bet · GN01UU10 · 2000-01-01 00:00:00 — Där anges att gemen-skapens åtgärder skall begränsas till frågor som har gränsöverskridandeaspekter eller som inte i tillräcklig utsträckning hanteras på nationell nivå.Gemenskapen skall endast lagstifta i den mån det är nödvändigt, och deåtgärder som gemenskapen vidtar skall lämna så mycket utrymme som möj-ligt för beslut på nationell nivå. Gemenskapens institutioner skall noga prövaom och motivera varför åtgärder skall vidtas på gemenskapsnivå.Regeringen bedömde i propositionen om Amsterdamfördraget (prop.1997/98:58) att protokollet i sak inte förändrar innebörden av artikeln omsubsidiaritetsprincipen. Att principerna för tillämpning kom till uttryck i ettprotokoll till EG-fördraget innebar emellertid att det blir rättsligt bindandeför institutionerna och att det skall ligga till grund för pröv-ning. I detta hänseende innebar det nya protokollet enligt regeringen attprincipernas ställning stärkts.Konstitutionsutskottet behandlade motioner om subsidiaritetsprincipen se-nast i förra vårens yttrande till utrikesutskottet över regeringens EU-skrivels(yttr. 1998/99:KU3y). Utskottet hänvisade därvid till att utskottet i sitt ytt-rande över Amsterdamfördraget hade framhållit att EU borde eftersträva ettså okomplicerat regelsystem som möjligt. Utskottet utgick från att de i ytt-randet redovisade åtgärderna, särskilt antagandet av protokollet om tillämp-ningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, skulle komma attleda till ett effektivare unionssamarbete och till att beslut fattades där de hhemma och därmed till minskad byråkrati. Utskottet gjorde intenågon annan bedömning.Konstitutionsutskottet vidhåller sin bedömning att EU bör eftersträva ett såokomplicerat regelsystem som möjligt och utgår från att tillämpningen avsubsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna skall komma att leda till etteffektivare unionssamarbete och till att beslut fattas där de hör hemma ochdärmed till minskad byråkrati. Utskottet kan hysa sympati för ett önskemålom en närmare redogörelse i för i vilken utsträckning och hurde nämnda principerna har tillämpats. Utskottet inser svårigheternaatt åstadkomma en sådan redogörelse med någon större precision.Konstitutionsutskottet föreslår att utrikesutskottet avstyrker motionerna1999/2000:U503 (m) yrkande 9, 1999/2000:U505 (fp) yrkande 6,1999/2000:U512 (c) yrkandena 1, 2 delvis, 4 och 5, 1999/2000:U513 (mp)yrkande 2, 1999/2000:U14 (mp) yrkande 1 och 1999/2000:K324 (m) yrkan-dena 1, 2, 4 och 5.Utrikesutskottet delar bedömningar och avstyrkermotionerna U503 (m) yrkande 9 (delvis), U505 (fp) yrkande 6, U512 (c)yrkandena 1, 2 (delvis), 4 och 5, U513 (mp) yrkande 2, U14 (mp) yrkande 1och K324 (m) yrkandena 1, 2, 4 och 5.I motionen U503 yrkande 9 (delvis) erinras vidare om att EU tar i anspråk1,av medlemsländernas samlade resurser. Av detta används hälften förjordbrukssubventioner och en tredjedel för regionalpolitik. Det är angelägetatt EU inte utvecklas till en transfereringsunion utan strikt koncentrerar sigpå de områden där EU verkligen behövs, menar motionärerna. Medlemsav-giften måste även fortsättningsvis beslutas enhälligt. Nettobidragsmottagandeländer får inte ha möjlighet att rösta ned nettobidragsgivare i syfte att ökasubsidier. Vidare anförs i motionen att EU inte skall ges rätt att ta ut skatt.Finansieringen skall som ske via avgifter från medlemsländerna.Motionärerna yrkar att som sin mening skall ge regeringen tillkänna vad i motionen anförts om inriktningen av hållning inom behandlar i sitt yttrande 1999/2000:FiU3y motion U503yrkande 9 (delvis) och framhåller därvid följande:I skrivelsen redovisas beslutet om ett nytt finansiellt perspektiv som fattadesvid i (skr. 1999/2000:60 s. 40 f.).Det finansiella perspektivet utgör EU-budgetens långsiktiga utgiftstak delsför den totala budgeten, dels för de olika utgiftskategorierna. Inom ramen fördet s.k. Agenda 2000-arbetet beslutades också vid i Berlinom vissa förändringar av systemet för egna medel som regleras i rådsbeslut.Överenskommelsen vid i måste därför formaliseras iett nytt rådsbeslut om egna medel.Kommissionen lade fram ett förslag till nytt beslutsom innebär att förändringarna enligt Europeiska rådets beslut fullföljs.Rådsbehandlingen är ännu inte avslutad. När rådets beslut antagits vidtar enprocess för nationellt godkännande av beslutet. Detta innebär att regeringenså snart beslutet antagits kommer att återkomma till med förslagom att godkänna det nya beslutet om egna medel. I likhet med propositionenom godkännande av rådets beslut angående systemet för gemenskapensegna medel (prop. 1994/95:210, bet. 1994/95:FiU25) kan denna propositionförväntas bli remitterad till finansutskottet.För närvarande krävs alltså enhällighet mellan medlemsstaterna för beslutom medlemsavgiften. har inte drivit någon annan linje. Frågan för-väntas inte heller aktualiseras under den pågående regeringskonferensen därfrågan om en eventuellt utökad tillämpning av majoritetsbeslut behandlas.Beträffande beskattningsrätt har utskottet tidigare uttalat att EU inte skallerhålla beskattningsrätt. EU:s verksamhet bör även fortsättningsvis finansie-ras genom avgifter från medlemsstaterna (yttr. 1995/96:FiU3y, bet.1996/97:FiU5). Utskottet vidhåller denna uppfattning.Med hänvisning till det anförda finner finansutskottet inte att något till-kännagivande är påkallat. anser således att utrikesutskottetbör avstyrka motion U503 (m) yrkande 9 i denna del.Utrikesutskottet delar finansutskottets bedömningar och avstyrker motionU503 (m) yrkande 9 (delvis).I motion U501 (m) anförs att det faktum att många hundra personer måsteförflytta sig till en gång är ett felaktigt och kostsamtutnyttjande av unionens gemensamma medel. Motionärerna menar att mötenpå en plats är att föredra. Samma problematik tas upp i motion U511 (s) därmotionärerna menar att bör verka för att sam-manträden förläggs enbart till Bryssel.I motion 1998/99:K354 (v) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att enny stadga för europaparlamentariker inte får godtas som innebär att Europa-parlamentet utbetalar löner och beskattar europaparlamentarikerna.Konstitutionsutskottet behandlar i sitt yttrande motionerna U511 (s) ochK354 (v) yrkande 1. anför därvid följande:Konstitutionsutskottet behandlade frågan om platsen för parlamentets verk-samhet i sitt yttrande till utrikesutskottet års regeringskonferens(yttr. 1995/96:KU5y). erinrade om att frågan om par-lamentets placering tidigare hade varit föremål för ingående överläggningarutan att regeringarna hade lyckats nå en lösning. Utskottet ansåg det otill-fredsställande att parlamentets verksamhet inte hade kunnat koncentreras ort. Utskottet ansåg emellertid inte att det fanns anledning för den svenskaregeringen att då aktualisera frågan.Ärendet om en ny stadga för ledamöter, där bl.a. deraslöner och kostnadsersättningar skall regleras, kunde inte avslutas under 1999.Ett enigt ministerråd och måste vara överens om inne-hållet i stadgan för att den skall kunna antas. hade i de-cember 1998 lagt fram ett förslag till stadga. Medlemsländerna nådde i april1999 en överenskommelse som innebar vissa omarbetningar av parlamentetsförslag. avvisade dock överenskommelsen i rådetoch återgick till sitt ursprungliga förslag. Parlamentet uppmanade rådet att såsnart som möjligt anta parlamentets förslag.Det var framför allt svårt att uppnå enighet kring hur arvodena skall fast-ställas, systemet för kostnadsersättningar, eventuella övergångsbestämmelseroch var ledamöterna skall beskattas. Den överenskommelse som uppnåddes irådet innebar en gemensam ersättningsnivå och beskattning ihemlandet.Frågan om ledamotsstadgan finns med i det portugisiska ordförandeska-pets arbetsprogram för . För är det, somframgår av en kommenterad dagordning inför Allmänna rådets möte den 20och , viktigt att den möjlighet till nationell beskattning av arvo-det som uppnåddes i rådets överenskommelse kvarstår och att resor ochandra utlägg ersätts till faktiska kostnader.Som framgår ovan har tidigare behandlat frågan omEuropaparlamentets verksamhetsorter. Utskottet ansåg det då otillfredsstäl-lande att parlamentets verksamhet inte hade kunnat koncentreras till en ortmen att det inte fanns anledning för den att då aktualiserafrågan. vidhåller denna bedömning och föreslår attutrikesutskottet avstyrker motion 1999/2000:U511 (s).Önskemålet i motion 1998/99:K354 (v) yrkande 1 om beskattningen avEuropaparlamentarikernas arvoden överensstämmer med den svenska in-ställningen. Frågan om ersättningen är fortfarande olöst, och den finns med idet sittande ordförandeskapets arbetsprogram. föreslåratt utrikesutskottet avstyrker motionen i denna del.Utrikesutskottet gör ingen annan bedömning och vill för sin del anföra föl-jande vad gäller motionerna U501 (m) och U511 (s).När det gäller vill utskottet framhålla att det förfogaröver sin egen budget. hanterar därmed förvaltningen avdenna och beslutar också om de byggnader man disponerar och fattar själv-ständigt beslut om eventuella förvärv. Utskottet konstaterar att medlemslän-derna saknar inflytande över detta.När det gäller institutionernas säte bestäms detta däremot av medlemslän-dernas regeringar (artikel 289 EG-fördraget). Utskottet noterar att frågan omEuropaparlamentets säte och det rimliga i att flytta en stor del av Europapar-lamentets verksamhet mellan och en gång isamband med sessionerna har diskuterats i flera sammanhang bl.a. vid denregeringskonferens som ledde fram till Amsterdamfördraget.Resultatet blev att medlemsstaternas regeringar kom överens om att be-kräfta den överenskommelse om säte som fanns sedantidigare. Ett protokoll om lokaliseringen av EU:s institutioner och organfogades till Amsterdamfördraget, Protokoll om lokalisering av säten förEuropeiska gemenskapernas institutioner och vissa av deras organ ochenheter samt för Europol.Enligt detta protokoll, vilket medlemsländerna gemensamt har beslutat,skall ha sitt säte i där de tolv månatliga sam-manträdena skall hållas. Extra plenarsammanträden skall hållas i Bryssel.Europaparlamentets generalsekretariat och dess enheter skall enligt proto-kollet ha sitt säte i konstaterar att den ordning som gäller är fördragsfäst. För attändra detta krävs således en ändring i . För att en sådan skallske skall först ett medlemsland lägga ett förslag om detta inom ramen för enregeringskonferens. En eventuell förändring kräver att samtliga medlemslän-der är eniga i frågan eftersom beslut inom ramen för en regeringskonferensfattas med enhällighet.En förändring av den rådande ordningen låter sig således göras endast medsvårighet. Eftersom frågan dessutom har diskuterats i en regerings-konferens utan att någon förändring kom till stånd menar utskottet att det inteär meningsfullt att nu återigen väcka denna fråga. Utskottet ser därför inteanledning till något tillkännagivande när det gäller lokalisering avEuropaparlamentets plenarmöten.Med vad som ovan anförts avstyrker utrikesutskottet motionerna U501 (m),U511 (s) och 1998/99:K354 (v) yrkande 1.I motion U514 (kd) yrkande 15 (delvis) begärs ett tillkännagivande om insti-tutionella reformer med innebörden att främst de generellt formulerade un-dantagen kring öppenheten bör ses över och begränsas samt att även frågorinom tredje pelaren bör omfattas.I motion U512 (c) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om ökad öppenhet.Folkpartiet menar i motion U505 (fp) yrkande 5 att bör verka för attden svenska synen på allmänna handlingars offentlighet får en motsvarighetockså inom EU. Vidare anförs att bör driva fram en sådan tillämp-ning av EU:s nya offentlighetsprincip att den också blir praktisk verklighetöverallt i EU:s beslutsfattande.I motion U513 (mp) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att en offent-lighetsprincip liknande den svenska, inklusive meddelarfrihet, bör införasinom alla EU:s organ.Konstitutionsutskottet behandlar dessa yrkanden i sitt yttrande 1999/2000:KU7y och anför därvid följande:I artikel 255 EG-fördraget finns till följd av Amsterdamfördraget numera engrundläggande bestämmelse om handlingsoffentlighet. Enligt bestämmelsenskall allmänheten ha rätt till tillgång till , rådets ochkommissionens handlingar. Allmänna principer och nödvändiga sekretess-regler skall beslutas av rådet i en rättsakt som skall gälla alla tre institutinerna. Rättsakten skall enligt fördraget antas efter det fördragetträtt i kraft, dvs. före den 1 maj 2001.Genom att artikeln nämns både i artikel 28 och i artikel 41 som tillämpligpå den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken respektive polis- ochstraffrättsligt samarbete gäller bestämmelsen även dessa områden.Kommissionen har lagt fram ett förslag till och rå-dets förordning om allmänhetens tillgång till , rådets ochkommissionens handlingar.Kommissionens förslag innebär att unionsmedborgare och fysiska eller ju-ridiska personer bosatta respektive med säte i en medlemsstat, utan att behö-va ange några skäl för sitt intresse, skall ha största möjliga tillgång till halingar som innehas av , rådet och kommissionen och somupprättats av institutionerna eller härrör från tredje man.Vissa inskränkningar skall göras i denna rätt. Således omfattas inte hand-lingar som är avsedda för internt bruk, t.ex. diskussionsunderlag, yttrandenfrån institutionens avdelningar och informella meddelanden. Vidare krävs atthandlingarna gäller ett område som har samband med den politik, de åtgärderoch de beslut som hör till institutionens kompetensområde. Slutligen finns ettantal sekretesskyddsintressen på områdena för det allmänna samhällsintres-set, personliga och ekonomiska förhållanden samt sekretess som begärts aven tredje man som gett in handlingen. Sekretessen är villkorad av ett skade-rekvisit och gäller om ett röjande avsevärt kan skada sekretesskyddsintresset.Om en handling endast delvis är hemlig skall den lämnas ut i de delar sominte är hemliga.Framställningar om att få ut handlingar skall göras skriftligen. Handlägg-ningen skall ske inom vissa tidsgränser och, i de fall ett negativt beslut äraktuellt, i två etapper. Om ett besked inte lämnas inom föreskriven tid i densista etappen skall underlåtenheten jämställas med ett positivt beslut. Detanges två olika former för utfående av handlingar: dels på plats, dels genomatt en kopia lämnas ut.Varje institution åläggs att informera allmänheten om rättigheterna enligtförordningen. Institutionerna skall tillhandahålla ett offentligt register översina handlingar.Kommissionens förslag skall behandlas i och rådet en-ligt medbeslutandeproceduren. För rådets del diskuteras förslaget för närva-rande i en arbetsgrupp.Konstitutionsutskottet avser att i ett särskilt yttrande till yttrasig över förslaget.I sitt yttrande till utrikesutskottet över propositionen om medlem-skap i Europeiska unionen (prop. 1994/95:19, yttr. 1994/95:KU2y) behand-lade utskottet frågan om offentlighet och sekretess i EU. Utskottet konstate-rade att frågan om allmänhetens rätt till insyn inom unionen sedan Maast-richtfördragets tillkomst hade varit en viktig fråga. Det var, ansåg utskottet,otvetydigt så att unionen rörde sig i riktning mot ökad öppenhet. Ur svensksynpunkt var denna rörelse visserligen ännu långsam och någottvekande, men dess riktning kunde knappast sättas i fråga. Mot denna bak-grund framstod det enligt utskottet som ytterligt osannolikt med en utveck-ling mot gemensamma, för medlemsstaterna bindande, regelverk som in-skränkte den medborgerliga insynen. Lika osannolikt föreföll det utskottet attrörelsen mot större öppenhet i unionens egen verksamhet skulle kunna vän-das eller ens hejdas.Sammanfattningsvis anförde utskottet att underlaget för det offentligasamtalet i lagstiftningsfrågor kunde komma att bli mindre omfattande äntidigare på grund av att redovisningen av de överväganden som lett fram tillett beslut torde komma att bli mindre utförlig än vad vi var vana vid. Härfanns det enligt utskottet emellertid möjlighet för att själv påverkaförhållandena genom att sträva efter så öppna former som möjligt för den delav beslutsprocessen som äger rum här i landet och att driva på arbetet motökad öppenhet i gemenskapens institutioner. Som medlem borde Sverigesåledes dela med sig av sin erfarenhet av den betydelse som tryckfrihets- ochoffentlighetsprinciperna har för ett fritt samhällsskick och med kraft drivafrågorna om öppenhet inom gemenskapens institutioner.Utrikesutskottet (bet. 1994/95:UU5) nöjde sig vid sin behandling av pro-positionen med att konstatera att avsåg att vid ett medlemskap verkaför ökad öppenhet inom EU:s institutioner.Konstitutionsutskottet behandlade frågan om ökad öppenhet inom EU äveni sitt betänkande 1994/95:KU43, där motioner om EU:s institutioner m.m.behandlades. Utskottet framhöll där att en ökad öppenhet i arbetet i EU:sinstitutioner var en förutsättning för att medlemskapet i EU skulle kunnaförankras hos svenska folket.Konstitutionsutskottet konstaterade vidare med tillfredsställelse att fråganom allmänhetens rätt till insyn "numera" var en viktig fråga inom unionenoch att det otvetydigt var så att unionen rörde sig i riktning mot ökad öppen-het. Utskottet vidhöll sin mening att regeringen kraftfullt borde verka för enökad öppenhet i EU:s institutioner samt pekade på att viktiga initiativ i denriktningen också tagits från dansk sida med svenskt understöd. I avvaktan påresultatet av dessa framstötar fann utskottet det inte motiverat att riksdagengjorde något uttalande till regeringen i frågan.Konstitutionsutskottet behandlade frågan års regeringskonfe-rens. I sitt yttrande till utrikesutskottet (yttr. 1995/96:KU5y) redovisadeutskottet att regeringen i sin skrivelse inför konferensen betonat att det varstarkt svenskt intresse att tillgodose medborgarnas växande och berättigadekrav på öppenhet och insyn och att en offentlighetsprincip lik vår svenskaborde gälla för institutionerna inom konstaterade att det inom rådde stor enighetom offentlighetsprincipens betydelse samt att regeringen också avsåg att vidregeringskonferensen verka för att grundläggande principer om offentlighetinom EU:s institutioner skrevs in i , och att regeringen också iandra sammanhang hade visat att frågan om offentlighet inom EU hade högprioritet.Konstitutionsutskottet hade inte någon annan uppfattning än regeringen ifråga om att skriva in grundläggande principer om offentlighet i EU:s för-drag. Utskottet utgick från att regeringen skulle fortsätta att även i andrasammanhang driva frågor om en offentlighetsprincip motsvarande densvenska och som således även omfattade bestämmelser om meddelarfrihetoch registrering av handlingar.I yttrande till utrikesutskottet om Amsterdamför-draget (yttr. 1997/98:KU9y) behandlades flera motioner om öppenhet ochinsyn i EU:s institutioner. Utskottet delade regeringens uppfattning att för-handlingsresultatet när det gällde öppenhet för unionsmedborgarna varmycket tillfredsställande ur svensk synvinkel. Utskottet ville dock understry-ka vikten av att de tillämpningsregler rådet skulle utarbeta frånfördragets undertecknande verkligen skulle motsvara intentionerna att of-fentlighet skall vara huvudregel och sekretess bara gälla i undantagsfall.Utskottet såg med tillfredsställelse att regeringen avsåg att göra offentligaregister till en huvudfråga när tillämpningsreglerna skulle utarbetas.I sitt yttrande till utrikesutskottet (yttr. 1998/99:KU3y) sågkonstitutionsutskottet med tillfredsställelse att frågan om öppenhet och insyni EU-institutionernas arbete var en prioriterad fråga för det svenska ordför-andeskapet. Utskottet utgick från att regeringen skulle redovisa för riksdagenhur arbetet med frågan utvecklades, och mot bakgrund av att regeringenuttryckligt tagit ställning för öppenhet och insyn i EU-institutionerna som enprioriterad fråga under det svenska ordförandeskapet saknades anledning förriksdagen att göra ett tillkännagivande till regeringen i detta avseende. gjorde ingen annan bedömning än de motionärer som hademotioner i frågan om det angelägna i att verkar för en högre grad avöppenhet och insyn i EU:s institutioner efter en modell liknande den svenska.Enligt utskottets mening saknades dock anledning att förutsätta annat än attregeringen målmedvetet arbetade för utökad öppenhet och insyn i EU:s in-stitutioner på alla nivåer. Enligt utskottets mening behövdes således intenågot tillkännagivande till regeringen i detta avseende. Utskottet ansåg ocksåatt en motion om att regeringen skulle återkomma till med enproposition kring utformningen av EU:s offentlighetsprincip borde avstyrkas.Enligt utskottets mening var frågan av sådan art att den i stället borde bliföremål för information till och samråd i EU-nämnden.I kommissionens vitbok Reform av kommissionen finnsuttalanden om anställdas uppgiftslämnande (whistle-blowing). Där hänvisastill förordningen om (Europeiska byrån för bedrägeribekämpning),som trädde i kraft . Där ges anvisningar om de kanaler som skallanvändas för att rapportera oegentligheter. Den närmaste ledningen, general-sekreteraren och har en viktig roll att spela i detta sammanhang. Åt-gärder sägs behövas för att mer exakt upprätta rättigheter och skyldigheterför de tjänstemän som lämnar uppgifter på ett ansvarsfullt sätt genom internakanaler (men inte uteslutande inom hierarkin) och också för att definieralämpliga regler för externa rapportkanaler.Om kanalerna för att rapportera oegentligheter heter det i vitboken dels:"Tjänstemän skall rapportera misstänkta oegentligheter till sina överordnade,till generalsekreteraren eller till . Det finns nu ett behov av att klargöratt det faktum att ett fall rapporteras till för undersökning inte befriarledningen från skyldigheten att agera på det sätt som krävs för att åtgärda deproblem som uppmärksammats. ", dels om externa rapportkanaler: "Denexterna kanalen bör fungera som 'säkerhetsventil': det bör noggrant angesunder vilka omständigheter det är tillåtet att gå utanför kommissionen. "har tidigare konstaterat att det inom råderstor enighet om offentlighetsprincipens betydelse. Utskottet, som i sak harsamma uppfattning som motionärerna, vill även nu understryka frågans storabetydelse. Regeringen har i olika sammanhang visat att frågan om offentlig-het inom EU ges hög prioritet från svensk sida. Utskottet utgår från att rege-ringen även fortsättningsvis driver frågan om en offentlighetsprincip motsva-rande den svenska, som således enligt utskottets mening bör omfatta ävenbestämmelser om meddelarfrihet och registrering av handlingar. Utskottetanser därför att något tillkännagivande inte behövs med anledning av motio-nerna 1999/2000:U514 (kd) yrkande 15 delvis, 1999/2000:U512 (c) yrkande3, 1999/2000:U505 (fp) yrkande 5 och 1999/2000:U513 (mp) yrkande 1.Utrikesutskottet gör ingen annan bedömning och anser att motionerna U514(kd) yrkande 15 (delvis), U512 (c) yrkande 3, U505 (fp) yrkande 5 och U513(mp) yrkande 1 är besvarade.I motion K248 (kd) finns tre yrkanden som gäller valen till Europaparlamen-tet. I yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att bör före valdagen. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att dennationella informationskampanjen inför valet bör utvärderas. I yrkande 3begärs ett tillkännagivande om att åtgärder bör vidtas för att valet skall flyttas till tidigare på våren.Konstitutionsutskottet anför i sitt yttrande 1999/2000:KU7y följande medanledning av denna motion:Europaparlamentet är den enda av Europeiska unionens institutioner somutses genom direkta val. Sådana val skall hållas i alla medlemsstater i en bestämd tidsperiod . Senast hölls val i juni 1999.Parlamentets mandattid är . Målet är enligt att företräda-re i skall väljas genom allmänna direkta val enligt en föralla medlemsländer enhetlig ordning. har valen varit direktamen valsättet är ännu inte enhetligt. Vissa mera detaljerade, bindande be-stämmelser om val av företrädare i är dock redan i kraft iEU och måste således beaktas när ett nationellt valsystem för valen till Euro-paparlamentet utformas.Av parlamentets 626 ledamöter är 22 från . Det senaste valet ägderum .