bet · GN01LU5 · 2000-01-18 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet ett fyrtiotalmotionsyrkanden från den allmänna motionstiden år1999 om olika konsumentpolitiska spörsmål.Med anledning av en motion (v) förordar utskottetett tillkännagivande som gäller marknadsföring avöl. Övriga motionsyrkanden avstyrks med hänvisningtill tidigare ställningstaganden samt pågåendeberednings- och utredningsarbete.Till betänkandet har fogats sju reservationer ochett särskilt yttrande. 1999/2000:L701 av m.fl. (m) vari yrkasatt hos regeringen begär förslag tilländring av produktsäkerhetslagen i enlighet med vadsom anförts i motionen.1999/2000:L702 av m.fl. (m) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag ombegränsningar av verksamhet ienlighet med vad som anförts i motionen,2. att hos regeringen begär förslag omhur framväxten av frivilliga och oberoendekonsumentorganisationer kan stimuleras i enlighetmed vad som anförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet avundervisning i konsumentfrågor.1999/2000:L703 av de ()vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts ommärkning av produkter med uppgift om de är testadepå djur eller ej.1999/2000:L704 av och (mp) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utredning om svensk användning avstandarden SA 8000, OHSAS 1800, ISO 1400 och ISO9001.1999/2000:L706 av () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att alla kosmetiskavaror som säljs i skall hainnehållsdeklarationer på svenska.1999/2000:L707 av () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om obligatoriskmärkning av djurtestade produkter.1999/2000:L708 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en särlagstiftning förkonsumentskydd för hemsidor på Internet.1999/2000:L709 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om krigsleksaker.1999/2000:L710 av m.fl. (v) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om standardreglerför stor stark.1999/2000:L711 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om det fortsattaarbetet med implementeringen av Rom- ochBrysselkonventionerna i EG-rätten,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om procedurer förelektronisk tvistlösning,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om lagval iutomkontraktuella förhållanden på Internet.1999/2000:L712 av m.fl. (s) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omkonsumentupplysning för ungdomar.1999/2000:L713 av m.fl. (fp) variyrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om fri konkurrens ochgod information som grundpelare förkonsumentpolitiken,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om fortsattaavregleringar av produktmarknader,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om svensk prioriteringav det internationella arbetet för gemensammariktlinjer och rättsregler,6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om resurssvaga hushålloch budgetrådgivning,7. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om långivares ansvarvid kreditgivning,8. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om konsumentmakt ioffentlig service,10. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om effektivmyndighetsorganisation för främjande avkonsumentintresset.1999/2000:L714 av m.fl. (mp) variyrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om komplettering av detfjärde konsumentpolitiska målet,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om införande av ettnytt konsumentpolitiskt mål,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att regeringenårligen skall redovisa till hur miljömåletefterlevs,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att en prioriteraduppgift för måste vara att påverka EU så atthänsyn till konsumenten och miljön sätts förehänsynen till den inre marknaden,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att , i EUoch i internationella sammanhang, företräds avpersoner med en bred representationsbas,6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en nyhetstidning omkonsumentpolitiken i EU och om svenska initiativ ochinsatser,7. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att TV-programmetAnslagstavlan utvecklas så att också information ommiljö och livsstil kan sändas,9. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att reformeraNordens miljömärkning Svanen,11. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om kriteriearbetetkring miljömärkningen,12. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att Sverigemåste verka i EU för att bevara den nationellamiljömärkningen,13. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om behovet av attstödja en process för rättvis handel,16. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om attproduktsäkerhetslagen skall omfatta sådanaoffentligt producerade tjänster som tillhandahållsinom ramen för offentlig service och inte är endirekt följd av myndighetsutövning.1999/2000:L715 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om märkning avdjurtestade produkter,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en harmonisering avreglerna inom EU.1999/2000:L907 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av ettregelverk för nätverksförsäljning i ,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att ett regelverkför nätverksförsäljning bör ha gemensam nordisklagstiftning.1999/2000:U512 av m.fl. (c) variyrkas15. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om stärktkonsumentskydd vid gränsöverskridande handel.1999/2000:T717 av m.fl. (m) vari yrkas17. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om det fortsattaarbetet med implementeringen av Rom- ochBrysselkonventionerna i EG-rätten. InledningVerksamhet med syfte att stödja konsumenter har enlång tradition i . Till en början bedrevssådan verksamhet av olika konsumentorganisationer,exempelvis ochHusmodersföreningarnas , som bildadesredan i början av 1900-talet. Ett statligtengagemang växte fram . Först under1940-talet bildades halv- och helstatligainstitutioner med konsumentstödjande uppgifter. Framtill slutet av var dessa konsumentorgansverksamhet framför allt inriktad på att hjälpahushållen att utnyttja sina resurser så väl sommöjligt. Efter hand kom verksamheten att ägnas åtprovning och upplysning om varor.Under 1960-talet vidgades ramen för detkonsumentpolitiska arbetet och konsumentens roll sommarknadsaktör kom att ges ett allt större intresse.Under senare delen av 1960-talet inleddes försök medlokal konsumentverksamhet. Nya statliga organ medkonsumentpolitiska uppgifter bildades. kom till år 1968.Konsumentombudsmannen () och ,nuvarande , inrättades ochKonsumentverket året därpå. blevKonsumentverkets chef även konsumentombudsman.Lagstiftningsarbetet på det konsumentpolitiskaområdet inleddes . Sedan desshar en mängd nya lagar stiftats, både påcivilrättens och marknadsrättens område, i syfte attstärka konsumenternas rättsliga ställning.Konsumentpolitisk verksamhet bedrivs nu - förutomav enskilda konsumenter - av staten, kommunerna,frivilliga organisationer och näringslivet.Verksamheten är bred och mångfasetterad och ärinriktad på såväl övergripande som individuellafrågor.Konsumentverket är central förvaltningsmyndighetför konsumentfrågor. Verksamhetens övergripande målär att stödja hushållen i deras strävan atteffektivt utnyttja sina resurser, att stärkakonsumenternas ställning på marknaden, att skyddakonsumenternas hälsa och säkerhet samt att medverkatill att sådana konsumtions- och produktionsmönsterutvecklas som minskar påfrestningarna på miljön ochbidrar till en långsiktigt hållbar utveckling.Konsumentverket har även etts.k. sektorsansvar för miljörelateradekonsumentfrågor. För har riksdagenunder utgiftsområde 24 Näringsliv anvisat ettramanslag till om (prop. 1999/2000:1, utg.omr. 24, bet. NU1).De frivilliga konsumentorganisationerna spelar enviktig roll i arbetet med olika konsumentfrågor. Engrupp utgörs av fristående organisationer medkonsumentaktiviteter som huvudengagemang, t.ex.Sveriges konsumentråd och . En annan grupp består avorganisationer och folkrörelser med ett allmäntsamhällsintresse där ett konsumentpolitisktengagemang är en del av organisationens övergripandemål, exempelvis fackliga organisationer ochVillaägarnas riksförbund.Inom näringslivet har utvecklats enomfattande verksamhet med s.k. egenåtgärder, vilkasyftar till att lösa eller förebygga olikakonsumentproblem. Flertalet av dessa har eninriktning mot god sed i marknadsföringen ochförekommer i form av branschvisa ellerbranschövergripande regler samt på undervisning ochinformation angående gällande regler. Mångabranscher har fortlöpande utvecklat olika programför intern reklambevakning, reklamationshantering,tvistlösning och annan kundinriktad verksamhet.Konsumentpolitikens mål och inriktningKonsumentpolitiska riktlinjer har fastställts avriksdagen vid fyra tillfällen. De nuvaranderiktlinjerna, som lades fast , är avseddaatt ange målen för och inriktningen av denkonsumentpolitik som behövs för att möta deförändringar som sker och stärka konsumenternasställning. Vissa områden skall enligt riktlinjernavara prioriterade. Dit hör hushållens baskonsumtionoch stöd till konsumentgrupper som är ekonomiskteller socialt utsatta eller som av andra skäl harbehov av särskilt stöd. Det gäller också åtgärdersom främjar konsumentintressena i detinternationella samarbetet (prop. 1994/95:140, bet.LU32).De mål som har fastlagts för konsumentpolitiken ärsålunda att hushållen skall ha goda möjligheter attutnyttja sina ekonomiska och andra resursereffektivt, att konsumenterna skall ha en starkställning på marknaden, att konsumenternas hälsa ochsäkerhet skyddas samt att sådana konsumtions- ochproduktionsmönster utvecklas som minskarpåfrestningarna på miljön och bidrar till enlångsiktigt hållbar utveckling.Den 7 januari 1999 beslutade regeringen atttillkalla en parlamentarisk kommitté med uppgift attlämna förslag beträffande utformningen avkonsumentpolitiken inför ett nytt sekel (dir.1999:1). Kommittén har antagit namnetKonsumentpolitiska kommittén 2000.Enligt direktiven skall kommittén identifierakonsumentpolitikens långsiktiga innehåll ochprioriteringar. Kommittén skall för detta ändamålgöra en utvärdering och en översyn av dekonsumentpolitiska målen. Vid behov skall kommitténföreslå hur målen kan utvecklas och förbättras.Kommittén skall också avväga vilka medel i form avlagstiftning och ekonomiska och andra resurser sombör utnyttjas för att bäst nå dessa mål. Utredningenskall genomföras i ett tydligt EU-perspektiv, därdet nordiska samarbetet skall vara en viktig bas.Genom beslut gav regeringen itilläggsdirektiv kommittén i uppdrag att kartläggarättsläget när det gäller konsumenternas möjlighetatt få konsumentinformation om dagligvaror vidhandel via Internet och, vid behov, föreslå åtgärderför att förbättra konsumentskyddet. Enligttilläggsdirektiven skall kommittén analysera ochföreslå hur riktad information om dagligvaror kanlämnas till olika grupper som är i behov av särskiltstöd på ett sätt som långsiktigt passar in i denkonsumentpolitiska verksamheten (dir. 1999:77).Utredningsuppdraget skall vara slutfört senast den15 mars 2000.I några motioner berörs övergripande frågor om denframtida konsumentpolitikens mål och inriktning.Karin m.fl. (fp) anför i motion L713 atten väl fungerande marknadsekonomi förutsätter attkonsumenterna kan bilda sig en uppfattning om varoroch tjänster för att göra väl överlagda val ochbegär ett tillkännagivande om att fri konkurrens ochgod information är grundpelare förkonsumentpolitiken (yrkande 1). I samma motionbegärs också ett tillkännagivande om att effektivkonkurrens i offentlig och privat verksamhet är tillnytta för konsumenterna och att fler produktområdenbör avregleras (yrkande 2). Motionärerna begärvidare att hos regeringen skall begära enöversyn av lagstiftningen i syfte att stärkakonsumentintresset i de offenligt styrdatjänstesektorerna (yrkande 8).I motion L702 av m.fl. (m) anförs attdet främst är en fri marknadsekonomi som gerkonsumenterna makt och att ett allomfattandestatligt ansvarstagande leder till passivitet ochskapar en dyr och ofta otymplig byråkrati. Storadelar av verksamhet skulle, enligtmotionärerna, kunna privatiseras. I motionen begärsett tillkännagivande om att regeringen skallåterkomma med förslag till begränsningar avKonsumentverkets verksamhet i enlighet med detanförda (yrkande 1). Motionärerna anser att dessabegränsningar av verkets uppgifter skulle möjliggörastöd till frivilliga och verkligt oberoendekonsumentorganisationer som skulle kunna varapådrivande i angelägna konsumentfrågor. I motionenbegärs ett tillkännagivande om att hosregeringen skall begära förslag till hur framväxtenav sådana organisationer kan stimuleras (yrkande 2).Myndighetsstrukturen på konsumentområdet tas uppäven i motion L713 av m.fl. (fp).Motionärerna anser att en bättre rollfördelningmellan å ena sidan Konsumentverketsmyndighetsutövande och marknadsvårdande uppgifteroch å andra sidan verkets opinionsbildande ochensidigt konsumentstödjande uppgifter skulle främjamarknadens funktionssätt. I motionen begärs etttillkännagivande om att en översyn avmyndighetsutövning, marknadskontroll,opinionsbildning och konsumentstöd på konsument-området bör göras i syfte att än bättre uppnåverksamhetens mål (yrkande 10).Yvonne Ruwaida m.fl. (mp) anser i motion L714 attdet bör införas ett nytt konsumentpolitiskt mål somgår ut på att enskilda individers ställning påmarknaden som medvetna konsumenter skall stärkas. Påså sätt kan konsumenterna enligt motionärerna gesmöjligheter att göra etiska ställningstaganden ochpåverka samhällets produktion och utveckling på ettdemokratiskt sätt. I motionen begärs etttillkännagivande i enlighet med det anförda (yrkande2).Enligt utskottets mening bör förnärvarande inte göra några uttalanden beträffande deprincipiella spörsmål som tas upp i de nu aktuellamotionerna. Frågeställningarna ryms nämligen inomdet uppdrag regeringen givit tillKonsumentpolitiska kommittén 2000. Av direktivenframgår att kommittén skall identifiera vilkaområden som långsiktigt bör prioriteras inomkonsumentpolitiken och vilken ambitionsnivå som börgälla på de olika områdena. I detta ingår attvärdera vad som skall vara konsumentpolitikenshuvudinriktning, och en modell skall föreslås fördet offentliga åtagandet på konsumentområdet.Kommittén skall för detta ändamål göra enutvärdering och en översyn av de konsumentpolitiskamålen och arbetet. Vid behov skall kommittén föreslåhur målen kan utvecklas och fungera bättre motbakgrund av de nya förutsättningarna i samhället. Idirektiven anförs vidare att avreglering av vissamarknader och konkurrensutsättning av vissa tjänsterför den enskilde har inneburit ökade valmöjligheter,men också lett till mer oklara gränser för vilkaregler som gäller. Enligt direktiven är detangeläget att klargöra vilken rollkonsumentpolitiken har i detta sammanhang. Kommitténskall därför analysera vilka rättigheter som denenskilde har i sin roll som medborgare respektivekonsument i olika sammanhang. Ytterligare en uppgiftför kommittén är att analysera om, och i så fallhur, och Konsumentverketsroller kan vidareutvecklas och tydliggörasytterligare.Utskottet anser att resultatet av det pågåendeutredningsarbetet bör avvaktas och avstyrker därförbifall till motionerna L702 yrkandena 1 och 2, L713yrkandena 1, 2, 8 och 10 samt L714 yrkande 2.Det svenska arbetet med konsumentfrågorinom EUGenom Amsterdamfördraget, som trädde i kraft den 1maj 1999, har tydliggjorts att konsumentfrågornanumera är ett självständigt politikområde inom EUoch att konsumentskyddskraven skall beaktas vidutformningen och genomförandet av gemenskapensövriga politik och verksamhet. Amsterdamfördragetinnebär också att miljöpolitiken skall integreras igemenskapens alla politikområden, något som harsärskild betydelse för möjligheterna att verka föratt miljömålet inom konsumentpolitiken kanuppfyllas.Våren 1996 beslutade om mål för ochinriktning av det svenska arbetet medkonsumentfrågor inom EU (skr. 1995/96:181, bet.LU26). Det övergripande målet för arbeteskall, enligt beslut, vara att gekonsumenterna en stark ställning på marknaden ochatt främja konsumenternas intressen och inflytande iett integrerat . skall det varamöjligt att bibehålla och utveckla nivån på svenskkonsumentpolitik. Den grundsyn påkonsumentpolitikens syfte som givituttryck för konsumentpolitiska beslutligger således också till grund för vad som skallgälla för arbetet inom EU.I motion L714 av m.fl. (mp) begärsett tillkännagivande om att en prioriterad uppgiftför skall vara att påverka EU i en sådanriktning att hänsynen till konsumenterna och miljönsätts före hänsynen till den inre marknaden (yrkande4). I motionen yrkas vidare ett tillkännagivande omvikten av att inom EU och i andrainternationella sammanhang där konsumentintressenberörs fortsättningsvis skall företrädas av personermed en bredare representationsbas (yrkande 5).Motionärerna anser också att det är svårt att fåinformation om det konsumentpolitiska arbetet inomEU och yrkar att skall begära attregeringen ser till att en nyhetstidning inrättas,dels om EU:s konsumentpolitik, dels om svenskainitiativ och insatser på detta område (yrkande 6).Vad först gäller yrkandena 4 och 5 är utskottetinte berett att nu förorda några särskilda åtgärderfrån sida med anledning av de nu aktuellamotionsyrkandena. I direktiven tillKonsumentpolitiska kommittén 2000 konstaterarregeringen sålunda att inriktningen för arbetet medkonsumentpolitik i EU formulerades efter endast ettårs medlemskap i unionen. Vidare konstateras attsvensk konsumentpolitik är djupt integreradmed EU:s konsumentpolitik och att den tid Sverigevarit medlem i EU har givit erfarenheter kring hurkonsumentpolitiken kan utformas i och EU. Avdirektiven framgår att utredningen skall ske i etttydligt EU-perspektiv samt att kommittén skallanalysera och vid behov lämna förslag i frågan omEU-aspekten bör betonas tydligare ikonsumentpolitikens mål och, i så fall, på vilketsätt detta bör ske. Kommittén skall vidare värderavilka strategier som är lämpliga för att Sverigeskall kunna bedriva ett kraftfullt och initieratarbete med konsumentfrågor inom EU och andrarelevanta internationella forum och vilka sakfrågorsom särskilt bör lyftas fram.När det sedan gäller informationen om detkonsumentpolitiska arbetet inom EU kan utskottetinte ställa sig bakom den kritik som förts fram iyrkande 6. Utskottet vill därvid peka på att olikaåtgärder har vidtagits i skilda sammanhang för attinformera om konsumentpolitiska frågor, både när detgäller nationella frågor och arbetet inom EU. Nämnaskan nyhetsbrevet och EU och skriftenNya EU-förslag som ges ut av medjämna mellanrum. På påInternet finns också en mängd information om EU-frågor. Vidare bör erinras om att Konsumentverketger ut olika typer av rapporter, rättsinformationoch faktablad som bl.a. berör konsumenträttsliga EU-frågor. Information finns även att hämta hoskonsumentorganisationerna. Behov av något initiativfrån sida med anledning av motion L714yrkande 6 föreligger således inte.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L714 yrkandena 4, 5 och 6.Karin m.fl. (fp) anför i motion L713 attSverige bör verka kraftfullt för att gällande ochframtida lagstiftning på det konsumenträttsligaområdet inom EU utformas på ett enkelt och tydligtsätt. I en öppen handel över gränserna är, enligtmotionärerna, det arbete som utförs inom ramen församarbetet i EU och för gemensamma riktlinjer,enkla rättsregler och tydlighet för konsumenternamycket viktigt och bör prioriteras av svenskamyndigheter. I motionen begärs ett tillkännagivandei enlighet härmed (yrkande 4).Utskottet erinrar om att enligt de mål ochriktlinjer för det svenska konsumentpolitiskaarbetet inom EU som lades fast av våren1996 skall verka för att påkonsumentområdet systematiseras och görs meröverblickbart samt att lagspråket i och uppbyggnadenav direktiven förbättras och görs lättare att förstå(skr. 1995/96:181, bet. LU26).Därutöver vill utskottet peka på att också dessaspörsmål innefattas i det pågående utredningsarbetetinom 2000, varsresultat bör avvaktas.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L713 yrkande 4.Konsumentskydd vid gränsöverskridandehandel, m.m.Genom upprättandet av den inre marknaden ochinformationsteknikens utveckling har dengränsöverskridande handeln kommit allt mer iblickpunkten . Uppstår tvist mellanköpare och säljare vid sådan handel kan särskildaproblem uppkomma, bl.a. beträffande vilket lands lagsom skall tillämpas och vilken domstol eller annattvistlösningsorgan som skall pröva tvisten. I någramotioner tas upp sådana spörsmål med anknytning tillkonsumentskyddet vid gränsöverskridande handel.Som en allmän bakgrund bör inledningsvis upplysasom att gemensamma bestämmelser om lagval finns församtliga EU:s medlemsländer i konventionen den 19juni 1980 om tillämplig lag för avtalsförpliktelser,den s.k. Romkonventionen. Konventionenstillämpningsområde omfattar, med några undantag,alla slag av förmögenhetsrättsliga avtal och desshuvudprincip, som kommer till uttryck i artikel 3,är att parterna har full frihet att själva bestämmavilket lands lag som skall vara tillämplig på ettavtal. Från huvudregeln görs några undantag sominskränker avtalsfriheten. Dessa inskränkningaravser i huvudsak anställningsavtal ochkonsumentavtal.Inskränkningarna i fråga om konsumentavtal finns iartikel 5 och innebär att en konsument i vissasituationer skyddas av lagen i det land därkonsumenten har sin vanliga vistelseort. I stortsett alla typer av konsumentavtal omfattas avartikel 5. För att de särskilda skyddsreglerna skallvara tillämpliga krävs emellertid att avtalet haringåtts under någon av följande alternativaomständigheter, nämligen (1) att avtalet harföregåtts av ett särskilt till konsumenten riktatanbud eller annonsering i det land där konsumentenhar sin vanliga vistelseort och konsumenten där harföretagit de handlingar som var nödvändiga föravtalets ingående, (2) att näringsidkaren ellerdennes representant har mottagit konsumentensbeställning i det land där konsumenten har sinvanliga vistelseort, eller (3) att avtalet avserförsäljning av varor och konsumenten har rest fråndet land där han har sin vanliga vistelseort tillett annat land där han beställt varan, och säljarenhar organiserat resan i syfte att förmå konsumententill köpet.För det fall ett konsumentavtal omfattas av artikel5 och avtalet ingåtts under någon av nu redovisadeomständigheter får parternas lagval inte innebäraatt konsumenten berövas det skydd som tillförsäkrasdenne enligt tvingande regler i det land därkonsumenten har sin vanliga vistelseort. Om parternainte har avtalat något särskilt i lagvalsfråganskall lagen i konsumentens hemland tillämpas.Vidare bör understrykas att de särskilda reglerna iartikel 5 inte innebär något allmänt underkännandeav parternas lagval. Lagvalet tillerkänns såledesfull verkan såvitt gäller icke-tvingandelagstiftning. Dessutom får även tvingandebestämmelser åsidosättas, dock inte tillkonsumentens nackdel.