bet · GN01SoU8 · 2000-02-22 00:00:00 — Sammanfattningsvis vill Socialstyrelsenframhålla att tillämpningen av nuvarandeavgiftssystem fått icke avsedda fördelningspolitiskaeffekter. Styrelsen konstaterar också att debeskrivna problemen inte minskat under senare årutan växt i omfattning. Mycket talar för att detinom ramen för nuvarande lagstiftning därför behövsen tydligare lagreglering med en närmare preciseringav nivån på förbehållsbeloppen, ett bestämt tak förhur hög avgift som kommunerna får ta ut ochtydligare regler för hur kommunerna skall beräknaden avgiftsgrundande inkomsten. Boende- ochavgiftsutredningen har föreslagit en sådanreglering. har i sitt remissvarställt sig bakom förslaget.Utskottets bedömningI anledning av ett initiativ av socialutskottet(bet. 1996/97:SoU7) har en särskild utredare haft iuppdrag att överväga boendebegreppet iboendeformerna för äldre samt avgifterna och deraseffekter. I avvaktan på utredningens förslagbeslutade om ett förtydligande i 35 §socialtjänstlagen och 26 § hälso- och sjukvårdslagenfr.o.m. Regeringen har aviseratatt den återkommer i frågan . Utskottetanser det angeläget, mot bakgrund av bl.a.Socialstyrelsens avlämnade rapport, attregeringen håller tidsplanen för den aviseradepropositionen på området. Något initiativ frånriksdagen med anledning av motionerna So298 (m),So320 (kd) yrkande 9, So323 (fp) yrkande 8, So372(m) yrkande 1, delvis, So387 (m, kd, c, fp) yrkande1, So427 (v) yrkande 2 och So471 (s) behövs inte.Motionerna avstyrks.Någon konsekvensutredning som föreslås i motionSo387 (m, kd, c, fp) yrkande 3 behövs inte heller.Motionsyrkandet avstyrks.Läkemedelsavgift vid sjukhemsboendeMotionerI motion So299 av () yrkas attriksdagen beslutar om en översyn av reglernagällande statsbidrag för läkemedel tillsjukhemsboende. Motionären anför att kommunoch har beslutat om attslutenvårdsmodellen utan egenavgifter för de boendefår tillämpas vid sjukhemsboende. Detta innebärsamhällsekonomiskt lägre kostnader än individuellreceptförskrivning. har dock regeringeninte ansett kostnaden statsbidragsberättigad. Omkommunen övergår till receptmodellen kommer däremotstaten att ersätta hela kostnaden trots attsamhällets kostnader ökar genom dyrare inköpspriser,mindre och dyrare förpackningar samt ökad kassation.I motion So354 av () begärstillkännagivande om möjligheten att minskakostnaderna för läkemedel genom annan upphandling.Motionären anför att ändratrutinerna för medicininköp till de f.d. sjukhemmenvilket innebär att inköp sker på samma sätt som vidslutenvårdsupphandling. Sjuksköterskan på sjukhemmetregistrerar per boende exakt vilka mediciner dennaordinerats/intagit. Det har framkommit att stateninte medger statsbidrag för läkemedelskostnaden påsjukhemmen trots att det är frågan om öppenvård.Motionären anför att verkligheten är att många gamlaboende på de f.d. sjukhemmen och vid särskildaboendeformer behöver ett stöd av sjukvårdskunnigpersonal vid handhavandet av mediciner. Motionärenanser att den utredning för översyn avläkemedelsförmånen som initierats bör få se påmöjligheten att minska läkemedelskostnaderna genomatt tillåta en slutenvårdsmodell för inköp avmedicin vid särskilda boendeformer.BakgrundLandstingen svarar för kostnaderna för läkemedelinom slutenvården. Genom läkemedelsförmånensubventionerar staten den enskildes kostnader förläkemedel inköpta på apotek. Läkemedelsförmånenregleras i lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vidköp av läkemedel. Reglerna för läkemedelsförmånenändrades så att det högstabelopp en patient kan få betala för läkemedel underen tolvmånadersperiod höjdes från till1 . Höjningen motiverades av den snabbaökningstakten av läkemedelskostnaderna (prop.1998/99:106, bet. 1998/99:SoU14, rskr. 1998/99:209).I budgetpropositionen 1999/2000:1 redovisas attkostnaderna för läkemedelsförmånen ökat med i snitt11,. Ökningstakten islutet av perioden var särskilt markant; mellan åren1993 och uppgick den till . Densnabba ökningstakten fortsatte även åren 1995 och1996. Genom en höjning av beloppsgränsen förhögkostnadsskyddet fr.o.m. har ettförsta steg tagits för att hejda denna utveckling,anförs det. Ytterligare ett steg mot att kontrollerakostnadsutvecklingen avser regeringen att vidtaunder när en ny modell för ersättningen tilllandstingen utformas. Inriktningen är attlandstingen fullt ut skall ges ettkostnadsansvar för läkemedelsförsörjningen. Ettsista steg mot att få full kontroll överkostnadsutvecklingen och för att rätta tillbristerna i det nuvarande förmånssystemet bedömskunna tas . Avsikten är att en ny ändradläkemedelsförmån då införs som ett resultat av dennyligen tillsatta utredningen avläkemedelsförmånen. Regeringen bedömer att genomdessa åtgärder skall en förbättradläkemedelsförsörjning uppnås.Regeringen tillkallade en särskildutredare (dir. 1999:35) med uppdrag att göra enöversyn av den nuvarande läkemedelsförmånen.Utredaren skall bl.a. kartlägga tillämpningen avlagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp avläkemedel m.m., analysera kostnadsdrivande faktorerinom förmånssystemet och särskilt beskrivakonsekvenserna av att läkemedelsinköp under vissaförutsättningar är helt utan kostnad för patienten,utifrån läkemedelsförmånens allmänna utgångspunkterbeskriva konsekvenserna av en ordning därläkemedelsförmånen är statligt regleradeller endast är reglerad genom att det anges vissaramar för förmånen, beskriva för- och nackdelar medatt ha separata högkostnadsskydd för läkemedel ochför sjukvård och föreslå regler som bäst beaktarläkemedelsförmånens allmänna utgångspunkter.Utredningen skall lämna en slutlig redogörelse avuppdraget senast den 30 september 2000.Utskottets bedömningEn särskild utredare har i uppgift att göra enöversyn av den nuvarande läkemedelsförmånen.Utskottet har erfarit att de frågeställningar somtas upp i motionerna har berörts under utredningensgång. Utredningen skall lämna en slutlig redogörelseav uppdraget . Utskottetanser att den kommande utredningen bör avvaktas.Motionerna So299 (m) och So354 (s) avstyrks därmed.Äldreminister och äldreombudsmanMotionerI motion So320 av m.fl. (kd)yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om äldreministeroch äldreombudsman (yrkande 13). Motionärerna anseratt de äldre behöver en naturlig företrädare idebatten.I motion So336 av och Maj-BrittWallhorn (båda kd) begärs tillkännagivande omtillsättandet av en äldreminister (yrkande 2).Motionärerna anser att äldrefrågorna är speciellaoch att attityderna till de äldre behöver förändras.I motion So323 av m.fl. (fp)begärs tillkännagivande om införandet av en kommunaläldreombudsman (yrkande 9). En kommunaläldreombudsman skall vara fristående från demyndigheter som administrerar äldreomsorgen ikommunen, om än anställd av kommunen. Ombudsmannenskall vara den instans dit äldre eller derasanhöriga kan vända sig med frågor, klagomål och föratt få information. Samarbetet medpensionärsorganisationerna bör också intensifieras,anförs det.Tidigare behandlingUtskottet behandlade senast i betänkande1998/99:SoU7 motioner med begäran om inrättande aväldreminister, äldreombudsman och kommunalaäldreombudsmän (se s. 39-41). Utskottet hänvisadetill att en ny lag om patientnämndsverksamhet m.m.trätt i kraft . Patientnämndernasarbetsområde utvidgas därmed till att omfatta alloffentligt finansierad hälso- och sjukvård samtvissa socialtjänstfrågor inom äldreomsorgen.Utskottet framhöll också det betydelsefulla arbetesom utförs av pensionärsorganisationerna centraltoch lokalt samt av olika intresseföreningar.Utskottet ansåg att det arbete som pågår för attförstärka tillsynen inom det social området, de nyabestämmelserna i socialtjänstlagen om att anmälamissförhållanden och de nya patientnämndernatillsammans med det uppföljnings- ochkvalitetsarbete som görs hos ,länsstyrelserna, kommuner och landsting,pensionärsorganisationer, anhörig- ochintresseföreningar m.fl. tillsammans bör geförutsättningar för en effektivare kontroll ochkvalitetssäkring av äldreomsorgen. Något initiativmed anledning av motioner behövdes enligt utskottetsmening inte.Utskottets bedömningUtskottet vill återigen understryka att mångainsatser nu görs från samhällets sida för att stärkade äldres ställning. Patientnämndernas arbetsområdeutvidgades till att omfatta alloffentligt finansierad hälso- och sjukvård samtvissa socialtjänstfrågor inom äldreomsorgen.Samtidigt infördes en ny paragraf, 71 a §, isocialtjänstlagen som stadgar att var och en som ärverksam inom omsorgerna om äldre människor ellermänniskor med funktionshinder skall vaka över attdessa får god omvårdnad och lever under tryggaförhållanden. Den som uppmärksammar eller fårkännedom om ett allvarligt missförhållande skallgenast anmäla detta. Vidare har tillsynsverksamhetenvid och länsstyrelserna förstärkts.Utskottet vill också framhålla det viktiga arbetesom utförs av pensionärsorganisationerna centraltoch lokalt samt av olika intresseföreningar.Utskottet anser att de insatser som gjortssammantaget bör ge förutsättningar för eneffektivare kontroll och kvalitetssäkring aväldreomsorgen. Utskottet stöder inte tanken på attinrätta äldreminister eller äldreombudsman. MotionSo320 (kd) yrkande 13 och So336 (kd) yrkande 2avstyrks därmed.Det finns inget hinder för de kommuner som villinrätta kommunala äldreombudsmän att göra detta.Motion So323 (fp) yrkande 9 bör inte föranleda någotinitiativ från utskottets sida.Tillsynsverksamhet m.m.MotionerI motion So320 av m.fl. (kd)yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om patientnämndensansvarsområde (yrkande 16). Motionärerna anser attpatientnämndens ansvarsområde måste vidgas så attalla socialtjänster till äldre människor ryms inomverksamheten.I motion So372 av m.fl. (m) yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en förstärktoberoende tillsyn på äldreomsorgsområdet (yrkande12). Motionärerna anser att äldreomsorgsområdetbehöver en förstärkt statlig tillsyn. Den som självär med och driver verksamhet skall inte svara förkontroll av vården, varken i den egna eller någonannans verksamhet. Statliga myndigheter skallansvara för godkännande och kvalitetskontroll inomvård och omsorg. Samma krav skall ställas på allaoavsett offentlig eller privat regi, anförs det.I motion So489 av m.fl. (v) begärstillkännagivande om vad i motionen anförts om enöversyn av de lagar som styr äldreomsorgen (yrkande4). har undersöktmöjligheterna att samla de regler som styräldreomsorgen till en lag men konstaterar att dettaär en så komplex och omfattande förändring att detkrävs en särskild översyn, anför motionärerna. Deanser att en sådan översyn bör göras eftersom det finns uppenbara problem med den deladeregleringen.Bakgrund och tidigare behandlingI lagen (1998:1656) om patientnämndsverksamhet m.m.föreskrivs i 1 § att i varje landsting eller kommunskall det finnas en eller flera nämnder med uppgiftatt stödja och hjälpa patienter inom1. den hälso- och sjukvård enligt hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) som bedrivs av landstingeller enligt avtal med landsting,2. den hälso- och sjukvård enligt hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) som bedrivs av kommunereller enligt avtal med kommuner och den allmännaomvårdnad enligt socialtjänstlagen (1980:620) somges i samband med sådan hälso- och sjukvård, samt3. den tandvård enligt tandvårdslagen (1985:125)som bedrivs av landsting.För sådana nämnder gäller vad som är föreskrivet ikommunallagen (1991:900).Utskottet uttalade i betänkande 1996/97:SoU13 atttillsynen över äldreomsorgen borde förbättras ochatt det borde övervägas om tillsynen kan läggas påen och samma statliga myndighet för såvälsocialtjänsten som hälso- och sjukvården. Riksdagenföljde utskottet (rskr. 1996/97:90).I betänkande 1997/98:SoU24 behandlades proposition1997/98:113 Nationell handlingsplan föräldrepolitiken. I propositionen föreslog regeringenatt och länsstyrelserna borde få iuppdrag att ytterligare förstärka och intensifieratillsynen över vården av äldre ochfunktionshindrade. För detta föreslogsSocialstyrelsen och länsstyrelserna tillförasytterligare 1999. redovisade regeringen attSocialtjänstutredningen fått i uppdrag att analyseraförutsättningarna för en bättre samordning avtillsynen över och hälso- ochsjukvården. Utskottet hänvisade till sitt tidigareuttalande om att tillsynen borde förstärkas ochdelade regeringens bedömning att ochlänsstyrelserna borde tillföras 20 miljoner kronorytterligare för år 1999.Socialtjänstutredningen föreslår i sittslutbetänkande Socialtjänst i utveckling, SOU1999:97, att det i socialtjänstlagen införs enbestämmelse som klargör att tillsyn enligt den lagenär kontroll av laglighet och rättssäkerhet iindividärenden och verksamheter i förhållande tilllagens mål och bestämmelser (s. 344-364).Laglighetskontrollen föreslås omfatta även kontrollav att insatserna inom socialtjänstlagen är av godkvalitet, att det finns personal med lämpligutbildning och erfarenhet samt att kvaliteten iverksamheterna systematiskt och fortlöpandeutvecklas och säkras. I utredningen anförs att redani dag görs mycket för att förbättra ocheffektivisera den sociala tillsynen på såvälregional som nationell nivå. ochlänsstyrelsernas gemensamma arbete har kunnatåstadkomma en bra utveckling av den socialatillsynen mot gemensamma mål. För en tillräckligteffektiv tillsyn krävs dock, enligt utredningen, enstarkare samordning mellan den regionala och dennationella nivån än vad som varit fallet.Länsstyrelserna förfogar inte övertillsynsinstrument som gör det möjligt att kunnaingripa med kraft om missförhållanden upptäcks sombehöver rättas till.Utredningen konstaterar att den statliga tillsynenöver den sjukvård som meddelas i särskildaboendeformer, bostäder med särskild service och isamband med hemtjänst är betydligt mer reglerad ochger tillsynsmyndigheten större befogenheter änmotsvarande tillsyn över de sociala insatser som gesi dessa verksamheter. För kommuner och de enskildavårdgivare som driver olika boenden eller bostädermed särskild service innebär det klara olägenheteratt få sin verksamhet granskad av två myndigheter.Dessutom föreligger uppenbara olägenheter för deenskilda vårdtagarna att behöva vända sig till tvåolika instanser vid klagomål på den sociala serviceneller på hälso- och sjukvården. Problemen medsamordning av den medicinska och den socialatillsynen är tydligast inom äldre- ochhandikappomsorgerna, men samma problem föreliggeräven på andra områden som t.ex. inommissbrukarvården och den öppna vården för psykisktsjuka. Utredningen anser att det finns mycket somtalar för att tillsynen över ochhälso- och sjukvården bör organiseras och utövasenhetligt i en gemensam tillsynsmyndighet.Utredningen föreslår dock att den nuvarandetillsynen behålls tills vidare med Socialstyrelsensom operativt ansvarig för tillsynen över hälso- ochsjukvården och länsstyrelserna som operativtansvariga för tillsynen över socialtjänsten.Socialstyrelsen föreslås dock ges entillsynsvägledande roll i fråga om tillsynen översocialtjänsten. Med somtillsynsvägledare över hela det sociala områdetuppnår man dels en samordning av den medicinska ochden sociala tillsynen där en sådan samordning ärnödvändig, dels enhetlighet av den statligatillsynen över hela socialtjänstområdet, anförutredaren.Tillsynsmyndigheterna föreslås gesförfattningsreglerad rätt att genom föreläggande fåupplysningar och inhämta handlingar samt attinspektera all verksamhet inom ikommuner och enskilda verksamheter.Tillsynsmyndigheten föreslås kunna meddelaföreläggande att avhjälpa missförhållanden.Förelägganden skall kunna kombineras med vite.Utredaren framhåller att genom att införa enmöjlighet för tillsynsmyndighet att utfärdaföreläggande inom åstadkommer man denönskvärda samordningen av tillsynen över hälso- ochsjukvård samt socialtjänst över särskildaboendeformer och bostäder med särskild service samthemtjänst. Ett föreläggande kan riktas motverksamheten i dess helhet utan att man behöverklarlägga vad som är att anse som hälso- ochsjukvård och vad som är socialtjänst.Vidare föreslås särskilda brukarråd inrättas somskall stödja länsstyrelserna och Socialstyrelsensregionala enheter när det gäller att bedöma vilkaverksamheter som kräver särskild uppmärksamhet frånstatens sida.Utredningen har även belyst frågan om en gemensamreglering av medicinska och sociala insatser kanvara ett alternativ för att få till stånd entydligare och mer samlad och enhetlig verksamhet iäldreomsorgen (s.231-232). Utredningen hänvisarockså till att i tvårapporter har berört frågan. En samlad lagregleringav äldreomsorgen och eventuell annan vård och omsorgaktualiserar en rad olika frågor som det inte varitmöjligt eller rimligt att belysa eller överväga inomramen för uppdraget, anförs det. Även om det finnstydliga problem i den delade regleringen blirutredningens slutsats, liksom , att frågan om en eventuell vård-och omsorgslag för en samlad reglering av socialaoch medicinska insatser är så komplex att denfordrar en samtidig översyn av regelverken isocialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen, medtillhörande övrigt regelverk. Utredningen hänvisartill att regeringen i annat sammanhang gett uttryckför att hälso- och sjukvårdslagstiftningen bör sesöver i syfte att få till stånd en mer överskådlig,samlad och patientfokuserad lagstiftning på området.De behov som finns inom äldreomsorgen har enligtutredningen sin givna plats i en sådan översyn.Utredningsbetänkandet har remissbehandlats.HSU 2000 har i sitt betänkande God vård på likavillkor?, SOU 1999:66, föreslagit attSocialstyrelsens verksamhet ses över med syfte attbelysa tillsynsverksamhetens organisation (s. 106f.). Utredningen anför att hardubbla roller, dels att utveckla och fastställakriterier för god vård och förebyggande insatser ochäven ge råd och stöd om dessa, dels att genomtillsynen granska att verksamheterna följer vadSocialstyrelsen fastställt skall gälla. Kommitténförslår att verksamhet ses över medsyfte att belysa tillsynsverksamhetens organisation.I samband med översynen skall enligt kommitténsmening även prövas om länsstyrelsernas ochSocialstyrelsens tillsynsverksamheter skall bilda enny myndighet som bedriver tillsyn inom vårdens helaområde.Betänkandet remissbehandlas för närvarande.Remisstiden går ut den 8 maj 2000.Utskottets bedömningPatientnämndernas ansvarsområden har utvidgats tillatt även gälla frågor om allmän omvårdnad medkoppling till den kommunala hälso- och sjukvården.Genom att lagen nu omfattar frågor om allmänomvårdnad kan nämnderna stödja och hjälpa personersom är missnöjda med vården och omsorgen utan attstrikt iaktta gränsdragningen mellan hälso- ochsjukvård och socialtjänst. Utskottet konstaterar attdetta innebär att personer som bor i särskilt boendedärmed har en instans att vända sig till vidklagomål på vården och omsorgen. Patientnämndernaskall dock inte handlägga sådana biståndsbeslut inomsocialtjänsten som kan överklagas till domstol.Utskottet avstyrker därmed motion So320 (kd) yrkande16.Socialtjänstutredningen har föreslagit enförstärkning av tillsynsverksamheten. Utredningenhar även belyst frågan om en gemensam reglering avmedicinska och sociala insatser kan vara ettalternativ för att få till stånd en tydligare ochmer samlad och enhetlig verksamhet i äldreomsorgen.Även HSU 2000 har berört tillsynsfrågan. Bådautredningsbetänkandena bereds nu iRegeringskansliet.Utskottet anser för sin del att inte nubör ta något initiativ utan att den fortsattaberedningen av frågan bör avvaktas. Motionerna So372(m) yrkande 12 och So489 (v) yrkande 4 avstyrksdärmed.HemtjänstenMotionerI motion So474 av () yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag i enlighetmed motionens intentioner. Motionären konstateraratt det sker rån och överfall där förövarna trängersig på hos gamla i namn. Enligtmotionären skulle en enkel åtgärd för att ökatryggheten för de äldre vara att införa ettidentitetsbevis eller ett slags legitimation somskall bäras av alla hemvårdsbiträden, även vikarier,vid besök hos brukarna. En legitimation ökartryggheten för brukarna och kan försvåra och tillstor del förhindra brottslighet av nämnda slag.Motionären anser att det bör lagstiftas om detta.I motion So330 av m.fl. (c) yrkas attriksdagen som sin menig ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kontinuitet i (yrkande 30). har förändrats från attvara en allmän service åt de äldre till att geomvårdnad i hemmen. är biståndsbedömningenmycket strikt. I princip är det bara de som är ibehov av vård som beviljas hemtjänst, anförmotionärerna. Arbetet koncentreras till de allramest nödvändiga uppgifterna och det finns litetutrymme för egna önskemål från biståndstagaren.Otryggheten ökar dessutom om hjälpmottagaren möternya vårdbiträden varje gång. Motionärerna anser attarbetet måste organiseras så att de äldre träffarsamma vårdgivare och att de möts med respekt ochintegritet.Bakgrund och tidigare behandlingI betänkande 1997/98:SoU24 om en nationellhandlingsplan för äldrepolitiken behandladeutskottet regeringens förslag om uppsökandeverksamhet i samt ett antal motioner omhemtjänsten. Utskottet betonade åter att det ärangeläget att den enskilde ges möjlighet att självbestämma över sin livssituation och det sätt påvilket omsorgen ges. Något s.k. välfärdskontrakt förhandläggning av hemtjänstärenden var utskottet inteberett att upprätta. Utskottet utgick från attkommunerna har verksamhetsplaner för äldreomsorgenoch att det inte fanns något som hindrade en kommunatt själv uppställa servicemål på detta område.Utskottet ansåg att den förstärkning av kommunernasekonomi som skedde liksom förslaget om uppsökandeverksamhet inom borde kunna leda tillbättre hemtjänstinsatser och jämnare fördelningmellan kvinnor och män sett i relation till deraslevnadssituation.Socialstyrelsen bedömer i Äldreuppdraget Årsrapport1998 (följder upp och utvärderar1998:9) att utformning, uppföljning samt utvecklingav omsorgs- och vårdinsatser i det egna hemmetframöver kommer att kräva stor uppmärksamhet bl.a.på grund av människors möjlighet att själva väljavårdform men också därför att den avanceradetekniken och de medicinska behandlingsmetoderna iökad utsträckning medgivit allt kortare vårdtider påsjukhus och medicinsk behandling i hemmet. Det ärofta två huvudmän som skall tillgodose äldressociala omsorg i form av hemtjänst samt hälso- ochsjukvård i form av omvårdnad och medicinskabehandlingsinsatser. Personal med skilda kompetenseroch arbetsorganisationstillhörighet förväntasåstadkomma kontinuitet och samhandling, dvs. verkamot samma delmål gentemot de äldre.Utskottets bedömningUtskottet vill understryka att den enskildes rätttill självbestämmande, trygghet och valfrihet måsterespekteras. Äldres självbestämmande och integritetmåste vara utgångspunkten både för planering ochorganisation av omsorg och vård och i mötet mellanmänniskor. Varje människa skall betraktas som enunik individ, inte ett vårdobjekt. Det är vidareangeläget att de äldre känner sig trygga med denvård och den omsorg som de erhåller, inte minst omdet sker i det egna hemmet. Utskottet delaruppfattningen i motion So330 (c) om att arbetet börorganiseras så att de äldre så långt möjligt träffarsamma vårdgivare och att de bemöts med respekt ochintegritet. För att nå god kvalitet i vården ärpersonalens kompetensutveckling angelägen. Utskottetvidhåller sin uppfattning att den nationellahandlingsplanen med sina mål ochresursförstärkningar bl.a. avseende uppsökandeverksamhet inom och den förstärkning avkommunernas ekonomi som skett bör kunna leda tillbättre hemtjänstinsatser och till ett utvecklatkvalitetsarbete inom kommunerna. Något uttalande medanledning av motionerna So330 (c) yrkande 30 ochSo474 (kd) behövs inte.