bet · GO01SoU5 · 2000-11-14 00:00:00 — Dettainnebär att läkarinsatser skall vara tillgängligaunder , vilket också är en förutsättningför att undvika onödiga och för patientenpåfrestande sjukhusinläggningar. Utskottet instämmerdärför i regeringens bedömning att avtalet omutvecklingsinsatser bör resultera i att de som bor isärskilt boende eller har hemsjukvård får enmedicinsk bedömning av läkare när de behöver detsamt konsultation eller hembesök utan dröjsmål.Utskottet vill betona vikten av samverkan mellanlandsting och kommuner. Som ovan anförs har enutredning tillsatts för att se över bl.a. dennafråga. Utredningen skall redovisa sittuppdrag. Utskottet utgår från att regeringenåterkommer till med förslag som syftartill att underlätta samverkan mellan huvudmän.Flera motioner behandlar frågan om stöd tillanhöriga. Anhörigas roll och betydelse somvårdgivare till äldre och människor medfunktionshinder är väl dokumenterad ocherkänd. Som anförs i propositionen är den vård somutförs av familjen och andra närstående mycketomfattande och har sannolikt ökat i betydelse undersenare år. En förutsättning för att patienter ochderas närstående skall våga och orka med vård ihemmet är att de anhöriga ges stöd och avlösning.Som framgår ovan föreslog regeringen ibudgetpropositionen för att ett särskiltstimulansbidrag skall utbetalas under åren1999-2001. I detta sammanhang vill utskottet påpekaatt lämnat en rapportom detta stimulansbidrag (rapportHalvvägs för Anhörig 300 2000:2). Styrelsen anföratt anhörigfrågan har fått en ökad uppmärksamhetbland beslutsfattare, vårdpersonal och allmänhetensamt att uppföljningen visar att utvecklingsarbetethar kommit i gång och att det börjar hända en heldel i kommunerna (s. 8 i rapporten). Utskottet delarregeringens bedömning att det även för tiden efter2001 finns behov av att aktivt arbeta för att stödjaanhöriga som vårdar långvarigt sjuka, äldre ellermänniskor med funktionshinder. Utskottet ser därförpositivt på att den särskilda satsningen för attstödja anhörigvården skall pågå också under åren2002-2004.Sammanfattningsvis föreslår utskottet att riksdagengodkänner vad regeringen föreslår om inriktning ochåtgärder för att förbättra hälso- ochsjukvårdsinsatserna i den kommunala primärvården(avsnitt 7.2). Motionerna So6 (v) yrkande 6, So217(m) yrkande 1, So244 (m) yrkande 1, So321 (v)yrkande 5, So326 (kd) yrkandena 1-5, So342 (m),So363 (kd) yrkandena 6, 8 och 10, So383 (kd)yrkandena 11 och 12, So517 (kd) yrkandena 4, 5 och7-9 och So456 (fp) yrkande 12 avstyrks i den mån deinte anses tillgodosedda med det anförda.Beträffande frågan om delegering avläkemedelshantering har utskottet erfarit attSocialstyrelsen fortlöpande inhämtar information omde eventuella problem som hälso- ochsjukvårdspersonalen möter vid tillämpningen avföreskriften samt att korrigeringar kan komma attgöras om det visar sig att föreskriftensformuleringar lett till att t.ex.sjuksköterskeresurser måste tas i anspråk isammanhang där det inte krävs för patientsäkerheten.Motionerna So231 (s) yrkandena 1 och 2, So269 (kd)och So321 (v) yrkande 6 får därmed anses vara ihuvudsak tillgodosedda.Psykisk ohälsaPropositionenI propositionen anförs att psykiatrireformenshuvudinriktning, att med hjälp av tidiga insatserreducera framtida funktionsnedsättningar, bör liggafast. I detta synsätt ligger enligt regeringen attinsatser i ursprungsmiljön är särskiltbetydelsefulla och att behovet av att samverka medandra är stort och bör intensifieras. Stödet börutvecklas för barn, ungdomar och äldre med psykiskohälsa samt till psykiskt funktionshindrade.I propositionen anförs att avtalet omutvecklingsinsatser bör resultera i att barn ochungdomar som visar tecken på psykiska problemerbjuds tidigt och adekvat stöd samt att vårdbehovenhos ungdomar i börtillgodoses bättre genom samordnade insatser mellanbarn- och ungdomspsykiatrin och vuxenpsykiatrin.Regeringen, och har i avtalet om utvecklingsinsatserenats om att landstingen skall utvecklavårdinnehållet för ungdomar med psykiska problem ochsamtidigt missbruk.Regeringen anför att genom avtalet omutvecklingsinsatser bör insatserna för psykisktfunktionshindrade stärkas. Deras psykiatriska ochsomatiska vårdbehov bör tillgodoses genom enutvecklad samverkan mellan landstingens primärvård,psykiatrin och socialtjänsten.Slutligen anförs att genom avtalet omutvecklingsinsatser bör äldre personer som har behovav psykiatrisk vård identifieras och erbjudasbehandling.MotionerI motion So225 av m.fl. (m) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförs omproblemen i den psykiatriska vården (yrkande 1).Motionärerna anför bl.a. att den psykiatriska vårdenär eftersatt särskilt när det gäller äldre. Vidareanför motionärerna att vården av de allvarligastpsykiskt sjuka blivit lidande genompsykiatrireformen samt att självmordsförsök hostonåringar ökat. Motionärerna påtalar vikten av ökadvalfrihet och rätten till vård (yrkande 2). Iyrkande 3 begärs ett tillkännagivande om vad imotionen anförs om behovet av resursförstärkningartill psykiatrin. Enligt motionärerna krävs ettriktat stimulansbidrag för att komma till rätta medbrister i psykiatrin.I motion So291 av och () begärs att regeringen låter utvärdera psykisktsjuka hemlösa människors situation och föreslååtgärder i enlighet med vad som anförs i motionen.Motionärerna anför att befintliga institutioner inteskall avvecklas i snabbare takt än att man hinner fåfram fungerande alternativ i form av exempelvisgruppbostäder med tillräcklig personal för attupprätthålla tryggheten för de psykiskt sjuka.I motion So439 av () begärs attbarn- och ungdomspsykiatrins organisation, uppgifteroch metoder utvärderas (yrkande 2). Motionären anföratt väntetiderna inom barn- och ungdomspsykiatrin ärmycket långa.I motion So321 av m.fl. (v) begärsett tillkännagivande om psykiatrins inriktning(yrkande 3). Motionärerna anför bl.a. att psykiatrinbör präglas av ett ökat brukarinflytande.I motion So7 av m.fl. (kd) begärsatt regeringen undersöker behovet inom psykiatrin avett särskilt kunskapsområde avseende åldersgruppen17-25 år (yrkande 8). Motionärerna anför attpersoner i den åldersgruppen har mycket speciellaproblem och att de passar dåligt in ivuxenpsykiatrin, särskilt om inläggning behövs.I motion So383 av m.fl. (kd) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförs ompsykiskt handikappades situation (yrkande 15).Motionärerna anför att det är viktigt att psykiskthandikappade får ett värdigt liv. Envärdighetsgaranti är ett viktigt politiskt krav,heter det i motionen.I motion So272 av () begärs atten nationell kommission tillsätts med syfte attkartlägga och analysera hur samhället genom olikaregelsystem konserverar ett diskriminerande synsättpå psykisk ohälsa. Liknande yrkanden framförs imotionerna So256 av och (), och So271 av () och So409av m.fl. (mp).I motion So412 av och () begärs ett tillkännagivande omvad i motionen anförs om psykiskt friska människorsom felaktigt diagnostiserats som psykiskt sjuka.Motionärerna anför att dessa människor måste kunnafå sin sak prövad någonstans. Motionärerna föreslåratt en arbetsgrupp inrättas inom Socialstyrelseneller att en utredning tillsätts för att utrönavilket stöd eller vilka åtgärder som behövs.I motion So446 av och (kd) begärs ett tillkännagivande omkommunernas åligganden när det gäller att skapameningsfull sysselsättning för de psykiskt sjuka(yrkande 1). Vidare begärs ett tillkännagivande omatt antalet slutenvårdsplatser inom psykiatrin skallmotsvara behoven (yrkande 2). I yrkande 3 anförs attstaten bör se över konse-kvenserna av den s.k.skatteväxlingen inom psykiatrin. Då skatteväxlingenskulle genomföras använde man den gamla omsorgslagensom beräkningsgrund för att göra en bedömning av hurmånga personer den gamla omsorgslagen skulleomfatta. Eftersom lagen (1993:387) om stöd ochservice till vissa funktionshindrade är enrättighetslag kunde ingen förutspå hur storomfattningen skulle bli. Motionärerna begär vidareatt en kommitté bör tillsättas förutarbetandet av tydliga nationella riktlinjer förkommuner och landsting om uppföljning, utvärderingoch psykoterapeutiska åtgärder (yrkande 4).I motion So234 av (c) begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförs om ettaktivt arbete med förebyggande hälsovård förpsykiskt sjuka (yrkande 1). I motionen anförs attdet behövs mer arbete med att förebygga psykiskasjukdomar. Vidare anförs att regelbundnahälsokontroller krävs (yrkande 2). Ett samarbetemellan patienter, anhöriga, patient- ochanhörigorganisationer samt olika personalkategorierinom vården är nödvändigt.I motion So346 av och MargaretaAndersson (c) begärs ett tillkännagivande om vad imotionen anförs om de människor som har behov avpsykiatrisk vård (yrkande 1). Motionärerna anför attdet finns en växande grupp människor som ingen villveta av. Vidare anförs att psykiatrisk hjälp i vissafall måste ges för att komma till rätta med missbruk(yrkande 2).I motion So354 av m.fl. (c)begärs ett tillkännagivande om vad i motionen anförsom en sammanhållen politik för människor medpsykiska och dolda funktionshinder (yrkande 2).Motionärerna anför att psykiskt funktionshindradeofta har svårigheter som inte syns och att de oftamöts med fördomar.I motion So9 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförs ompsykiatri (yrkande 9 delvis). Motionärerna anför attregeringen begränsar sig till att behandlapsykiatrin för barn, ungdomar, äldre ochfunktionshindrade. Detta är enligt motionärerna inteacceptabelt. Vidare anförs att det är viktigt attvårdpersonalen inom psykiatrin och primärvården ärväl förtrogen med de psykiska problem som olikainvandrargrupper kan förete mot bakgrund av vad deupplevt tidigare i livet. Det preventiva arbetetinom psykiatrin måste utvecklas. Likaså måsteuppföljning och utvärdering förbättras. Det är ocksåviktigt att övergången mellan barn- ochungdomspsykiatrin och vuxenpsykiatrin förbättras.Rekryteringen av personal måste planeras.I motion So456 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförs omdepression (yrkande 9). Motionärerna anför attdepression bland äldre är ett folkhälsoproblem ochatt den nationella handlingsplanen för hälso- ochsjukvården måste kompletteras med en plan för hurman skall kunna nå patienter med psykiska problem.I motion So548 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförs ompsykiatrin (yrkande 10). Motionärerna anför attvården och servicen måste samordnas mellan de olikavårdgivarna och anpassas till patientens behov. Enutredning bör tillsättas som ser över patientensbehov av rätt diagnostik på ett tidigt stadium.I motion Sf274 av m.fl. (mp)begärs att det förebyggande arbetet för barns ochungdomars psykiska hälsa bör prioriteras i berördamyndigheters regleringsbrev (yrkande 28). Vidareanförs att barns och ungdomars psykiska ohälsa skallses som ett folkhälsoproblem (yrkande 29).Utskottets bedömningUtskottet anser i likhet med regeringen attpsykiatrireformens huvudinriktning, att med hjälp avtidiga insatser reducera framtidafunktionsnedsättningar, bör ligga fast. Dettasynsätt innebär att behovet av samverkan mellanolika delar av samhället ökar. En strategisk uppgiftför psykiatrin är att tillsammans med andraidentifiera behovet av ett bra socialt stöd förmänniskor med flera olika riskfaktorer. Utskottetdelar regeringens uppfattning att vissa grupper ärmer utsatta än andra. Som regeringen anfört gällerdetta barn och ungdomar som drabbas av psykiskohälsa och för vilka tidiga insatser måste sättasin. Utskottet vill här framhålla vikten avsamordnade insatser mellan barn- ochungdomspsykiatrin och vuxenpsykiatrin och ser därförmed tillfredsställelse på att denna fråga särskiltlyfts fram i avtalet om utvecklingsinsatser. framgår vidare att denna fråga böruppmärksammas särskilt i samband med uppföljningenav avtalet. En annan utsatt grupp är de psykisktfunktionshindrade som har både somatiska ochpsykiatriska vårdbehov som inte uppmärksammastillräckligt. Psykiatrin, ochprimärvården måste enligt utskottet genom sinsamlade kompetens i samverkan skapa ett fungerandestöd för psykiskt funktionshindrade. Behovet ärsärskilt stort för personer med psykiska problem ochsamtidigt missbruk. Slutligen vill utskottetsärskilt understryka att många äldre harpsykiatriska vårdbehov som inte beaktastillräckligt. Det är därför av största vikt attäldre med psykiatriska vårdbehov identifieras ocherbjuds erforderlig behandling.1995 års psykiatrireform syftade till att förbättrapsykiskt funktionshindrade personers situation isamhället genom att bl.a. stimulera utbyggnaden avbostäder och utveckla dagliga verksamheter. Genomreformen tydliggjordes kommunernas ansvar förboende, sysselsättning och dagligt umgänge förgruppen psykiskt funktionshindrade. AvSocialstyrelsens utvärdering av psykiatrireformenframgår att reformen haft otvetydiga positivaeffekter och att psykiskt funktionshindradepersoners situation i samhället uppmärksammas mer (Välfärd och valfrihet? Slutrapport frånutvärderingen av psykiatrireform, 1999:1).Socialstyrelsen kommer även fortsättningsvis attfölja reformens samlade effekter. Detta sker genomutåtriktat arbete i samverkan med andra myndigheteroch organ med syftet att stimuleraverksamhetsutveckling i kommuner och landsting.Styrelsen skall vidare stödja kunskapsutvecklingbåde lokalt och nationellt bl.a. genommetodutveckling, kunskapssammanställningar ochnationella riktlinjer både inom det sociala och detpsykiatriska området. Likaså skall styrelsengenomföra nationell uppföljning med särskildbetoning på psykiskt funktionshindrade personerslevnadsförhållanden, livsvillkor och livskvalitetoch hur olika samhälls-insatser påverkar dessaförhållanden.Utskottet vill framhålla som sin mening att 1995års psykiatrireform varit i huvudsak positiv förpsykiskt funktionshindrade personer. Självfallet ärdet dock väsentligt att en fortsatt uppföljning skerför att ytterligare förbättra förhållandena förpsykiskt funktionshindrade personer.I detta sammanhang vill utskottet vidare erinra omatt regeringen gett iuppdrag att samordna en nationell uppbyggnad ochutveckling av verksamheten med personliga ombud tillpsykiskt funktionshindrade.Samverkan mellan landstingens primärvård,psykiatrin och är enligt utskottetcentral när det gäller att komma till rätta medproblemen med psykisk ohälsa. Som ovan anförts harregeringen tillkallat en särskild utredare meduppgift att beskriva och analysera de problem som finns vid samverkan mellan landstingens hälso-och sjukvård och kommunernas vård och omsorg påområden där det finns behov och intresse av attsamverka (dir. 1999:42). I detta sammanhang kommerbehovet av samverkan kring dels barn och ungdomarmed psykiska problem, dels psykisktfunktionshindrade att behandlas. Utredningens arbeteskall vara avslutat senast den 30 november 2000.Utskottet ser med största allvar på frågan om dehemlösas situation. Hemlösheten är ofta förknippadmed missbruk och/eller psykisk sjukdom. Regeringentillkallade en parlamentariskkommitté (S 1998:9) med uppgift att i dialog medberörda myndigheter, organisationer och andraföreslå och initiera åtgärder som syftar till attskapa en bättre situation för de hemlösa ochförhindra att hemlöshet uppstår. Kommittén har imars 2000 lämnat ett delbetänkande i vilket fråganom hemlösa med psykisk störning eller med s.kdubbeldiagnoser berörs. Vidare anför kommittén i sitt fortsatta arbete kommer att utveckla ochfördjupa sina insatser när det gäller bl.a.metodutvecklingen inom missbrukarområdet, denpsykiatriska vården och insatserna för hemlösamänniskor med dubbla diagnoser. Kommitténs arbeteskall vara avslutat i och med utgången av år 2001.Riksdagen bör inte föregripa kommande förslag påområdet.Nationella folkhälsokommittén har i sittslutbetänkande (SOU 2000:91) behandlat frågan ompsykisk ohälsa. Kommittén anför bl.a. att denpsykiska ohälsan är det mest angelägnafolkhälsoproblemet att angripa, dels på grund avdess storlek, dels på grund av att sammantagnainsatser endast i begränsad utsträckning hittillshar gjorts för att förebygga psykisk ohälsa (s. 77).Mot bakgrund av vad som ovan anförts kan utskottetkonstatera att det pågår ett aktivt arbete när detgäller frågor om psykisk ohälsa. De förslag somlämnas i propositionen är enligt utskottetsuppfattning väl avvägda och ägnade att bidra tillatt förbättra situationen för personer med psykiskohälsa och psykiska funktionshinder.Sammanfattningsvis föreslår utskottet att riksdagengodkänner vad regeringen föreslår om inriktning ochåtgärder för att förbättra stödet till barn,ungdomar och äldre med psykisk ohälsa samt tillpersoner med psykiska funktionshinder (avsnitt 7.3).Motionerna So7 (kd) yrkande 8, So9 (fp) yrkande 9delvis, So225 (m) yrkandena 1-3, So234 (c) yrkandena1 och 2, So256 (c), So271 (fp), So272 (kd), So291(m), So321 (v) yrkande 3, So346 (c) yrkandena 1 och2, So354 (c) yrkande 2, So383 (kd) yrkande 15, So409(mp), So412 (kd), So439 (m) yrkande 2, So446 (kd)yrkandena 1-4, So456 (fp) yrkande 9, So548 (fp)yrkande 10, Sf274 (mp) yrkandena 28 och 29 avstyrksi den mån de inte är tillgodosedda med det anförda.Ökad mångfald av vårdgivarePropositionenI propositionen anförs att hälso- och sjukvårdensolika verksamheter bygger på att personalen har högkompetens och kreativitet. För att ge kreativitetenutrymme och främja innovationer måste hälso- ochsjukvården utveckla stimulerande arbetsmiljöer.Enligt regeringen bör kontinuerligverksamhetsutveckling vara en naturlig ochoundgänglig del av hälso- och sjukvården. Detta ärenligt regeringen ingen lätt sak i en verksamhet somhar så starkt tryck på sig att klara den dagligaverksamheten och där olika vårdgivare är så beroendeav varandra. Det krävs arbetsformer som frigör denenskildes och arbetslagets vilja och förmåga, vilketförutsätter ett långsiktigt arbete med alla berördaprofessioners aktiva medverkan.Därför måste hälso- och sjukvårdens lednings-,organisations- och arbetsformer utvecklas. I dettaarbete kan enligt regeringen olika alternativadriftsformer bidra med erfarenheter och nytänkande.Genom att bejaka privata, ideella och kooperativavårdgivare kan utvecklingen främjas, bl.a. avtillgänglighet och kvalitet samt arbetsorganisationoch former för service och bemötande. I sin tur kandetta, tillsammans med det utvecklingsarbete somhuvudmännen själva bedriver, stimulera utvecklingenav hälso- och sjukvården.Av utvecklingsavtalet mellan regeringen,och Svenska Kommunförbundetframgår att landstingen och kommunerna skall svaraför att stimulera alternativa driftsformer i denöppna vården och omsorgen, genom att fler privata,kooperativa och ideella vårdgivare ges möjlighet attsluta avtal med sjukvårdshuvudmännen.Regeringen anför att i anslutning till behandlingenav dels betänkande från Delegationen för samverkanmellan offentlig och privat hälso- och sjukvård (SOU1997:179), dels betänkande från Utredningen omsjukvårdsupphandling (SOU 1999:149) år2000, kommer förutsättningarna för samverkan mellanoffentlig och privat producerad hälso- och sjukvårdatt klargöras.Det är enligt regeringen viktigt att se till attden ökade pluralismen av vårdgivare inte leder tillförsämrad samverkan mellan olika vårdgivare. Förpatienterna är effekten av de samlade insatsernalika intressanta som insatsen från en enskildvårdgivare. Det är alltså lika viktigt att skapaförutsättningar för effektiva vårdkedjor som attgarantera hög produktivitet hos varje enskildvårdgivare för att de sammanlagda effekterna förpatienterna skall bli goda.MotionerI motion So279 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförs om privataalternativ i vården (yrkande 3). Motionärerna anföratt fler privata alternativ bör släppas fram för attskapa bättre och effektivare vård samt bättrearbetsmiljö och villkor för personalen.I motion So4 av () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförs om ennationell handlingsplan för större mångfald ochkonkurrens inom sjukvården. Motionären anför att föratt klara framtidens sjukvård är det viktigt att detskapas förutsättningar för en mångfald avvårdgivare. Med flera aktörer och mindre enheterinom sjukvården blir det nära mellan verksamhet ochbeslut. Det är nödvändigt för att man skall kunna tatillvara den kompetens och de idéer som finns hospersonalen.I So270 av och ()begärs ett tillkännagivande om bättre samverkanmellan offentlig och privat vård. Motionärerna anföratt det ur patientsynpunkt är viktigt att det skapasbättre samverkan mellan offentlig och privat vårdoch därmed ett ökat vårdutbud.I motion So321 av m.fl. (v) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförs omkonkurrensutsättning och privatisering (yrkande 8).Motionärerna anför att vid privatisering tapparsamhället det demokratiska inflytandet ochmöjligheten att anpassa utbud efter behov.Vinstintresset styr innehållet i vården i enprivatiserad sjukvård, anförs det.I motion So6 av m.fl. (v) begärs -för det fall att yrkande 1 i motionen avslås - attriksdagen avslår vad regeringen föreslår ominriktning och åtgärder för att öka mångfalden avvårdgivare inom vården och omsorgen (yrkande 3).Motionärerna anför att hälso- och sjukvårdspolitikskall drivas långsiktigt utifrån befolkningens behovför att den skall kunna betraktas som effektiv. Vidutförsäljning tappar man det demokratiskainflytandet och möjligheten att anpassa utbud efterbehov. Den mångfald i form av privatiseringar somföreslås förutsätts ske även om en del landsting äroin-tresserade av en sådan utveckling. I detavseendet är det svårt att se att propositionen är ilinje med den kommunala självbestämmelsen, heter deti motionen.I motion So7 av m.fl. (kd) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförs omalternativa vårdformer (yrkande 3). Ökad mångfaldkan bidra till att vården anpassar sig till olikapatientgruppers behov på ett snabbare och bättresätt. Denna utveckling ger även patienterna störrevalmöjligheter och kan stimulera, utveckla ochtillföra vården nya dimensioner. Privata,kooperativa och ideellt drivna alternativ bör därförges förutsättningar att utvecklas.I motion So3 av m.fl. (c) begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförs ominsatser för att stimulera ökad mångfald (yrkande9). Motionärerna anför att alternativa driftsformer,entreprenörskap och innovationer ger sjukvårdenstörre dynamik. När olika enheter inom landstingenfår större befogenheter och ansvar ökar personalensutvecklingsmöjligheter och förutsättningar för ökatinflytande. I yrkande 10 begärs ett tillkännagivandeom vad i motionen anförs om avtalstider.Motionärerna anför att det inom hälso- ochsjukvården utvecklats en praxis att teckna kortaavtal . Enligt motionärerna hämmar dettakonkurrensen mellan vårdgivarna och gör att mångainte vågar satsa på att etablera sig som företagare.I motion So9 av m.fl. (fp) begärsett förslag om konkurrensneutralitet mellanoffentliganställda och privata vårdgivare (yrkande5). Motionärerna anför bl.a. att det för att främjatillväxten av privatpraktiserande läkare medspecialistkompetens är viktigt att möjlighet finnsatt överlåta sin praktik till en annan läkare medsamma eller likartad specialistkompetens. Likasåskall det enligt motionärerna finnas möjlighet förbåde privata och offentliga vårdgivare att fåfortsätta sin verksamhet även efter det att de fyllt65 år.I motion So1 av () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförs om viktenav en jämställdhetsanalys av makten inom hälso- ochsjukvården mot bakgrund av den pågåendeprivatiseringen av hälso- och sjukvården (yrkande1). Motionären anför att inget tyder på attjämställdhetsarbetet inom hälso- och sjukvården kanöverlåtas till den privata marknaden. Vidare anförmotionären att ordet stimulera i sammanhanget privatvård bör utgå (yrkande 3). Genom formuleringenstimulera försvåras en konstruktiv debatt utifrånlokala förutsättningar.Utskottets bedömningEnligt utskottets uppfattning är det angeläget attolika driftsformer i den öppna vården och omsorgenstimuleras genom att fler privata, kooperativa ochideella entreprenörer ges möjlighet att sluta avtalmed sjukvårdshuvudmännen.