskild individ. Innefattar uppgiften myndighetsutövning, skall det ske medstöd av lag.Enskilda som får förvaltningsuppgifter överlämnade till sig står formelltinte i lydnadsförhållande till regeringen. Grundlagberedningen uttalade i sittbetänkande att i "den mån organ av detta slag utövar uppgifter, som kanhänföras till den statliga förvaltningen, omfattas de av regeringsformensregler om förvaltningsmyndigheternas verksamhet" (SOU 1972:15 s. 195).Enligt 8 kap. 2 och 3 §§ regeringsformen skall föreskrifter om bl.a. bolagoch föreningar samt om förhållandet mellan enskilda och det allmännameddelas genom lag. Saknas lagstöd kan regeringen således inte föreskrivaeller på annat sätt ge direktiv om att vissa åtgärder inte får vidtas avett enskilt rätts- subjekt.Enligt 7 b § lagen (1976:1046) om överlämnande av förvaltningsuppgifterinom verksamhetsområde prövar frågor om fördelning av statsbidrag mellan folkhögskolor och studie-förbund. I 13 § stadgas att för utövande av förvaltningsuppgift enligt lagengäller de föreskrifter som meddelas av regeringen eller myndighet som rege-ringen utser. Vidare anges att regeringen eller myndighet som regeringenutser kan besluta om undantag från föreskrifterna i lagen.Närmare bestämmelser om bidragsfördelningen finns i förordningen(1991:977) om statsbidrag till folkbildningen. beslutarvilka som skall tilldelas statsbidrag samt fördelar tillgängliga medel mellandem. Staten anger endast syftena med statsbidragsgivningen till folkbild-ningen. Syftena fastställdes genom beslut med anledning av 1998års folkbildningsproposition (prop. 1997/98:115, bet. 1997/98:KrU17, rskr.1997/98:258). Enligt 2 § förordningen är syftet med statsbidraget till folk-bildningen bl.a. att stärka och utveckla demokratin. skallenligt 3 § kontinuerligt följa upp och utvärdera verksamheten i förhållandetill bl.a. syftena med stödet.Bidragsfördelningen utgör myndighetsutövning.I 1998 års folkbildningsproposition uttalar regeringen att det sedanbudget- gäller nya riktlinjer för hur regeringens styrning avorganisationer som inte är myndigheter skall ske och att dessa riktlinjerhar tillämpats även för . Enligt regeringens mening börvid den fortsatta till- lämpningen av de nya riktlinjerna stor hänsyn tastill att är en del av den fria och frivilligafolkbildningen och till att dess verksamhet därmed inte kan inrymmas i deformer för styrning av myndigheter som gäller i annan verksamhet (prop.1997/98:115 s. 21).Riksdagens frågestundRiksdagsordningens bestämmelser om frågor och frågestund ändrades den 1februari 1996. Ändringen, som bl.a. innebar att institutet skriftligafrågor för muntliga svar försvann och att det i stället infördes ett nyttfrågeinstitut med annan karaktär, grundades på ett förslag avtalmanskonferensen (1995/96:TK1). Enligt 6 kap. 3 § riksdagsordningengäller numera att munt- lig fråga skall framställas vid frågestund somanordnas i kammaren. Frågan skall besvaras omedelbart.Avsikten med ändringen var att bl.a. att förenkla och effektivisera riks-dagsarbetet samt vitalisera frågeinstitutet. Frågestunden skulle utvecklas såatt också ledande partiföreträdare uppmuntrades att delta. skullegöras till en intressant politisk arena (bet. 1995/96:KU18).Färnebo folkhögskolaFärnebo folkhögskola blev självständig folkhögskola efter att sedanmitten av bedrivit kurser i samverkan med andra folkhögskolor.Färnebo är freds-, miljö- och folkhögskola och vill verkaför demokrati, internationell jämlikhet, hushållning med jordens resurser,rättvis fred, jämställdhet mellan könen och mänskliga rättigheter. Under år1999 anordnade folkhögskolan miljökursen Vägmotstånd och direktpåver-kan.Av kursfolder och kurspresentation samt ett schema för miljökursen, bila-ga A 7.3.2, framgår att kursen var en aktionsinriktad miljökurs som vände sigbåde till redan miljöengagerade och nybörjare på området. Kursens målangavs som "att lära oss organisera ett brett motstånd med folklig förank-ring".HändelseförloppetDen hade Aktuellt (och 21.00) inslag om Färne-bo folkhögskola. Inslaget påannonserades: De utbildas i civil olyd-nad och sabotage på skattebetalarnas pengar. I inslaget visadesbilder av förstörda vägmaskiner i ihopklippt med intervjuer medelever som gick på folkhögskolans miljökurs. Enligt anmälaren innehöllinslaget intervjuer med elever som menade att civil olydnad och förstörelseär acceptabla metoder för att påverka samhället.Den 24 november 1999 begärde i en skrivelse till att få del av handlingar kring den aktuella kursen samt andradokument kring skolans verksamhet. Dessutom kallades folkhögskolansstyrelseordförande och rektor till ett samtal den 1 december.Vid frågestund (prot. 1999/2000:33) ställ-de () följande fråga till statsrådet uppgifter i Aktuellt i bedrivs vid folkhögskolan i Öster-färnebo en utbildning som bl.a. skulle innehålla utbildning i sabotage motvägmaskiner och andra ting som är misshagliga för de miljöintresseradeeleverna. Det uppgavs också när det gäller syftena att man samarbetar medvåldsförhärligande grupper som nynazister - uppgifter som inte förnekadesmen som av representanter för de studerande ansågs vara ointressanta. Isamma program uppgav en representant för , som delar utstatligt stöd till folkhögskolorna, att man inte hade möjlighet att ingripa motundervisningen men att man utgick från att folkhögskolorna följde svensklag. Däremot sade representanten att man har anledning att tala med folkhög-skolorna om den bedrivna sabotageutbildningen. Mot den bakgrunden villjag till statsrådet ställa frågan: Vilka åtgärder vidtar regeringenför att garantera att det inte bedrivs sabotageutbildning vid landets folkhög-skolor?Ingegerd lämnade följande svar:Givetvis kan vi från regeringens sida inte acceptera att pengar delas uttill något som kan leda till en kriminell handling. Jag vet nu attFolkbildningsrådet har varit i kontakt med berörd folkhögskola. Från vårsida ser vi att där ska inga medel delas ut när det gäller dylikverksamhet. - - - Det är som handharfördelningen av medlen ut till folkhögsko- lorna. Givetvis ska vi från vårsida lita på att hanterar det här rätt. När situationersom denna uppstår ingriper vi och säger vår åsikt. måste vi,tycker jag, bygga det hela på att människor på ett demokratisktsätt förvaltar den möjlighet de har att bedriva olika former av studier.När missbruk inträder, som det har gjort i det här fallet, ingriper vi. Närdet gäller att lagstiftningsmässigt komma åt dylik verksamhet har vi redanklart tagit avstånd men att inskränka möjligheten att driva studier vidfolkhögskolor är något som jag inte ser någon anledning att ändra i.Samma dag redovisade Aktuellt uttalande i sin 21-sändning varefter inslaget avannonserades på följande sätt: Det sade skolmi-nistern med anledning av Aktuellts reportage från folkhögskoladär man bl.a. bedriver utbildning som beskriver hur man som miljöaktivistsaboterar t.ex. vägmaskiner.Den 8 december 1999 konstaterade att man intefunnit belägg för att den aktuella kursen vid Färnebo folkhögskola genom-förts på ett sådant sätt att den syftat till att utbilda och tränadeltagarna till att genomföra icke lagliga aktioner som också kan innebärarisk för våld mot person eller egendom. Inte heller fann rådet belägg föratt kursen som sådan syftat till och i praktiken gett utbildning för civilolydnadsaktiviteter av icke- våldskaraktär. Däremot ansåg rådet attstyrelsen för och dess ledning inte hade tagittillräckligt ansvar för att fastställa ramar och innehåll för kursen ochatt detta fått till följd att oklarheter uppstått i den presentation somgjorts av kursens syfte, innehåll och utformning. Folkbild- ningsrådetförutsatte därför att Färnebo folkhögskola i samband med verk-samhetsredovisningen för inte skulle rapportera kursen som enstats- bidragsberättigad folkhögskolekurs.Den 2 februari 2000 besvarade en skriftlig fråga frånOwe () om . Frågan gällde om regeringen avsågatt föreslå några förändringar av regelverket för , så attt.ex. Färnebo folkhögskola skulle kunna erhålla statsbidrag och genomföravissa miljökurser . lämnade följande svar.Regeringen och anger syftet med statens bidrag till folkbildningenoch det är uppgift att fördela stödet utifrån dessa syften.Verksamheten regleras i förordningen (1991:977) om statsbidrag till folk-bildningen. Däremot tar inte regeringen ställning till vilka folkhögskolor sombör få bidrag och inte heller vilka kurser som bedrivs på enskilda skolor.Dessa principer för fördelningen fastställdes i bred politisk enighet senast isamband med att behandlade folkbildningspropositionen i juni1998.Jag hyser förtroende för och har inte för avsikt att före-slå några förändringar av reglerna.Promemorior från och RegeringskanslietEfter beslut av utskottet har beretts tillfälle attskriftligen kommentera granskningsanmälningen. Vidare har utskottet genomen skri- velse till beretts tillfälle att lämnakommentarer till anmäl- ningen.FolkbildningsrådetFrån har utskottet fått dels en promemoria dagtecknadden om rådets hantering av frågorna kring Färnebo folk-högskolas miljökurs, dels ett yttrande av den 25 februari 2000.I promemorian, bilaga A 7.3.3, redogörs det för rolloch uppgifter när det gäller bidragsfördelning samt uppföljning ochutvärdering av verksamheten. Det anges med hänvisning till 1991 årsfolkbildningspro- position (prop. 1990/91:82) att folkbildningen självmåste reagera och vidta åtgärder internt om det visar sig att viss bedrivenverksamhet inte uppfyller de villkor som staten angett för att statsbidragskall utgå och att det är viktigt att folkbildningens företrädare självatar ansvar för utformningen av folk- bildningens ideal och etik.Vidare redovisas i promemorian den utredning som genomfördes och dessresultat. Det framgår att rådet inledde en utredning av miljökursen vid Fär-nebo folkhögskola , dvs. dagen efter det att reportagensänt i TV. infordrade handlingar kring kursen samt andradokument kring skolans verksamhet. Dessutom kallades skolans styrelseord-förande och rektor till samtal. Därtill besöktes folkhögskolan varvid sam-manträffande ägde rum med kursens handledare och några av kursdeltagarnasamt skolans ledning och personal. Utredningen gav inte belägg för att kur-sen genomförts på ett sådant sätt att den syftat till att utbilda och tränadelta- garna till att genomföra icke lagliga aktioner som också kaninnebära risk för våld mot person eller egendom. Inte heller gavutredningen belägg för att kursen som sådan syftat till och i praktikengett utbildning för civilolyd- nadsaktiviteter av icke-våldskaraktär.Däremot konstaterades det en del bris- ter och oklara formuleringar ikursfoldern och kurspresentationen, vilket gav anledning tillifrågasättande beträffande syftet med och innehållet i kursen. Det kundeockså ifrågasättas om ansvarsfördelningen, vad gäller kursen i dess helhet,mellan skolans styrelse, lärarna/handledarna samt kursdeltagarna varittillräckligt tydlig.I promemorian redogörs det vidare för beslut den4 angående en av Färnebo folkhögskola anordnad kurs i civilolydnad. uttalade då bl.a. följande.Folkbildningsrådet har den principiella uppfattningen att det är möjligt,t.o.m. önskvärt, att i folkbildningsarbetet belysa och ta upp till debatt olikaföreteelser i samhället - också uppfattningar som ifrågasätter och som före-språkar andra lösningar för medinflytande och beslutsmodeller. Det är, för attinte äventyra yttrandefriheten, angeläget att inte utestänga några demokratis-ka organisationer från möjligheten att t.ex. i samverkan med en folkhögskolaeller ett studieförbund erbjuda sina medlemmar och funktionärer utbildning.Folkbildningens tydliga uppdrag och ambition att stärka såväl individernasförmåga till självständigt ställningstagande som de demokratiska krafternainnebär dock att det går en klar gräns mellan att å den ena sidan belysa ochföra en dialog också med dem som företräder riktningar som inte är bereddaatt respektera demokratiskt fattade beslut och stiftade lagar och å andra sidanuppmuntra och underlätta handlingar som strider mot den gängse rättsupp-fattningen. Det är således enligt styrelsens uppfattning möjligt, inom ramenför det beslut som fattade 1991, för en folkhögskola att t.ex. ge-nomföra en kurs som behandlar begreppet "civil olydnad". Kurs i civil olyd-nad har i minst ett fall tidigare genomförts efter prövning och godkännandeav dåvarande . Även en belysning av innebörden i olikastrategier är möjligt att motivera både i demokratins och civilkuragets intres-se. Däremot är det enligt rådets uppfattning inte möjligt att uppbära statsbi-drag till en kurs som uppmuntrar till aktiviteter som syftar till eller innebären påtaglig risk för att liv och egendom kan komma till skada. Detta är enligtrådets mening olämpligt oavsett det utgår statsbidrag till kursen eller inte.I sitt slutliga ställningstagande konstaterade attdet förelåg en risk för att det sätt på vilken kursen i civil olydnad hade marknadsförts gett intryck av att det fanns ett kursinnehåll som stred mot detangivna syftet att enbart ge kunskap om och diskutera civil olydnad sommetod. Vidare förutsatte att styrelsen för vid sin framtida planering av kurser i civil olydnad beaktade denuppfattning som rådet gett uttryck för samt att kursen i civil olydnad inteskulle rapporteras som en statsbidragsberättigad sådan.Promemorian redovisar avslutningsvis beslut den 8december 1999. I beslutet noterar rådet att det principiella synsätt sommarkerades är tillämpligt. Vidare uttalar rådet attstyrel- sen för och dess ledning inte tagittillräckligt ansvar för att fastställa ramar och innehåll för miljökursen,vilket fått till följd att oklarheter uppstått i den presentation somgjorts av kursens syfte, innehåll och utformning. Folkbildningsrådetförutsatte därför att miljökursen, i sam- band med verksamhetsredovisningenför , inte skulle rapporteras som en statsbidragsberättigadfolkhögskolekurs och att styrelsen för folkhögsko- lan senast den 1 juli2000 skulle redovisa vilka åtgärder som vidtagits för att klarläggastyrelsens och skolledningens ansvarsområden i relation till de övrigafolkhögskoleintressenterna - lärare/personal, kursdeltagare och sam-verkanspartner.I yttrandet, bilaga A 7.3.4, anförs att styrelsens beslut den 8 december 1999angående Färnebo folkhögskolas miljökurs grundades på den utredning sområdets kansli gjort samt på den praxis som anser att rådetstadfäste ärende. Vidare anförs att någon hänsyn till de uttalandeni frågan som gjorts i av statsrådet eller avenskilda riksdagsledamöter inte togs i samband med kansliets utredning ochstyrelsens beslut.RegeringskanslietRegeringskansliet har överlämnat en inom den24 upprättad promemoria till utskottet, bilaga A 7.3.5. I pro-memorian anförs att det redan av bestämmelserna om syftet med statsbidra-get till folkbildningen följer att statsbidrag inte kan lämnas för utbildningarsom syftar till att uppmuntra t.ex. antidemokratiska eller straffbara hand-lingssätt. Statsrådet har i sitt svar på frågavid frågestund konstaterat att gällanderegler inte medger att statsbidrag lämnas till utbildningar som strider mot desyften som anges i förordningen. Hon har emellertid hänvisat tillatt det är som beslutar om statsbidrag. Någon avsikt attgenom uttalandet försöka påverka i dess myndighets-utövning har hon inte haft.Utskottets bedömningFolkbildningsrådet är en ideell förening som har fått i uppgift att fördelastatsbidrag till enskilda subjekt, folkhögskolor och studieförbund.