bet · GN01BoU10 · 2000-05-25 00:00:00 — Utskottet tillstyrker regeringens förslag om att lagen om ungdomsbosparandeskall upphöra att gälla vid utgången av december månad . Förslagetinnebär att det i fortsättningen inte kommer att vara möjligt att ansluta kon-ton till ungdomsbosparandet. Vidare skall de anslutningar till ungdoms-bosparandet som skett lagen har gällt upphöra. Genom enövergångsbestämmelse föreslås samtliga sparare med konton som den31 är anslutna till ungdomsbosparandet få en bonusränta.Utskottets ställningstagande är enhälligt. Regeringen föreslår i proposition 1999/2000:113 att antar rege-ringens förslag tilllag om upphävande av lagen (1988:846) om ungdomsbosparande. Lagen om ungdomsbosparande infördes i syfte attstimulera ungdomars sparande (prop. 1987/88:150, bet. 1987/88:FiU21, rskr.1987/88:395). Lagen innebär att sparande sker på räntebärande konto i bankeller sparkassa. Kontot kan, men behöver inte, vara avsett för sparande somär knutet till en turordning för bostadsförvärv. Sparande får ske fr.o.m. det ådå spararen fyller t.o.m. det år spararen fyller . Varje sparare fårsätta in sammanlagt högst . Vid uttag betalar spararenen avgift till banken. På insatta medel skall banken betala ränta efter en vissminsta procentsats som fastställs av regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer. När ett konto varit anslutet till ungdomsbosparandet iminst och behållningen på kontot uppgår till harspararen rätt till en statligt bekostad bonusränta. Vidare har spararen eftersedvanlig kreditprövning rätt att av den kontoförande banken få låna tregånger behållningen på kontot. Kreditvillkoren bestäms av banken. Bonus-räntan betalas ut när spararen begär det eller när han får lån. Bonusräntan vartill en början skattefri. Skattebefrielsen togs dock bort fr.o.m. inkomståret1993. Det har inte gjorts några större ändringar i lagen om ungdomsbospa-rande sedan den infördes.Under de första åren efter introduktionen av ungdomsbosparandet växteintresset för att spara i denna form kontinuerligt. Fram till början av år 1992ökade också antalet sparare. Under nådde sparformen sin störstaomfattning med drygt 50 000 anslutna sparare. har antaletsparare stadigt minskat. var sammanlagt 35 178personer anslutna. De ackumulerade nettoinsättningarna var som störst underår 1993 och uppgick då till ca . har behåll-ningen minskat. Vid utgången av uppgick det sammanlagda netto-sparandet till . Ungdomsbosparkonton erbjuds förnärvarande av tre banker och en sparkassa. Som mest har åtta ban-ker/sparkassor varit anslutna.Regeringen föreslår i propositionen att lagen om ungdomsbosparande skallupphöra att gälla vid utgången av december månad . Regeringenanger som skäl för sitt förslag följande. Bakom införandet av ungdomsbospa-randet fanns två syften. Sparformen skulle dels stimulera till ungas sparande,dels utgöra ett pedagogiskt verktyg. Genom sparande skulle en framtidaekonomisk buffert skapas. Av särskild betydelse ansågs sparande för bo-stadsändamål vara. Genom ett regelbundet sparande skulle ungdomar ocksåetablera goda bankrelationer, vilket i sin tur skulle medföra förbättrade kun-skaper om utbudet av sparformer. kon-staterar kan sparstimulanser riktade mot en viss sparform vara effektiva i såmåtto att de höjer sparandet i den subventionerade sparformen. Det ökadesparandet i denna sparform blir dock till största delen en effekt av att bytesker från annan sparform. Det totala sparandet påverkas därför endast i be-gränsad omfattning. I vissa fall kan en omflyttning mellan olika sparformerha sparpolitiska motiv och vara den eftersträvade effekten. Syftet med ung-domsbospar var att stimulera sparande bland unga. Något skäl till att dettaskulle ske på andra sparformers bekostnad fanns inte. Inte heller finnsnågra sparpolitiska motiv för en sådan substitution mellan sparformer. Attstimulera bosparande för unga har emellertid även bostads- och ungdomspo-litiska motiv och skall också utvärderas ur dessa perspektiv. Regeringenanser att det inte finns tillräckliga skäl att stimulera sparande till bogenom en statligt bekostad sparpremie. Det breda utbudet av sparformer förlångsiktigt sparande på marknaden och den relativt låga inflationen bör nu-mera ge fullgoda sparstimulanser. Sparpremier medför dessutom kostnaderför staten. Sammantaget innebär detta att det saknas skäl för ett statligsubventionerat bosparande.Regeringen ifrågasätter också om de - ovan nämnda - ungdomspolitiskasyftena har uppfyllts. Ungdomsbosparandet har trots marknadsföring intelyckats attrahera någon större skara. Antalet sparare har under de senasteåren till och med minskat. Som grundkapital för bostadsköp har sparformenett begränsat värde. Dels sätter de restriktiva reglerna om rätt till lån be-loppsmässiga begränsningar, dels tillåter reglerna att de sparade medlenanvänds till annat än köp av bostad. Innan lån beviljas skall dessutom sed-vanlig kreditprövning göras. Banken har således inte någon skyldighet attbevilja lån. Banken har även rätt att bestämma villkoren för lånet. Med hän-syn till detta kan konstateras att bestämmelsen om lånerätt i praktiken knap-past har något värde för ungdomar vid ansökan om lån. Indikationer frånbankerna tyder även på att lånerätten endast i mycket begränsad omfattningutnyttjas. Ungdomsbosparandet har endast i mindre utsträckning bidragit tillatt öka ungdomars kunskap om sparande. Som Ungdomspolitiska kommitténframhållit är det fortfarande viktigt att ungdomar informeras om betydelsenav att spara. Information om långsiktigt sparande ges av en mängdolika aktörer på marknaden och är tillgänglig via olika kanaler. Kommitténkonstaterar att många ungdomar har låga eller obefintliga arbetsin-komster, vilket gör att de saknar sparmöjlighet. För dessa ungdomar ärsparpremien utan betydelse. Det kan ifrågasättas om de som har sparmöjlig-het är den rätta gruppen att uppmuntra med en statligt finansierad sparstimu-lans. Enligt regeringen finns det således ingen anledning att vidmakthållasparformen. Upphävandet av lagen om ungdomsbosparande kräver vissaförberedande åtgärder för bankerna. Med beaktande av detta anser regering-en att lagen bör kunna tas bort vid utgången av december månad år 2000.Utskottet delar den av regeringen redovisade uppfattningen om att lagenom ungdomsbosparande bör upphöra att gälla och att genom en övergångs-reglering samtliga sparare med konton som vid utgången av december månadår 2000 är anslutna till ungdomsbosparandet skall få en bonusränta. Utskottetnoterar att även sparare som ännu inte kvalificerat sig för bonusränta avrättviseskäl kommer att få sådan ränta.Utskottet tillstyrker således det i propositionen framlagda lagförslaget ifråga om lagen om ungdomsbosparande. Utskottet hemställerbeträffande lagen om ungdomsbosparandeatt med bifall till proposition 1999/2000:113 antar rege-ringens förslag till lag om upphävande av lagen (1988:846) om ung-domsbosparande i enlighet med bilagan till detta betänkande.Stockholm den 25 maj 2000På bostadsutskottets vägnarLennart NilssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och ().Regeringens av utskottet tillstyrktaFörslag till lag om upphävande av lagen (1988:846) om ungdomsbospa-randeHärigenom föreskrivs att lagen (1988:846) om ungdomsbosparande skallupphöra att gälla vid utgången av december månad år 2000.Samtliga sparare med konton som vid utgången av december månad år2000 är anslutna till ungdomsbosparandet skall få en bonusränta. Bonusrän-tan motsvarar årlig ränta på behållningen den sista i varje månadav de insättningar som gjorts på kontot från det kontot anslöts till ungdoms-bosparandet till och med . Spararen tillgodoräknasbonusränta på sparmedel från och med månaden efter det att medlen satts inpå kontot.Om en sparare får ränta enligt den upphävda 11 § lagen om ungdoms-bosparande skall avräkning ske med ett motsvarande belopp från den räntasom betalas ut enligt denna övergångsbestämmelse.Bonusräntan bekostas av staten och betalas ut av .