bet · GO01KU2 · 2000-09-21 00:00:00 — En detalj isammanhanget som också ställde till problem var att ett bankkonto i Riktasnamn upptäcktes i Sydafrika.Det var Dag Klackenberg själv som gjorde bedömningen att inte genasthonorera garantin, eftersom han ansåg att grunderna för betalning var oklara.Vad var informerad om vet han inte. Förmodligen kände sigDanielsson, liksom Finn , bortkopplad från ärendet när han kom hem.I frågan om vilka alternativa lösningar som fanns påminner Dag Klacken-berg om att "obeståndsjuridik är inte lätt". Situationen för Rikta var olikaföre respektive efter betalningsinställelsen. Före betalningsinställelsen kundeRikta välja vilka fakturor man skulle betala.I diskussionerna med Lofalk förekom tre ersättningsnivåer: den första påungefär , nämligen de utlägg Rikta hade haft och redovisatenligt betalningsförmedlingsidén, den andra motsvarande garantin och dentredje att alla fakturor i Riktas rekonstruktionsbo skulle betalas. Det sist-nämnda alternativet, som fördes fram mot slutet av förhandlingarna, skulleinnebära att alla Riktas fordringsägare skulle få fullt betalt, även de ford-ringsägare som inte var Sydafrikarelaterade. De skulle därigenom få merabetalt än de annars skulle ha fått.Rikta har redovisat ett underlag för sina utlägg upp till 5 miljoner.Den utbetalning som gjorts och som motsvarar garantin, fattadeDag Klackenberg beslut om . Han bedömde då -efter förhandlingar samt studier av handlingar och samtal - att den process-ekonomiskt bästa lösningen var att betala detta belopp. Han tecknade därefterutbetalningsorder , och därmed var det klart för hans del. OmUD endast hade betalat på den lägsta nivån skulle det komma att återstå enjuridisk tvist mellan UD och Riktas rekonstruktionsbo om skillnaden upp tillgarantins nivå. Att hålla på och tvista om denna mellanskillnad, när ändå allasist och slutligen skall få betalt är en onödig omgång som bara kostar tid ochförmodligen också pengar. Lösningen innebär att efter det att det gjorts enutdelning i Riktas ackord kommer staten genom UD att betala resterande delav deras fordringar för de fordringsägare som är Sydafrikarelaterade.Genom revisionsfirman i föreligger nu en till-räcklig redovisning av biljettintäkter, även om redovisning inte kunnat skefullt ut.Det är tre saker som skiljer bedömningen mellan ochden : dels att risken för dubbelbetalningar har kunnat undvikas,dels att förhållandena i med bl.a. klarats ut ochdels kvarvarande diskussioner med Rikta. Där är det förmodligen rekon-struktören som får arbeta med utdelningsförslaget. Lite över 350 krav harstuderats. För Dag Klackenberg återstår i ärendet - utom slutbetalningar avSydafrikarelaterade fordringar som gjorts gällande hos Rikta - att komma tillavslut med och ytterligare några fordringsägare som harställt sina krav direkt till UD.I fråga om värderingen av den s.k. garantin i Riktas kontrollbalansräkninghade Dag Klackenberg förberett ett svar till Riktas revisorer. Svaret innebaratt Klackenberg skulle ha värderat den till dess fulla värde. Riktas revisorerkontaktade honom emellertid inte.Magnus och den 9 juniUtfrågningen med och har skett med utgångspunkt i deav dem ingivna skrivelserna, bilagorna A 7 och A 8, jämförda med yttrandeöver skrivelserna från Statsrådsberedningen, bilaga A 9.Hybbinette och har på särskilda frågor förklarat att yttrandetfrån Statsrådsberedningen inte ändrar den uppfattning de framfört i sinaskrivelser. De har vidare uppgivit följande.Efter lunchpausen i mötet fick de veta att detskulle vara en föredragning för statsministern och att "man skulle lämna vårmöteslokal och bege sig till Statsrådsberedningen". frågade om han och kunde få företräde för statsministernmen fick beskedet att frågan skulle skötas internt. Då departementstjänste-männen återvände från mötet i , fick ochKarlström ett klart negativt besked som gjorde stämningen i rummet väldigttråkig. Klackenberg sade att statsministern hade sagt nej till betalningen. Detvar åtminstone kvintessensen av vad han sade. och tidigare - under en veckas kontakter från - varitmycket optimistiska och ansåg sig ha fått optimistiska besked från Klacken-berg om att Rikta skulle få betalt och att det bara var tekniska frågor somåterstod. Vissa detaljer skulle behöva kontrolleras sedan statsministern m.fl.kommit hem från . Klackenberg hade varit väldigt angelägen om attbeskriva den politiskt komplicerade situationen och hur politiskt känsligthela ärendet var.Efter sammanträdet utarbetade och Karl-ström ett utkast till den s.k. principöverenskommelse som de fogat till sittandra brev till utskottet. Utkastet faxades till Dag Klackenberg på departe-mentet. Dagen därpå diskuterade och förslaget, ochKlackenberg hade enligt deras uppfattning i princip inte några invändningarmot det. Fakturan med verifikationer bakom skulle översändas till UD, vilketockså gjordes samma dag.Under mötet framhölls det från UD:s sida att det inte fannsnågra medel anslagna för att betala ut pengarna, och alternativa lösningardiskuterades. Mellan regeringstjänstemännen diskuterades behovet av ettregeringsbeslut påföljande torsdag.Beskedet ledde till en kontakt med Riktas bank, somströp checkräkningskrediten. Bolaget hade då inga pengar och styrelseleda-möterna var rädda för att få personligt ansvar för bolagets skulder, om ford-ringarna på UD inte var giltiga. Den balansräkning som företaget hade att taställning till inför beslutet att ansöka om företagsrekonstruktion såg - för-enklat - ut på det sättet att det fanns tillgångar på ochskulder på . Av tillgångarna utgjorde 10 miljoner kronorfordringar på UD i samband med Sydafrikasatsningen, avseende dels ettfakturaanspråk enligt huvudavtalet (ca ), dels den s.k. ga-rantin (ca ). Saknades de 10 miljonerna, måste bolagetstoppa alla betalningar och likvideras eller sättas i konkurs.Hybbinette befann sig utomlands vid tillkomsten av den s.k. garantin.Karlström deltog däremot i diskussionerna med Riktas ledning om hur Riktaskulle ställa sig när Finn från begärde att företaget skulleskicka pengar för att rädda de artistevenemang som riskerade att inte bli av.Efter det att de studerat det tidigare okända tilläggsavtalet och sett garantinoch diskuterat situationen, fattades slutligt "det affärsmässiga beslutet: à labonne heure, låt oss göra det bästa av situationen och gå UD till mötes ochförskottera pengarna". Det var de affärsmässiga aspekterna som var avgö-rande. Det kunde inte uteslutas att tilläggsavtalet var bindande, och konse-kvenserna av att bryta mot ett sådant avtal bedömdes värre.Hybbinette har arbetat åt Rikta i stort sett sedan företaget bildades, dvs.omkring . Han och har inte , vid tiden för utfrågningen,några uppdrag för Rikta, men de har blivit ombedda att inför en eventuellskadeståndsprocess sammanställa sina minnesanteckningar, dokumentationosv. För detta avser de givetvis att ta betalt, vilket de också meddelat Rikta.Bertil Ahnborg den 15 juniBertil Ahnborg har uppgivit följande.Fallissemanget i hörde han talas om genomTV. När det blev aktuellt att försöka bringa någon reda i situationen på Utri-kesdepartementet, var det naturligt att ha en jurist med, och Dag Klackenbergkontaktade honom som rättslig rådgivare. Relativt omgående, inovember, hölls det interna möten av mera spontan karaktär. I slutet av no-vember och rådde det i departementet något slagschocktillstånd över att pengar hade runnit i väg på ett sätt som var långtutöver det som var rimligt och planerat. Det fanns dokument att se på ome-delbart, såsom avtalen med Rikta. En stor mängd andra människor och bolag,både i och i , hörde av sig och ville ha betalning. Det komunder nya uppgifter nästan varje timme. Läget var oerhörtoklart, och det hölls kontinuerlig kontakt inom en arbetsgrupp.Ahnborg var med i överläggningarna med Rikta den 1 decem-ber. Inom UD hade man en trevande inställning till situationen och söktekunskap beträffande rättsläge, ekonomiska transaktioner, vad som hade hänt,vad som förväntades, osv. De personer som representerade Rikta vid mötethade ett betydligt klarare mål: att träffa ett avtal om betalning och somEhrenrettung för Rikta. Från Riktas sida skulle man också gärna se en nybeställning som skulle visa UD:s förtroende för företaget.Ahnborg gjorde bedömningen att det inte fanns några till-räckligt utredda omständigheter för att kunna ge någon en enda krona. Detfanns vid detta möte två fakturor från Rikta. Den ena, som rörde huvudavta-let, kom att betalas . Den andra avsåg utlägg i ochdet var den som var den intressanta i diskussionen, inte den s.k. garantin.Garantin, som hänvisar till förutsättningar som skall vara uppfyllda av mot-tagaren, har enligt Ahnborgs uppfattning fått en felaktig roll.Under dagen gjordes olika uppehåll och avbrott. Det förekom kontaktermed Statsrådsberedningen. kom Per Thöresson in ochmeddelade från Statsrådsberedningen att något gemensamt uttalande inte varatt tänka på. I det sammanhanget rundade Klackenberg av mötet med att sägaungefär att "det blir ingen betalning, och det blir inget uttalande - någontingi den vägen". Ahnborg har också ett minne av att i detta sam-manhang frågade "om detta är föredraget för statsministern"och att Klackenberg då sade "ja". Sedan upplöstes mötet i någon oordning. -Ahnborgs klara intryck är att det inte fanns något budskap till mötet frånStatsrådsberedningen som rörde betalningen, utan det centrala i kontaktenmed Statsrådsberedningen rörde gemensamma uttalanden och liknande.Möjligheten av en process från Rikta nämndes under mötet. Ahnborgs min-nesbild är att när advokaterna reste sig för att gå, tog de upp frågan om enprocess och vad det skulle kunna leda till. Det är möjligt att någon sade attstatsministern skulle kunna bli kallad som vittne. Det är också möjligt attKlackenberg sagt, som en allmän utsaga, att statsministern var införståddmed att han skulle kunna bli kallad som vittne i en process. - Man hade suttiti med olika förväntningar på hur dagen skulle sluta, och Ahnborgtror att den slutade i ett missförstånd. Diskussioner om regeringsbeslut hadeförekommit. Dessa diskussioner avsåg frågan var pengar skulle tas till betal-ning av artistsatsningen. En möjlighet som diskuterades var att ändra i regle-ringsbrev eller liknande. Det blev inte så utan till slut fann man möjlighetenatt använda något anslagssparande på UD.Den rättsliga bedömning av situationen som Ahnborg - nå-gon dryg vecka in - kom fram till är att UD oavsett garantin, somär en på många sätt tvivelaktig handling, i princip har ådragit sig betalnings-skyldighet gentemot Rikta för utlägg. I ett akut läge har Rikta lagt ut pengaroch på grund av UD:s tidigare agerande, då UD i praktiken bedrivit en flottlåneverksamhet, haft anledning att räkna med att det också skulle ersättas.Betalningsskyldigheten förutsatte att vissa frågetecken rätades ut. Blandannat fanns en del konkurrerande fordringar som behövde undersökas. Detvar också fråga om redovisning från Rikta i fråga om biljettintäkter ochsponsorintäkter.Vid ett senare tillfälle då Klackenberg förhandlade med somrekonstruktör för Rikta gjorde Klackenberg uttalanden i riktningen att hanhade problem, både av politiskt och juridiskt slag. Syftningen på politiskaproblem var enligt Ahnborgs minnesbild förknippad med betalning utöver debelopp som var aktuella enligt den s.k. att godtroendeleverantörer skulle gå skadeslösa ur den uppkomna historien.Vid det tillfälle då betalning motsvarande garantin gjordes till Riktavar Ahnborg inte kvar på UD och medverkade inte i det beslutet.Lars den 11 aprilLars har hänvisat till att omständigheterna kring den s.k. garantinbeskrivits ganska utförligt i utredning samt vidare uppgivitbl.a. följande.Det är riktigt att Finn kontaktade honom per telefon måndagen den22 november och sade att han inte såg något annat alternativ än att inomnågra minuter utfärda den här typen av skriftligt dokument för att om möjligtkunna se till att några av konserterna genomfördes. Alternativet hade enligtAlton varit att konserterna inte hade genomförts men att staten ändå förmod-ligen hade hamnat i en situation där staten ändå hade känt sig som åtminsto-ne moraliskt skyldig att ersätta kostnaderna. uttryckte förståelsemed förfarandet, men han förfogade inte över några pengar för ändamåletoch godkände det inte. Det fanns ingen som helst vare sig tid eller anledningatt i det läget förankra hanteringen hos eller informera statsministern. Upp-giften i ett pressmeddelande från Rikta att även blev informe-rad om problemen är inte korrekt.Lars hade inte någon diskussion med statsministern innan den-ne kritiserade Rikta i medierna. var inte heller över huvud tagetinblandad i någon diskussion om att stoppa utbetalningar enligt den s.k.garantin. Såvitt han vet har ingenting stoppats i Statsrådsberedningen.Hanteringen av medel för satsningen är en fråga som hanteras av Utrikesde-partementet, och kan inte svara på frågor om slutredovisningoch annat.Sten den 9 juniUtfrågningen med har skett med utgångspunkt i Statsrådsbered-ningens promemoria , bilaga A 9. har uppgivitföljande.Han hade inte på något sätt varit inblandad i planeringen och genomföran-det av Sydafrikasatsningen utan fick kontakt med ärendet först den 25 no-vember, då han kontaktades av UD.Dagen före var statsministerns första arbetsdag i Rege-ringskansliet efter Sydafrikaresan. I arbetsuppgifter den dagen in-gick att ge en orientering om den medierapportering som hade varit om re-san. , då ett sammanträde hölls på UD mellan Rikta och UD-tjänstemän, sammanträffade han under lunchen med tjänstemän från UD.Han informerade statsministern om tysthetsförslaget mellan några av stats-ministerns möten och han har efter studier av statsministernsalmanacka för dagen dragit slutsatsen att det var omkring kvartöver fyra . Därefter ringde han tillbaka till Per Thöressonmed beskedet att det inte skulle bli någon munkavle. Enligt hans minnesbildhade ordet betalningsgaranti över huvud taget inte nämnts i det samtal somhan hade haft med Dag Klackenberg och Per Thöresson. De under dagenpågående diskussionerna mellan UD och Rikta hade enligt hans uppfattningrört sig om huvudavtalet, samt om och när slutfakturan för den skulle betalas.Efter har han inte haft några som helst kontakter med nå-gon på UD om mellanhavanden med Rikta.Anna den 14 aprilAnna har sagt att hon fick kännedom om be-talningsutfästelse till Rikta genom att läsa i kvällstidningarna denonsdag, när nyheten om den spreds.Beträffande hanteringen av utbetalningen till Rikta och den s.k. fördröj-ningen blev informerad av Dag Klackenberg. skulle undersöka om det fanns möjligheter att snabbt gå Rikta tillmötes, men han återkom senare och sade att han inte kunde betala ut pengarpå samma sätt som tidigare hade skett utan han behövde ordentligt underlag.Den onsdag då diskussionen fördes, befann sig själv i London.Hennes kanslichef följde diskussionen på hennes vägnar.Thöresson informerade såvitt hon vet på Statsrådsberedningen.Besluten fattades dock helt och hållet inom UD, och inom departementet varman helt överens om hur situationen skulle hanteras.En av slutsatserna som enligt har dragits av vad som hände underSydafrikasatsningen är att det är olyckligt med en oklar arbetsfördel-ning.Göran och den 22 juniGöran har förklarat att han inte varit inblandad i något beslut omvare sig utfärdande av eller infriande av den s.k. garantin.Han har vidare förklarat att den kritik som han uttryckt gentemot Rikta isamband med Sydafrikaresan och dagarna efter egentligen är densamma somRiktas företrädare själva uttryckte direkt. De bad då också branschen omursäkt. I något sammanhang sade de att det var så illa agerat från Riktas sidaatt det var kriminellt beteende från någon av de ledande personerna i företa-get. Han gick på inget sätt längre i sin bedömning än vad Rikta gjorde själv.Göran har sagt sig säkert tro att uttalanden av honom under Sydaf-rikaresan av innebörd att förlusterna för artistevenemangen inte skulle beta-las av statliga medel - "inte ett öre mer till Rikta" - är korrekt återgivna imedierna. Han anser det vara en naturlig första reaktion att i ett läge där manpressas på mer pengar för en tjänst som man upplever att man harbetalat för säga att några ytterligare pengar inte skall utgå.Göran har vidare uppgivit bl.a. följande.Han har inget minne av att ha varit informerad om att det den 1 december1999 hölls ett sammanträde på om ekonomiska över-enskommelser med Rikta. Hans minnesbild omfattar endast något slags hintfrån om att det framförts en önskan att han under följande dagsinformation till skulle avstå från att kritisera Rikta. Detta förslagom munkavle reagerade han givetvis starkt emot. Han har inte hört talas omAnna Lindh-doktrinen. Att denna doktrin skulle kunna lösa ett förment pro-blem att av hänsyn till hans tidigare uttalanden om Rikta inte betala pengardirekt till det företaget anser han vara en väldigt långsökt koppling.Utskottets bedömningUtskottet erinrar om att dess granskning endast har avsett vissa sidor avSydafrikasatsningen. I satsningen ingick aktiviteter som inte hör till dettraditionella biståndet, men som väl låter sig förenas med de biståndsmålsom ställt sig bakom vid behandlingen av regeringens fattigdoms-skrivelse och Afrikaskrivelse. Därutöver har avsikten varit att göra satsning-en till en stor manifestation med en rad deltagare och aktiviteter som skullebära sina egna kostnader. Så har också skett. Utskottet har inte anledning attlägga synpunkter på detta.Däremot kan konstateras att en del av satsningen, som väckt stor uppmärk-samhet, misslyckats och ådragit staten kostnader, som inte kan hänföras tillbistånd. Regleringen av fordringar som hör till artistsatsningen har inte heltavslutats. Den slutliga fördelningen av kostnader på olika anslagsposter hardärmed inte heller gjorts. Vid denna fördelning iakttas enligt regeringens ochRegeringskansliets företrädare att endast kostnader som faller inom ramenför biståndsmålen skall belasta biståndsanslaget, medan övriga uppkomnakostnader täcks av andra medel. Utskottet noterar detta. revisorerkan inom ramen för sin årliga revision av granska fördel-ningen, och inom utrikesutskottet finns planer att inom ramen för utskottetsuppföljnings- och utvärderingsverksamhet studera hur biståndsmedel använtsi olika delar av Sydafrikasatsningen.Sydafrikasatsningen var avsedd att vara och utgjorde exempel på en nyform av bistånd, där handel och bistånd skall samverka som delar i en merajämbördig relation parterna emellan. Enligt utskottets uppfattning innebär detatt en god planering blir extra angelägen. Inför satsningen saknades en de-taljerad projektplan och fastställda mål för de olika aktiviteterna, framhållerRiksdagens revisorer. Detta har vållat vissa svårigheter att bedöma huruvidasatsningen i sin helhet stämmer överens med målen.Avsaknaden av en detaljerad projektplan leder in på frågorna om organi-sationen inom inför satsningen. Den organisation inneburit att ett sekretariat med exekutiva uppgifter placeratsadmi- nistrativt inom , som en styrgruppunder statssekreteraren i Statsrådsberedningen utan formellabeslutsfunktioner har haft en viktig roll i arbetet. Även om det inte varitden uttalade avsikten från början, har det legat nära till hands försekretariatet att uppfatta att ordföran- den i styrgruppen, som också i sinroll som statsministerns närmaste medar- betare har en stark ställning,skulle vara den som i viktiga frågor hade det slutliga avgörandet i sinhand. starka ställning inför Sydaf- rikasatsningenförstärktes givetvis av att ett flera dagars besök av statsmi- nisterningick i satsningen. Beslutsordningen och ansvarsfördelningen inomRegeringskansliet har genom den valda organisationen blivit svår att följa.I fråga om upphandlingen av tjänster från Rikta har såväl de utredare somhaft utredningsuppdrag som revisorerframfört kritik. Konkurrensutsatt upphandling har gjorts endast i fråga omuppdraget att utarbeta en informationsstrategi (fas 1). Även i den delenkan enligt utskottets uppfattning kritik framföras. erbjödsför att ge in anbud. I fråga om uppdraget att genomförainformationsstrategin (fas 2) råder enighet om att konkurrensupphandlingborde ha skett men un- derlåtits.Utvecklingen av de vidare förbindelserna med Rikta och av förbindelsenmed visar också på brister i hanteringen. Den fortsatta för-bindelsen med Rikta innefattade bl.a. att överenskommelser träffades, somdet förefaller utan att parterna egentligen gjorde klart för sig vad överens-kommelserna innebar och hur motparten uppfattade överenskommelserna.När det gäller engagemanget av och hans företag råder storoklarhet. Han har av knutits till satsningen utanatt erforderlig omsorg lagts ned på att undersöka hans bakgrund och jämförahans förutsättningar med andras. Några formella referenser motsvarande demsom krävs vid upphandling enligt togs uppenbarligen inte. Han fördessedan åt sidan - och möjligen åter in i sin tidigare roll - på ett sätt somillust- rerar den bristande planmässigheten i sekretariatets arbete.En följd av misslyckandet med vissa inslag i Sydafrikasatsningen har blivitatt oförutsedda och tämligen omfattande betalningsanspråk kommit att riktasmot staten. Avvecklingen av dessa fordringar har visat sig förenad med åt-skilliga komplikationer. I detta sammanhang har sinsemellan svårförenligapåståenden gjorts. Inför utskottet har det hävdats att dröjsmål medbetalning från staten till Rikta skulle vara orsakat av hänsyn tilluttalanden av statsmi- nistern om skälen till Sydafrikasatsningens bristeroch om att någon ytterli- gare betalning av allmänna medel till företagetinte skulle ske. Företrädare för har förnekat att såskulle vara fallet. Utskottet har inte, så långt händelseförloppet gått attklarlägga, funnit belägg för att sådana hänsyn tagits.Samarbete över departementsgränserna är självfallet en normal del i Rege-ringskansliets arbete. Utskottet har också förståelse för att särskildaprojekt kräver en organisation som berör flera departement. Vid sådanaprojekt måste emellertid organisationen och ansvarsfördelningen inomRegerings- kansliet vara klar och tydlig. Behovet av en tydlig organisationoch ansvars- fördelning bör uppmärksammas särskilt vid nyskapande projektav den om- fattning som Sydafrikasatsningen är ett exempel på.Av utskottets utfrågning med statsministern och andra framgår att denoklara ansvarsfördelningen inför och under Sydafrikasatsningen har lett tillatt behovet av att se över organisationen av uppgifter som går över departe-mentsgränserna har uppmärksammats. Statsministern har vid utfrågningenockså varit medveten om sitt ansvar för organisationen av arbetet inom Rege-ringskansliet.Statsråden har enligt utskottets uppfattning ett övergripande politiskt an-svar för vad som händer i deras departement. Med hänvisning till det somovan redovisats om omständigheterna kring vissa delar av Sydafrikasats-ningen kan statsministern och utrikesministern inte undgå kritik. Utskottet anmäler härmed enligt 12 kap. 2 § regeringsformen för riksdagenresultatet av den i det föregående redovisade granskningen.Stockholm den 21 september 2000På vägnarPer UnckelI beslutet har deltagit: Per (), (), (s), (), (), (), (), (), (),(), von der Esch (kd), (), PerLager (mp), (), (), () och (). Per (), (), (), von der Esch(kd), (), (), ()och () anserdels att sista meningen i det stycke i utskottets bedömning som börjar med"En följd av" och slutar med "hänsyn tagits." bort utgå,dels att efter det nämnda stycket bort infogas följande fyra stycken.Utskottet har inte kunnat klarlägga det närmare händelseförloppet, vilketutskottet beklagar. Klart är emellertid att statsministern under sin resa iSyd- på ett tydligt och mycket kritiskt sätt gav sin mening tillkänna i frågan om Riktas arbete. Han uttalade att några utbetalningar frånstaten till Rikta som en följd av den tidigare utställda garantin inteskulle komma i fråga.Statsministerns tydliga besked i ersättningsfrågan innebar att han tog påsig ansvaret för ärendet som han också är skyldig att följa upp.