bet · GN01LU15 · 2000-03-21 00:00:00 — I linje medtidigare ställningstagande förutsatte utskottet dåatt man från regeringens sida fortsätter arbetet medatt få till stånd ytterligare internationellaöverenskommelser, där sådana utgör en lämpliglösning, och det fanns mot denna bakgrund inte skälför att ta något ytterligare initiativ närdet gäller olovliga bortföranden av barn iinternationella förhållanden.Frågan berördes senast av utskottet iett yttrande till socialutskottet med anledning avbehandlingen av proposition 1997/98:182 Strategi föratt förverkliga FN:s konvention om barnetsrättigheter i jämte motioner (1998/99:LU1y).Utskottet konstaterade att be-handlar frågan om olovligt bortförda barn i artikel11. Av artikeln framgår att konventionsstaternaskall vidta lämpliga åtgärder för att bekämpaolovligt bortförande och kvarhållande av barn iutlandet. För detta ändamål skall staterna främjaingående av bilaterala eller multilateralaöverenskommelser eller anslutning till befintligaöverenskommelser. Utskottet redogjorde därefter fördet internationella och nationella arbetet när detgäller olovligt bortförda barn, och kunde konstateraatt frågan om ratificering av 1996 årsHaagkonvention bereddes inom Regeringskansliet.Vidare pekade utskottet på att även frågan omSveriges ratificering av Brysselkonventionen II omdomstols behörighet och om erkännande ochverkställighet av domar i äktenskapsmål var föremålför beredning. Mot bakgrund av vad som redovisatskunde utskottet med tillfredsställelsekonstatera att det pågick ett omfattande arbete isyfte att skapa så effektiva regelverk som möjligtbåde på internationell och nationell nivå i syfteatt bekämpa olovligt bortförande och kvarhållande avbarn. Utskottet kunde inte finna annat än attlagstiftningsarbetet låg väl i linje med deåtaganden som gjort genom barnkonventionen.Som redovisats pågår nu beredning av frågan omsvensk anslutning till omföräldraansvar och åtgärder till skydd för barn. Denkonventionen är, som nämnts, ett komplement till1980 års och har ett vidaretillämpningsområde. Sålunda regleras i den nyakonventionen på ett tvingande sätt myndigheternasbehörighet att ta upp exempelvis vårdnadsfrågor.Med anledning av att frågan om olovligt bortförandeav barn nu åter aktualiseras motionsvägen, villutskottet framhålla att det är värdefullt att deinternationella reglerna på området diskuteras ochbelyses utifrån vilka effekter tillämpningen får påde berörda barnens situation. Det är viktigt att dedomstolar och myndigheter som har att tillämpareglerna gör det på ett ändamålsenligt sätt ochbeaktar krav om att vid allaåtgärder som rör barn skall barnets bästa komma ifrämsta rummet. Utskottet utgår från att barnenssituation och barnens bästa är en centralutgångspunkt och ledstjärna för de överväganden somsker internationellt och nationellt i fråga omåtgärder mot olovliga bortföranden och kvarhållandenav barn, och anser att det inte ärpåkallat med något särskilt uttalande eller annanåtgärd från sida med anledning av vad somanförs i motion L425.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionen.MyndighetsåldernEnligt 9 kap. 1 § är ett barnomyndigt till dess det fyller . sänktesmyndighetsåldern från till , och sedan1974 gäller 18-årsgränsen (bet. LU 1974:12).Myndighetsåldern har betydelse först och främst förmöjligheterna att ingå rättshandlingar. Den som äromyndig får nämligen i princip inte själv råda översin egendom eller åtaga sig förbindelser avekonomisk natur. Sådana åtgärder ankommer i ställetpå förmyndaren, vanligen föräldrarna, eller kräver ivarje fall förmyndares samtycke. I 6 kap. 2 §föräldrabalken föreskrivs att vårdnaden om ett barnbestår till dess att det fyller ellerdessförinnan ingår äktenskap. Enligt 7 kap. 1 §föräldrabalken gäller vidare som huvudregel attföräldrarnas underhållsskyldighet upphör när barnetfyller 18 år.Av 3 kap. 2 § regeringsformen framgår att den sominte har uppnått senast på valdag intehar rösträtt vid val till . Därutöver finnsbestämmelser som direkt knyter an till enåldersgräns i åtskilliga författningar påvitt skilda rättsområden, exempelvis inomstraffrätten, och påutbildningsområdet. De sålunda författningsregleradeåldersgränserna bestäms av den faktiska födelseda-gen. Dock finns det vissa undantag från detta, såsomde åldersgränsbestämmelser som reglerar närskolplikten och värnplikten inträder. Dessaåldersgränsbestämmelser bestäms till det kalenderåren viss födelsedag inträffar i stället för tillsjälva födelsedatum.I motion L427 av m.fl. (s) begärsett tillkännagivande om att myndighetsåldern skallfölja kalenderåret i stället för födelsedatumet.Enligt motionärernas mening bör lagen ändras så attalla ungdomar i en och samma årskull blir myndigadet kalenderår de fyller 18 år.Motionsyrkanden om att sänka myndighetsåldern behandlades av utskottet åren 1990 och1991. I sina av godkända betänkanden (bet.1990/91:LU19 och 1991/92:LU9) hänvisade utskottettill att myndighetsåldern sänktes från 21till och till . Utskottet fanninte några omständigheter som kunde motivera enytterligare sänkning av myndighetsåldern ochavstyrkte bifall till de då aktuella mo-tionsyrkandena.Utskottet är inte heller nu berett att förordanågon ändring i regler ommyndighetsåldern. I sammanhanget bör erinras om attregeringen i proposition 1998/99:115 På ungdomarsvillkor - ungdomspolitik för demokrati, rättvisa ochframtidstro utlovat en närmareundersökning under innevarande mandatperiod rörandemöjligheten att fastställa författningsregleradeåldersgränser till kalenderår i de fallbestämmelserna tar sikte på s.k. kollektivthandlande inom främst fritids- och nöjeslivet samtansett att frågan om rösträtt skall följa kalenderåri stället för fördelsedatum bör behandlas i sambandmed andra valtekniska frågor.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L427.Arvode till gode män och förvaltareEnligt 12 kap. 16 § har gode män ochförvaltare rätt till ett skäligt arvode föruppdraget och ersättning för de utgifter som harvarit skäligen påkallade för uppdragets fullgörande.Beslut om arvode och ersättning för utgifter fattasav överförmyndaren. Överförmyndaren bestämmerdessutom i vad mån arvode och ersättning förutgifter skall betalas med medel som tillhör denenskilde. Om inte särskilda skäl föranleder någotannat, skall arvode och ersättning för utgifterbetalas med den enskildes medel i den mån hans ellerhennes beräknade inkomst under det år när uppdragetutförs eller hans eller hennes tillgångar undersamma år överstiger två gånger basbeloppet enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring. Vidareföreskrivs att arvode och ersättning för utgiftersom inte skall betalas med den enskildes ellerdödsboets medel skall betalas av kommunen.Sonja () anför i motion L413 att dennuvarande ordningen för betalningsrutiner till godemän och förvaltare både ur praktisk och etisksynvinkel är olämpliga. Bestämmelserna borde, enligtmotionärens mening, ändras så att kommunenfakturerar de huvudmän som själva skall betalaarvoden och tar ansvar för att betala in socialaavgifter och lämna kontrolluppgifter för alla godemän och förvaltare. Härigenom skulle bl.a. gode mänoch förvaltare själva slippa att ta ut pengar frånhuvudmannens konto. I motionen yrkas attutbetalningsrutinerna vad gäller arvode till godemän och förvaltare bör ändras på så sätt attkommunerna fakturerar huvudmännen och tar ansvaretför att betala in sociala avgifter och lämnakontrolluppgifter.Förmynderskapsreglerna i ändradesgenom en genomgripande reform (prop.1993/94:251, bet. 1994/95:LU3, rskr. Reformeninnebar bl.a. ändrade regler beträffandeförmyndares, förvaltares och gode mäns förvaltningav egendom samt tillsynen över sådan förvaltning.Syftet var att modernisera reglerna på området ochanpassa dessa till dagens situation. Sålundaflyttades behörigheten att förordna förvaltare ochgod man i många fall från tingsrätterna tillöverförmyndarna, och tillsynen över överförmyndarnaöverfördes från tingsrätterna till länsstyrelserna.I lagstiftningsärendet uttalade utskottet att det ärväsentligt att en så pass genomgripande reform följsupp och utvärderas relativt snart, och utskottetutgick från att regeringen ser till att en sådanuppföljning och utvärdering kommer till stånd. Motbakgrund av bl.a. dessa riksdagsuttalanden har nuinom inletts en utvärdering av1995 års förmynderskapsreform.Utskottet anser att det finns goda skäl attöverväga en annan ordning än den nuvarande när detgäller utbetalningar av arvoden till gode män ochförvaltare och förutsätter att sådana övervägandenkommer till stånd inom ramen för det pågåendeutvärderingsarbetet av 1995 årsförmynderskapsreform.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L413. beträffande utvärdering av 1998 årsföräldrabalksreformatt med bifall till motionerna 1999/2000:L415 och1999/2000:L426 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,2. beträffande utredningen i mål omvårdnadatt avslår motion 1999/2000:L418,res. 1 (m)3. beträffande gemensam vårdnad för ogiftaföräldraratt avslår motion 1999/2000:L424,4. beträffande överflyttande avvårdnadenatt avslår motion 1999/2000:L428,res. 2 (c)5. beträffande barn till missbrukandeföräldraratt avslår motion 1999/2000:L403,6. beträffande umgänge med barnatt avslår motion 1999/2000:Sf302 yrkande 4,res. 3 (m, kd)7. beträffande umgängessabotageatt avslår motion 1999/2000:L421,res. 4 (kd)8. beträffande hävande av faderskapatt avslår motionerna 1999/2000:L401,1999/2000:L408 och 1999/2000:L411,res. 5 (m, kd, c, fp)9. beträffande olovligt bortförda barnatt avslår motion 1999/2000:L425,10. beträffande myndighetsåldernatt avslår motion 1999/2000:L427,11. beträffande arvode till gode män ochförvaltareatt avslår motion 1999/2000:L413.Stockholm den 21 mars 2000På lagutskottets vägnarTanja LinderborgI beslutet har deltagit: (), RolfÅbjörnsson (kd), (), StigRindborg (m), (), (),(m), (),(), (),(), (), KjellEldensjö (kd), (), (), () och (). Utredningen i mål om vårdnad (mom. 2), , (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6börjar med "Utskottet saknar" och slutar med "motionL418" bort ha följande lydelse:Som påpekas i motionen har det i den allmännadebatten framkommit uppgifter om attbarnspsykiatrins resurser kommit att användas förutredning i vårdnadstvister. Det förekommer sålundaatt vårdnads- och umgängestvister remitteras tillbarn- och ungdomspsykiatrin utan att det finns någrapsykiatriska skäl beträffande barnet i familjen attgöra det. De redan hårt ansträngda barn- ochungdomspsykiatriska mottagningarna tas, somframhålls i motionen, i anspråk i onödan, vilket gårut över de verkligt behövande psykiatriska fallen.Med hänsyn till det anförda delar utskottetmotionärens bedömning att de påtalade förhållandenabehöver ses över och erforderliga förslag tillåtgärder läggas fram.Vad utskottet sålunda anfört bör medbifall till motion L418 som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan under 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande utredningen i mål om vårdnadatt med bifall till motion 1999/2000:L418 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,2. Överflyttande av vårdnaden (mom. 4)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8börjar med "Utskottet är" och slutar med "motionL428" bort ha följande lydelse:Som anförs i motionen har det på senare tidförekommit flera uppmärksammade fall av mycketallvarligt våld inom familjen där vårdnaden ombarnen aktualiserats. Utskottet delar motionärernasuppfattning att en förälder som begått ett grovtvåldsbrott mot en familjemedlem automatiskt börfråntas vårdnaden om sitt barn. Att med våld berövabarnets mor livet är, enligt utskottets mening, enså grov kränkning också mot barnet och dess behovatt en förälder som dömts för ett sådant våldsbrottutan vidare inte kan anses uppfylla föräldrabalkenskrav på en vårdnadshavare. Däremot kan, som påpekasi motionen, den dömde förälderns kontakt med barnetupprätthållas genom t.ex. övervakade besök eller påannat sätt som barnspsykiatrisk expertis finnerlämpligt.Vad utskottet sålunda anfört bör medbifall till motion L428 som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan under 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande överflyttande av vårdnadenatt med bifall till motion 1999/2000:L428 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,3. Umgänge med barn (mom. 6)(), (), (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10börjar med "Utskottet kan" och slutar med "yrkande4" bort ha följande lydelse:Utskottet vill i likhet med motionärerna betonabetydelsen av att barn efter en skilsmässa har godkontakt med båda sina föräldrar. Det är därförotillfredsställande att så många barn efterföräldrarnas separation förlorar vardagskontaktenmed den ena föräldern. Mot denna bakgrund finns detskäl för regeringen att ta initiativ till en översynav de nuvarande reglerna om umgänge i föräldrabalkenoch att erforderliga lagförslag läggs fram sombättre än kan åstadkomma att barnet efterföräldrarnas separation får en fortsatt godvardagskontakt med båda föräldrarna.Som framhålls i motionen är det också viktigt förbarnets fortsatta kontakt med båda föräldrarna efteren skilsmässa och för att föräldrarna skall kunna tasitt föräldraansvar att de får rätt att ta del avall information rörande barnet när det gällerskolgång, eventuella sjukhusvistelser m.m.Vad utskottet sålunda anfört bör som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande umgänge med barnatt med bifall till motion 1999/2000:Sf302 yrkande 4som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,4. Umgängessabotage (mom. 7)och (båda kd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 11börjar med "Med anledning" och slutar med "motionL421" bort ha följande lydelse:Som konstateras i motionen är det lätt för envårdnadshavare att sabotera barnets umgänge med denandra föräldern. Det kan ske genom påståenden ombarnets önskemål och vilja eller om barnets ohälsaeller genom att föräldern flyttar långt bort medbarnet från den andra föräldern.Den som drabbas av umgängessabotage tvingas mednuvarande reglering in i en ofta segdragen och ovissdomstolsbehandling som kostar mycket pengar för denenskilde och samhället och leder till utdragnakonfikter som är skadliga för såväl barnet somförhållandet mellan föräldrarna.Mot denna bakgrund bör, enligt utskottets mening,en utredning tillkallas för att se överlagstiftningen i syfte att komma till rätta medumgängessabotage i vårdnads- och umgängestvister.Vad utskottet sålunda anfört bör medbifall till motion L421 som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan under 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande umgängessabotageatt med bifall till motion 1999/2000:L421 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,5. Hävande av faderskap (mom. 8)(), (), (), (), (), (), () ochAgne () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 14börjar med "Utskottet har" och på s. 15 slutar med"och L411" bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning i frågaom vikten av att ingen felaktigt förklaras vara fartill ett barn. Att faderskapet blir riktigtfastställt måste givetvis anses ligga i såvälbarnets som moderns och den utpekade fadernsintresse. Vad först gäller den situationen attfaderskapet har fastställts genom presumtion kanutskottet konstatera att nuvarande lagstiftning ifråga om talerätt för en avliden mans maka ocharvingar bygger på avvägningar mellan de olikaintressen som gör sig gällande. Några motsvarandeavvägningar har inte skett när det gäller talerättför mannens änka och arvingar vid ogiltigförklaringav faderskapsbekräftelse. Utskottet anser att det ärotillfredsställande att det inte finns några klararegler i fråga om talerätten i sådana fall. Vadhärefter angår talerätten i fråga om faderskap somhar fastställts genom dom får rättsläget, enligtutskottets mening, betraktas som oklart. Motbakgrund av den samhällsutveckling som ägt rum undersenare år, inte minst när det gäller förekomsten avnya familjebildningar, får även detta ansesotillfredsställande.Som framhålls i motionerna är metoderna förfastställande av faderskap helt andra än tidigare.Vetenskapen om blodundersökningar har utvecklats såatt fastställelse av faderskap är möjligt långtefter det att den utpekade fadern avlidit. Detta harblivit möjligt genom att med DNA-teknik undersökalevande släktingars blod.Sammanfattningsvis anser utskottet att de nuredovisade förhållandena bör bli föremål för enförutsättningslös utredning där olika aspekter påproblemen och de olika intressen som gör siggällande blir noggrant genomlysta.Vad utskottet nu anfört bör, med bifall tillmotionerna L401, L408 och L411, ges regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 8 bort haföljande lydelse:8. beträffande hävande av faderskapatt med bifall till motionerna 1999/2000:L401,1999/2000: L408 och 1999/2000:L411 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört.Innehållsförteckning