bet · GN01NU15 · 2000-03-07 00:00:00 — Stabila förutsättningarskall skapas för ett konkurrenskraftigt näringslivliksom för en förnyelse och utveckling av densvenska industrin.Vidare beslutades att de två kärnkraftsreaktorernai skall ställas av. Bortfallet av el skallkompenseras genom effektivare energianvändning,konvertering från elvärme, hushållning med el samttillförsel av el från andra energikällor. Den 30november 1999 stängdes . Den andrareaktorn skall enligt riktlinjerna förenergipolitiken ställas av före . Ettvillkor för stängningen av den andra reaktorn iBarsebäck är att bortfallet av elproduktion kankompenseras genom tillförsel av ny elproduktion ochminskad användning av el.Det långsiktiga åtgärdsprogrammet inom ramen för1997 års energipolitiska program omfattar insatserför forskning, utveckling och demonstration av nyenergiteknik. Målet är att under de närmaste tiotill femton åren kraftigt öka el- ochvärmeproduktionen från förnybara energikällor ochutveckla kommersiellt lönsam teknik förenergieffektivisering. De energipolitiskariktlinjerna innebär att investeringsbidrag kommeratt ges för att stimulera enfortsatt utbyggnad av ekologiskt uthålligelproduktion. Sammanlagt löperenergiomställningsprogrammet över en sjuårs-periodfram t.o.m. . bedrivsockså energipolitiskt motiverade internationellaklimatinsatser genom ett program för utveckling avenergisystem i bl.a. och Östeuropa.I augusti 1999 redovisades på uppdrag avNäringsdepartementet en utvärdering av det förstaverksamhetsåret inom det energipolitiska programmet.Näringsdepartementet har initierat en nyutvärdering av det energipolitiska programmet, ochdå avseende . Utvärderingen skallbelysa programmet i sin helhet och innehålla enfördjupad studie av de åtgärder som syftar till attkompensera för bortfallet av el vid en eventuellstängning av den andra reaktorn i Barsebäcksverket.Insatserna för effektivare energianvändning skallsärskilt belysas, liksom effekterna av denelpanneskatt som infördes i samband med riksdagensbeslut om riktlinjer förenergipolitiken. Vidare skall resultatet avåtgärderna för att kompensera bortfallet avelproduktion från analyseras utifrån huråtgärderna påverkat effektsituationen i Sydsverige.I samband med stängningen av träffadesen frivillig uppgörelse mellan staten, om avvecklingen av kärnkraftverketi . Uppgörelsen skall, innan den träder ikraft, behandlas i . Av ramavtalet framgårbl.a. att fr.o.m. fårersättningskraft från . slås ihop till en företagsgrupp ivilken får och 25,8 %.Vattenfall får i sin tur en marknadsmässigersättning för den andel på i somupplåts åt . Den totala ersättningen tillVattenfall uppgår till ca 6 miljarder kronor.Regeringen har i en proposition (prop.1999/2000:63) föreslagit att godkänner deåtaganden för staten som följer av uppgörelsen samtantar vissa skattefrågor i anslutning därtill.I ett svar på en interpellation(1999/2000:103) av () omkärnkraftsavvecklingen framhöll näringsministerBjörn att regeringen inte accepteraromfattande elprishöjningar som en följd avkärnkraftsavvecklingen. Detta framgår klart avregeringens proposition om en uthålligenergiförsörjning (prop. 1996/97:84) och av depolitiska överenskommelser som ligger bakom dengällande energipolitiken. Näringsministern hänvisadeockså till uttalande , straxefter folkomröstningen, om att kärnkraften skallavvecklas i den takt som är möjlig med hänsyn tillbehovet av elektrisk kraft för att upprätthållasysselsättning och välfärd (bet. NU 1979/80:70).Näringsministern poängterade också att det ärregeringens fasta föresats att aldrig hamna i ettläge där en planerad kärnkraftsavveckling leder tilloacceptabla effekter för sysselsättning, välfärd ochmiljö. Tvärtom är den omställning av landetsenergisystem som kärnkraftsavvecklingen är en del avavsedd att ge landet ett långsiktigt hållbartenergisystem med möjligheter att upprätthållasysselsättning och välfärd även i framtiden.Vidare framhöll näringsministern att arbetslöshetinte skall tillåtas uppstå. Ett starkt bidragandeskäl till beslutet att nu inledakärnkraftsavvecklingen är att därigenom vinna enlängre total tidsperiod för hela omställningen.Lagen (1997:1320) om kärnkraftens avveckling (dens.k. avvecklingslagen) trädde i kraft den 1 januari1998 (prop. 1996/97:176, bet. 1997/98:NU5). Enligt lagen får regeringen besluta att rättenatt med stöd av tillstånd enligt lagen (1984:3) omkärnteknisk verksamhet driva en kärnkraftsreaktorför att utvinna kärnenergi skall upphöra att gällavid en viss tidpunkt. I lagen sägs (3 §) attregeringens beslut skall fattas med utgångspunkt iatt reaktorn skall ställas av sombäst gagnar syftet med omställningen avenergisystemet och dess genomförande. I anslutninghärtill framhålls det i lagen (1 §) att syftet medomställningen är att åstadkomma en ekologiskt ochekonomiskt hållbar energiförsörjning byggd påförnybara energislag. I lagtexten uttalas också attomställningen skall genomföras på ett sätt som gördet möjligt att tillförsäkra svensk industri ochsamhället i övrigt el på internationelltkonkurrenskraftiga villkor. Av lagen framgår vidareatt vid avgörande av när en reaktor skall tas urdrift skall hänsyn tas till reaktorns geografiskaläge. För varje reaktor skall i övrigt beaktas andrasärskilda förhållanden såsom ålder, konstruktion ochbetydelse för energisystemet.Utskottet har vid tidigare tillfällen (bet.1996/97:NU12 s. 46, bet. 1997/98:NU2 s. 24 och bet. 1998/99:NU8 s. 27) anfört att detär av avgörande betydelse att har enenergipolitisk roll när det gäller att aktivtmedverka i omställningen av energisystemet. Vadbeträffar ägarfrågan har utskottet ansett attVattenfall bör förbli i statlig ägo. Någon breddningav ägandet i företaget har därför inte varitaktuell. Andra uppfattningar om harframförts i reservationer (senast m, kd, fp; c, mp).En parlamentarisk kommitté (dir. 1998:40) hartillkallats [ordförande: f.d. riksdagsledamot (c)] med uppdrag att på grundval av bl.a.resultaten vid klimatkonventionens tredje partsmötei Kyoto och med utgångspunkt i klimat-och energipolitiska beslut utarbeta förslag till ensamlad svensk strategi för att på ettkostnadseffektivt sätt begränsa och reducerautsläppen av koldioxid och övriga växthusgaser. Idirektiven sägs att kostnadseffektivitet bör uppnåssåväl mellan olika näringsgrenar inom landet sommellan industriländerna med beaktande av skillnaderi betalningsförmåga. Vidare skall klimatpolitiskastyrmedel presenteras för åtgärdsprogrammet somberör samtliga samhällssektorer ellerverksamhetsområden. Kommittén har fått förlängtförordnande till den 31 mars 2000.Regeringen har också tillsatt (dir. 1998:45) enparlamentarisk beredning [ordförande:riksdagsledamot (s) ] med uppgift attgöra en samlad översyn av vilka delmål som behöverformuleras för att nationellamiljökvalitetsmål - med undantag avmiljökvalitetsmålet "begränsad klimatpåverkan" -skall kunna nås inom en generation. I uppdragetingår att utvärdera miljömässiga ochsamhällsekonomiska konsekvensanalyser av uppsattadelmål och åtgärder som regeringen ellermyndigheterna har föreslagit. Förslag skall lämnastill ytterligare delmål om det behövs för attgenomföra de av fastställda nationellamiljökvalitetsmålen. överlämnadeberedningen i enlighet med direktiven ett programför sitt arbete och för hur samarbetet med andramyndigheter skall organiseras.Regeringen utfärdade tilläggsdirektiv(dir.1999:96) till utredningen. Beredningen skallanalysera och lämna förslag till hur system föruppföljning och revidering kan utformas. Vidareskall beredningen lämna förslag till de nya ellerförändrade styrmedel som kan behövas som komplementtill befintliga styrmedel. Beredningen skallslutligen studera det pågående regionala och lokalamiljömålsarbetet samt redovisa behovet avytterligare åtgärder på området. Arbetet skallredovisas tillsammans meduppdraget enligt huvuddirektivet.Regeringen tillsatte (dir. 1999:25) vidare i april1999 en särskild utredare (generaltulldirektör ) med uppdrag att undersöka möjligheterna attintroducera Kyotoprotokollets s.k. flexiblamekanismer i och lämna underlag till förslagtill hur dessa mekanismer kan tillämpas i Sverige.Med flexibla mekanismer menas här former föröverföring av utrymme för utsläpp avklimatpåverkande gaser mellan konventionsparter,exempelvis handel med utsläppsrätter. I september1999 överlämnade utredningen delrapporten sökakostnadseffektiva lösningar inom klimatområdet (SOU1999:11). Utredningen har fått förlängt förordnandetill den 31 mars 2000.Såväl inom Östersjösamarbetet som inom det nordiskasamarbetet bedrivs ett omfattande samordningsarbeteoch konsekvensanalyser vad gäller inte-grering avelmarknaderna inom EU och runt . Som ettled i Nordiska ministerrådets arbete med dessafrågor har en ad hoc-grupp för elmarknadsfrågorinrättats under för energi.Gruppens huvuduppgift är att från ett nordisktperspektiv analysera förutsättningar för ochkonsekvenserna av en ökad integration avelmarknaderna runt . En väsentlig fråga idetta sammanhang är vilka krav som måste ställas,inte minst ur miljösynpunkt, för att undvikaoönskade effekter av en ökad marknadsintegration.Inom ramen för Nordiska ministerrådets arbete kommerutvecklingen i elsektorn och det internationellaarbetet med att i ökad utsträckning integreramiljökostnaderna i elpriset att vara av fortsattstor betydelse. kommer perspektivet iarbetet att vidgas mot bakgrund av utvecklingen påklimatområdet. De nordiska ländernas regeringaravser att fortsätta arbetet i dialog med och de nordiska energibolagen 2001presentera en slutrapport.Utskottets ställningstagandeSom framhålls i energipolitiska beslutskall energipolitiken medverka till en effektivenergianvändning och en kostnadseffektiv svenskenergiförsörjning med låg negativ påverkan på hälsa,miljö och klimat samt underlätta omställningen tillett ekologiskt samhälle. Landets elförsörjning skalltryggas genom ett energisystem som grundas påvaraktiga, helst inhemska och förnybara,energikällor samt en effektiv energianvändning.Energipolitiken skall också bidra till att skapastabila förutsättningar för ett konkurrenskraftigtnäringsliv och en förnyelse och utveckling av densvenska industrin.Det är utskottets bedömning attomställningsprogrammet i allt väsentligt löper braoch att det finns ett stort intresse för att minskaelanvändningen i landet. Detta framgår också av dehittills gjorda resultatredovisningarna från och av den första genomfördautvärderingen från . uppfattning - som också har påpekats vidtidigare tillfällen - är det betydelsefullt attomställningen och utvecklingen av energisystemetsker under ordnade och väl avvägda former så attinte problem uppstår för sysselsättning, välfärd,konkurrenskraft och miljö.Utskottet har vid tidigare tillfällen avvisatinvändningar mot energipolitiken motsvarande de somModerata samlingspartiet redovisar i motion1999/2000:N228. De farhågor som framförs i motionen- men också i motionerna 1999/2000:N222 (m) och1999/2000:N383 (kd) - för bl.a. storamiljöförstöringar i samband med stängningen avBarsebäck 1 anser utskottet vara kraftigtöverdrivna. I det energipolitiska beslutet framhållsbl.a. vikten av att omställningsprogrammet inte fårinnebära någon avgörande förändring av Sverigesmöjligheter att bidra till att uppnå sådanalångsiktiga mål som kan komma att beslutas om inomramen för klimatkonventionen. Enligt utskottetsuppfattning är det av största vikt attkärnkraftsavvecklingen kan genomföras utan att denleder till oacceptabla effekter för miljön. Av dentidigare redogörelsen framgår också att deutredningar som har tillsatts har till uppgift attnärmare se på vilka krav som behöver ställas påskilda sektorer i vårt samhälle för att deklimatpolitiska målen skall kunna nås.Med anledning av vad som sägs i motionerna1999/2000:N228 (m) och 1999/2000:N245 (m) omfortsatt drift av villutskottet påminna om att har ställt sigbakom beslutet att fr.o.m. den sista november 1999återkalla tillståndet att driva 1.Riksdagen har också bestämt att ett villkor föravställning av den andra reaktorn i Barsebäcksverketär att bortfallet av elproduktion kan kompenseras avny elproduktion och en minskad användning avelektricitet. Vidare skall ges möjlighetatt pröva att förutsättningarna för stängningen avdenna reaktor är uppfyllda. Utskottet vill därförerinra om den tidigare nämnda utvärdering av detenergipolitiska programmets två första år, somNäringsdepartementet har initierat.Utvärderingen skall bl.a. studera de åtgärder somsyftar till att kompensera för bortfallet av el viden eventuell stängning av den andra reaktorn iBarsebäcksverket.Det synsätt som ligger bakom 1997 årsenergipolitiska riktlinjer innebär att den strategisom förordas i motion 1999/2000:N274 (mp) om enslutlig avveckling av kärnkraften måsteavvisas. Utskottet har i tidigare sammanhangbetecknat en sådan väg som förknippad med betydanderisker.I likhet ifrågasätter Moderatasamlingspartiet strategiska roll iomställningsarbetet. I motionen anförs attpolitiseringen av företagets ledning riskerar attsnedvrida konkurrensen och att det därmed uppstår enskadlig intressesammanblandning. Även avvisarutskottet dessa synpunkter och hänvisar till vadutskottet anförde i förra årets betänkande (bet.1998/99:NU8 s. 27).I motion 1999/2000:N261 (v) anförs att det ärangeläget att aktivt och pådrivandeåstadkommer lika villkor inom produktion,distribution och handel med el inom hela ,och EU. Motionärerna föreslår att eninterdepartemental organisation skapas för attsamordna de nämnda villkoren. Av den tidigareredogörelsen framgår att det bedrivs ett omfattandesamordningsarbete och grundliga konsekvensanalyservad gäller integrering av elmarknaderna inom EU,runt samt inom ramen för arbete. Mot denna bakgrund är detutskottets bedömning att det intefinns några skäl att skapa ytterligare enorganisation för standardiserad elhandel i Europa.Sammanfattningsvis avstyrker utskottet med detanförda samtliga här behandlade motionsyrkanden.Fråga om ny folkomröstning om kärnkraftenMotionernaModerata samlingspartiet erinrar i motion1999/2000:N228 om att det nu har gått sedandet genomfördes en rådgivande folkomröstning omkärnkraften. En stor del av väljarkåren har bytts utoch det är, enligt motionärerna, givet attomröstningsresultatet har en begränsad legitimitetefter så . Att nu inleda en förtidakärnkraftsavveckling strider alldeles uppenbart motfolkomröstningens utslag, hävdas det. Ifolkomröstningen godkändes en fördubbling av detsvenska kärnkraftsprogrammet från sex till tolvreaktorer, allt i syfte att minska beroendeav fossila bränslen. Motionärerna anser därför attdet är felaktigt att frångå utslaget i 1980 årsfolkomröstning, utan att först underställa frågantill svenska folket i en ny folkomröstning eller iallmänna val.I motion 1999/2000:N210 (m) påpekas att det intefanns några reservationer på valsedlarna för att nyatekniska innovationer kan förändra såväl säkerhets-som miljöaspekter av en kärnkraftsanvändning. Ettbeslut grundat tekniska utvecklingsnivåskulle alltså gälla också . Det innebär,sägs det, en risk för att svensk industri hamnar påefterkälken när nya tekniksprång tas. Splittringenpå tre linjer i folkomröstningen, varav två hadeidentisk text på valsedelns förstasida, bidrog tillatt göra valresultatet än mycket svårare att tolka.Detta minskar, menar motionärerna, ytterligare dendemokratiska legitimiteten av omröstningen.Att det har gått folkomröstningen göratt såväl sammansättning somväljargruppen totalt sett har förändrats ordentligt,framhålls det vidare i motionen. Av dagens aktivariksdagsledamöter och ersättare satt vid tiden för folkomröstningen i mars1980, noterar motionärerna. Av dagens ordinarieledamöter saknade 41 ledamöter till och med rösträtti folkomröstningen. Av de riksdagsledamöter ochersättare som var aktiva vid tiden årsenergibeslut är bara 22 ordinarie riksdagsledamöteri dag. Cirka 2,1 miljoner väljare har tillkommitsedan mars 1980.Motionären anför att det är orimligt att dagenspolitiker skall behöva känna sig bundna av gamlamisstag. I stället föreslås att de låsningar somhanteringen av folkomröstning skapat lösesupp genom att tillkännager att så lång tidhar förflutit och att frågan hanterats så illa attfolkomröstningen saknar bärighet i dag.I motion 1999/2000:N207 (m) föreslås att en nyfolkomröstning om kärnkraften genomförs, som merarättvist avspeglar det svenska folkets uppfattningoch som bidrar till att gamla politiska låsningarlöses upp. Kärnkraftstekniken har, enligtmotionärerna, undergått en snabb utveckling, inteminst på säkerhetsområdet. Dessutom ärkonsekvenserna av utsläppen från förbränning avolja, kol och gas kartlagda på ett sätt som de intevar i slutet av 1970-talet.I motion 1999/2000:N222 (m) anförs liknandesynpunkter. En förtida avveckling av den svenskakärnkraften är varken av energipolitiska,samhällsekonomiska eller miljöpolitiska skälansvarsfull eller försvarbar. Därför är det, enligtmotionärerna, rimligt att svenska folket i en nyfolkomröstning skall få ta ställning till ombefintliga svenska kärnkraftverk skall drivas sålänge de är miljömässigt säkra och ekonomisktmotiverade.Kristdemokraterna anför i motion 1999/2000:N383,dock utan yrkande i saken, att det kan finnas skäl -bl.a. miljöpolitiska - att aktualisera frågan om enny folkomröstning om energipolitiken.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill återigen hänvisa till 1997 årsenergipolitiska beslut enligt vilket de tvåkärnkraftsreaktorerna i - varav den andraunder vissa villkor - skall ställas av. Dettakraftverk är olämpligt lokaliserat till ett myckettätbefolkat område.Vidare beslöt att åtgärder skall vidtasför att kompensera bortfalletav el genom effektivare energianvändning,konvertering samt hushållning med och tillförsel avel från andra energikällor. Ett villkor förstängningen av den andra reaktorn är att bortfalletav elproduktion kan kompenseras genom tillförsel avny elproduktion och minskad användning av el. Innanen stängning av den andra reaktorn kan genomförasskall, som tidigare nämnts, ges möjlighetatt pröva att förutsättningen för stängningen avkärnkraftsreaktorn är uppfylld. Regeringen hardärför för avsikt att återkomma till riksdagenhösten 2000 när det gäller den fortsatta driften avBarsebäck 2.Samtidigt som det är av vikt att avvecklingen avkärnkraften inleds är det betydelsefullt attomställningen och utvecklingen av energisystemetsker så att inte problemuppstår för sysselsättning, välfärd, konkurrenskraftoch miljö. Därför gäller inte längre, enligtbeslutet, som s.k. slutår förkärnkraftsavvecklingen.I beslutet har också sagts att före nästkommandemandatperiods utgång skall beslut fattas om hur denfortsatta avställningen av kärnkraftsreaktorer skallgenomföras.Utskottet anser mot denna bakgrund att det intefinns anledning att aktualisera frågan om en nyfolkomröstning om kärnkraften.Med det sagda avstyrker utskottet motionerna1999/2000:N207 (m), 1999/2000:N210 (m),1999/2000:N222 (m) och 1999/2000:N228 (m) i härberörda delar.Kärntekniklagen6 § i kärntekniklagenMotionernaModerata samlingspartiet föreslår i motion1999/2000:N228 att bestämmelsen (6 §) i lagen(1984:3) om kärnteknisk verksamhet (den s.k.kärntekniklagen), som förbjuder vissa typer avkärnteknisk forskning, den s.k.tankeförbudsparagrafen, upphävs. All lagstiftningmåste, menar motionärerna, präglas av degrundläggande principerna om yttrande- ochtankefrihet. Tankeförbudsparagrafen kan därtill fåskadliga effekter genom att försvåra forskning kringeffektivare utnyttjande av kärnbränslet, minimeringav avfallsmängder och transmutation av befintligtkärnavfall m.m. Det finns vidare skäl att avskaffabestämmelsen (i 5 a §) i lagen, som förbjuderuppförandet av ytterligare kärnkraftsreaktorer. Detär regeringen som beviljar tillstånd för uppförandeav en kärnteknikanläggning varför, enligtmotionärerna, ett särskilt förbud i lagen intefyller någon funktion.I motion 1999/2000:N295 (kd, m, fp) anförs att denförstnämnda bestämmelsen i kärntekniklagen harkritiserats från principiella utgångspunkteralltsedan den kom . Vid flera riksmötenhar ledamöter från olika partier motionerat om detorimliga i att har en lagparagraf somuppfattas som oförenlig med de principer omyttrande- och tankefrihet som bör ligga till grundför vår lagstiftning.Också anför, i motion1999/2000:N383, att den s.k. tankeförbudsparagrafeni kärntekniklagen har kritiserats från olikautgångspunkter sedan sin tillkomst. Motionärernaframhåller att den har en hämmande effekt på denakademiska friheten. Det kan t.o.m., enligtmotionärerna, ifrågasättas om det över huvud tagetär möjligt att, utan lagbrott, presenteragenomarbetade och kostnadsberäknade alternativ tillprövning i den energipolitiska debatten. Anledningtill att paragrafen inte har avskaffats beror,enligt motionärerna, på att frågan har ansettskopplad till den vidare frågeställningen omkärnkraftens ställning i vårt land. Principiellkritik mot tankeförbudet framförs emellertid numerahelt oberoende av inställningen till kärnkraftensnyttjande i , och detta stärkerKristdemokraternas uppfattning att paragrafen bådekan och bör slopas.Vissa kompletterande uppgifterFrågan om det aktuella förbudet enligt 6 § ikärntekniklagen har varit föremål för diskussioninom utskottet vid ett flertal tillfällen. Senastfrågan togs upp var i samband med förra åretsenergipolitiska betänkande (bet. 1998/99: NU8s. 21).Förbudet mot vissa förberedande åtgärder tillkomsamtidigt som det i kärntekniklagen infördes enbestämmelse om att tillstånd att uppföra enkärnkraftsreaktor inte får meddelas (prop.1986/87:13, bet. 1986/87:NU13). Vid behandlingen avförslaget om nämnda förbud diskuterade utskottetförst utformningen och innebörden av förslaget.Härvid klargjorde utskottet att förbudets funktionskulle vara att motverka att personer i en åsyftadbegränsad krets - ansvariga för kraftföretag vilkaär tänkbara som reaktorinnehavare - vidtar någotslags resurskrävande, förberedande åtgärder medavsikt att uppföra en viss kärnkraftsreaktor. Detunderströks - av ett enigt utskott - att ett sådantförbud inte skulle förhindra personer i nämnda kretsatt t.ex. muntligen eller skriftligen plädera förfortsatt och ökad kärnkraftsanvändning, inklusiveuppförande av ytterligare kärnkraftsaggregat. Detskulle inte heller, betonade utskottet, inkräkta påmöjligheterna till forskning och utvecklingsarbetepå det kärntekniska området och till svensktdeltagande i internationellt samarbete inom dettaområde. Därefter tog utskottet ställning till fråganom införande av förbudet. Med vissa redaktionellaändringar tillstyrkte utskottet att förbudet skulleinföras, medan en motsatt uppfattning fördes fram ien reservation (m, fp).Frågan om förbudet berördes inte iEnergikommissionens slutbetänkande Omställning avenergisystemet (SOU 1995:139). Dock anförderepresentanterna i för Moderatasamlingspartiet och i ett särskiltyttrande att den aktuella bestämmelsen innebär eninskränkning i de medborgerliga fri- ochrättigheterna som inte står i rimlig proportion tillmotiven, och att lagstiftningen därför bör ändras pådenna punkt.I samband med behandlingen avenergipolitiska motioner vidhöll utskottet (bet.1998/99:NU8 s. 23) sitt tidigare ställningstagandeatt det saknas skäl för att ompröva det nuaktuella förbudet i kärntekniklagen mot vissaförberedande åtgärder. Utskottets ställningstagandemotiverades med att förbudet skall ses som ettkomplement till bestämmelsen i lagen om atttillstånd att uppföra nya kärnkraftsreaktorer intefår lämnas. Vidare framhöll utskottet att förbudetsfunktion är att motverka att personer i en åsyftadbegränsad krets vidtar något slags resurskrävande,förberedande åtgärder med avsikt att uppföra en visskärnkraftsreaktor. Bestämmelsen inkräktar varken pådet tekniska utvecklingsarbetet ochforskningsverksamheten eller på möjligheterna tillfri opinionsbildning. Att bestämmelsen skulle varaett hot mot den akademiska friheten är sålunda heltfelaktigt, påpekade utskottet.