bet · GN01SoU8 · 2000-02-22 00:00:00 — Motionerna avstyrks.Kvinnors och mäns olika behovMotionI motion A806 av m.fl. (c) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts dels om att regeringen bör tainitiativ till överläggningar med för att belysakönsskillnader bland äldre i vården (yrkande 16),dels om att i samarbete medkommunerna bör verka för ökad medvetenhet iäldreomsorgen om kvinnors och mäns olika besvär ochbehov (yrkande 17). Motionärerna anför att det ärett välkänt faktum att kvinnor lever än mänoch är mer sjuka. Ändå visar en studie frånStockholms län att äldre män får tillgång tilllandstingets sjukhus och läkarvård, medan kvinnoroftare bor i de kommunala särskilda boendeformerna,där tillgången till läkare är sämre. Det har ocksåuppmärksammats att många äldre svenska män lever ikänslomässig isolering.BakgrundI Välfärd vid vägskäl. Delbetänkande, KommitténVälfärdsbokslut, SOU 2000:03, redovisas att iåldersgruppen fick av kvinnornaoch av männen offentlig omsorg i form avhemhjälp eller plats i särskilt boende 1997. Blandäldre män är hustrun den vanligaste omsorgsgivaren,medan det bland gamla kvinnor är vanligast att fåhemhjälp eller att vistas i någon form aväldreboende (Szebehely 1998). Denna skillnad iomsorgsmönster hänger främst samman med att kvinnorlever än män och att det därför finnsbetydligt fler äldre kvinnor som lever ensamma ochsom har stort behov av äldreomsorgens insatser.Andelen äldre personer som får hjälp aväldreomsorgen minskar. Utredningen anser det viktigtatt granska om minskningen av antalet personer somfår del av den offentliga äldreomsorgen innebär enökad belastning för anhöriga, det vill säga ipraktiken främst gamla hustrur och medelåldersdöttrar.Den parlamentariska äldreberedningen (dir.1998:109), som har i uppdrag att skapaförutsättningar för en långsiktig utveckling aväldrepolitiken, skall enligt direktiven bl.a. utgåfrån ett genderperspektiv i sitt arbete, dvs. itillämpliga delar belysa skillnader mellan mäns ochkvinnors förutsättningar och villkor.Socialdepartementet har tillsatt en arbetsgruppGenderprogram för social välfärd.Utvecklingsprogrammets övergripande mål är attstimulera såväl det egna departementet som desskommittéer och myndigheter att utveckla sinverksamhet med hjälp av genderperspektiv. Syftet medprogrammet är att höja effektiviteten och kvaliteteni verksamheterna så att resurserna utnyttjaseffektivt, att kvinnor och män får tillgång till godvård och service på lika villkor och att personalensresurser tas till vara på bästa sätt. Att utvecklaverksamheten med hjälp av ett genderperspektivkräver ett nytt förhållningssätt, ny kunskap och nyametoder, anförs det. Arbetsgruppen skall bl.a.stimulera till utveckling av verktyg för attförändra befintliga verksamheter. Verktygen bör varaav flera slag. Frågor som kan ställas är t.ex.:vilka möjligheter har kvinnor respektive män attpåverka, hur fördelas resurserna mellan könen, ärdet kvinnors eller mäns erfarenheter och behov somlegat till grund för utformningen av verksamhetenoch hur skulle verksamheten se ut om man utgick frånbåda könens behov och förutsättningar? Idégruppenskall sprida kunskap om ett genderperspektiv på densociala välfärdens område. Men det är ocksåväsentligt att idégruppen medverkar till att berördaverksamheter ges stöd i att tillämpa kunskaperna iett konkret utvecklingsarbete som syftar till attförändra vardagsarbetet i berörda verksamheter,anförs det. Arbetsgruppen har avlämnat enlägesrappport Från sidovagn till huvudfåra, Ds1999:64.Utskottets bedömningUtskottet delar uppfattningen i motionen att kvinnoroch män måste erbjudas samma kvalitativt goda vårdoch omsorg och att hänsyn måste tas till derasindividuella behov. Utskottet har tidigareframhållit att äldre skall mötas med respekt och sessom individer. Precis som bland yngre människorskiljer sig intressen och förmågor, hälsa,tillgångar, behov och kulturell bakgrund. Utskottetanser det därför angeläget att öka medvetenheten omäldre kvinnors respektive mäns olika besvär ochbehov. Den parlamentariska äldreberedningen harbl.a. i uppgift att belysa skillnader mellan mänsoch kvinnors förutsättningar och villkor.Arbetsgruppen för genderprogram för social välfärdliksom de regionala forsknings- ochutvecklingscentrumen kan också bidra medkunskapsunderlag på området. Utskottet anser attyrkandena 16 och 17 i motion A806 (c) i huvudsak ärtillgodosedda och avstyrks därför.Äldre invandrareMotionI motion So323 av m. fl. (fp)yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om äldreinvandrares behov (yrkande 11). Motionärerna anföratt det finns omkring 110 000 äldre i som ärfödda i andra länder. För dessa kan det ibland varanödvändigt med särlösningar, exempelvis särskiltboende tillsammans med andra som talar samma språkeller viss uppsökande verksamhet för att utröna omdet finns dolda behov.Bakgrund och tidigare behandlingUtskottet behandlade en likartad motion i betänkande1998/99:SoU7. Utskottet anförde då följande(s.42-43):Av de nationella målen för äldrepolitiken framgåratt äldre skall kunna leva ett oberoende liv. Ävenom de äldre blir helt beroende av äldreomsorgenseller sjukvårdens insatser skall de ges möjlighetatt påverka sitt liv och sin vardag. Utskottetbetonade under riksdagsbehandlingen att Sverigesalltmer mångkulturella karaktär reser nya krav påatt utforma äldreomsorgen med hänsyn till människorsolika språk och ursprung.Bemötandeutredningen har givit rekommendationer omhur kommunerna kan arbeta aktivt med dessa frågorgenom uppsökande verksamhet och kartläggning avbehoven. Utredningen betonar att utbildningen ibemötande av äldre från andra länder måste stärkasoch genomföras med stöd av det underlag sominhämtats bl.a. vid uppsökande verksamhet.Utredningen understryker också att tillgång tillvård och omsorg på hemspråket måste utvecklas.I direktiven för Äldreberedningen nämns det ökandeantalet äldre med utländsk bakgrund och attberedningen bör beakta de konsekvenser detta kanmedföra.Utskottet konstaterar att det pågår ett aktivtutvecklingsarbete inom området. Någottillkännagivande med anledning av motionerna - - -behövs inte. Motionerna avstyrks.Utskottet uttalade i sitt yttrande tillkonstitutionsutskottet, 1999/2000:SoU3y, medanledning av proposition 1998/99:143 Nationellaminoriteter i bl.a. följande:Utskottet delar inställningen i motionerna om viktenav att de äldre som så önskar bör erbjudas vård ochomsorg av personal som talar deras modersmål. Äldreär ofta de starkaste språkbärarna och även bärare avkultur och traditioner. Inom äldreomsorgen har detvidare visat sig att äldre kan förlora kunskaperna idet sist inlärda språket men behålla kunskaperna idet först inlärda språket. Detta talar för attäldreomsorgen i möjligaste mån bör erbjudas på deäldres modersmål.Kommunerna skall kunna erbjuda alla medborgare godäldrevård. Detta kan i vissa fall innebära attvården - för att den skall nå önskat resultat - börske på det modersmål som individen i fråga talar.Det finns dock vissa svårigheter med att erbjudaalla äldre som så önskar vård på deras modersmål.Dels saknas det ofta tvåspråkig personal, dels kandet innebära stora kostnader när det gäller mindregrupper.Socialstyrelsen redovisade inomramen för Äldreuppdraget en . En demografisk beskrivning. Huvudsyftetmed studien är att nyansera bilden av de äldreinvandrarna samt att finna olika geografiska områdendär förutsättningarna för den formellaäldreomsorgens möte med äldre födda utomlandsskiljer sig åt. Här redovisas först att det intefinns någon statistik över äldre invandrare.Styrelsen har därför valt att använda kategorinäldre födda utomlands. De utomlands födda uppgickvid ingången av 1999 till drygt 130 000 personer ochutgjorde av landets personer och äldre.Tillsammans representerade de 146 olikafödelseländer. Nästan hälften av de äldre föddautomlands är födda i ett nordiskt grannland. Nästannio av tio äldre födda utomlands har ett europeisktland (inklusive ) som födelseland, medan drygtvar tionde person är född i ett landutanför . Andelen och antalet äldre föddautomlands varierar kraftigt mellan olika kommuner. Ioch i närheten av landets tre storstadsområden samti delar av Bergslagen finns en hög andel äldre föddautomlands jämfört med riksgenomsnittet. Detta gällerockså några kommuner som gränsar till våragrannländer. finns kommuner som ännu intehar någon brukare inom äldreomsorgen som är föddutomlands. Styrelsen konstaterar att de äldre föddautomlands kommer att öka framöver liksom antaletfödelseländer som den äldre befolkningenrepresenterar. konstaterar att denoffentliga vården och omsorgen kommer att ställasinför möten med en alltmer mångfasetterad äldrebefolkning i fråga om möjliga språkliga, etniska,kulturella och religiösa tillhörigheter.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller att alltmermångkulturella karaktär reser nya krav på attutforma äldreomsorgen med hänsyn till människorsolika språk och ursprung. Äldre är ofta de starkastespråkbärarna och även bärare av kultur ochtraditioner. Utskottet vidhåller också uppfattningenatt äldreomsorgen i möjligaste mån bör erbjudas påde äldres modersmål. Det finns dock vissasvårigheter med att erbjuda alla äldre som så önskarvård på deras modersmål. Dels saknas det oftatvåspråkig personal, dels kan det innebära storakostnader när det gäller mindre grupper. Enmöjlighet är att kommuner samarbetar med varandraför att öka möjligheten att tillgodose mindregruppers önskemål.Bemötandeutredningen (SOU 1997:76) har givitrekommendationer om hur kommunerna aktivt kan arbetamed dessa frågor genom uppsökande verksamhet ochkartläggning av behoven.Genom de i samband med den nationellahandlingsplanen beslutade initiativmedlen ges stödtill kommunerna för att uppsökande verksamhet skallkomma till stånd.Socialstyrelsens genomförda kartläggningbör också bli ett viktigt underlag för att bedömavilka insatser som kan behövas.Utskottet anser att det finns starka skäl att nogafölja utvecklingen på området. Regeringen bör därföråterkomma till med förslag om åtgärder.Detta bör , med anledning av motion So323(fp) yrkande 11, som sin mening ge regeringen tillkänna.DemensvårdenI motion So364 av () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om människors rätt tilladekvat diagnos vid misstanke om alzheimer- ochdemenssjukdom (yrkande 2). Motionären anför att detär viktigt att gamla människor med begynnande symtompå alzheimer eller demens får en korrekt diagnos.Många saknar diagnos med följd att ingen egentligenvet vad de lider av. De äldre och deras anhöriga harrätt att få veta vilken sjukdom det gäller. Rättvård och omsorg kan betyda mycket för att lindra ochfördröja alzheimersjukdomens utveckling.I motion So320 av m.fl. (kd)begärs tillkännagivande om demensvård och forskningdär möjligheter till botande finns (yrkande 15).För närvarande är ca två tredjedelar av samtliga isärskilt boende dementa. Motionärerna anser att denforskning som visar på möjligheter att fördröja ochbota vissa former av demens skall stimuleras och attde äldres möjlighet till kontinuerlig och tryggläkarkontakt i särskilt boende måste förstärkas.I motion So317 av och () yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om attdet anordnas en effektiv nätverksutbildning avpersonal i demensvården med utnyttjande av dekunskapscentrum som finns (yrkande 1), om att fåtill stånd tvärvetenskaplig forskning såvälbiologisk, farmakologisk, psykosocial somvårdvetenskaplig i avsikt att åstadkomma en högrekvalitet i såväl utbildning som praktisk vård inomområdet demenssjukdom (yrkande 2) och om en gemensamnordisk vårdsatsning på demensproblemen innefattandeockså metoder för stöd till anhöriga och med entillämpad klar vårdfilosofi (yrkande 3).Bakgrund och tidigare behandlingUtskottet behandlade ett antal motioner om demenssenast i betänkande 1998/99:SoU7. Utskottet anfördedå följande (s. 42-43):De frågor motionärerna tar upp behandlade utskottetutförligt . Ett enigt utskott underströkvikten av en god vård för de demenssjuka. Alla sombehöver utredas beträffande demens bör utan dröjsmålges den möjligheten. Utskottet vill ocksåunderstryka vikten av kompetensutveckling hospersonalen inom demensvården för att kunnatillgodose behovet av demensutredningar och en godomvårdnad. Dagvården för demenssjuka bör byggas utliksom avlösning och växelvårdsplatser. Äveninsatser för hemsjukvården är viktiga för att biståden sjuke och stötta de anhöriga. Utbyggnaden avgruppboenden för dementa och dagverksamhet harinneburit en kvalitativ utveckling av demensvården ihela landet. Utskottet vidhåller denna uppfattning.Utskottet vill än en gång understryka vikten av attde statliga tillsynsmyndigheterna noga följervården. Utskottet gör vidare bedömningen att denuppsökande verksamhet inom som nyligenstartat kan bli ett viktigt instrument för att fåkontakt med personer med demenssjukdomar och derasanhöriga och erbjuda stöd från samhällets sida.Motionerna - - - är därmed i huvudsak tillgodosedda.Utskottets bedömningUtskottet vill än en gång understryka vikten av engod vård för de demenssjuka. Alla som behöverutredas beträffande demens bör utan dröjsmål ges denmöjligheten. Utskottet vill också understryka viktenav kompetensutveckling hos personalen inomdemensvården för att kunna tillgodose behovet avdemensutredningar och en god omvårdnad. De regionalaforsknings- och utvecklingscentrum inom äldreområdetsom nu är under uppbyggnad skall medverka till enlokalt förankrad och praktiknära kunskapsutvecklinginom både äldreomsorg och äldresjukvård. Dessacentrum bör bli viktiga instrument i att utvecklapersonalens kunskap och kompetens om demenssjukdomaroch bemötande av personer med demens.Utskottet konstaterar att utbyggnaden avgruppboenden för dementa och dagverksamhet harinneburit en kvalitativ utveckling av demensvården ihela landet. Många dementa bor dock i eget boende,ibland med mer eller mindre omfattande stödinsatserfrån anhöriga. Den uppsökande verksamheten inomhemtjänsten kan här bli ett viktigt instrument föratt finna dessa personer och deras anhöriga ocherbjuda stöd från samhällets sida. Utskottet anseratt det behövs en fortsatt utbyggnad av dagvårdenför demenssjuka liksom möjlighet till avlösning ochväxelvårdsplatser. Även insatser från hemsjukvårdenär viktiga för att bistå den sjuke och stötta deanhöriga. Kommunerna har i sina redovisningar tillSocialstyrelsen av sina planer för utvecklingen avstödet till anhöriga anfört att de nu satsar mer påindividuellt anpassat stöd och på att förbättrakvaliteten i anhörigstödet.Vid behandlingen av den nationella handlingsplanentillstyrkte att 60 miljoner kronoravsattes för att förstärkaäldreforskningen. som utarbetat ett nationelltforskningsprogram för äldre och åldrande pekar påatt en stor del av äldreforskningen till sinkaraktär är tvär- och mångvetenskaplig.Slutligen vill utskottet än en gång understrykavikten av att de statliga tillsynsmyndigheterna nogaföljer vården. Motionerna So317 (fp), So320 (kd)yrkande 15 och So364 (m) yrkande 2 är därmed ihuvudsak tillgodosedda.Vård i livets slutskedeMotionerI motion So482 av m.fl. (kd) begärstillkännagivanden om vad i motionen anförts om godvård i livets slutskede (yrkande 11) och om hospis -hemlik vård (yrkande 12). Ett värdigt sätt att taavsked av livet är en livs-kvalitetsfråga för alla,anför motionärerna. De anser det viktigt att det hosallmänheten finns en förvissning om att det finnsgoda möjligheter till ett värdigt avsked inomvården, att man kommer att ha tillgång tillsmärtstillande medel, att man får den mänskligaomvårdnad som behövs, att man får möjlighet att närmaste omkring sig, att respekt visas förnärstående och deras önskemål och att både patientoch närstående kan få psykologiskt och andligt stöd.Motionärerna anser att hospisvården måstevidareutvecklas och etableras på flera ställen ochatt det behövs en öppenhet inför nya former av vårdi livets slutskede.I motion So320 av m.fl. (kd)begärs tillkännagivande om personalens utbildningför vård i livets slutskede (yrkande 14).Motionärerna anser att all personal inom desärskilda boendeformerna måste få fortbildning ochkunskap om hur vård i livets slutskede skallbedrivas.I motion So330 av m.fl. (c) yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vård i livets slutskede (yrkande27). Motionärerna anför att vården i livetsslutskede skall utgå från patientens önskemål ochsituation. Även om patienten är medicinsktfärdigbehandlad kräver den palliativa vården högtkvalificerade medicinska insatser. Effektivsmärtlindring är en insats som de flesta patienter ilivets slutskede behöver. Vård i hemmet skall varapatientens fria val. Sjukvården skall dygnet runtsvara upp med adekvat kompetens. Tillgången tillavlastningsplats skall vara garanterad när behovuppstår. Motionärerna anser att kvalitetsuppföljningav hemsjukvården i livets slutskede är viktig.Bakgrund och tidigare behandlingMotionsyrkanden om vård i livets slutskedebehandlades senast i betänkande 1998/99:SoU10 (s.87-98). Utskottet hänvisade till sina tidigareuttalanden i betänkande 1997/98:SoU24 Nationellhandlingsplan för äldrepolitiken och 1998/99:SoU7Äldrepolitik och konstaterade att direktiven tillutredningen om vård i livets slutskede omfattade defrågor som motionärerna tog upp. Någottillkännagivande behövdes därför inte. Motionernaavstyrktes.Den parlamentariska utredningen om vård i livetslutskede (dir. 1997:147) skall överväga och lämnaförslag till hur man förbättrar livskvaliteten fördem som är svårt sjuka och döende, deras familjeroch närstående. I direktiven anförs bl.a. följandeunder rubriken av vård- och boendeformer:Den sista tiden i livet kan te sig väldigtolika beroende på var den enskilde befinner sig. Detkan vara stor skillnad på att vårdas på ett stortsjukhus eller inom exempelvis hospisverksamhet, idet egna hemmet eller i en särskild boendeform.Kommittén skall inhämta kunskap om var människorskulle vilja tillbringa sin sista tid. Hit hör ocksåkunskap om hur närstående skulle vilja att vårdenvar organiserad.Kommittén skall också kartlägga hospisvårdensomfattning och innehåll samt särskilt se påhospisvård i kombination med hemsjukvård.Vård i livets slutskede innebär svåraställningstaganden och kräver hög medicinsk ochomvårdnadsmässig kompetens. De mycket gamla som borinom särskilt boende i kommunerna är ofta svårtsjuka och vårdas ofta där till livets slut. En följdav Ädel-reformen är att kommunerna i många fall nuansvarar för vård i livets slutskede. Uppföljningenav Ädel-reformen visar att den kunskap som behövsför att vårda döende i många fall är bristfällig.Kommittén skall analysera och överväga om nödvändigkompetens finns samt föreslå eventuella behov avförändringar för att möta patienternas behov.Vård i hemmet i livets slutskede ställer höga kravbåde på de närstående och personalen. För attfamiljen eller de närstående skall våga och orka haen svårt sjuk anhörig hemma måste de få stöd ochkunna känna trygghet Även denna fråga skall belysasav kommittén. Anhörigas erfarenheter av vård ilivets slutskede bör på olika sätt tas till vara.Kommittén skall överväga och lämna förslag till hurvården i livets slutskede bör organiseras så attsvårt sjuka och döende får tillgång till godpalliativ vård. Som ett led i detta arbete skallkommittén redovisa goda exempel på arbetssätt ochorganisationsformer som syftar till en god vård ilivets slutskede. Det handlar här mycket omvårdideologiska synsätt. Organisationsformerna kannaturligtvis variera beroende på lokalaförutsättningar och behov. Det viktiga är att detpalliativa tänkandet får en större spridning ochintegreras i alla vårdformer där döende finns.När nya vårdformer som hemsjukvård ochhospisavdelningar byggs ut måste samarbetet mellandessa och exempelvis kliniker på akutsjukhus,långvårdskliniker och särskilda boendeformerutvecklas. Kommittén skall belysa hur dettasamarbete kan organiseras.Kommittén har lämnat ett delbetänkandeDöden angår oss alla - värdig vård vid livets slut,SOU 2000:6. Kommittén presenterar i betänkandet enetisk plattform och betonar betydelsen avhumanistiska värderingar genom att framhållamänniskovärdesprincipen som en omistlig grund försjukvårdens prioriteringar. Kommitténs huvudförslagär att alla patienter i livets slutskede skalltillförsäkras en palliativ vård på lika villkor.Förslaget innebär att man utgår från patientensbehov av en aktiv helhetsvård genomtvärprofessionellt sammansatta vårdlag samt att denärståendes behov av stöd och hjälp beaktas underhela processen. För att kommitténs förslag skallkunna utvecklas och genomföras i hela landet krävsen medveten kompetensutveckling ochutbildningsinsats i såväl grundutbildning somfortbildning, anförs det. Kommittén understrykervikten av att gemensamma mål upprättas mellanberörda personalgrupper och mellan berörda huvudmän.Under våren 2000 kommer kommittén att hållaregionala konferenser.Kommittén anför att de synpunkter som framkommer iremissvar och under konferenserna kommer att liggatill grund för utredningens fortsatta arbete medslutbetänkandet som planeras till årsskiftet2000/2001.Utskottets bedömningUtskottet delar inställningen i motionerna att måletför vården skall vara att ge människor godlivskvalitet även i livets slutskede och en lugn ochvärdig död. Vården skall bedrivas som en aktivhelhetsvård med lindring av smärta och andrabesvärande symtom samt psykologiskt, socialt ochandligt stöd åt patienten och de närstående.De frågor som motionärerna tar upp omfattas avdirektiven till utredningen om vård i livetsslutskede. Utredningen har presenterat ettdelbetänkande. kommer kommittén atthålla regionala konferenser. Slutbetänkandetplaneras /2001. Något initiativfrån sida med anledning av motionernaSo320 (kd) yrkande 14, So330 (c) yrkande 27 ochSo482 (kd) yrkandena 11 och 12 behövs därför inte. beträffande attityder till äldreatt avslår motionerna 1999/2000:So262 yrkandena 5och 10, 1999/2000:So320 yrkandena 1 och 2,1999/2000:So323 yrkande 1, 1999/2000:So326yrkandena 5 och 6 och 1999/2000:So336 yrkande 1,res. 1 (kd)res. 2 (fp)2. beträffande inriktningen aväldrepolitiken m.m.att avslår motionerna 1999/2000:So313,1999/2000:So320 yrkande 11, 1999/2000:So323yrkande 10, 1999/2000:So326 yrkandena 1 och 8,1999/2000:So330 yrkande 24, 1999/2000:So364yrkande 3, 1999/2000:So372 yrkandena 2-11,1999/2000:So456 och 1999/2000:Sf637 yrkande 26,res. 3 (m)res. 4 (kd)res. 5 (c)res. 6 (fp)res. 7 (mp)3. beträffande anhörigvårdatt avslår motionerna 1999/2000:So253,1999/2000:So330 yrkande 26, 1999/2000:So332yrkandena 1-6, 1999/2000:So364 yrkande 1,1999/2000:So482 yrkande 13 och 1999/2000:Sf226yrkandena 2-4,res. 8 (m, kd)res. 9 (fp, mp)res. 10 (c)4. beträffande frivilliginsatseratt avslår motionerna 1999/2000:So326 yrkande 4,1999/2000: So330 yrkandena 28 och 29 och1999/2000:So372 yrkande 15,res. 11 (m)res. 12 (c)5. beträffande medicinsk kompetens inomäldreomsorgenatt avslår motionerna 1999/2000:So259,1999/2000:So284,1999/2000:So311, 1999/2000:So320 yrkande 12, 1999/2000:So330yrkandena 23 och 25, 1999/2000:So336 yrkandena3-5, 1999/2000: So367 och 1999/2000:So372yrkande 1 (delvis),res. 13 (m, kd)res. 14 (c)res. 15 (mp)6. beträffande folkhälsoarbete riktat tilläldreatt avslår motionerna 1999/2000:So320 yrkandena 3och 4, 1999/2000:So330 yrkande 12 och1999/2000:So431,res. 16 (kd)res. 17 (c)7. beträffande minimikrav elleromsorgsgarantiatt avslår motionerna 1999/2000:So323 yrkande 7och 1999/2000:So427 yrkande 1,res. 18 (v, mp)res. 19 (fp)8. beträffande personalutveckling inomvård- och omsorgssektornatt avslår motionerna 1999/2000:So320 yrkandena 17och 18, 1999/2000:So330 yrkandena 31 och 32,1999/2000:So336 yrkande 6 och 1999/2000:So372yrkande 14,res. 20 (m)res. 21 (kd)res. 22 (c)9. beträffande avgifter inom äldreomsorgenm.m.att avslår motionerna 1999/2000:So298,1999/2000:So320 yrkande 9, 1999/2000:So323yrkande 8, 1999/2000:So372 yrkande 1 (delvis),1999/2000:So387 yrkande 1, 1999/2000:So427yrkande 2 och 1999/2000:So471,res. 23 (m)res. 24 (v)res. 25 (kd)res.