bet · GN01FöU3 · 2000-02-24 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet regeringensförslag till lag om försvarsunderrättelseverksamhet.I proposition 1999/2000:25 redovisar regeringen -utan att begära ett beslut av - de fyragrundprinciper som bör ligga till grund förförsvarsunderrättelsetjänstens bedrivande. Utskottethar inget att invända mot dessa principer.Utskottet anser att bör anta regeringensförslag till lag om försvarsunderrättelseverksamhet.Även om lagform inte är obligatorisk anser utskotteti likhet med regeringen att det är viktigt att i ettdemokratiskt samhälle de grundprinciper som styrförsvarsunderrättelseverksamheten också skall kommatill uttryck i lag. Det är därför angeläget attriksdagen lägger fast ramarna för denna verksamhetoch anger dess huvudsakliga uppgifter ocharbetsformer. Genom lagen ger de fastautgångspunkterna för den närmare regleringen avverksamheten, som sedan kan ske med stöd avregeringens förordningsmakt.Därmed markeras vikten av en välfungerande underrättelseverksamhetsom bedrivs utifrån i ettdemokratiskt samhälle godtagbaragrundprinciper. Det bidrar till etthögt förtroende för verksamhetenoch en förståelse för dessbetydelse för det svenskaförsvaret. Förslag till riksdagsbeslutRegeringen föreslår att antar regeringensförslag till lag om försvarsunderrättelseverksamhet.RegeringenBakgrund och utgångspunkterDen militära underrättelsetjänsten har tidigarevarit föremål för granskning bl.a. av 1974 årsunderrättelseutredning. På grundval avUnderrättelseutredningens betänkande Den militäraunderrättelsetjänsten (SOU 1976:19) fastställdestatsmakterna de nuvarande principerna förden militära underrättelsetjänsten (prop.1975/76:189, bet. FöU 1975/76:40, rskr.1975/76:373).Försvarsutskottet uttalade i anslutning till detsenaste försvarsbeslutet i betänkande 1995/96:FöU1att det för sin del ansåg det motiverat med enöversyn av underrättelsetjänsten för att därmedsäkerställa att den ges en sådan ledning ochutformning som svarar mot de särskilda behov sominriktningen av totalförsvaret erfordrar.Regeringen beslutade omdirektiv (dir. 1996:111) till en kommitté meduppgift att se över underrättelsetjänstensuppgifter, ledning och utformning. Med stöd avregeringens bemyndigande förordnade dåvarande chefenför Försvarsdepartementet, statsrådet , hovrättspresidenten , numeraf.d. generaldirektören och numeraf.d. ambassadören att vara ledamöter avkommittén.Kommittén, som antog namnet 1996 årsunderrättelsekommitté, lämnade sittbetänkande Underrättelsetjänsten - en översyn (SOU1999:37).Underrättelsekommittén har i sitt betänkande lämnatförslag som kräver ställningstaganden när det gällerlagreglering av den militäraunderrättelseverksamheten, inrättandet av ensamordningsfunktion för underrättelsefrågor iRegeringskansliet, grundprinciperna förunderrättelsetjänsten samt insynen i och kontrollenav den militära underrättelsetjänsten.Förändringen i den säkerhetspolitiska utvecklingeni omvärlden har påverkat den militäraunderrättelsetjänsten . Även om risk-en för storkrig eller krig mellan stater framstårsom avlägsen har inte konflikter och kriserförsvunnit ens från vårt närområde. Nya säkerhetshothar uppstått i form av migrationstryck, politisk ochsocial instabilitet och påfrestningar på detekologiska systemet. Härtill kommer risk förspridning av massförstörelsevapen, terrorism,etniska och kulturella konflikter m.m. Ansvaret föråtgärder mot nya säkerhetshot, som inte bedömsutgöra någon direkt fara för landet, liggeremellertid på olika civila statliga och kommunalamyndigheter. Den militära underrättelsetjänsten böremellertid inom ramen för uppdrag kunna stödja dessamyndigheter med inhämtning och analys av informationi särskilda fall.De ökade satsningarna på internationellafredsfrämjande insatser ställer också krav påunderrättelseinformation. Försvarsmakten skall haförmåga till anpassning till förändringar iomvärldsläget, vilket ställer delvis nya krav på denmilitära underrättelsetjänstens förmåga att upptäckaindikationer på sådana förändringar.En utgångspunkt är emellertid att den militäraunderrättelsetjänsten även fortsättningsvis skallfullgöra centrala uppgifter inom ramen för dengrundberedskap som Försvarsmakten skall upprätthållaför försvar mot väpnat angrepp och för att hävdasvensk territoriell integritet.Underrättelsekommittén anser inte, och regeringenhar ingen annan uppfattning, att det finns anledningatt vidta förändringar avseende den militäraunderrättelsetjänstens och Försvarets radioanstaltsgrundorganisation och ställning. Den militäraunderrättelsetjänsten bör således ävenfortsättningsvis ingå i Försvarsmakten, bör vara en självständigmyndighet under regeringen. Konsekvenserna avkommitténs förslag innebär inte några ekonomiskaförändringar av betydelse. Den militäraunderrättelsetjänstens framtida resursbehov ocheventuella uppgifts- och organisations-ändringar fårbedömas närmast inom samordningsfunktionen iRegeringskansliet.Regeringen har i budgetpropositionen också anmältatt den avser att låta förstärka Försvaretsunderrättelsenämnd.Regeringen avser att även fortsättningsvis lämnasärskild information direkt till försvarsutskottet ifrågor rörande den militära underrättelsetjänsten.Fyra grundprinciper förförsvarsunderrättelseverksamhetenMed hänsyn till att det i den militäraunderrättelseverksamheten ingår att medverka iinternationellt säkerhetssamarbete och att stärkasamhället vid svåra påfrestningar på samhället ifred är det enligt regeringen erforderligt med ettbegrepp för verksamheten som inte bara täckerunderrättelseverksamhet till stöd för det militäraförsvaret. Regeringen anser därför att en lämpligbenämning för den beskrivnaunderrättelseverksamheten är försvars-underrättelseverksamhet.Grundprinciperna för den militäraunderrättelseverksamheten har sitt ursprung i olikapropositioner (prop. 1975/76:189 och prop.1991/92:102) och utskottsbetänkanden (bet. FöU1973:25, bet. FöU 1975/76:40, bet. KU 1987/88:40,bet. 1990/91:KU30 och bet. 1991/92:KU30).Grundprinciperna har kommit till uttryck i hemligaregeringsbeslut och regleringsbrev som ett led i denårliga styrningen av underrättelsetjänstensverksamhet. De finns fastlagda i ettöppet regleringsbrev för totalförsvaret för år 1999.De fyra grundprinciper förförsvarsunderrättelseverksamheten som redovisasnedan återfinns till viss del i regeringens förslagtill en lag om försvars-underrättelseverksamhet.Regeringen anser att det trots detta finns skäl attredogöra för grundprinciperna i sin helhet.1. Statsmakternas intentionerGrundprincipen om statsmakternas intentioner börlyda på följande sätt.Försvarsunderrättelseverksamheten skall bedrivas ienlighet med statsmakternas utrikes-, försvars- ochsäkerhetspolitiska intentioner. Verksamheten fårstyras endast av våra egna behov och prioriteringar.Härvid skall dock även hänsyn tas till den ökadevikt som statsmakterna fäster vid detinternationella säkerhetssamarbetet i form av stödtill och deltagande i säkerhetsfrämjande samarbeteoch fredsfrämjande och humanitära insatser och desärskilda krav på underrättelseverksamheten somdetta ställer.2. Landets yttre säkerhetGrundprincipen om landets yttre säkerhet bör haföljande lydelse.Försvarsunderrättelseverksamheten får uteslutandeavse underrättelser av betydelse för rikets yttresäkerhet och för det internationellasäkerhetssamarbetet i form av svenskt stöd till ochdeltagande i säkerhetsfrämjande samarbete samt ifredsfrämjande och humanitära insatser. Den får inteavse uppgifter som ligger inom ramen för polisensoch andra myndigheters brottsbekämpande ochbrottsförebyggande arbete.3. Landets egna behovGrundprincipen om landets egna behov bör ha följandelydelse.Försvarsunderrättelseverksamheten skall tjänaendast vårt lands säkerhetspolitiska intressen ochfår därmed inte bedrivas på uppdrag av någon annanstat eller låta andra staters intressen gå före våraegna.4. Syftet med utlandssamarbetetGrundprincipen om syftet med utlandssamarbete bör haföljande lydelse.Försvarsunderrättelseverksamhetens utbyte avinformation med utländska underrättelse- ochsäkerhetstjänster får ske endast under förutsättningatt syftet är att tjäna statsledningen och detsvenska totalförsvaret samt att lämnade uppgifterinte är till skada för svenska intressen. Isammanhanget bör erinras om den begränsning i frågaom utlämnande av uppgifter som de svenskabestämmelserna om sekretess och personuppgifter kaninnebära.En lagreglering av försvarsunderrättelseverksamhetenBehovet av en lagregleringDet är i ett demokratiskt samhälle viktigt att degrundprinciper som styrförsvarsunderrättelseverksamheten kommer tilluttryck i lag.Den militära underrättelseverksamheten är i mångaländer reglerad i lag. I de fall som den militäraunderrättelsetjänsten har sådana uppgifter inom deninre nationella säkerheten som även innefattarpolisiära uppgifter är detta en naturlig sak.Europakonventionen och den svenska regeringsformeninnehåller krav på att begränsningar av visstinnehåll av medborgarnas fri- och rättigheter endastfår meddelas genom lag. Säkerhetspolisens verksamhetär följaktligen i dessa delar reglerad genombestämmelser i bl.a. och polislagen(1984:387). Den militära underrättelsetjänsten iSverige sysslar med rikets yttre säkerhet och harinte sådana uppgifter som enligt regeringsformenfordrar lagform. Även om lagform inte ärobligatorisk, kan fatta beslut genom lag.Så har också skett i en inte obetydlig omfattning.Ett syfte kan vara att binda regeringen och andraberörda.Regeringen anser att det i ett demokratisktsamhälle är viktigt att en sådan betydelsefull ochofta uppmärksammad verksamhet som försvars-underrrättelseverksamheten är reglerad i lag. Det ärangeläget att lägger fast ramarna fördenna underrättelseverksamhet och anger desshuvudsakliga uppgifter och arbetsformer. Genom lagenkan ge de fasta utgångspunkterna för dennärmare regleringen av verksamheten, som sedan kanske med stöd av regeringens förordningsmakt.Underrättelseverksamheten är av sådan art att det avnaturliga skäl inte är möjligt att i lagform regleraden i detalj.Genom att lagregleraförsvarsunderrättelseverksamheten markeras vikten aven väl fungerande underrättelseverksamhet sombedrivs utifrån i ett demokratiskt samhällegodtagbara grundprinciper. Det är regeringensuppfattning att en lagreglering kommer att frånallmänhetens sida bidra till ett högt förtroende förverksamheten och en förståelse för dess betydelseför det svenska försvaret.FörsvarsunderrättelseverksamhetRegeringen föreslår attförsvarsunderrättelseverksamhet skall bedrivas föratt kartlägga yttre militära hot mot landet och tillstöd för svensk utrikes-, försvars- ochsäkerhetspolitik. I verksamheten ingår att medverkai det svenska deltagandet i internationelltsäkerhetssamarbete och att medverka medunderrättelser för att stärka samhället vid svårapåfrestningar på samhället i fred. Regeringen skallbemyndigas att närmare bestämma i vilkenutsträckning försvarsunderrättelsetjänsten skallmedverka i sistnämnda uppgift. Regeringen skallbemyndigas att bestämmaförsvarsunderrättelseverksamhetens inriktning.Försvarsunderrättelseverksamheten skall bedrivas avFörsvarsmakten. Regeringen skall bemyndigas attbestämma vilka ytterligare myndigheter som skallbedriva försvarsunderrättelseverksamhet.En bestämmelse med ovanstående innehåll bör införasi lagen.ArbetsmetoderRegeringen föreslår attförsvarsunderrättelseverksamheten skall fullgörasgenom inhämtning, bearbetning och analys avinformation. Analyser av hotbilder och bedömningar iunderrättelsefrågor skall rapporteras tillRegeringskansliet och andra berörda myndigheter. Enbestämmelse om detta bör införas i lagen.UtlandssamarbeteRegeringen föreslår att de myndigheter som skallbedriva försvarsunderrättelseverksamhet får, ienlighet med vad regeringen närmare bestämmer,etablera och upprätthålla samarbete iunderrättelsefrågor med andra länder ochinternationella organisationer. Lagen bör innehållaen bestämmelse med detta innehåll.Som ovan nämnts anger den fjärde grundprincipen förförsvarsunderrättelseverksamheten syftet medutlandssamarbete. I begreppet samarbete innefattassom en central del utbyte avunderrättelseinformation. Den tredje grundprincipen,som anger att försvarsunderrättelseverksamhetenskall styras av landets säkerhetspolitiskaintressen, är härvid naturligtvis av intresse. Ilagförslagets 3 § anges att regeringen närmarebestämmer frågan om för-svarsunderrättelsetjänstenssamarbete i underrättelsefrågor med andra länder ochinternationella organisationer.Förhållandet till polisen och vissa andramyndigheters verksamhetRegeringen föreslår attförsvarsunderrättelseverksamheten inte får avseuppgifter som enligt lagar eller andra föreskrifterligger inom ramen för polisens och andramyndigheters brottsbekämpande och brottsförebyggandearbete. En bestämmelse om detta bör införas i lagen.I den andra grundprincipen förförsvarsunderrättelseverksamheten, som ovan nämnts,anges att verksamheten inte får avse uppgifter somligger inom ramen för polisens och andramyndigheters brottsbekämpande och brottsförebyggandearbete. I försvarsunderrättelseverksamheten får inteutövas verksamhet som inrymmer polisiärabefogenheter såsom förundersökningsåtgärder enligträttegångsbalken och tvångsmedelsanvändning enligtbl.a. polislagen (1984:387). Detta följer redan avlagstiftningen på området och är en naturligkonsekvens av att det är andra samhällsfunktioner änförsvarsunderrättelsetjänsten som svarar för deninre nationella säkerheten.InsynRegeringen förslår att det i lagen skall finnas enbestämmelse om att en särskild nämnd underregeringen skall ha insyn iförsvarsunderrättelseverksamheten i enlighet med vadregeringen närmare föreskriver.Försvarets underrättelsenämnd har till uppgift attfölja underrättelsetjänsten inom Försvarsmakten samt inom de övrigamyndigheter som bedriver underrättelseverksamhet ochsom enligt förordningen (1996:1515) med instruktionför hör tillFörsvarsdepartementet. Regeringen anser att grundenför Försvarets underrättelsenämnds verksamhet nu börlagfästas genom en allmän bestämmelse i lagen omförsvarsunderrättelseverksamhet.IkraftträdandetLagen om försvarsunderrättelseverksamhet föreslåsträda i kraft . konstaterar i motion Fö3 (kdkommitté) att regeringens lagförslag skiljer sigfrån förslag.Kristdemokraterna anser att Underrättelsekommitténsförslag till 2 § bör följas.Försvarsunderrättelseverksamheten bör inte endastkartlägga "yttre militära hot mot landet" utan även"andra yttre hot" (yrkande 1).Kristdemokraterna pekar på att hoten ofta ärsammansatta och kan falla under flera olikamyndigheters ansvar. Det vidgade säkerhetsbegreppetkräver möjligheter till ökad samverkan mellan olikamyndigheter som bedriver underrrättelseverksamhet(yrkande 2).Den militära underrättelsetjänstens kontaktyta medandra myndigheter, inte minst polisen, bör beredasmöjlighet att öka. Motionärerna framhåller att 4 § ilagsförslaget inte får tolkas så snävt attmyndigheter som bedriverförsvarsunderrättelseverksamhet inte får lämna andramyndigheter biträde (yrkande 3).Kristdemokraterna anser att det bör ske enfortlöpande prövning av vilka metoder som är mestlämpade för underrättelseinhämtning sett i relationtill de aktuella och långsiktiga behoven. Dennaprövning bör leda fram till en redovisning förriksdagen av vilka behov som finns och vilkaresurser som enligt regeringens mening behövs föratt tillgodose dem (yrkande 4).Folkpartiet liberalerna ställer sig i motion Fö2 (fpkommitté) positiva till regeringens förslag.Folkpartiet anser emellertid att de fyragrundprinciper som skall gälla förförsvarsunderrättelseverksamheten också börgodkännas av . I anslutning till beredningen av etapp 1 i senasteförsvarsbeslutet framhöll utskottet (bet.1995/96:FöU1 s. 34) underrättelsetjänstensbetydelse. Utskottet ansåg det motiverat med enöversyn av den militära underrättelsetjänsten föratt därmed säkerställa att den ges en ledning ochutformning som svarar mot behoven som den föreslagnainriktningen av totalförsvaret erfordrar när detgäller förmågan till kort- och långsiktiganpassning. Ett sådant översynsarbete har genomförtssom bl.a. lett fram till nu föreliggande lagförslag.Regeringen har vidare aviserat att den skall inrättaen särskild samordningsfunktion inomRegeringskansliet för säkerhetspolitiskaunderrättelsefrågor. Den kan inrättas utan medverkanav riksdagen.Regeringen pekar på att den militäraunderrättelseverksamheten i många länder är regleradi lag. Den militära underrättelsetjänsten i sysslar medrikets yttre säkerhet och har inte sådana uppgifter som enligtregeringsformen fordrar lagform.Även om lagform inte är obligatorisk anser utskottet i likhet med regering-en att det är viktigt att i ett demokratiskt samhälle de grundprinciper somstyr försvarsunderrättelseverksamheten också kommer till uttryck i lag. Detär sålunda angeläget att lägger fast ramarna för dennaunderrättelse-verksamhet och anger dess huvudsakliga uppgifter ocharbetsformer. Genom lagen ger de fasta utgångspunkterna för dennärmare regleringen av verksamheten, som sedan kan ske med stöd avregeringens förordnings-makt.Därmed markeras vikt-en av en väl fungerande underrättelseverksamhet sombedrivs utifrån i ett demokratiskt samhälle godtagbara grundprinciper. Detbidrar till ett högt förtroende för verksamheten och en förståelse för dessbetydelse för det svenska försvaret.I propositionen redogör regeringen närmare för de fyra grundprinciperna somenligt regeringens mening bör ligga till grund för försvarsunderrättelse-verksamheten. De har sitt ur-sprung i olika propositioner (prop. 1975/76:189 och prop. 1991/92:102) och utskottsbetänkanden (bet. FöU 1973:25, bet.FöU 1975/76:40, bet. KU 1987/88:40, bet. 1990/91:KU30 och bet. 1991/92:KU30). De har även kommit till uttryck i hemliga regeringsbeslut ochregleringsbrev som ett led i den årliga styrningen av underrättelsetjäns-tens verksamhet.Folkpartiet liberalerna - som är positiva till regeringens förslag - anseremellertid i motion Fö2 att - genom ett särskilt beslut - bör god-känna de fyra grundprinciperna. Utskottet konstaterar att det nu är frågaom att regeringen redogör för om de principer som redan gällerför försvarsunderrättelseverksamheten. Utskottet har inget att invända motden redogörelse som regeringen lämnar över vilka principer som ävenframgent bör gälla för försvarsunderrättelseverksamheten.De fyra grundprinciperna återfinns till dels i regeringens förslag till lag. Genom att anta lagförslaget antas i huvudsak även de fyragrundprinciperna. Därmed torde motionärernas önskemål i allt väsentligttillgodoses. Riksda-gen bör inte fatta två beslut i samma sak. Mot denbakgrunden avstyrker utskottet motion Fö2 (fp).Kristdemokraterna anser i motion Fö3 (yrkandena 1-3) att 1 § i lagen börutvidgas så att försvarsunderrättelseverksamheten skall omfatta även andrayttre hot än yttre militära hot. Motionärerna pekar vidare på behovet avökad samverkan mellan olika myndigheter mot bakgrund av det vidgade hotbe-greppet samt att förslaget i 4 § inte får tolkas så att myndigheter med för-svarsunderrättelseuppgifter inte skall kunna lämna andra myndigheter biträ-de.Utskottet instämmer i regeringens uppfattning att bland de allmänna kravsom ställs på försvarsunderrättelseverksamheten är att den skall utgå frånatt den endast får inhämta, bearbeta och lagra sådan information som ökareller befäster vår kunskap om andra länder i sådana avseenden som harbetydelse för vårt lands yttre säkerhet. Försvarsunderrättelseverksamhetenfår sålunda inte vara inriktad på frågor som berör landets inre säkerhet.Den bör inte avse underrättelser inom polisens och andra brottsbekämpandeeller brottsföre-byggande myndigheters arbete.Regeringen framhåller i propositionen att förändringen i den säkerhetspo-litiska utvecklingen i omvärlden har påverkat den militära underrättelse-tjänsten . Även om risk-en för storkrig eller krig mellanstater framstår som avlägsen har inte konflikter och kriser försvunnit ensfrån vårt närområde. Nya säkerhetshot har uppstått i form avmigrationstryck, politisk och social instabilitet och påfrestningar på detekologiska systemet. Härtill kommer risk för spridning avmassförstörelsevapen, terrorism, etniska och kulturella konflikter m.m.Ansvaret för åtgärder mot nya säkerhetshot, som inte bedöms utgöra någondirekt fara för landet, ligger emellertid på olika civila, statliga ochkommunala myndigheter. Den militära underrättelse-tjänsten bör, enligtregeringens mening, emellertid inom ramen för uppdrag kunna stödja dessamyndigheter med inhämtning och analys av information i särskilda fall.Utskottet anser att en utvidgning av ansvaret till att omfatta även andraytt-re hot än militära hot kan skapa osäkerheter när det gäller ansvar ochbefo-genheter i förhållande till andra instanser som bedriver t.ex.säkerhetsunder-rättelseverksamhet eller kriminalunderrättelseverksamhet.Utskottet vill peka på att formuleringen i lagförslagets 1 § innefattaräven underrättelseverk-samhet som innefattar svenskt deltagande i iinternationellt säkerhetssamar-bete och för att stärka samhällets vid svårapåfrestningar på samhället i fred.Regeringen har beslutat inrätta ett särskilt organ förunderrättelsefrå-gor i - för säkerhetspolitiska underrättelsefrågor -bestående av en departementsöver-gripande beredningsgrupp påstatssekreterarnivå stödd av ett samordnings-sekretariat.Samordningsfunktionen skall också få till uppgift att svara förkvalitetsutvecklingen när det gäller verksamheten hosunderrättelsetjänstens organ. Den skall regelbundet följa utvecklingen avunderrättelsetjänstens bevakning av säkerhetshot mot och görabedömningar av underrät-telseunderlaget i vid mening och skall medverkatill att underrättelsetjänstens olika organ får en inriktning av sittarbete som svarar mot säker-hetspolitiska behov. I arbetet skallsärskilt beaktas vilka underrättelsebehov som föranleds av svensk medverkani internationella krishanteringsinsatser. Funktionen skall också bevakakvaliteten i underrättelsetjänstens arbete och föreslå erforderligaförändringar.Genom att inrätta denna funktion skapas väsentligt bättre förutsättningarän att åstadkomma den samordning och samverkan mellanberörda departement och myndigheter som motionärerna eftersträvar.När det gäller förhållandet till polisen och andra myndigheters verksamhetframhåller regeringen att bestämmelserna i 4 § inte syftar till att hindramyn-digheter som sysslar med försvarsunderrättelseverksamhet att, enligtrege-ringens bestämmande, kunna lämna andra myndigheter biträde. Utskottetanser sålunda att regeringens förslag till lag om försvarsunderrättelseverk-samhet bör bifallas. Motion Fö3 (kd) yrkandena 1-3 bör därmed avslås avriksdagen.Resurserna för försvarsunderrättelseverksamheten bör även fortsättningsvisvara en fråga för regeringen och att pröva i den årligabudgetbehandlingen. beslutar om Försvarets radioanstalts resurseri den årliga budgetprövningen. Beträffande den militära underrättelse- ochsäkerhetstjänstens behov av resurser är de en integrerad del avFörsvarsmaktens anslag som också tar ställning till. Detstår i det sammanhanget försvarsutskottet fritt att inhämta nödigaupplysningar och ta de initiativ som kan bedömas angelägna. Det är vidarenaturligt att frågor om såväl underrättelsetjänstens totala resurser somavvägningen mellan olika instanser kommer att diskuteras isamordningssekretariatet. Något särskilt uttalande från sidabehövs därför inte. Sålunda avstyrks motion Fö3 (kd) yrkande 4. beträffande de fyra grundprincipernaatt avslår motion 1999/2000:Fö2,2. beträffande lag om försvarsunderrättelseverksamhetatt med bifall till proposition 1999/2000:25 antar förslagettill lag om försvarsunderrättelseverksamhet och avslår motion 1999/2000:Fö3yrkandena 1-3,res. (kd)3. beträffande resurserna för försvarsunderrättelseverksamhetenatt avslår motion 1999/2000:Fö3 yrkande 4.Stockholm den 24 februari 2000På försvarsutskottets vägnarHenrik LanderholmI beslutet har deltagit: (), (), KarinWegestål (s), (), (), (),(), (), (), (),(), (), (), ErikArthur Egervärn (c), (), () ochMajléne ().