bet · GN01BoU6 · 2000-02-24 00:00:00 — Regeringen delade därför utredningensuppfattning att det med nuvarande regelverk förfastighetsindelning och fastighetsbeteckning går attfå en ur ortnamnssynpunkt bra tillämpning.Utskottet har erfarit att en av Lantmäteriverketgenomförd men ännu inte publicerad undersökning avfastighetsregistrets betydelse för ortnamnensbevarande bekräftar slutsatsen om de faktorer som äravgörande för ortnamnens fortsatta liv.För att en skyddsbestämmelse av det slagmotionärerna efterlyser skall bli effektiv måste deninnebära ett större eller mindre hinder motfastighetsbildning när en sådan av andra skälframstår som lämplig. Även om utskottet bedömerortnamnsfrågorna som viktiga kan de inte ges enavgörande tyngd i förhållande till de viktigaändamål som fastighetsbildningsreglerna syftar atttillgodose. Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet motionerna 1999/2000:Bo418 (s),1999/2000:Bo402 (c) och 1999/2000:Bo405 (c) omortnamnsskydd i fastighetsbildningslagen.TomträttTre motioner innehåller förslag om att inga nyatomträtter skall få upplåtas. Förslagen framförs imotionerna 1999/2000:Bo419 (m) yrkande 4, 1998/99:Bo209 (m) yrkande 14 och 1999/2000:Bo404 (m).Yrkandena i de två förstnämnda motionerna omfattarockså att man i kommunerna bör börjaavveckla tomträtterna genom att erbjuda dem tillförsäljning.Utskottet har behandlat begränsningar avtomträttsinstitutet tidigare, och dåbl.a. erinrat om följande. Tomträttsinstitutetinfördes som ett komplement tilläganderätten. Byggnadsverksamheten skulle uppmuntrasgenom att man gjorde det möjligt för kommunerna atttillhandahålla mark för bostäder till ett lägre prisän om den skulle säljas. hade följaktligen en tydligbostadssocial prägel. Dessutom eftersträvadesmöjligheter att förhindra en kapitalisering avmarkvärdesstegringen hos enskilda fastighetsägare.Utskottet anser nu liksom när frågan senastbehandlades (bet. 1997/98: BoU2) att ovan angivnamotiv har fortsatt relevans, varför inga åtgärderbör vidtas som syftar till en begränsning avupplåtelserätten avseende tomträtter. Utskottetanser mot denna bakgrund det inte heller varamotiverat att genom lagstiftning framtvinga enkommunal utförsäljning av de fastigheter som upplåtsmed tomträtt. Således bör det, enligt utskottetsuppfattning, även i fortsättningen vara kommunernaseget val att avgöra omfattningen avtomträttsinstitutets användning. Utskottet avstyrkermed hänvisning till detta motionerna 1998/99:Bo209(m) yrkande 14, 1999/2000:Bo419 (m) yrkande 4 och1999/2000:Bo404 (m) om avskaffande avtomträttsinstitutet.Kommunala förköpI motion 1999/2000:Bo419 (m) yrkande 9 lämnasförslag om att den kommunala förköpsrätten skallavskaffas. Motionärerna anser att kommunerna genomdet kommunala planmonopolet, expropriationslagen ochöverlägsna resurser har möjligheter att genomförasina planer utan att ta till förköpsrätt.Motionsyrkanden om upphävande av förköpslagen harframställts vid ett flertal tillfällen.Bostadsutskottet har i dessa sammanhang och senastunder förra (bet. 1998/99:BoU5 och BoU8)ställt sig bakom förköpslagens huvudprinciper ochansett att lagen bör behållas. Utskottet anser nuliksom tidigare att den kommunala förköpsrättenutgör ett viktigt komplement tillexpropriationslagen och innebär i vissa fall att ettofta tids- och kostnadskrävandeexpropriationsförfarande kan undvikas. Förköpslagenbör således ses som ett av flera instrument somtillsammans ger kommunerna möjlighet att planerabebyggelseutvecklingen och i övrigt ta ansvar förden fysiska samhällsutvecklingen. Med hänvisningtill det anförda avstyrker utskottet motion1999/2000:Bo419 (m) yrkande 9 om avskaffande av denkommunala förköpsrätten.ExpropriationMotion 1999/2000:Bo419 (m) yrkande 1 i motsvarandedel behandlar expropriationsgrunderna. Enligtmotionsförslaget bör det allmänna få inskränkaenskilda markägares rätt endast med syfte att skyddamänniskors liv, hälsa och säkerhet, att skyddamiljön och naturen samt för att kunna genomföra förlandet och kommunen ytterst angelägna uppgifter.Expropriation innebär att enskildas egendom tas ianspråk av det allmänna för att tillgodose olikasamhällsnyttiga ändamål. De s.k.expropriationsändamålen anges i 2 kap.expropriationslagen (1972:719). Kommunen ärberättigad till expropriation av mark som skallanvändas för tätbebyggelse. Expropriation kan ocksåske för att tillgodose ändamål som avserkommunikationer, drivkraft, vatten och avlopp,näringsverksamhet, skydds- och säkerhetsområden,försvarsändamål, kultur samt natur- och friluftsliv.Även vanvårdade fastigheter kan exproprieras.Dessutom finns en allmän bestämmelse omexpropriation av mark som behövs för verksamhet somstaten eller kommunen har att tillgodose eller somär av väsentlig betydelse för riket, orten eller enviss befolkningsgrupp. Något av en särställning harregeln om s.k. värdestegringsexpropriation. Dessinnebörd är att förhindra oförtjänt värde-stegringhos fastigheter som inte direkt berörs av ettexpropriationsförfarande men som förväntas öka ivärde genom ett expropriationsföretag. Regeln byggerpå likhetsprincipen och syftar till att eliminerasådan markvärdesstegring som ställer ickeexproprierade markägare i en bättre situation än devars mark exproprieras.Utskottet anser i likhet med när utskottet tidigarebehandlat liknande motionsyrkanden (se t.ex. bet.1998/99:BoU5) att rådande reglering av de ändamålför vilka expropriation får ske innebär en sådanavvägning mellan olika intressen att enändamålsenlig hushållning av markresurser främjas.Det kommer även fortsättningsvis att vara nödvändigtför det allmänna att kontrollerasamhällsutvecklingen genom att tillämpaexpropriation. En inskränkning av ändamålen, såsommotionärerna föreslår, skulle medföra svårigheterför samhället att göra erforderliga avvägningarmellan skilda berättigade intressen som kan göraanspråk på ett specifikt markområde. Vidtillståndsprövningen skall hänsyn inte bara tas tilldet allmännas intresse utan även till motståendeintressen. Tillstånd får exempelvis inte meddelas omändamålet lämpligen bör tillgodoses på annat sätteller om olägenheterna av expropriationen frånallmän eller enskild synpunkt överväger de fördelarsom kan vinnas genom den. Kraven på rättssäkerhetfår därmed anses vara tillgodosedda. Utskottetavstyrker på anförda skäl motion 1999/2000:Bo419 (m)yrkande 1 i motsvarande del omexpropriationsändamålen.I motion 1999/2000:Bo419 (m) yrkandena 1 imotsvarande del och 2 föreslås att markägaren videxpropriation skall få ersättning för fastighetensfulla marknadsvärde samt för de kostnader ochintäktsbortfall som inte kan återvinnas och someventuellt uppkommer genom åtgärden. Förslagetomfattar också att presumtionsregeln skall avskaffasoch att i stället exproprianten skall habevisbördan.Bestämmelserna i expropriationslagen skiljer mellantre olika slag av ersättning. Löseskilling utgår dåen hel fastighet exproprieras medanintrångsersättning utbetalas när endast del avfastighet inlöses. Därutöver utgår ersättning förpersonlig skada, vilken innefattar andra förlustersom ägaren m.fl. kan göra genom expropriationen.Ersättningen för personlig skada kan avse exempelvisflyttkostnader, förlust genom nedläggning av rörelseoch har således inget att göra med självafastighetens värde. Den exproprierande står dessutomi allmänhet för motpartens kostnader för helaexpropriationsförfarandet. Undantag gäller förkostnader som uppkommit genom försummelse eller kanbetraktas som onödiga. Dessutom gäller vid prövningi högre rätt än fastighetsdomstol att denexproprierande oavsett utgången svarar förrättighetshavarens kostnader då endast den förreöverklagat.Grundprincipen om att den enskilde skall ersättasför sin förlust begränsas genom den s.k.presumtionsregeln. Denna regel innebär att denökning av fastighetens marknadsvärde som ägt rum tioår före expropriationsansökan räknasfastighetsägaren till godo endast om det konstaterasatt ökningen beror på annat än förväntningar omändring i markens tillåtna användningssätt.Fastighetsägaren har bevisbördan för att så ärfallet.Bostadsutskottet har tidigare (se t.ex. bet.1998/99:BoU5) avstyrkt motionsförslag omexpropriationslagens ersättningsregler motsvarandede nu aktuella och bl.a. anfört att gällande regleri grunden är väl avfattade när det gällerfastighetsägarens rätt till ersättning.Utskottet vidhåller sin ovan angivna bedömning.Tillräckliga skäl saknas därför för attinitiera en översyn av ersättningsreglerna med deninriktning som motionärerna förordar. Utskottet haremellertid erfarit att det inomJustitiedepartementet finns planer på att genomföraen analys av behovet av vissa förändringar iexpropriationslagens ersättningsregler. Avsikten äratt analysera om det skett några förskjutningar avlagens tillämpningsområde som börföranleda att ersättningsreglerna revideras. Medhänvisning till det anförda anser utskottet attersättningsreglerna i vart fall tills vidare börkvarstå oförändrade. Det förutsättes att regeringenåterkommer till i frågan, om den analyssom skall genomföras ger anledning till detta.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetmotion /2000: Bo419 (m) yrkandena 1 imotsvarande del och 2 om expropriationslagensersättningsregler. beträffande jordförvärvslagenatt avslår motionerna 1999/2000:Bo401 yrkande 3,1999/2000:Bo403, 1999/2000:Bo408,1999/2000:Bo416, 1999/2000: MJ222 yrkande 20,1999/2000:N279 yrkande 1 och 1999/2000:N388yrkande 19,res. 1 (kd, c, fp, mp),2. beträffande förvärv avpermanentbostäder för fritidsändamålatt avslår motionerna 1999/2000:Bo410 och1999/2000: Bo414,3. beträffande s.k. herrelösa husatt avslår motion 1999/2000:Bo413,4. beträffande tredimensionellfastighetsbildningatt avslår motion 1999/2000:Bo419 yrkande 5,res. 2 (m, kd, c, fp)5. beträffande omarronderingatt avslår motion 1999/2000:Bo221,6. beträffande ortnamnsskydd ifastighetsbildningslagenatt avslår motionerna 1999/2000:Bo402,1999/2000:Bo405 och 1999/2000:Bo418,res. 3 (c)7. beträffande avskaffande avtomträttsinstitutetatt avslår motionerna 1998/99:Bo209 yrkande 14,1999/2000:Bo419 yrkande 4 och 1999/2000:Bo404,res. 4 (m, kd, c, fp)8. beträffande avskaffande av denkommunala förköpsrättenatt avslår motion 1999/2000:Bo419 yrkande 9,res. 5 (m)9. beträffande expropriationsändamålenatt avslår motion 1999/2000:Bo419 yrkande 1 imotsvarande del,res. 6 (m)10. beträffande expropriationslagensersättningsregleratt avslår motion 1999/2000:Bo419 yrkandena 1 imotsvarande del och 2.res. 7 (m)den 24 februari 2000På bostadsutskottets vägnarKnut BillingI beslutet har deltagit: (), LennartNilsson (s), (), (),(), (), CarinaMoberg (s), (), (),(), (), (), (),(), (), CarinaAdolfsson (s) och (). Jordförvärvslagen (mom. 1)(), (), HelenaHillar (), () ochYvonne () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 5börjar med "Den utredning" och slutar med "omjordförvärvslagen" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening är det av väsentligbetydelse att lagstiftningen om förvärv avlantbruksegendom skärps. Det gäller att värna omjord- och skogsbruk av den typ vi har i Sverige.Landsbygden måste hållas levande. Sysselsättningen iglesbygd måste stärkas och familjejordbrukenskyddas. Detta har betydelse ur ett flertalsynvinklar, inte minst vad gäller möjligheterna attnå en ur miljösynpunkt hållbar utveckling. Problemetskall ses mot bakgrund av att köptrycket frånsvenska och utländska företag kan förväntas öka.Uppköp och exploatering med endast kortsiktigavinstintressen som mål måste effektivt motarbetas.Främst gäller det att stärka sambandet mellanägande, brukande och boende. Det måste utrönas hurlagen i sig skall ge uttryck för detta men minstlika viktigt är att tillämpningen blir effektiv. Ettsärskilt problemkomplex är de juridiska personernasmöjligheter till förvärv. Den nuvarandelagstiftningen ger uttryck för en restriktivitet somi grunden är bra. Emellertid har myndigheternastillämpning av den s.k. kompensationsregeln, somutskottet berört ovan, lett till att balansen mellanenskilt ägande och bolagsägande i många bygderändrats. Särskilt svårt har det blivit förprivatskogsbruket att konkurrera med bolagen omskogsmarken i regioner där bolagen bedriver enoffensiv markpolitik. Reglerna måste få enutformning och tillämpning så att familjejordbrukenblir den dominerande ägarkategorin och så attgenerationsskiftena underlättas. Det finns också ettbehov av att se över lagens geografiskatillämpningsområden.Den utredning som tillsatts bör få ettotvetydigt uppdrag att lämna förslag med den avutskottet förordade inriktningen.Enligt utskottets mening bör medanledning av motionerna 1999/2000:Bo403 (kd),1999/2000:N279 (kd) yrkande 1, 1999/2000:MJ222 (c)yrkande 20, 1999/2000:Bo416 (c), 1999/2000:Bo401 (c)yrkande 3 och 1999/2000:N388 (mp) yrkande 19 samtmed avslag på motion 1999/2000:Bo408 (m) som sinmening ge regeringen till känna vad utskottet anförtom jordförvärvslagen.dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande jordförvärvslagenatt med anledning av motionerna 1999/2000:Bo401yrkande 3, 1999/2000:Bo403, 1999/2000:Bo416,1999/2000:MJ222 yrkande 20, 1999/2000:N279yrkande 1 och 1999/2000:N388 yrkande 19 samt medavslag på motion 1999/2000:Bo408 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,2. Tredimensionell fastighetsbildning(mom. 4)(), (), (), (), (),(), () ochYvonne () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 7börjar med "Med hänvisning" och slutar med "yrkande5" bort ha följande lydelse:Det moderna samhället visar upp exempel påsammansatta byggnader med mycket skildaanvändningssätt och olika användare. Därföruppkommer berättigade krav på möjligheten att äga eneller flera delar av en byggnad. För att tillgodosedessa krav måste det gå att avgränsa äganderätteninne i en byggnad. Det finns även behov av att kunnaavgränsa äganderätten till ett visst utrymme underjord oavsett äganderätten till fastigheten i övrigteller till en på denna befintlig byggnad. I Sverigefinns inte denna typ av tredimensionellfastighetsbildning - som representerar ettnytänkande vad gäller fastighetsbegreppet - vilketskulle medverka till ett enklare och effektivarefastighetsutnyttjande. Genom sådanfastighetsbildning förbättras möjligheterna förolika byggherrar till samverkan särskilt då de villbygga med helt skilda syften. Också för boendet hardenna typ av fastighetsbildning betydelse.Ägarlägenheter görs möjliga som upplåtelseform,vilket skulle ge de boende i flerfamiljshus ett ökatinflytande över den egna bostaden och störremöjligheter att tryggt finansiera den.Ett förslag till lagstiftning som möjliggörfastighetsbildning av det slag utskottet beskrivitåterfinns i betänkandet Tredimensionellfastighetsindelning (SOU 1996:87). Enligt utskottetsmening bör regeringen på bord snarastlägga en proposition grundad på utredningsförslaget.Utredningsförslagets direktivstyrda förbud motägarlägenheter bör dock mönstras ut. börmed anledning av motion 1999/2000:Bo419 (m) yrkande5 som sin mening ge regeringen till känna vadutskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande tredimensionellfastighetsbildningatt med anledning av motion 1999/2000:Bo419 yrkande5 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,3. Ortnamnsskydd i fastighetsbildningslagen(mom. 6)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 9börjar med "För att" och slutar med "ifastighetsbildningslagen" bort ha följande lydelse:Regeringens förslag omfattar inte någon särskildbestämmelse till skydd för ortnamn i denlagstiftning som reglerar fastighetsbildning ochfastighetsregistrering. Utredning och regering harkonstaterat att ortnamn inte tagits ur bruk i någonstörre utsträckning. Under de som gåttsedan utredningen lade fram sitt betänkande kankonstateras att alltfler fastighetsförvärvföranleder fastighetsreglering i stället för attleda till lagfart. Anledningen till det synes varaekonomisk eftersom avgiften vid fastighetsregleringär mindre än den avgift och stämpelskatt som utgårnär lagfart beviljas. En del av vår kulturhistoriariskerar att försvinna genom att många fastigheterupphör att existera genom fastighetsreglering. Imotionerna ges exempel på hur flera fastigheter påolika platser inom en socken genomfastighetsreglering kommit att utgöra en fastighetmed följd att samma bynamn finns på flera olikaställen. Det kan ifrågasättas om fastighetsregleringvarit tänkt att komma till användning för helafastigheter på detta sätt. I vart fall visarexemplet att det finns all anledning att införaskyddsbestämmelser för ortnamnen ifastighetsbildningslagstiftningen. Regeringen böråterkomma till med ett sådant förslag. nu anfört om ortnamnsskydd ifastighetsbildningslagen bör med anledningav motionerna 1999/2000:Bo402 (c), 1999/2000:Bo405(c) och 1999/2000: Bo418 (s) som sin mening geregeringen till känna,dels att utskottets hemställan under 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande ortnamnsskydd ifastighetsbildningslagenatt med anledning av motionerna 1999/2000:Bo402,1999/2000:Bo405 och 1999/2000:Bo418 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,4. Avskaffande av tomträttsinstitutet(mom. 7)(), (), (), (), (),(), () ochYvonne () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10börjar med "Utskottet anser" och slutar med "avtomträttsinstitutet" bort ha följande lydelse:Det är utskottets uppfattning atttomträttsinstitutet är en förlegad form av regleringsom försätter den enskilde fastighetsägaren i ettberoendeförhållande till kommunen. Ur den enskildesperspektiv kan markkostnaden vid en omreglering avavgälden påverkas av okontrollerbara faktorer på ettsådant oförutsägbart sätt att renarättssäkerhetsargument talar för ett avskaffande avtomträttsinstitutet. Utan att närmare gå in påfrågan kan konstateras att problemet kring huravgälderna skall omregleras visar på en avgörandesvaghet med hela systemet.De motiv som en gång angavs som skäl tilltomträttsinstitutets införande har spelat utsin roll. Utskottet anser att regeringen bör inriktasitt arbete på att skapa en fastighetsmarknad därdet allmännas roll i möjligaste mån är begränsadtill att formulera erforderliga riktlinjer. Attkommunerna genom tomträttsinstitutet tillåts spelarollen som marknadsaktör medför en osund försvagningav en konkurrens som gagnarsamhällsutvecklingen. Utskottet anser detoförsvarbart att på rent ideologiska grunder behållaett markpolitiskt instrument vars konsekvenserförhindrar ett spritt enskilt ägande.Tomträttsinstitutet har dessutom, på ett sätt somlagstiftaren inte tänkt sig, kommit att användas somett styrinstrument i frågor som plan- och bygglagensnormer skall reglera.Inom övervägs för närvarandefrågor om tomträttsavgälden. Regeringens förslagförväntas innebära att avgälden knyts tillfastighetens taxeringsvärde och resultera iavsevärda höjningar av tomträttsavgälden i mångaområden. berättigande somboendesocialt instrument skulle i och med detta heltha spelat ut sin roll och avgälderna skulle snarastbli ett kostnadshinder för den som vill äga sinbostad. Den fastighetsskatt som äventomträttsinnehavare tvingas betala förstärker dennaproblematik ytterligare. Vissa innehavare avtomträtter i attraktiva lägen eller köpare av sådanatomträtter åsamkas orimliga kostnader genom attsåväl tomträttsavgäld som fastighetsskatt grundas påfastighetens taxeringsvärde. Pålagornas storlekbestäms dessutom oberoende av tomträttsinnehavarensskatteförmåga. Utskottet anser att högataxeringsvärden uppkomna genom en stark efterfråganinte skall tillåtas påverka varkentomträttsavgäldens eller fastighetsskattens storlekpå ett sådant sätt att människor tvingas lämna husoch hem. En avveckling av tomträttsinstitutet är enrimlig väg för att undvika sådana effekter. Om enfastighet stiger i värde skall den boende genom sittägande kunna säkerställa sig mot utgiftsökningar.Regeringen bör enligt utskottets uppfattningsnarast lägga fram ett förslag för om attnya tomträtter inte skall kunna bildas. Förslagetbör även innehålla riktlinjer för en utförsäljningav befintliga tomträtter. bör således medanledning av motionerna 1999/2000:Bo419 (m) yrkande4, 1998/99:Bo209 (m) yrkande 14 och 1999/2000:Bo404(m) om avskaffande av tomträttsinstitutet som sinmening ge regeringen till känna vad utskottet nuanfört.dels att utskottets hemställan under 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande avskaffande avtomträttsinstitutetatt med anledning av motionerna 1998/99:Bo209yrkande 14, 1999/2000:Bo404 och 1999/2000:Bo419yrkande 4 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,5. Avskaffande av den kommunalaförköpsrätten (mom. 8)(), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10börjar med "Motionsyrkanden om" och slutar med"kommunala förköpsrätten" bort ha följande lydelse:Enligt bostadsutskottets uppfattning bör denkommunala förköpsrätten avskaffas. Det främstaskälet till detta ställningstagande är attförköpsrätten inte fyller någon funktion i denkommunala markplaneringen. Det är även av vikt attframhålla att förköpsrätten gör att enskildamarkägare hamnar i en orimligt svag position iförhållande till kommunerna. Detta skall ses motbakgrund av att det kommunala planmonopolet,expropriationslagen och överlägsna ekonomiska ochpersonella resurser ger kommunerna en mycket starkmaktställning. Ett avskaffande av den kommunalaförköpsrätten skulle bidra till en sundarefastighetsmarknad. Vidare kan det ifrågasättas omdet är rimligt att spendera skattemedel på enkommunalisering av mark för bebyggelse somresurserna inte förslår att tillgodose mer angelägnakommunala verksamheter. Regeringen bör förriksdagen lägga fram förslag till nödvändiglagstiftning avseende ett avskaffande av denkommunala förköpsrätten. Vad utskottet nu medanledning av motion 1999/2000:Bo419 (m) yrkande 9anfört om avskaffande av den kommunala förköpsrättenbör som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 8 bort haföljande lydelse:8. beträffande avskaffande av den kommunalaförköpsrättenatt med anledning av motion 1999/2000:Bo419 yrkande9 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,6. Expropriationsändamålen (mom. 9)(), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 11börjar med "Utskottet anser" och slutar med "omexpropriationsändamålen" bort ha följande lydelse:Det är utskottets uppfattning att bestämmelserna omexpropriationsändamålen medger ett alltför stortutrymme för godtycke. Den enskilde fastighetsägarenriskerar att utsättas för expropriation av rentkonfiskatorisk karaktär utan att sådan är påkalladav att ytterst angelägna samhällsintressen skalltillgodoses. Det är enligt utskottets mening intevärdigt en rättsstat att tillåta tvångsmässigaingrepp i den enskilda äganderätten på de grundersom nuvarande expropriationsändamål medger.Expropriation av mark är en kränkning aväganderätten och bör endast komma i fråga närsynnerligen viktiga samhällsintressen så påkallar.Utskottet föreslår mot bakgrund av detta att engenomgripande översyn av expropriationslagengenomförs. Översynen skall i första hand syfta tillatt begränsa och tydliggöra de ändamål som kanåberopas vid ett exproprieringsföretag. Endast förstat eller kommun ytterst angelägna uppgifter ochsamhällsåtaganden, däribland värnande om människorsliv, hälsa och säkerhet samt skydd av natur ochmiljö, skall tillåtas som expropriationsgrunder.Expropriation där det allmännas enda motiv tillingreppet är att stävja en marknadsbaseradvärdeökning skall exempelvis inte medges.Riksdagen bör med anledning av motion1999/2000:Bo419 (m) yrkande 1 i motsvarande del somsin mening ge regeringen till känna vad utskottet nuanfört om expropriationsändamålen.dels att utskottets hemställan under 9 bort haföljande lydelse:9. beträffande expropriationsändamålenatt med anledning av motion 1999/2000:Bo419 yrkande1 i motsvarande del som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,7. Expropriationslagens ersättningsregler(mom. 10)(), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s.