bet · GN01FöU5 · 2000-04-25 00:00:00 — Samhällets räddningstjänst, m.m. Utskottet behandlar i betänkandet 13 motioner från den allmänna motionsti-den med yrkanden som har beröring med samhällets räddningstjänst. Det ärfrågor som bl.a. rör det allmänna säkerhetsmedevetandet, transport av farligtgods, monopolet inom sotningsväsendet, gemensam teknik för radiokommu-nikation m.m.Frågan om transport av farligt gods, som fått ökad aktualitet ge-nom den allvarliga gasololyckan vid bangården i , upp-märksammas särskilt av utskottet. Utskottet utgår ifrån att regeringen följerfrågan om transport av farligt gods med uppmärksamhet och återkommer tillriksdagen med en redovisning i denna angelägna fråga.När det gäller monopolet inom sotningsväsendet kan utskottet konstateraatt denna fråga varit föremål för ett omfattande utrednings-och beredningsarbete. Utskottet utgår ifrån att frågan kommer att beredasskyndsamt inom och att regeringen återkommer till riks-dagen med förslag i ärendet, senast under nästa . Utskottet anser attdetta bör som sin mening ge regeringen till känna.En reservation (s, v, c) om monopolet inom sotningsväsendet har fogats tillbetänkandet. Motioner väckta under den allmänna motionstiden 19991999/2000:Fö213 av m.fl. (kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett utbildningsprogram för tvärsektoriellt olycksförebyggandearbete,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att vidareutveckla handlingsprogram vad gällerden enskilda människans förmåga till förebyggande åtgärder,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utredning om vardagens hot och risker.1999/2000:Fö401 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införande avutbildning i samhällets skydds- och räddningstjänstfrågor.1999/2000:Fö701 av m.fl. (mp) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avregle-ring av sotningsmonopolet.1999/2000:Fö702 av m.fl. (v) vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet aven katastroffond.1999/2000:Fö703 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om transporter av farligt gods,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ett samlat dokument över regelverk och ansvar när detgäller transporter av farligt gods.1999/2000:Fö704 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regler för vida-retransporter av farligt gods.1999/2000:Fö705 av och () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen an-förts om ersättning för skador i samband med översvämningar av regleradevattendrag.1999/2000:Fö706 av och () vari yrkas att riksda-gen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omnationella insatser vid kriser och katastrofer.1999/2000:Fö707 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av brandförsvarsplaner för landets nationalparker,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en översyn av samordningsfrågor mellan olika myn-digheter.1999/2000:Fö801 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förbud mot försäljning av smällare.1999/2000:Fö802 av m.fl. (s) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om överfö-ring av uppgifter från till Räddningsverket.1999/2000Fö803 av () vari yrkas att som sin me-ning ger regeringen till känna vad i motionen anförts om radiokommunika-tion.1999/2000:Ju223 av m.fl. (v) vari yrkas3. att hos regeringen begär att får i uppdrag attutveckla åtgärder i syfte att utöka andelen ungdomar med invandrarbakgrundinom brandmannayrket. Samhällets räddningstjänst m.m.MotionernaI kommittémotion Fö213 (kd) anför bl.a. att det behövsutbildning och information för att öka det allmänna säkerhetsmedvetandet ivårt samhälle och förbättra den enskilda människans förmåga att förhindraolyckor och möjligheter att agera på rätt sätt vid olyckor, katastrofer ochstörningar i infrastruktursystemen. Vårt utbildningssystem har liksom defrivilliga försvarsorganisationerna viktiga roller när det gäller att ge barn oungdomar kunskap (yrkande 1). Vidare anförs också att Räddningsverketsprogram vad gäller den enskilda människans förmåga till förebyggandeåtgärder bör utvecklas vidare så att det förmedlas ut i samhällets olika verk-samheter och når den enskilda människan på olika sätt (yrkande 4). En ut-redning om vardagens hot och risker anser bör tillsättasmed syfte att bilda utgångspunkt för kunskapslyft och informationsspridningom de olyckor och påfrestningar vi kan utsättas för i det fredstida samhälletoch hur olyckor kan förhindras (yrkande 5).I motion Fö401 (m) av framhålls också betydelsen av attöka riskmedvetenheten i samhället genom utbildning. En möjlighet att för-bättra medborgarnas kunskaper är, enligt motionären, om man iskolans utbildningsplan har en obligatorisk del som syftar till att öka risk-medvetandet och som ger kunskap om hur man kan undvika olyckor.I motion Fö706 (s) av och anförs att Sverigesaknar ett nationellt program och en nationell expertgrupp för psykologisktomhändertagande i samband med katastrofer. Motionärerna påtalar att i fleraländer i och i alla de nordiska länderna - utom - finns natio-nella, högspecialiserade grupper som ansvarar för de psykologiska insatser-na.I motion Fö707 (c) av pekar motionären på att nationalpar-ken i inte kunde skyddas effektivt när den hotades av brand, bl.a.beroende på bristande organisation. Slutsatserna av Tyrestabranden är, enligtmotionären, att det rimligen bör finnas en effektiv organisation som kanmöta hot, som t.ex. brand. För alla nationalparker bör därför brandförsvars-planer upprättas (yrkande 1). Dessutom måste samordningsfrågorna mellanolika myndigheter vid katastrofer av detta slag bli föremål för en översyn(yrkande 2).I motion Ju223 (v) av m.fl. anförs att rekryteringen tillbrandmannayrket är annorlunda än till andra yrkeskårer. Man rekryteras och börjar arbeta där. Därefter sker utbildning på skolor. Invandrarungdomar har inte kontakter och känner intetill dessa rutiner. Ett aktivt arbete för att intressera ungdomar med utländskbakgrund för brandmannayrket bör därför utvecklas. Ett samarbete mellanSvenska , och olika invandrarföre-ningar kan vara första steget för att få fram positiva exempel i syfte att in-tressera invandrarungdomar för brandmannayrket (yrkande 3).UtskottetUtskottet anser att frågor om den enskilda människans säkerhetsmedvetandeoch utbildning i detta ämne är angelägna frågor. I kommittémotion Fö213(kd) yrkandena 1 och 4 samt motion Fö401 (m) tas sådana frågor upp. Medanledning av detta vill utskottet erinra om att kursplaner inne-håller målsättningar för kunskaper i första hjälpen vid olycksfall samt attkunna simma och hantera nödsituationer vid vatten. Utskottet har erfarit attStatens skolverk till har lämnat ett förslag till nyamålformuleringar för kursplaner som omfattar att elevernautvecklar kunskaper om handlande i nöd- och katastrofsituationer. Dessaförslag är under beredning inom och kommer att behand-las under våren 2000.Utskottet har också erfarit att regeringen uppdrog åtStatens skolverk att sammanställa skolans insatser vid den katastrofsituationsom uppstod i samband med branden i . skall ocksåutarbeta rekommendationer för hur skolan kan organisera sinainsatser vid katastrofhjälp samt att granska effektiviteten i skolornas brand-försvarssatsningar.Utskottet vill därtill framhålla att Statens räddningsverks handlingspro-gram för att stärka den enskilda människans förmåga att hantera olyckorfortskrider i samarbete med frivilligorganisationer och samverkande myn-digheter. Detta arbete skall enligt regleringsbrev redovisas kontinuerligt tillRegeringskansliet. Av årsredovisning för framgåratt utbildning i skydd mot olyckor har genomförts i regi av , Svenska Röda korset och civilförsvarsförbund.Totalt har ca 254 000 personer utbildats, varav 100 000 i brandkunskap, 72000 i första hjälpen och hjärt- och lungräddning samt 82 000 i säkerhet ochöverlevnad.Utskottet kan således konstatera att det pågår ett arbete, såväl inom Rege-rinskansliet som inom , i syfte att stärka den enskilda män-niskans säkerhetsmedvetande. Som utskottet ser det ligger detta i linje medvad som efterfrågas i motionerna. Utskottet föreslår därför att intebifaller kommittémotion Fö213 (kd) yrkandena 1 och 4 samt motion Fö401(m).I motion Fö213 (kd) yrkande 5 föreslås att regeringen tillsätter en utredningom vardagens hot och risker. Syftet med utredningen, enligt motionen, skallvara att bilda utgångspunkt för kunskapslyft och informationsspridning omde olyckor och påfrestningar vi kan utsättas för i det fredstida samhället ochhur olyckor kan förhindras. Mot bakgrund av vad utskottet ovan anfört be-dömer utskottet att det inte föreligger något behov av att nu tillsätta en utrening i enlighet med vad som föreslås i motionen. Yrkande 5 i kommittémo-tion Fö213 (kd) bör således inte bifallas av riksdagen.I motion Fö706 (c) framhålls att saknar en nationell expertgrupp förpsykologiskt omhändertagande i samband med katastrofer. I mars 1999behandlade utskottet liknande motionsyrkanden (bet. 1998/99:FöU3 s. 11).Utskottet anförde då bl.a. att och idecember 1997 redovisat ett uppdrag om psykiskt och socialt omhänderta-gande vid svåra olyckor och katastrofer, s.k. POSOM-verksamhet. Av redo-visningen framgår att det är såväl som Räddningsverketsuppfattning att katastrofberedskapen skall ses som en helhet där det psykiskaomhändertagandet ingår som en viktig del. Det övergripande ansvaret fördessa frågor ligger inom ansvarsområde medan skall svara för vissa utbildningsinsatser.Utskottet har erfarit att samtliga kommuner i blivit erbjudna s.k.POSOM-utbildning och att det i av kommunerna nu finns POSOM-grupper. Dessa grupper består av deltagare från socialkontor, räddningstjänst,skola, kyrka, polis och primärvård. Utöver POSOM-verksamheten finnsockså specialister organiserade i en ledningsgrupp inom akutsjukvården.Denna s.k. PKL-grupp (psykiatrisk och psykologisk katastrofledningsgrupp)består av bl.a. psykiatriker, psykologer, kuratorer och sjukhuspräster.I det ovan nämnda utskottsbetänkandet (bet. 1998/99:FöU3) pekade ocksåutskottet på det informella nätverk - - som Svenska kyrkanskriscentrum på Vårsta i samordnar. Nätverket består av ett fem-tontal myndigheter och organisationer, bl.a. Försvarsmakten, Landstingsför-bundet, , , , , , och Överstyrelsen för civilberedskap. Nätverket bildades och är ett informellt nätverk mellanolika aktörer inom området psykiskt och socialt kris- och katastrofarbete. Viden svår händelse skall medlemmarna i nätverket kunna samverkaoch stå till förfogande för bl.a. riksdag, regering, myndigheter, organisationeoch enskilda.Utskottet har också erfarit att professor vid kontoret för ka-tastrofpsykiatri i i förordet till sin bok om Krishantering - en handbokför vanligt folk bl.a. uttalat att den svenska POSOM-verksamheten har gjortatt , internationellt sett, ligger i täten inom detta område.Enligt utskottets bedömning bedrivs en rad olika aktiviteter inom områdetför psykiskt och socialt omhändertagande vid svåra olyckor och katastrofer.Dessa olika aktiviteter anser utskottet vara mycket värdefulla och angelägna.Utskottet kan konstatera att dessa aktiviteter ligger väl i linje med vad somefterfrågas i motionen. Utskottet anser därför att motion Fö706 (s) inte behö-ver bifallas av riksdagen.I motion Fö707 (c) yrkande 1 tar motionären upp behovet av brandförsvars-planer för landets nationalparker. När det gäller branden i , som motionären hänvisar till, har utskottet erfarit att ännu inte avslutat sitt utvärderingsarbete med anledning av bran-den. I detta arbete, som förväntas bli avslutat , kommeräven frågan om behovet av att upprätta brandförsvarsplaner att övervägas.Utskottet ser positivt på att frågan om brandförsvarsplaner för våra natio-nalparker uppmärksammats i det utvärderingsarbete av Tyrestabranden somnu pågår. Utskottet utgår i från att detta arbete leder fram till att sådana plner kommer att upprättas om behov därav bedöms föreligga. Mot bakgrundav vad utskottet nu anfört torde yrkandet i motion Fö707 (c) bli tillgodosett.Utskottet föreslår därför att inte bifaller motion Fö707 (c) yrkande1.I samma motion pekar också motionären på att samordningsfrågornamellan olika myndigheter bör ses över när det gäller katastrofer liknandebranden i (yrkande 2). Utskottet vill med anledning avdetta yrkande erinra om att regeringen förordnat en särskild utredareatt analysera och lämna förslag till principer för att åstadkomma en förbättradhelhetssyn när det gäller planeringen för civilt försvar och beredskapen motsvåra påfrestningar på samhället i fred. I uppdraget ingår att ta ställning tilom nuvarande funktionsindelning, myndighetsuppgifter och samordnings-system behöver ändras (dir. 1999:63).Utskottet vill också erinra om de sektorsvisa genomgångarna som görsinom olika departement angående behov av åtgärder och författningsregle-ring inom områden som kan bli berörda vid svåra påfrestningar på samhälleti fred. I dessa genomgångar skall särskild uppmärksamhet ägnas åt frågorsom rör ledning, samordning och samverkan mellan staten och kommunernaoch mellan olika myndigheter. Utskottet bedömer att det pågående bered-ningsarbetet inom , som utskottet nu redogjort för, ligger ilinje med vad som efterfrågas i motionen. Motion Fö707 (c) yrkande 2 behö-ver därför inte bifallas av riksdagen.I motion Ju223 (v) tas frågan upp om utbildning av ungdomar med invand-rarbakgrund inom brandmannayrket. Utskottet vill med anledning av dennafråga nämna att regeringen uppdrog åt en särskildutredare att lämna förslag till en reformerad räddningstjänstlagstiftning(1999:94). I detta uppdrag ingår bl.a. att lämna förslag om räddningstjänst-personalens kompetens och utbildning. För denna del av uppdraget uppdrogssamma dag åt och att seöver den kommunala räddningstjänstutbildningen.Utskottet utgår ifrån att frågan om utbildning av ungdomar med invandrar-bakgrund inom brandmannayrket kommer att behandlas i det nu pågåendeberedningsarbetet. Utskottet anser inte att det finns anledning att nu föregripdetta arbete. Något uttalande från anser utskottet därför inte varapåkallat. Av det anförda följer att motion Ju223 (v) yrkande 3 inte bör bifal-las av riksdagen.Transport av farligt godsMotionernaI motion Fö703 (kd) av anförs att regeringen och statliga verktillsammans har det totala ansvaret för övervakning och kontroll när detgäller transporter av farligt gods. Det är viktigt att rollfördelningen är tydloch att departementen har den kompetens som krävs. Lika viktigt är det attdet samlade regelverket för transporter av farligt gods är konsekvent ochtydligt (yrkande 1). Vidare anförs i motionen att eftersom inte har ettdepartement eller statligt verk med ett samlat ansvar inom området bör enrapport tas fram som visar hur det totala ansvaret nu är fördelat mellan olikadepartement och myndigheter. Det måste finnas en tydlighet i relation till denäringar som berörs om vart man skall vända sig vid behov av rådgivningoch konsultationer (yrkande 2).I motion Fö704 (m) av föreslås att tank- och lastfartyg medfarligt gods styrs om till hamnar där befolkningskoncentrationen är betydligtlägre än i och där det är möjligt att omlasta direkt till järnväg elldär vägnätet har bättre kapacitet. Motionären pekar på flera fördelar, bl.a. atmiljöbelastningen i den redan hårt ansträngda minskar,framkomligheten och trafiksäkerheten ökar och transporter av farligt godsminskar i befolkningstäta områden.I motion Fö802 (s) av m.fl. framhålls att det huvudsak-liga tillsynsansvaret för lagstiftningarna om räddningstjänst, transport avfarligt gods och allvarliga kemikalieolyckor respektive brandfarliga ochexplosiva varor är delat på respektive Sprängämnesin-spektionen. Detta skapar onödigt dubbelarbete och förhindrar effektiv mål-styrning. I samband med den stundande översynen av räddningstjänstlag-stiftningen anser motionärerna att det finns starka skäl att på nytt övervägafrågan om att överföra uppgifter från till Statensräddningsverk.UtskottetI motionerna Fö703 (kd) yrkandena 1 och 2 samt Fö802 (s) tas frågor uppsom bl.a. rör regelverk, rollfördelning, samordningsansvar m.m. inom områ-det för transport av farligt gods. Utskottet har behandlardessa frågor, senast (bet. 1997/98:FöU8).Inledningsvis vill utskottet framhålla att regelverken för transport av farligtgods är i mycket hög grad internationella. Av regeringens utförliga redovis-ning om bl.a. samordning och myndighetsansvar på området i skrivelsen(skr. 1997/98:78) Transport av farligt gods framgår att de övergripande re-kommendationerna för transport av farligt gods utarbetas av FN:s ekonomis-ka och sociala råd. Med FN-rekommendationerna som grund utarbetas reglerför varje transportslag av olika organ inom FN och den internationella järn-vägsunionen (OTIF). Det är detta arbete som har resulterat i de ovan nämndasärskilda reglerna för bl.a. transport av farligt gods på väg (ADR) och påjärnväg (RID). Dessa regler har numera antagits av EU. Genom ADR- ochRID-direktiven tillämpas således de internationella bestämmelserna för far-ligt gods-transporter på väg och på järnväg även vid nationella transporter.EU har även antagit direktiv för tillsyn och kontroll av vägtransporter avfarligt gods samt direktiv om särskilt utsedda säkerhetsrådgivare vid företagsom transporterar farligt gods. Lagändringarna i lagen (1982:821) om trans-port av farligt gods rörande säkerhetsrådgivare trädde i sin helhet i kraft den1 . Av årsredovisning för framgår attinförandet av säkerhetsrådgivare förväntas öka kunskapenom transport av farligt gods och ge säkrare transporter. Räddningsverketbedömer att examinationen av de ca 400 säkerhetsrådgivare som utbildatstäcker en femtedel av behovet.När utskottet behandlade frågan om ansvarsfördelningen vidtransport av farligt gods kunde utskottet konstatera att regeringens ställ-ningstagande i denna fråga var ett oförändrat myndighetsansvar inom områ-det transport av farligt gods, men med en förstärkt samordningsroll för Sta-tens räddningsverk. Regeringen avsåg bl.a. att ge ett tydli-gare mandat att samordna säkerhetsföreskrifterna för de olika transportslagenoch att inrätta ett särskilt råd, knutet till . Utskottet förutsatt regeringen noga skulle följa utvecklingen av den i skrivelsen aviseradenyordningen inom området och återkomma till om de av utskottetupprepade påpekandena om problemen med ansvarsfördelning och samord-ning inte löses på ett tillfredsställande sätt.Utskottet har erfarit att det numera i instruktion finnsföreskrifter om det särskilda rådet för samordning av säkerhetsföreskrifterna.Enligt utskottets mening har ännu inget framkommit, som skulle aktualise-ra ett ändrat ställningstagande från utskottets sida i denna fråga. Utskottetförutsätter att regeringen även fortsättningsvis återkommer till omproblem med ansvarsfördelning och samordning inte kan lösas på ett tillfred-ställande sätt. Mot bakgrund av vad utskottet ovan anfört bör därför motionFö703 (kd) yrkandena 1 och 2 samt motion Fö802 (s) inte bifallas av riksda-gen.Utskottet vill med anledning av yrkandet i motion Fö704 (m) om omstyrningav farligt gods erinra om vad utskottet ovan anfört om de gällande interna-tionella bestämmelserna för farligt gods-transporter på väg och på järnväg.Dessa bestämmelser gäller även vid nationella transporter. Av regeringensskrivelse (skr. 1997/98:78) Transport av farligt gods framgår att säkerhetsar-betet med transport av farligt gods på regional och lokal nivå utgörs främstav vägvalsstyrning, kommunala riskanalyser och fysisk planering.Med vägvalsstyrning avses alla de åtgärder som kan vidtas för att få trans-porterna av farligt gods att gå på de vägar där i första hand konsekvensernaav en olycka blir så lindriga som möjligt. I ett regeringsuppdrag år 1998redovisar att detta arbete kontinuerligt bedrivs på två fron-ter. För det första pågår ständigt ett arbete med att finna metoder att i denbefintliga infrastrukturen styra transporter till vägar och leder som är mestlämpliga. För det andra pågår ett arbete med att få in frågor rörande farligtgods som ett naturligt underlag i den regionala och lokala planeringsproces-sen. I denna del syftar arbete till att riskerna med transporterna av farligtgods så långt som möjligt skall elimineras via ett genomtänkt samhällsbyg-gande.När det gäller vägvalsstyrning spelar länsstyrelserna en viktig roll dåmånga transportleder berör flera kommuner. I regeringens skrivelse (skr.1997/98:78) Transport av farligt gods anförde därför regeringen att , i enlighet med Länsstyrelse- och trafikutredningens förslag,borde erhålla utökad föreskriftsrätt för att kunna stödja länsstyrelserna iarbetet med vägvalsstyrning. Med stöd av trafikförordningen (1998:1276)beslutar således om lokala trafikföreskrifter som gäller förtransport av farligt gods.Ur risksynpunkt anser utskottet att vägvalsstyrning är ett mycket värdefulltinstrument för att kunna styra om transporter av farligt gods, så att befolk-ningstäta och miljöansträngda områden avlastas från sådana transporter.Utskottet inser dock att möjligheterna att styra om farligt gods i den befintliga infrastrukturen kan vara begränsade. Detta gäller inte minst i järnvägsnä-tet. Utskottet bedömer mot den bakgrunden därför det som särskilt viktigt attsäkerhetsaspekten rörande transport av farligt gods tidigt kommer in i denregionala och lokala planeringsprocessen. Detta bäddar, som utskottet serdet, för en framtida säkrare ordning inom området för transport av farligtgods.Mot bakgrund av de senaste årens allvarliga olyckor med farligt gods, inteminst den inträffade olyckan i , då ett godståg med gasolspårade ur på bangården i , ser utskottet det som självklartatt regering och berörda myndigheter m.m. tar initiativ till förändringar somytterligare minimerar riskerna vid transport av farligt gods. Utskottet kanglädjande nog redan nu konstatera att i samarbete med bildat en arbetsgrupp för transport av farligt gods på järnväg.Arbetsgruppen skall bl.a. kartlägga erfarenheter och risker samt föreslåeventuella åtgärder som kan reducera riskerna.Utskottet utgår ifrån att regeringen följer frågan om transport av farligtgods med uppmärksamhet och återkommer till med en redovisningi denna angelägna fråga.Mot bakgrund av det anförda bedömer utskottet att yrkandet i motionFö704 (m) torde bli tillgodosett. Motion Fö704 (m) behöver därförinte bifallas av riksdagen.KatastroffondMotionernaI motion Fö702 (v) av m.fl. pekar motionärerna på att det ärnäst intill omöjligt för den enskilde att försäkra sig mot olika typer av kata-strofer. Ofta har det blivit så att staten i slutändan fått gå in och hjälpa dedrabbade. Motionärerna föreslår att en fond byggs upp för att kunna ge eko-nomisk ersättning till de drabbade när oförutsägbara katastrofer inträffar.Fondens storlek, som föreslås förvaltas av ,bör uppgå till . En del av fondens medel bör ocksåkunna disponeras i förebyggande syfte.I motion Fö705 (s) av och anförs attde flesta översvämningsskador oftast uppstår på grund av för hög avtappningeller för kraftigt flöde i reglerade vattendrag i samband med kraftig neder-börd eller snabb snösmältning i fjällvärlden. Det är skador i samband meddetta som allmänheten har svårt att få ersättning för. Privatpersoner somdrabbas har ytterst små möjligheter att få rimlig ersättning för skadad ellerförlorad egendom. Motionärerna föreslår, som ett förslag, att avsättning aven liten del av kraftindustrins vinster görs, genom att konstruera en fond somtäcker denna typ av skador.