bet · GN01MJU7 · 2000-02-22 00:00:00 — Det händer attmarkägare, som hittar kvarlämnade skrotbilar på sinmark, själva får bekosta bortforslingen av dessa.I vårt land borde vi inte ha skrotbilar vare vägarna, på vägarna eller ute i markerna.Biltrafiken står för en stor del av de utsläpp somär skadliga för vår miljö. Tekniken har dock gjortbetydande framsteg, och dagens nya bilar har långtmindre miljöpåverkan än äldre bilar. Generellt settär nya bilar även mer krocksäkra än äldre bilar.Skrotningstakten av äldre bilar har under en följdav år varit mycket låg i . Det kan bero påflera olika faktorer, men dagens låga skrotnings-premie är säkerligen en av dessa.Bilskrotningspremien betalas av enbilskrotningsfond som bygger på att man tar ut enavgift vid försäljning av nya bilar. I fonden finnsi dag medel för att höja premien. Från och med 1999års modeller tas ingen avgift ut på grund av attbilproducenterna numera har producentansvar.För att bidra till en förbättring av vår miljö bören radikal höjning av skrotningspremien för vårabilar genomföras. En utredning om ersättningsnivåeroch regler bör komma till stånd.Vi anser att utskottets hemställan under 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande skrotningspremien m.m.att med anledning av motionerna 1999/2000:MJ724,1999/2000:MJ730, 1999/2000:MJ750,1999/2000:MJ776, 1999/2000: MJ784 och1999/2000:T464 yrkande 10 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,3. Byggavfall m.m. (mom. 10)(), () ochJonas () anför:Inom byggsektorn finns ännu inget lagstadgatproducentansvar. Byggsektorn har tagit på sig attinrätta ett kretsloppsråd. har brariktlinjer som bör följas upp. Vi anser att det ärviktigt att kontrollera dels vilka material somkommer in i byggnationen från början, dels dedeltagande entreprenörernas miljöpolicy.Byggsektorns åtagande att halvera deponimängdernatill är ambitiöst, men lågt i ettinternationellt perspektiv. Målen för producent-ansvaret inom byggsektorn bör noggrant följas ochlagstiftning utveckla om målen inte nås. Krav börställas på kommunerna att utveckla sinaavfallsplaner och i dem redovisa hur man avser attuppnå de internationella miljömålen för byggavfall.Återanvändning av material bör ha högsta prioritet.Vi anser att regeringen bör uppdra åt en utredningatt klarlägga om byggsektorn klarar sitt åtagandemed ett frivilligt producentansvar och om enlagstiftning behövs. I regeringens skrivelse1998/99:63 En nationell strategi föravfallshanteringen anges att byggavfallsfrågan förnärvarande bereds i . Vi anser ävenatt regeringen bör redovisa sittställningstagande.Vi anser att utskottets hemställan under 10 bort haföljande lydelse:10. beträffande byggavfall m.m.att med anledning av motionerna 1999/2000:MJ707yrkandena 1 och 2 samt 1999/2000:MJ731 yrkandena16 och 17 som sin mening ger regeringen tillkänna vad ovan anförts,4. Producentansvar för elektriska ochelektroniska produkter (mom. 11)() anför:Enligt planering skallproducentansvar för elektriska och elektroniskaprodukter gälla . Dettroliga är dock att det nya producentansvaret kommeratt träda i kraft först ett halvt till ett årsenare. Orsaken till senareläggningen är attkommunerna behöver att förbereda frågan i sittbudgetarbete och att de därefter ska hinna bygga uppinsamlingssystem. Senareläggningen sätter fokus påden stora bristen i det föreslagna producentansvaretför elektriska och elektroniska produkter. Långtifrån allt elektronikavfall kommer nämligen atthamna i producenternas hantering.Förslaget innebär att kommunerna får ansvar förstörre delen av hushållens uttjänta elartiklar. Denplanerade förordningen bygger på reglerom producentansvar, men kommer trots det att läggaansvaret på kommunerna snarare än producenterna.Förordningen tvingar nämligen producenterna att taemot en uttjänt vara endast i de fall konsumentenköper en motsvarande ny vara. I andra fall kommerproducentansvaret inte att gälla. Uttjäntaelektriska och elektroniska varor kommer då liksom att betraktas som hushållssopor eller grovsoporoch omfattas av kommunalt avfallsansvar.Om förordningen genomförs innebär det en uttunningav ambitionerna när det gäller producentansvaret.Tidigare förordningar om producentansvar förförpackningar, bildäck och bilar har inneburit ettfullt ansvar för producenterna att utan ersättningta emot uttjänta varor, oavsett om konsumentensamtidigt köper en ny vara eller inte. Den alltintensivare användningen av hemelektronik ger upphovtill ökade mängder elskrot. Ett fullt genomförtproducentansvar hade lagt kostnaden för uttjäntaelartiklar på producenterna och inte på den i mångakommuner redan ansträngda kommunala ekonomin. Motbakgrund av vad som anförts bör regeringen få iuppdrag att utreda och lämna förslag till ett totaltproducentansvar för elektriska och elektroniskaprodukter.Jag anser att utskottets hemställan under 11 bort haföljande lydelse:11. beträffande producentansvar för elektriskaoch elektroniska produkteratt med anledning av motion 1999/2000:MJ718 yrkande12 som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,5. Investeringsbidrag tillåtervinningsanläggningar (mom. 12)(), () och () anför:Vi anser att uppbyggnaden avåtervinningsanläggningar och s.k. baklängesfabrikerbör stimuleras genom exempelvis statligainvesteringsbidrag. Baklängesfabriker med s.k.återtillverkning innebär att det tillverkandeföretaget självt ombesörjer demontering föråteranvändning eller materialåtervinning. Tanken äratt på ett mer systematiskt sätt än se tillatt materialdelar och restprodukter från uttjäntaprodukter kommer till användning. Undersökningar iUSA, och har visat storamiljövinster med en lägre förbrukning av energi ochmaterial samt ökat antal arbetstillfällen.Vi anser att utskottets hemställan under 12 bort haföljande lydelse:12. beträffande investeringsbidrag tillåtervinningsanläggningaratt med anledning av motion 1999/2000:U504 yrkande 7som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,6. Märkning m.m. (mom. 13)(), () och () anför:Vi anser att miljövarudeklarationer bör införas förfler produkter. Vi anser också att ekonomiskastyrmedel bör kompletteras med normgivandelagstiftning vad gäller exempelvis demonterbarhet,märkning av materialslag och energieffektivitet. Pådetta sätt gynnas utvecklingen av s.k.baklängesfabriker för återtillverkning.Vi anser att utskottets hemställan under 13 bort haföljande lydelse:13. beträffande märkning m.m.att med anledning av motion 1999/2000:U504 yrkandena5 och 8 som sin mening ger regeringen till kännavad ovan anförts,7. Deponier m.m. (mom. 16)(), () ochJonas () anför:Vi anser att den teknologiska nivån på landetssoptippar är låg. Det borde enligt vår uppfattningvara ett passerat kapitel att släppa ut förorenatvatten rakt ut i naturen. Landets soptippar är ibehov av en grundläggande teknisk uppdatering.Behovet är stort av ytterligare forskning om alla detusentals nya gifter som kommer med soporna.Grundsynen måste vara att minska på avfallsmängdenoch att därutöver förändra kemikaliesamhället. Detär viktigt att kontrollera vad det avfall innehållersom hamnar på deponi. Vi anser att det skall finnaskrav på en lakvattenbehandling samt kontroll ochanalys av lakvatten från deponier. Uppdatering avlandets soptippar bör göras så snart tekniskalandvinningar av betydelse sker.Vi anser att utskottets hemställan under 16 bort haföljande lydelse:16. beträffande deponier m.m.att med anledning av motion 1999/2000:MJ731yrkandena 8 och 9 som sin mening ger regeringentill känna vad ovan anförts,8. Dioxiner (mom. 17)(), () ochJonas () anför:Förra våren upptäckte myndigheter i att detfanns dioxin i mjölken. Källan kunde spåras till ettfoder som korna åt. Dioxinet kom från dioxinhaltigkalk från en industritipp. stoppademyndigheterna i ett antal livsmedel sedanman funnit dioxin i dem som kommit in i foder viafett. I har uppmätts förhöjda dioxinhalter imodersmjölk.Dioxinproblemet måste åtgärdas vid källan. Så längedioxin produceras kommer det att spridas till miljöoch människor. Det finns en stor mängd dioxiner imiljön och myndigheter måste vidta kraftiga åtgärderom nivåerna skall stabiliseras och slutligen minska.Hittills har myndigheternas strategi varit attreducera eller minimera utsläppen av dioxin.Eftersom dioxiner är svårnedbrytbara är varjetillskott i praktiken en ökning, även om tillskottenär mindre än tidigare.Vi anser att utsläpp av dioxiner från industrier,förbränning, bränder m.m. måste elimineras, enminskning räcker inte. Uppkomsten måste förhindrasoch därför är användning av tekniska filterlösningaroch deponering ingen lösning, det bara flyttarproblemet. Vi anser att regeringen bör uppdra tillmyndigheterna att kartlägga alla källor till dioxinoch utarbeta strategier för eliminering av dioxin.Vi anser att utskottets hemställan under 17 bort haföljande lydelse:17. beträffande dioxineratt med anledning av motion 1999/2000:MJ731 yrkande10 som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,9. Sanering och återställning av förorenadeområden (mom. 19)() och ()anför:Under de senaste tio åren har alltfler fall avförorenade områden upptäckts. Tyvärr finns det mångaexempel på svårigheterna att finna någon som i dagär ansvarig för föroreningar som kan ligga långttillbaka i tiden. På grundval av det budgetförslagsom regeringen lagt fram tillsammans medVänsterpartiet och har riksdagenbeslutat höjningar av anslagen.Vi anser att det skulle vara möjligt attytterligare öka beloppet för att öka tempot ochomfattningen av saneringsarbetet. Bensin- ocholjebolagen i har bildat en fond vars syfteär att successivt betala för de kostnader somuppstår när gamla bensin- och oljecisterner grävsupp.Det är både rimligt och moraliskt riktigt attorganisera ett liknande samarbete och ansvar förfler branscher. Mot bakgrund av det anförda börregeringen ta initiativ till att fler branscher tarett kollektivt ansvar för sanering av förorenadeområden.Vi anser att utskottets hemställan under 19 bort haföljande lydelse:19. beträffande sanering och återställning avförorenade områdenatt med anledning av motion 1999/2000:MJ726 som sinmening ger regeringen till känna vad ovananförts,10. Uttjänta lädervaror (mom. 21)() anför:Läder garvas med kemikalier, främst 3-värt krom, somanvänds till av allt läder. 3-värt krom ärallergiframkallande och kan omvandlas till 6-värtkrom vid upphettning. 6-värt krom betecknas somgiftigare än 3-värt och har förutomallergiframkallande effekt även encancerframkallande effekt. Det är just på grund avatt det 3-värda kromet vid garvningen omvandlas tillden farligare sortens 6-värda krom vid förbränning,som uttjänt läder bör klassas som miljöfarligtavfall. Härtill kommer risken för dioxinbildning.Skor och övriga lädervaror, som är tillverkadeenligt krommetoden, bör därför betraktas sommiljöfarligt avfall när de hamnar på soptippen.Jag anser att utskottets hemställan under 21 bort haföljande lydelse:21. beträffande uttjänta lädervaroratt med anledning av motion 1999/2000:MJ714 yrkande1 som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,11. Material- och energibalanser (mom. 24)() anför:Utgångspunkten för planering på regional ochkommunal nivå bör enligt min uppfattning vara enredovisning av material- och energiflödena lokaltoch regionalt. Härigenom kan hållbaranäringslivsstrategier byggas upp. I varje kommun ochlän borde någon typ av material- och energibalansupprättas som visar vad som kommer in ikommunen/regionen och vad som kommer ut.Jag anser att utskottets hemställan under 24 bort haföljande lydelse:24. beträffande material- och energibalanseratt med anledning av motion 1999/2000:N390 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,12. Slam och försiktighetsprincipen m.m.,skatt på kadmium i rötslam och silver islam (mom. 25, 26 och 28)() anför:Det är i och för sig angeläget att sluta kretsloppetmellan stad och land, men om resultatet av det blirökande halter av giftiga metaller i åkermarken harvi gjort kommande generationer en björntjänst.Miljöpartiet anser att slam som används föratt gödsla åkrarna innehåller för höga halter avkadmium, andra farliga metaller, läkemedel ochsjukdomsalstrare.Naturvårdsverket har undersökt halter av tidigareinte uppmärksammade metaller i slam från tolv olikareningsverk. För sju av dem (bly, kadmium, koppar,krom, kvicksilver, nickel och zink) finnsgränsvärden. Flera andra metaller mäts intekontinuerligt och gränsvärden saknas.Bara silverhalten i åkerjord kan enligt våruppfattning dubbleras på mindre än . Detta äroroande eftersom silver är extremt toxiskt förmikroorganismerna i åkerjorden.Om slam över huvud taget skall användas somgödselmedel och spridas enbart av kortsiktigakvittblivningsskäl, måste det givetvis vara rent. Vianser därför att slam inte bör användas somjordförbättringsmedel. Försiktighetsprincipen måstetillämpas.Användningen av olika kemiska ämnen ökar och vianser mot den bakgrunden att det bästa sättet attskapa ett slam som kan återföras till jordbruket äratt inte blanda avlopp från olika källor. Den renaurinen innehåller inga metaller som förorenar ochmed separata system skulle kvävet i den kunna bli enren och värdefull produkt för jordbruket och kunnaersätta konstgödningen. För att göra en separationmöjlig är det viktigt att veta varifrån silver,uran, platina och kommer. Först då kanutsläppen åtgärdas. Målet måste vara att göraslammet så rent att det blir utan problem, vare siganrikat i jorden eller transporterat vidare inäringskedjor.För att få en ekologiskt anpassad inriktning bordevi släppa fokus på att slam från reningsverklångsiktigt skall användas i jordbruket. Till dessnationen antagit en långsiktigt hållbar hållningtill problemet är det enligt vår uppfattning bättreatt deponera eller bränna rötslammet.Försiktighetsprincipen måste gälla.I det svenska slamberget finns ca kadmium.Vi anser att hos regeringen bör begäraförslag till gränsvärden för hur skatt kan tas ut påkadmium i rötslam för att styra bort det giftigaslammet från åkrarna.Jag anser att utskottets hemställan under 25, 26 och28 bort ha följande lydelse:25. beträffande slam ochförsiktighetsprincipen m.m.att med anledning av motionerna 1999/2000:MJ706yrkande 1, 1999/2000:MJ723 yrkande 1 och1999/2000:MJ753 yrkande 15 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,26. beträffande skatt på kadmium i rötslamatt med anledning av motion 1999/2000:MJ753 yrkande13 som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,28. beträffande silver i slamatt med anledning av motionerna 1999/2000:MJ706yrkandena 2 och 3 och 1999/2000:MJ753 yrkande 16som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,13. Fosforåtervinning m.m. (mom. 29)() och () anför:Fosfor är mer än andra växtnäringsämnen en ändligoch icke förnybar resurs. Man räknar med attvärldens brytbara fosforreserver räcker med nuvarande teknik och ekonomi. Enfosforanvändning där fosfor förs med livsmedel tillstäderna och sedan går till spillo genom att desläpps ut med avloppsvatten eller läggs påavfallsdeponi är inte uthållig. Fosforflödet måsteslutas och fosforn återföras till odlingsmarken. Ettvillkor för uthållighet är dock att återföringen avfosfor kan ske på ett sådant sätt att man inteskadar åkermarken genom att förorena den medmetaller, hormonförändrade ämnen eller långlivadenaturfrämmande föroreningar. En mer "långsiktigthållbar slamhantering" är att separera slammet iolika nyttiga produkter, som var för sig kanåteranvändas, organiskt material för sig, metallerför sig och fosfor i lämplig ren fraktion förjordbruksanvändning för sig.Knappheten på fosfor är ett stort resursproblem.Riksdagen bör ge regeringen i uppdrag att tainitiativ till en internationell fosforkonventionför att uppmärksamma fosfor som en kritisk resurs.Regeringen bör också få i uppdrag att initierafrågan om fosforhushållning i EU, där en grönbok börutarbetas. bör också fatta beslut om attarbeta efter följande strategi förfosforåtervinning: bör frångå sitttidigare ställningstagande om spridning av slam pååkermark och den s.k. slamöverenskommelsen böromarbetas. Vidare bör regeringen få i uppdrag attåterkomma med förslag på ekonomiska styrmedel föratt prioritera återvunnen fosfor framför jungfruligfosfor. Regeringen och dess myndigheter bör även tainitiativ till överläggningar med kommunerna om huren kursändring i slamhanteringen kan komma tillstånd.Vi anser att utskottets hemställan under 29 bort haföljande lydelse:29. beträffande fosforåtervinning m.m.att med anledning av motion 1999/2000:MJ718yrkandena 13-15 som sin mening ger regeringentill känna vad ovan anförts,14. Förbränning av avfall (mom. 31)(), () ochJonas () anför:Avfallsförbränning utgör en av de största globalakällorna till dioxinbildning. bör enligtvår uppfattning söka andra mer hållbara ochmiljövänligare vägar för avfallshanteringen änförbränning.Med den viktbaserade avfallsskatten som ensidigtbelastar avfall som går till deponering kommersannolikt mängderna avfall som förbränns vidbefintliga och nya sopförbränningsanläggningaratt öka kraftigt. För att stimulera tillavfallsminimering, materialåtervinning ochbiologiska behandlingsmetoder bör förbränning avavfall beskattas. I finns planer på ettantal nyanläggningar av förbränningsanläggningar.Utbyggnad av förbränningsanläggningar förekommeri bl.a. , och . Ökadförbränning av sopor i har lett till enökning av svaveloxidutsläppen, vilket ärolyckligt med hänsyn till den redan kritiskaförsurningssituationen i landet. Vi anser attingen nybyggnation eller kapacitetsutökning avavfallsförbränningar bör ske.Vi anser att utskottets hemställan under 31 bort haföljande lydelse:31. beträffande förbränning av avfallatt med anledning av motion 1999/2000:MJ731yrkandena 4-6 som sin mening ger regeringen tillkänna vad ovan anförts,15. Biocells- och rötcellsteknik (mom. 33)(), (), (), (), (), (), ()och () anför:Ur kretsloppssynpunkt är det viktigt att återföra enså stor andel som möjligt av svårsepareradenäringsämnen ur avfall till det naturligakretsloppet. Rötningsanläggningar som bygger påbiocells- eller rötcellsteknik kan betraktas som enbiologisk behandlingsmetod för förbehandling avavfall, där såväl energi som näringsämnen kanutvinnas. I dessa metoder binds tungmetaller isyrefri miljö till sulfider som är olösliga ellersvårlösliga. Vid en biologisk behandling av avfalletför energiutvinning kan näringsämnena i biomassanåterföras till ett biologiskt kretslopp. Biologiskbehandling i form av biocellsrötning, i likhet medkompostering och reaktorrötning, bör enligt våruppfattning undantas från avfallsskatt. Dessakretsloppsanpassade metoder innebär nämligen ävenatt näringsämnen från det blandade avfallet kanutvinnas och återföras till ett kretslopp. Motbakgrund av det anförda bör regeringen återkomma meden plan för utveckling och spridning av biocells-och röt- cellstekniken.Vi anser att utskottets hemställan under 33 bort haföljande lydelse:33. beträffande biocells- och rötcellsteknikatt med anledning av motion 1999/2000:MJ731 yrkande7 som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts.Särskilda yttranden1. Producentansvarets betydelse iavfallshanteringenEskil () anför:När producenterna, genom införandet avproducentansvar för förpackningar 1994, fick ansvarför att omhänderta förpackningsavfallet var detuttalade syftet att minska det förpackningsavfallsom går till deponi, öka återvinningsgraden samtstimulera att förpackningarna utformas på ett sådantsätt att belastningen på miljön minskade. Enligt degröna nyckeltal som regeringen redovisade ihöstbudgeten, proposition 1999/2000:1, gårutvecklingen mot att allt mindre avfall läggs påsoptipp medan återvinningen ökar. År 1994deponerades ca avfall i ,medan deponeringen 1997 hade minskat till ca 4,8miljoner ton.Vi kan mot bakgrund av att deponeringen har minskatoch återvinningsgraden ökat konstateraatt producentansvaret har haft en positiv betydelsei avfallshanteringen. Detta är viktigt attunderstryka med tanke på att avfallet, dvs. deuttjänta produkter som läggs på deponi, kan medföraatt farliga ämnen läcker till omgivningen. Enfortsatt utveckling mot ökad resurshushållning ärdärför angelägen.En viktig del i en fortsatt utveckling mot ökadresurshushållning är att utvärdera om de styrmedelsom använts har varit effektiva.Centerpartiet välkomnar därför att miljö- ochjordbruksutskottet enats om att föreslå regeringenatt göra en bred översyn av producentansvaretssamhällsekonomiska konsekvenser och betydelse förmiljön. Översynen kommer förhoppningsvis att ge nyenergi till och utveckla dagens och morgondagenskretsloppsarbete.Centerpartiet vill se kretsloppsarbetet gå in i enny fas. Det är dags att förändra produktionen föratt åstadkomma mer kretsloppsanpassade varor. Varorsom inte innehåller skadliga ämnen och som ärkonstruerade så att de aldrig behöver bli avfallutan kan bli insatsvaror för nya produkter när detjänat ut i sin ursprungliga funktion. Vår vision äratt alla uttjänta varor har ett marknadsvärde iframtiden. Det handlar om att växla spår frånavfallspolitik till produktstrategi.Regeringen har tyvärr ingen vision eller samladbild för den framtida hanteringen av de storamaterialflödena i samhället. Stora materialflödensåsom sand och grus, olja, fosfor och livsmedeldiskuteras inte. De resonemang och analyser somKretsloppsdelegationen presenterat saknas iregeringens politik. Regeringen hamnar i entraditionell avfallspolitik som saknar deframåtsyftande linjer och förslag som är nödvändiga.Centerpartiet anser att införande av ett generelltproducentansvar för uttjänta varor skulle gedrivkraft till en kretsloppsanpassadproduktutveckling, som ärkonkurrensneutral. Kretsloppsdelegationen harpresenterat förslag om generellt producentansvar påvaror, men regeringen har inte agerat i frågan. Detär synd att regeringen inte har sett detstrategiskt viktiga, både för miljö ochsamhällsekonomi, i att svenskt näringsliv stimulerasatt utveckla produkter med hög miljöprestanda. Viser därför med stort intresse fram emot den avregeringen aviserade skrivelsen omen miljöanpassad produktpolitik. Skrivelsen kan, omregeringen förmår att överge sitt traditionellasoptänkande, innebära en ny fas förkretsloppsarbetet.2. Kretsloppet mellan stad och landDan () och () anför:Kretsloppet mellan stad och land bör slutas av bådeekologiska och resursmässiga skäl. Födan produceraspå landsbygden och konsumeras till övervägande del istaden, där den sedan blir avfall. Men näringen i framför alltmänniskans urin (fosfor och kväve) bör återförastill jorden. För detta behövs källsorterande va-system. Samhället bör därför stödja forskning kringoch produktutveckling av källsorterande va-system.