bet · GN01FöU2 · 2000-03-14 00:00:00 — Bättre ekonomiskt utrymmeskapas för beväpning bl.a. genom satsningar på det sameuropeiska ra-darjaktrobotprojektet och för det långräckviddiga attackvapnet Tau-rus.Utskottet anser beträffande flygstridskrafterna att stridsflygförbanden tillsvidare bör inriktas mot åtta divisioner JAS 39 . Paral-lellt med ombeväpningen till Gripensystemet bör Viggensystemet successivtavvecklas. De två extra JA 37-divisioner som behövs för att bedriva en kon-tinuerlig flygförarutbildning skall avvecklassnarast efter det att ombeväpningen till Gripensystemet är genomförd.Regeringens förslag till utformning av helikopterförbanden innebär att denmark- respektive sjöoperativa helikopterkapaciteten bör vidareutvecklas.Härutöver bör förmågan att transportera en luftburen bataljon utvecklas. Den ena bör ha markoperativ inriktningoch den andra sjöoperativ inriktning. Inom dessa bataljoner bör det finnasräddningskapacitet. Anskaffningen bör därför inriktas mot Försvarsmakts-gemensamma helikoptertyper, varav en bör vara medeltung och en bör varalätt. Vidare bör Försvarsmakten mot slutet av perioden börja utveckla attack-helikopterkompetens, bl.a. genom studier och demonstratorer. Flertalet av denuvarande helikoptertyperna bör därför efterhand avvecklas.Den nuvarande arméflygbataljonen, de två helikopterdivisionernaoch pansarvärnshelikopterkompanierna och den rörliga helikopterledningenbör avvecklas med början år 2001.Moderata samlingspartiet anser i Fö20 (m) yrkande 5 (i denna del) att he-likopterförbanden bör innehålla attack-helikoptrar som kan uppträda i förband.Folkpartiet anser i Fö28 (fp) yrkande 11 (i denna del) att regeringen ärmycket lågmäld, för att inte säga svävande, beträffande anskaffningen avattackhelikoptrar. kräver ett tydligt ställningstagande för an-skaffning av attackhelikoptrar i närtid - även begagnade och/eller inhyrdasådana är värdefulla för att kunna utveckla taktikoch samverkan.Utskottet konstaterar att flertalet av Försvarsmaktens nuvarande helikoptrarkommer att behöva ersättas . Antalet helikoptrarkommer med nödvändighet att bli färre än . De nuvarande förbandenbör därför utgå och efterhand ersättas med ett färre antal förband med i hu-vudsak ny helikoptermateriel. En struktur med två helikopterbataljoner börkunna ligga till grund för planeringen.Anskaffningen av nya helikoptrar sker inom ramen för ett nordiskt samar-bete. Det innebär att inte fullt ut förfogar över besluten om vilkatyper respektive när nya helikoptrar kommer att introduceras i Försvarsmak-ten. Det är enligt utskottets mening därför för tidigt att nu uttala sig om definns ekonomiska och praktiska förutsättningar att anskaffa attackhelikoptrarunder perioden fram - än mindre om det är möjligt att sätta uppattackhelikopterförband.Ett antal förutsättningar måste först klarläggas innan kan taställning till detta. Regeringen bör emellertid redovisa läget i olika avseendei samband med nästa försvarsbeslut.Regeringen anser att nya förbandstyper och kompetenser bör organiseras.Territorialförsvarsförband, hemvärnsförband och vissa andra delar av da-gens militära försvar bör organiseras som s.k. nationella skyddsstyrkor.Dessa skall med varierande beredskap ha förmåga att skydda befolkningenoch infrastrukturen samt stödja de operativt rörliga förbanden. I dessa böringå även bl.a. två norrlandsjägarbataljoner, tolv markstridsbataljoner, tvåmarina basskyddsbataljoner och tre bevakningsbataljoner.Regeringen redovisar dock att det finns vissa osäkerheter, bl.a. när detgäller omfattningen av och metoder för att tillgodose behovet av bevakningoch skydd av sådan infrastruktur som är avgörande för samhällets grundläg-gande funktioner. Även när det gäller rekryteringen till Hemvärnet och desspåverkan på bemanningen i övrigt av de nationella skyddsstyrkorna finns detbehov av fördjupat underlag.Försvarsmakten bör skapa nya framtida förband och kompetenser. Dessakommer att vara betydelsefulla när det gäller vår förmåga att möta framtidahot. Exempel på sådana förband som bör organiseras är signalspaningsba-taljon, IT-säkerhetsförband, säkerhetsbataljon, jägarbataljon och en NBC-insatsstyrka. Dessa förbandstyper kommer i huvudsak att utvecklas ochorganiseras med stöd av nuvarande krigsorganisation senast år 2004.En luftburen bataljon utvecklas och organiseras efterhand. Fram till år2003 sker såväl utveckling som kompetensuppbyggnad och utbildning avförbandet. anskaffas senare, preliminärt med början år2003.Moderata samlingspartiet avvisar i Fö20 (m) yrkande 5 (i denna del) för-slaget till nya typer av förband. Planerna för hur dessa skall organiseras ärinte klarlagda - de måste ges ett reellt innehåll. Regeringen får återkommamed fördjupat underlag till i frågan.Kristdemokraterna pekar i Fö32(kd) yrkande 8 på vikten av att kartläggabehovet av bevakning och skydd av samhällets vitala funktioner och delarregeringens syn att det finns osäkerheter på detta område. Regeringen bördärför återkomma med ett fördjupat underlag som säkerställer de nationellaskyddsstyrkornas förmåga att tillgodose samhällets behov av bevakning ochskydd samt stöd till de operativa förbanden.Hemvärnet har en viktig roll i skyddet av viktiga samhällsfunktioner bl.a.våra storstadsregioner för att säkra ledningssystemets funktion. Hemvärnetmåste enligt motionärerna ha förmåga att med hög beredskap bevaka ochskydda viktiga totalförsvarsobjekt mot sabotage (yrkande 9). MargaretaViklund betonar i Fö322 (kd) ( i denna del) Hemvärnets stora betydelse attunder tidiga beredskapshöjningar möta sabotage, delta i ytövervakning samtdess medverkan i incidentberedskapen och i samhällets räddningstjänst.Vänsterpartiet anser i motion Fö7 (v parti) yrkande 4 att miljöförband börinrättas för att kunna sättas in mot miljöfarliga verksamheter i Sverige.Folkpartiet liberalerna är i motion Fö28 (fp parti) yrkande 11 positiva tillatt föreslagna steg tas mot en luftburen bataljon - men de är för långsamma.Den bataljonen bör skapas av jägarskvadroner, transporthelikoptrar ochattackhelikoptrar.Sverige bör enligt i motion Fö36 yrkande 2 utveckla en civilmiljöbrigad enligt det koncept som utarbetats av kommun.Utskottet anser i likhet med regeringen att det utöver operativt rörliga mark-stridsförband - vilka skall kunna genomföra väpnad strid i hela landet -måste organiseras även mer lokalt bundna markstridsförband. De nationellaskyddsstyrkorna - som regeringen kallar dem - skall medvarierande beredskap ha förmåga att skydda befolkningen och infrastruktu-ren samt att stödja de operativt rörliga förbanden. Territorialförsvarsförbandhemvärnsförband och vissa andra delar av dagens militära försvar bör inord-nas i denna organisation.Utskottet delar regeringens och flera motionärers mening att det finns osä-kerheter om hur skyddet av viktiga totalförsvarsanläggningar skall ordnas.De s.k. nationella skyddsstyrkornas närmare uppgifter, utformning, ledningoch beredskap är ännu oklara. Utskottet förutsätter därför att regeringenåterkommer med fördjupat underlag i dessa frågor senast i samband mednästa försvarsbeslut. I det sammanhanget bör övervägas de frivilliga för-svarsorganisationernas roll för dessa förbands personalförsörjning och ut-bildning. Därmed torde Moderata samlingspartiets och Kristdemokraternasförslag om ett fördjupat beslutsunderlag komma att tillgodoses.Utskottet bejakar en planering som leder fram till att ett luftburet förbandpå sikt kan organiseras. Ekonomiska och praktiska förutsättningar får dockavgöra i vilken takt detta kan åstadkommas. Ett fördjupat underlag om dettabör således redovisas.Utskottet anser att innebörden av vissa av de övriga aviserade nya förbands-typerna är oklar. Regeringen bör därför återkomma med ett förtydligande avvilka nya förbandstyper som bör organiseras och vilka operativa behov deavser att tillgodose.Däremot anser utskottet att förslagen från och Miljöpartietatt organisera en miljöbrigad, eller miljöförband i övrigt, inom totalförsvars-verksamhetens ram bör avvisas. Totalförsvarsplikten kan inte användas föratt personalförsörja sådana enheter. De uppgifter som föreslås åvila dessaenheter bör utföras inom andra samhällssektorer.Hemvärnet har en viktig roll i skyddet av viktiga samhällsfunktioner bl.a.för att säkra ledningssystemets funktion. Hemvärnet skall med hög bered-skap bevaka och skydda viktiga totalförsvarsobjekt mot sabotage. Hemvärnetfår en betydligt mer framskjuten position i det svenska försvaret än hittillsbl.a. för att lokalt upprätthålla den militära närvaron som är viktig för med-borgarnas allmänna försvarsvilja. En stor del av de markstridsförband somfinns gripbara med kort varsel utgörs framgent av hemvärnsförband. Utskot-tet ser därför med tillfredsställelse att Hemvärnet och dess verksamhet om-fattas av utredningen om stödet till de frivilliga försvarsorganisationerna ochderas fortsatta funktion i totalförsvaret.Utskottet vill avslutningsvis aktualisera några frågor som rör förutsättningar-na till anpassning av Försvarsmaktens organisation och kompetens.Regeringen har övervägt realismen m.m. när det gäller förmågan att ökaantalet förband och därvid funnit att planeringen för markstridskrafternas delär realistisk, medan den för sjö- och flygstridskrafterna behöver studerasytterligare.Försvarsmaktens förmåga att anpassa organisationens numerär, sammansätt-ning och beredskap är av grundläggande försvarspolitisk betydelse. Utskottetdelar därför regeringens uppfattning att planer och förberedelser i övrigtmåste studeras ytterligare för att bedöma realismen i Försvarsmaktens för-måga i dessa avseenden. Regeringen bör därför i försvarsbeslutspropositio-nen redovisa inom vilken tidsrymd, och under vilka förutsättningar iövrigt, som Försvarsmakten kan på nytt organisera två armébrigader jämteunderstöds- och underhållsförband, en amfibie- och två kustartilleribataljo-ner, två ubåtar samt upp till tolv stridsflygdivisioner. En sådan redovisningför inför skulle tydliggöravilka handlingsmöjligheter - och i vilka tidsperspektiv - som statsmakternakan besluta om en annan numerär eller sammansättning av Försvarsmakten.Nästa försvarsbeslut avses fattas avseende försvarsbeslutsperio-den . Utskottet konstaterar att underlaget för ställningstagandentill krigsorganisationens långsiktiga inriktning behöver preciseras på ett antapunkter innan ett mer detaljerat ställningstagande görs av utvecklingen framt.o.m. Fortsatt beredning kan innebära att det kan visa sig motiveratatt på några punkter justera inriktningen. Utskottet anser emellertid att rege-ringens förslag till inriktning av organisationen fram t.o.m. börbifallas och ligga till grund för fortsatt planering och erforderliga åtgärderfram till nästa försvarsbeslut.Mot bakgrund av vad utskottet här har anfört avstyrker utskottetmotionerna Fö7 (v) yrkande 4, Fö17 (m) yrkande 2, Fö20 (m)yrkande 5, Fö28 (fp) yrkandena 11 och 23, Fö32 (kd)yrkandena 8 och 9 (i denna del), Fö36 (mp) yrkande 2, Fö322(kd) (i denna del) samt Fö601 (m).Försvarets ledningUtskottet behandlar här vad regeringen i propositionen anfört om lednings-frågor (s. 72 och 130-136), om Försvarsmaktens framtida utformning vadavser ledning (s. 73- 94 i tillämpliga delar), om informationskrigföring ochinformationssäkring (s. 145-148) samt om samordning av informations- ochunderrättelseverksamhet inom sjöbevakningen (s. 148-150). Utskottet be-handlar vidare de till dessa avsnitt hörande motionerna nämligen Fö6 (m),Fö7 (v) yrkandena 13-15, Fö15 (m) yrkande 3 i denna del, Fö20 (m) yrkande10, Fö28 (fp) yrkandena 25 och 27, Fö30 (kd) yrkandena 2 och 3 båda idenna del, Fö33 (kd) yrkande 5, Fö36 (mp) yrkande 1, Fö212 (kd) yrkande13 samt Fö307 (m) yrkande 1.Förändringar i ledningsorganisationenRegeringenBehov av förändringarRegeringen hänvisar till att försvarsbeslut behandlat frågan omledning och samordning inom totalförsvaret och att försvarsut-skott då bl.a. påpekat (bet. 1996/97:FöU1) att ledningssystemets strukturmåste återspegla såväl ledningsansvar, samordningskrav som praktiska möj-ligheter att genomföra ledningen. Utskottet framhöll därvid förändringsfakto-rer som den förändrade synen på framtida kriser och krigs karaktär, behovetav att förbereda anpassningsåtgärder, utnyttjandet av totalförsvarsresurservid svåra påfrestningar på samhället i fred samt den snabba tekniska utveck-lingen inom ledningsområdet.Regeringen hänvisar vidare till att Försvarsberedningen framhållit (Ds1999:2) att förändrade krav och förutsättningar aktualiserar relativt storaförändringar i ledningssystemet. Beredningen har bl.a. pekat på att den tidi-gare föreställningen om de tydligt åtskilda tillstånden fred, krigsfara ochkrig, där krig betydde invasion syftande till ockupation, är rele-vant. Ledningssystemet behöver därmed inte längre dimensioneras för sam-ma totala samhällsomställning som . Beredningen betonade vidare attanpassningsprincipen innebär nya förutsättningar för en ledningsorganisationsom en gång utformats för samtidig operativ ledning i flera riktningar. Ävenförsvarets internationalisering inverkar. Eftersom det nuvarande lednings-systemet endast utformats för vårt nationella försvar sägs ledningen av deunder senare år alltmer omfattande internationella insatserna inte ha varit helproblemfri.Regeringen erinrar härutöver om sin sammanfattande bedömning i sam-band med den s.k. kontrollstationen . Regeringen framhöll då atten samlad översyn borde genomföras av lednings- och samordningsfrågornainom det militära och civila försvaret inklusive för svåra påfrestningar påsamhället i fred. Ett övergripande beslut borde kunna fattas senast år 2001.Regeringen betonade att en sådan översyn dock inte hindrar att vissa föränd-ringar kan genomföras redan i närtid.Regeringen konstaterar att försvarsutskottet anslöt sig (bet. 1998/99:FöU5)till regeringens beskrivning om behovet av en samlad översyn av totalförsva-rets ledning och de utgångspunkter som därvid bör gälla. Utskottet anfördeatt det vore en fördel med ett grundläggande beslut år2000, samordnat med övriga omstruktureringsbeslut, men att utskottet hadeviss förståelse för att översynen kunde behöva ta . Detta sadessamtidigt öka betydelsen av att kunna genomföra vissa förändringar redan inärtid, t.ex. reduktionen av antalet regionala ledningsnivåer och organiseran-det av en internationell ledningsstab.Försvarsberedningen, som tagit del av arbetsläget rörande översyn av demilitära och civila ledningsorganisationerna, anför (Ds 1999:55) att det bådeav rationalitetsskäl och med hänsyn till berörd personal är angeläget att be-sluta om den framtida ledningsorganisationen med övriga struktur-beslut. Beredningen anser att myndigheternas arbete ger underlag för ettriksdagsbeslut om förändringar i ledningsorganisationen, bl.a. en reduceringav antalet stabs- och ledningsresurser.Regeringen redovisar i det följande sin grundläggande syn på ledning vidhöjd beredskap och vid svåra påfrestningar.När det gäller ledning inom totalförsvaret vill regeringen särskilt framhållaföljande. Totalförsvaret skall ha en stor flexibilitet och en god förmåga tillanpassning, vilket förutsätter att organisationerna kan växa utan att struktu-ren måste ändras. Teknikutveckling, ledningsplatser m.m. är beroende av enstabil struktur. Kompetens och resurser skall därutöver finnas för att säker-ställa att en anpassning kan genomföras.Eftersom det fredstida samhället med dess strukturer och resurser bildargrunden för totalförsvaret, innebär det beträffande samverkan och samord-ning att det ansvar och de befogenheter som myndigheter och andra organhar i fred i möjligaste mån skall behållas under höjd beredskap. Härav följeratt de principer och mönster som i fred utvecklas för samverkan och samord-ning också skall bilda grunden för motsvarande verksamheter under höjdberedskap.Formella och informella nätverk som byggs upp och utnyttjas i fred underkrisartade förhållanden bör i största möjliga utsträckning utnyttjas ävenunder höjd beredskap. Upparbetade, normalt förekommande, personkontak-ter är sannolikt en viktigare förutsättning för effektiv samverkan än special-konstruerade organisatoriska lösningar. Enligt regeringen bör därför ut-gångspunkten för ledningssystemets struktur och samverkansmönster varasättet att leda och styra motsvarande verksamheter under fredsförhållanden.Totalförsvarsresurserna skall kunna stärka det svenska samhället vid svårapåfrestningar i fred. Syftet med bistånd av totalförsvarsresurser skall vara ati extraordinära lägen kunna stärka det normala fredssamhällets förmåga atthantera risker och störningar.Ledning måste kunna utföras effektivt och smidigt i många olikartade situ-ationer. Den skall utformas så att det finns ett tydligt sammanhang och enkontinuitet över hela spektrumet av hot och risker.Ledningsansvaret vid en svår påfrestning på samhället i fred åvilar demyndigheter som har ansvar för de sektorer som drabbas. Den sektoriellaledningen stöds, kompletteras och inriktas av de organ som har ett områdes-ansvar, dvs. regeringen som en del av sitt totalansvar, länsstyrelserna, lands-tingen och kommunerna. Kommuner och landsting har härutöver ett själv-ständigt ansvar inom sina respektive områden.Regeringen påpekar att den beslutat att en särskild utredareskall analysera och lämna förslag till principer för att få en bättre helhetssyför planeringen av civilt försvar och för beredskapen mot svåra påfrestningari fred. Regeringen har vidare beslutat att berörda departementskall undersöka behovet av åtgärder med tillhörande författningsregleringm.m. inom områden som kan bli berörda vid en svår påfrestning på samhälleti fred.Den militära ledningsorganisationenPrincipiell utformningRegeringen anförde i kontrollstationspropositionen (prop. 1998/99:74) bl.a.att det militära ledningssystemet skall ha en god uthållighet och förmåga attkunna fungera i en starkt störd miljö. Ansvarsförhållanden, samverkans-,lednings- och rapporteringslinjer bör vara desamma i alla lägen och ommöjligt även vid internationella insatser. Ledning och samverkan på denhögsta nivån måste kunna ske från geografiskt skilda platser som funktionelltutgör en enhet. Det är därför nödvändigt att koncentrera kompetensen tillfärre nivåer och enheter än . Försvarsmaktens högkvarter bördisponera en eller flera insatsledningar utan territoriellt ansvar, där möjlig-heterna att integrera de operativa och taktiska ledningsnivåerna skall tillva-ratas. Insatsledningarna skall kunna leda behovssammansatta styrkor avkrigsförband. Delar av insatsledningar skall kunna ingå i multinationellastyrkor samt i internationella ledningsstaber.Regeringen anförde vidare att den regionala ledningsnivån bör bestå av enterritoriell ledning med ansvar för samverkan med totalförsvarets civiladelar. Den bör också utgöra stöd till de operativa styrkorna. Den territoriellaledningsorganisationen bör vara behovssammansatt beroende på militärgeo-grafi, infrastruktur och uppgifter. Även den civila ledningsstrukturens ut-formning bör beaktas.Försvarsmakten har på regeringens uppdrag redovisat ett förslag till prin-cipiell utformning av den militära ledningsorganisationen.Regeringen anser att det är angeläget att kunna lägga fram förslag om denframtida militära ledningsorganisationen med övriga strukturför-slag. Det är rationellt med hänsyn till att strukturförändringarna har ett sam-manhang. Det är också viktigt att berörd personal får besked så snart sommöjligt. Regeringen anser vidare att det nu finns ett underlag för ett riks-dagsbeslut om principiella förändringar i ledningsorganisationen, bl.a. för attreducera antalet regionala ledningsnivåer och för att minska stabs- och led-ningsresurserna. Härigenom skapas en grund för det omorganisationsarbetesom nu skall inledas. Förutsättningar ges därmed också för det fortsatta ar-betet med att utveckla hela ledningssystemet mot ett samlat beslut senast år2001.Den förnyelse av den militära ledningsorganisationen som föreslås i detföljande utgör således enligt regeringen en nödvändig del i den inriktning avtotalförsvaret som beslutade under våren 1999.Den militära ledningsorganisationen skall utgöra en del av insatsorganisa-tionen. Den skall dimensioneras för att försvara landet mot väpnat angrepp,för att kunna hävda territoriell integritet samt för att i ökad omfattning kunndelta i internationellt säkerhets- och fredsfrämjande samarbete. Ledningsor-ganisationen skall kunna leda krigsförband sammansatta efter behov. Denskall integrerat kunna utnyttja mark-, luft- och sjöstridskrafter. Möjlighetentill anpassning skall särskilt beaktas. Det är därför viktigt att det finns kompetenser för att kunna utveckla ledningsförmågan för andra former av an-grepp.Ledningsorganisationen skall vidare utformas med särskild hänsyn till dentekniska utvecklingen inom områdena informationsteknik, satellit-, tele- ochdatakommunikationer.Ledningsorganisationen skall utformas så att den kan samverka med detcivila försvaret. Möjligheterna att stödja samhället samt att i så stor utsträcning som möjligt samutnyttja civila och militära resurser i fred skall vara enutgångspunkt för ledningsorganisationens utformning.Enligt regeringens mening bör den militära ledningsorganisationen kon-centreras till färre nivåer och enheter än . En ny operativ ochtaktisk ledning bör införas. På den operativa nivån bör det finnas endast enenhet. De nuvarande militärområdesstaberna bör avvecklas och en ny organi-sationsenhet benämnd operativ insatsledning inrättas. Delar av det nuvarandehögkvarteret bör ingå i den operativa insatsledningen. Även den taktiskanivån bör reduceras. Fördelnings- och försvarsområdesstaberna samt marin-kommandona och flygkommandona bör avvecklas. Den taktiska ledningenbör utformas som ett armétaktiskt, marintaktiskt respektive flygtaktiskt kom-mando som tillsammans med operationsledningen utgör den samlokaliseradeoperativa insatsledningen. Den operativa insatsledningen kommer därmed attbestå av en operationsledning och tre taktiska kommandon.Det är enligt regeringen angeläget att den operativa insatsledningen lokali-seras i närheten av Försvarsmaktens högkvarter och alltså i . Regeringen föreslår lokalisering till /Bålsta.Regeringen anser vidare att dagens försvarsgrenscentrum bör läggas nedoch uppgifterna föras över till bl.a. de taktiska kommandona. Den operativainsatsledningen skall kunna avdela en till två insatsledningar. Dessa skallkunna grupperas i ett insatsområde. De skall också kunna avdela stabsresur-ser till en internationell stab.För regional territoriell ledning, stöd till frivilligorganisationer och församverkan med totalförsvarets civila delar bör fyra militärdistrikt inrättasmed tillhörande staber och 29 militärdistriktsenheter. Den koncentration avtillgängliga ledningsresurser som därmed uppnås innebär, enligt regeringen,ett effektivare resursutnyttjande och en högre kompetens i respektive stab änom ett större antal distrikt inrättas. Den föreslagna organisationen bedömsockså innehålla goda möjligheter för att flexibelt anpassa ledningskapacite-ten till ändrade omvärldsförutsättningar.Den geografiska indelningen i fyra militärdistrikt - Södra, Mellersta, Norraoch - kommer i huvudsak att motsvara den hittillsvarande indel-ningen i militärområden där utgjort ett särskilt militärkommando.Den närmare utformningen av ledningsresurserna bör, enligt regeringen,även tillgodose de särskilda ledningsbehov som finns i Stockholmsområdetoch i andra storstadsområden.För att åstadkomma en ändamålsenlig geografisk spridning och för att lo-kalisera de fyra militärdistriktsstaberna till orter där det redan finns militäförband, anser regeringen att dessa staber bör lokaliseras till ,, och Visby.Tre av militärdistrikten kommer att omfatta flera län. Viktiga uppgifter förde militärdistriktsenheter som inrättas kan därför bli dels att samverka medkommuner och länsstyrelser, dels att utbilda och stödja hemvärn och andrafrivilligorganisationer.