bet · GN01BoU7 · 2000-02-24 00:00:00 — beträffandelandsbygdsarkitektutbildningatt avslår motion 1999/2000:Bo535.Stockholm den 24 februari 2000På bostadsutskottets vägnarKnut BillingI beslutet har deltagit: (), LennartNilsson (s), (), (),(), (), CarinaMoberg (s), (), (),(), (), (), (),(), (), CarinaAdolfsson (s) och (). Bygganmälan m.m. (mom. 1)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6börjar med "slutrapporterade" och på s. 7slutar med "bygganmälan m.m." bort ha följandelydelse:Byggherren skall enligt gällande bestämmelser utseen kvalitetsansvarig. Denne skall garantera att denkontrollplan som upprättats för byggobjektet följs.Det innebär inte med säkerhet att de kvaliteter somsamhället ställer enligt PBL blir tillgodosedda. Enkontrollplan är alltså ingen kvalitetssäkring ochden kvalitetsansvarige ingen garanti för attsamhällets krav för byggobjektet tillgodoses. mening bör därför denkvalitetsansvarige åläggas att se till attbyggherrens kontrollplan tillgodoser samhällskravenoch att de efterlevs på ett tillfredsställande sätt.Detta förutsätter att en kontrollplan enligt PBLalltid upprättas efter ett byggsamråd. Undantaget i9 kap. 9 § bör därför tas bort samt 9 kap. 13 §ändras i enlighet med det i övrigt sagda.I dag räcker det med att byggherren förebyggstart anmäler att byggprojektet skall sätta igång. kan räcka för små och enklaåtgärder, men större objekt bör anmälas myckettidigare. För större och medelstora objekt bör detenligt utskottets mening vara obligatoriskt medminst två byggsamrådsmöten i samband med enbygganmälan. Vid större objekt kan det vara lämpligtmed ett slutsamråd före byggstart. Detta förutsätternaturligtvis att bygganmälan sker betydligttidigare.Byggnadsnämnden har svårigheter att leda sinaärenden till slutintyg. Detta gäller t.ex. när denkvalitetsansvarige inte får fram de intyg somkontrollplanen kräver eller en begärdfärdigställandeanmälan inte lämnats in. Byggherrenupplåter ofta byggnaden för användning utanbyggnadsnämndens kännedom. har dåsvårigheter att utföra tillsyn och få rättelserutförda. Det är väsentligt att fårkännedom om när en byggnad tas i bruk, för att hamöjlighet att pröva beslut om användningsförbudeller för kontroll av ventilationssystem ellerbrandtekniska installationer som då skall vara idriftklart skick. anser att dettakräver att det blir obligatoriskt att göraslutanmälan till om att bygget ärfärdigt att tas i bruk. Det bör vara byggherren ochinte den kvalitetsansvarige som skall göra dennaslutanmälan, eftersom det är byggherren som ärytterst ansvarig för att byggobjektet följersamhällskraven. Denna slutanmälan bör innehålla ettslutintyg som bekräftar om utförandet avbyggprocessen har skett i överensstämmelse medbygglovsbeslutet. Anledningen till detta är denoroande utvecklingen av åtgärder som inte stämmeröverens med det tidigare bygglovsbeslutet.Byggherrens anmälningsskyldighet och intygandeenligt ovan bör föreskrivas i lag. Om intebyggherren gör en sådan slutanmälan skallbyggnadsnämnden kunna utkräva en särskild avgiftenligt 10 kap. 6 § PBL. För att poängtera vikten avanmälningsskyldigheten bör den särskilda avgift somenligt 10 kap. 6 § PBL kan tas ut vid försummelserhöjas. bör således med anledning av motion1999/2000:Bo517 (v) yrkandena 1, 3 och 4 geregeringen till känna vad utskottet har anfört ombygganmälan m.m.dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande bygganmälan m.m.att med anledning av motion 1999/2000:Bo517yrkandena 1, 3 och 4 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,2. Bygglov för inre förändringar (mom. 3)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 7börjar med "Inredande av" och slutar med"förändringar avstyrks" bort ha följande lydelse:I tidigare lagstiftning kunde ,genom att inte ge bygglov, förhindra sådana inreändringar som ansågs förvanska byggnaden. I den nyalagstiftningen är inre förändringar i princip intebygglovspliktiga och därmed svårare att förhindra.Byggnadsnämnden kan visserligen i kontrollplanenställa vissa krav. Detta är dock enligtbostadsutskottets mening inte tillräckligt, ochsärskilt värdefulla byggnader har därför ettbetydligt sämre skydd. En kommun har rätt attutöka bygglovsplikten för särskilt värdefullabyggnader när det gäller vissa underhållsåtgärder.Häri inbegrips enligt vad som sagts i proposition1985/86:1 även vissa inre arbeten. En betydandeosäkerhet om vad som gäller uppkommer dock vid enjämförelse med redovisning av sin syn påfrågan i den tidigare nämnda utvärderingen.Lagstiftningen bör i detta avseende skärpas. Därföranser utskottet att 8 kap. 6 § första stycket 3 PBLbör ändras så att det uttryckligen gäller allaförändringar inne i byggnaderna.Riksdagen bör som sin mening ge regeringen tillkänna vad utskottet anfört med anledning av motion1999/2000:Bo517 (v) yrkande 5 om bygglov för inreförändringar.dels att utskottets hemställan under 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande bygglov för inre förändringaratt med anledning av motion 1999/2000:Bo517 yrkande5 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,3. Översyn av regler beträffande byggande ivissa miljöer med lokal särprägel (mom. 4)(), (), (), (), (),(), () ochYvonne () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8börjar med "De frågor" och slutar med "lokalsärprägel" bort ha följande lydelse:I har många byar en särprägel som innebäratt näringsverksamhet, ofta jordbruk och annansmåföretagsamhet, blandas med bostäder. Gårdarnaligger tätt och livsstilen bygger ofta på gammaltradition. Utvecklingen har inneburit att byarna är värdefulla miljöer med den blandadeverksamhet som finns där och ofta är attraktivaplatser att bosätta sig på. Enligt bostadsutskottetsmening är det av stor vikt att slå vakt om dennasärprägel. Om det skall kunna ske måste de sombosätter sig i dessa miljöer acceptera och visahänsyn för att en mångsidig verksamhet bedrivs ochfår utvecklas. I flera fall har pågåendenäringsverksamhet inte kunnat utvecklas på ettnaturligt sätt inom dessa byar då närboende harbesvärat sig över olika typer av utbyggnad inomramen för pågående markanvändning.Mot denna bakgrund anser bostadsutskottet att detbör utredas om det inte behövs ett klargörande avnuvarande lagstiftning så att en fortsattdiversifierad verksamhet med såväl näringsverksamhetsom boende kan fortgå i dessa miljöer. börsom sin mening ge regeringen till känna vadutskottet anfört med anledning av motion1999/2000:Bo401 (c) yrkande 2 om översyn av reglerbeträffande byggande i vissa miljöer med lokalsärprägel.dels att utskottets hemställan under 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande översyn av regler beträffandebyggande i vissa miljöer med lokal särprägelatt med anledning av motion 1999/2000:Bo401 yrkande2 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,4. Producentansvar m.m. (mom. 5)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8börjar med "Till grund" och slutar med"producentansvar avstyrks" bort ha följande lydelse:Kretsloppsrådet har bra riktlinjer. Dessa börföljas upp. Regeringen bör utvärdera byggsektornsåtagande och snart återkomma med förslag till huransvarsdelen skall utformas. Viktigt är också vilkamaterial som kommer in i byggnationen från börjanoch de deltagande entreprenörernas miljöpolicy. Enminskning av avfallsberget betyder också att deingående komponenterna har en bra miljöstatus. Enutredning för att klarlägga om byggsektorn klararsitt åtagande med ett frivilligt producentansvareller om lagstiftning behövs bör, såsom förespråkasi motion 1999/2000:MJ707 (mp), genomföras. I ensådan utredning bör också frågan om enhelhetsansvarig vid en byggnation tas upp.Riksdagen bör med avslag på motion 1999/2000:Bo517(v) yrkande 6 som sin mening ge regeringen tillkänna vad utskottet anfört med anledning av motion1999/2000:MJ707 (mp) yrkande 3 om producentansvarm.m.dels att utskottets hemställan under 5 bort haföljande lydelse:5. beträffande producentansvar m.m.att med anledning av motion 1999/2000:MJ707 yrkande3 och med avslag på motion 1999/2000:Bo517yrkande 6 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,5. Utvärdering av kommunernas flexibiliteti planeringen (mom. 7)(), (), (), (), (),(), () ochYvonne () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 9börjar med "Som framgår" och på s. 10 slutar med "iplaneringen" bort ha följande lydelse:Sverige har en mycket hög bostadsstandard. Dettagör självfallet att bostadskostnaderna tar en stordel av familjeekonomin. Många människor villsamtidigt utveckla alternativa boendeformer, sominte ryms i dagens boende. Regelverket för byggandehar förenklats. Möjligheterna somfinns till förenklingar har dock inte tagits tillvara fullt ut i kommunerna. I plan- och bygglagenges stora möjligheter till flexibilitet. Kommunenkan således i detaljplan eller i områdesbestämmelserställa såväl sänkta som skärpta krav på bebyggelsesutformning och bygglovspliktens utformning. Trotsatt det nu är plan- och bygglagenträdde i kraft har dock mycket blivit vid det gamla.Flexibiliteten som eftersträvades har i storutsträckning uteblivit.Det är enligt bostadsutskottets mening därför dagsatt göra en utvärdering av hur möjligheterna tillflexibilitet har tagits till vara i den kommunalaplaneringen. Därefter bör eventuella åtgärder föratt öka flexibiliteten övervägas. bör gesett sådant utvärderingsuppdrag. Vad utskottet nuanfört bör med anledning av motion1999/2000:Bo204 (c) yrkande 15 om utvärdering avkommunernas flexibilitet i planeringen ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan under 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande utvärdering av kommunernasflexibilitet i planeringenatt med anledning av motion 1999/2000:Bo204 yrkande15 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,6. Informations- och samrådsplikt införmarkarbeten (mom. 8)(), (), (), (), (),() () och YvonneÅngström (fp) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10börjar med "Motsvarande förslag" och slutar med"inför markarbeten" bort ha följande lydelse:Många näringsidkare som driver små butiker ellerserviceinrättningar i hyrda lokaler drabbas hårt vidgrävarbeten på gator, torg och andra sådana platser.Det kan leda till förluster och andra avbräck somkan äventyra deras möjligheter till fortsattverksamhet. Särskilt utsatta är de mindreföretagarna. Det förekommer att berördanäringsidkare inte erhåller någon information införde arbeten som skall genomföras, eller att de integes tillräckliga möjligheter till samråd. Ett samrådkan vara av värde för hur tillgängligheten tilllokalerna skall ordnas samt för hur skyltning ochliknande åtgärder vidtas för att minskanäringsidkarnas avbräck. Samrådet kan också habetydelse för att en företagarvänlig tidpunkt förarbetena väljs. Samförståndslösningar torde vanligeninnebära fördelar också för kommunen eller andra somutför grävningsarbetena. Även om det många gångerförekommer att information lämnas och samråd skerbör det införas en laglig skyldighet att vidtasådana åtgärder i syfte att garantera attnäringsidkarna ges de bästa möjligheterna attminimera skadorna på sina företag. Skyldigheten börnaturligtvis inte omfatta brådskande arbeten ellersådana som genomförs endast ellerpå annat sätt är av mindre omfattning.Enligt utskottets mening bör regeringen förriksdagen lägga fram förslag till den lagstiftningsom behövs för att reglera en plikt till informationoch samråd i de nu behandlade situationerna. nu anfört, med anledning av motionerna1999/2000:N273 (m, kd, fp) yrkande 21 och1999/2000:N384 (kd) yrkande 9 om informations- ochsamrådsplikt inför markarbeten, bör somsin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 8 bort haföljande lydelse:8. beträffande informations- och samrådspliktinför markarbetenatt med anledning av motionerna 1999/2000:N273yrkande 21 och 1999/2000:N384 yrkande 9 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,7. Handelsändamålet i detaljplan (mom. 9)(), (), (), (), () ochCarl-Erik Skårman (m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10börjar med "beslutade " och på s. 11slutar med "i detaljplan" bort ha följande lydelse:Detaljhandeln har fortlöpande sedan 1970-taletflyttats ut till tätorternas ytterområden. Skälenhar varit bostadsbyggandets lokalisering, kraven påframkomlighet, mark- och fastighetspriserna samtparkeringsmöjligheterna. Dennastrukturrationalisering har dock inte försämrathushållens tillgänglighet till dagligvaror på någotpåtagligt sätt. Under den borgerligaregeringsperioden ändrades lagstiftningen så att detinte längre blev möjligt att reglerahandelsändamålet genom att särskilja partihandel ochdetaljhandel eller genom att inom ändamåletdetaljhandel särskilja handel med livsmedel frånannan handel. Den möjlighet till reglering avhandelsändamålet i detaljplan som den nuvaranderegeringen på nytt har infört är enligtbostadsutskottets mening bara ett av många exempelpå en regleringsiver som gagnar de styrande påbekostnad av den vanlige medborgaren. Den nuvaranderegleringen av handelsändamålet i detaljplan ledertill försämrad konkurrens och därmed till högrepriser för konsumenten. Det var också av bl.a. dettaskäl som den förra fyrpartiregeringen tog bort denreglering som återinförts. De argument för enreglering som förts fram gäller framför allt att denskulle kunna bidra till bättre tillgänglighet tilldagligvaror m.m. Det är enligt utskottets mening ettalltför enkelt sätt att beskriva regleringenseffekter. Visserligen har detaljhandeln i ökadutsträckning flyttat ut till tätorternasytterområden, men skälen till detta är, som framgårovan, bostadsbyggandets lokalisering, kraven påframkomlighet, mark- och fastighetspriserna samttillgången till parkeringsytor m.m. Det har dockinte kunnat påvisas att denna handelnsstrukturrationalisering på något påtagligt sättskulle ha försämrat hushållens tillgänglighet tilldagligvaror.Det nu anförda talar enligt utskottets mening föratt möjligheterna att i detaljplan styrahandelsändamålet bör tas bort. Genom en sådan åtgärdskulle konsumenternas ställning stärkas och därmedockså förutsättningar skapas för lägre priser idetaljhandeln. Enligt utskottets mening börkonkurrensen i handeln underlättas i stället för attbegränsas. Vad utskottet nu med anslutning tillförslagen i motionerna 1999/2000:Bo419 (m) yrkande7, 1999/2000:Bo501 (m) samt 1999/2000:Bo508 (m)anfört om handelsändamålet i detaljplan börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 9 bort haföljande lydelse:9. beträffande handelsändamålet i detaljplanatt med anledning av motionerna 1999/2000:Bo419yrkande 7, 1999/2000:Bo501 samt 1999/2000:Bo508som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,8. Upphävande av detaljplaner (mom. 10)(), (), (), () () ochCarl-Erik Skårman (m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 11börjar med "Frågan om" och på s. 12 slutar med "avdetaljplaner" bort ha följande lydelse:Det har förekommit några fall därBoverket och länsstyrelser har sagt nej tilletablering av stormarknader och därmed underkäntdetaljplaner antagna av kommunfullmäktige. Detta ärinte acceptabelt och ligger inte i konsumenternasintresse. Enligt bostadsutskottets uppfattning ärdet en angelägenhet att bestämma hur markenskall disponeras i den egna kommunen. Det är dåockså högst rimligt att besluten fattas av kommunen,som är bäst skickad att bedöma och avgöra sådanafrågor. Stöd för detta finns i plan- och bygglagen.Länsstyrelsen och regeringen borde endast kunnaupphäva planer när dessa strider mot uttaladeriksintressen.Bostadsutskottet anser att det behövs en lagändringi enlighet med detta. Vad utskottet nu medanslutning till förslaget i motion 1999/2000:Bo419(m) yrkande 8 anfört om upphävande av detaljplanerbör med avslag på motion 1999/2000:T208(v) yrkande 5 som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 10 bort haföljande lydelse:10. beträffande upphävande av detaljplaneratt med anledning av motion 1999/2000:Bo419 yrkande8 och med avslag på motion 1999/2000:T208yrkande 5 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,9. Upphävande av detaljplaner (mom. 10)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 11börjar med "Frågan om" och på s. 12 slutar med "avdetaljplaner" bort ha följande lydelse:Hittills har ytterst få kommuner lagt sig ietableringar i en grannkommun. "hartunga handels- eller fastighetsägarintressen kunnatspela ut kommunerna mot varandra eller försatt dem inågot som liknas vid en utpressningssituation. Detpåstås att den som fått nej till etablering av enextern stormarknad har kunnat hota med attgrannkommunen har erbjudit mark, för att få igenomsina krav", skriver i sin nya rapportHandeln i centrum, där man uppmärksammar problemenmed externhandeln. Det är därför enligtbostadsutskottets mening dags att vi får enlagstiftning som ger ökade möjligheter att begränsaeller helt avstyra externa köpcentrum. Plan- ochbygglagen bör förstärkas så att det blir lättare attförhindra att bebyggelseplaneringen ökartransporterna och försvårar förkollektivtrafikutbudet. Lagstiftningen bör ge ökadebefogenheter till länsstyrelserna att begränsa elleravslå verksamheter som externa köpcentrum.Med avslag på motion 1999/2000:Bo419 (m) yrkande 8bör som sin mening ge regeringen tillkänna vad utskottet nu anfört med anledning avförslag i motion 1999/2000:T208 (v) yrkande 5 omupphävande av detaljplaner.dels att utskottets hemställan under 10 bort haföljande lydelse:10. beträffande upphävande av detaljplaneratt med anledning av motion 1999/2000:T208 yrkande 5och med avslag på motion 1999/2000:Bo419 yrkande8 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,10. Stormarknadsutvecklingen (mom. 11)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 12börjar med "Även våren" och på s. 13 slutar med"stormarknadsutvecklingen avstyrks" bort ha följandelydelse:Bostadsutskottet anser mot bakgrund av den nupågående stormarknadsutvecklingen att ett moratoriumför nya externa köpcentrum bör övervägas. Parallelltmed detta bör kommunerna stimuleras att själva taställning mot fler externa köpcentrum och att arbetamed planerings-, informations- och andra åtgärdersom ger god lokal service i varje bostadsområde ochsom gynnar kollektivtrafik, gång och cykling. Attutveckla system för hemkörning av varor är ett annatexempel på åtgärder. Detta arbete bör stimuleras avbl.a. Belysning av effekter av externaköpcentrum och ställningstaganden om sådana börfinnas med i kommunernas översiktsplaner.Bostadsutskottet anser vidare, vilket ocksåförespråkas i motion 1999/2000: T208 (v) yrkande 6,att restriktivitet bör tillämpas vid prövning av nyaexterna köpcentrum i avvaktan på att frågan omstormarknadsutvecklingen utreds.Vad utskottet nu med anslutning till motion1999/2000:T208 (v) yrkande 6 anfört omstormarknadsutvecklingen bör som sinmening ge regeringen till känna. Motionerna1999/2000:Bo510 (mp) samt 1999/2000:Bo525 (s) fårhärigenom anses vara tillgodosedda.dels att utskottets hemställan under 11 bort haföljande lydelse:11. beträffande stormarknadsutvecklingenatt med anledning av motion1999/2000:T208 yrkande 6 och med avslag påmotionerna 1999/2000:Bo510 samt 1999/2000:Bo525 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,11. Stormarknadsutvecklingen (mom. 11)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 12börjar med "Även våren" och på s. 13 slutar med"stormarknadsutvecklingen avstyrks" bort ha följandelydelse:De är välkänt vilka negativa konsekvenser somdagens externa stormarknader för med sig. Genom attstormarknader och köpcentrum lokaliseras tilltätorternas ytterområden ökar biltrafiken och därmedbelastningen på miljön. Den som tidigare kunnat gåeller cykla till sin affär tvingas nu ta bilen föratt kunna handla. Det är naturligtvis en urmiljösynpunkt mycket olycklig utveckling. Ofta ärdet också en medveten strävan att hitta enlokalisering som underlättar för den som åker bil.Det är inte sällan så att placeringen inte barastyrs av behoven och förutsättningarna i den egnakommunen utan att den också påverkas av möjlighetenatt attrahera de boende i andra kommuner.En annan mycket påtaglig effekt av att alltflerexterna köpcentrum växer upp är att de ursprungligastadskärnorna utarmas. Det finns därför en uppenbarrisk för att mer och mer kommer att visa uppen amerikansk stadsbild, dvs. en stad utan någottydligt centrum där bilen är en livsnödvändighet.Det är en utveckling som enligt utskottets meningmåste brytas.Den hittillsvarande utvecklingen när det gällerstormarknadsetableringar är enligt bostadsutskottetsmening så oroande att åtgärder nu måste vidtas. Ienlighet med förslagen i motion 1999/2000:Bo510 (mp)yrkandena 1 och 2 bör därför nya bygglov förstormarknader inte ges innan pågåendesamhällsutveckling satts in i ett störresamhällsperspektiv och pågående samhällsutvecklingbör prövas mot intentionerna i plan- och bygglagen.Vad utskottet nu med anledning av motionerna1999/2000:Bo510 (mp) anfört omstormarknadsutvecklingen bör som sinmening ge regeringen till känna. Motionerna1999/2000:Bo525 (s) och 1999/2000:T208 (v) yrkande 6får härigenom anses vara tillgodosedda.dels att utskottets hemställan under 11 bort haföljande lydelse:11. beträffande stormarknadsutvecklingenatt med anledning av motion 1999/2000:Bo510 och medavslag på motionerna 1999/2000:Bo525 och1999/2000:T208 yrkande 6 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,12. Kommunala servicezoner (mom. 12)(), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 13börjar med "Motsvarande förslag" och slutar med"servicezoner avstyrks" bort ha följande lydelse:Vi gör alla olika prioriteringar av vad som ärviktigt i livet. Möjligheten att få bygga och boefter individuella önskemål inskränks alltför oftaav kommunalpolitikernas möjlighet att intedetaljplanelägga områden. Detta medför att ingabygglov kan beviljas, vilket är ett effektivt sättför kommunalpolitikerna att styra var medborgarnaskall bygga och bo.Det finns ofta önskemål om att kunna bosätta sig it.ex. Motiveringenfrån de kommunalpolitiker som nekar bosättning äratt det blir dyrt ur kommunalekonomisk synvinkel vadbeträffar service som t.ex. skola,skolskjutsar, barn- och äldreomsorg. Här är kommunenofta dessutom låst av tvingande lagstiftning, t.ex.via socialtjänstlagen. Kommunerna framhåller i mångafall att dyra lösningar för anslutning tillvatten och avlopp är nödvändiga. Dessa frågor gårofta att lösa med lokala, miljöanpassade lösningar.När det gäller de andra serviceområdena går detnaturligtvis ofta att även där hitta lösningar somär bra för både den enskilde medborgaren ochkommunen.Ett sätt att lösa problemen och i princip låtamedborgarna bygga och bo mer fritt är att man delarin kommunen i servicezoner. Då har alla parter redanfrån början klart för sig vad som gäller förkommunens åtaganden, dvs. vad den enskilde kan fåför service. Om medborgare med denna vetskap väljeratt bosätta sig i en zon med en lägre servicegradgör han/hon det för att han/hon prioriterar t.ex.närheten till naturen och avskildhet framför enfullödig service. Förutsättningarna för attinföra möjligheten till kommunala beslut omservicezoner enligt denna modell bör snarastutredas. I anledning av vad som har sagtsom dessa servicezoners förenlighet med den kommunalalikställighetsprincipen vill bostadsutskottetframhålla att det finns exempel på annanlagstiftning, dvs. riksdagsbeslut, som har inskränktdenna princip som sätter gränser för vad kommunernafår göra. Frågan om det skulle krävs ändring ikommunallagen, eller andra lagändringar, förinförande av lagliga möjligheter för kommunalaservicezoner bör ägnas särskild uppmärksamhet i dennu förespråkade utredningen.