bet · GO01AU1 · 2000-11-28 00:00:00 — Syftet med projektet är att öka möjligheten förinvandrare som saknar kontakt med det svenska arbetslivet att få ettreguljärt arbete.Med vad som anförts avstyrker utskottet motionerna A212 (s), A216 yrkande1 (m), A217 yrkande 1 (fp), A230 (s), A263 yrkande 20 (fp), A286 (s) ochUb281 yrkande 4 delvis (m).Arbetsmarknaden för ungdomarNär det gäller insatser för att underlätta ungdomars situation på arbets-marknaden delar utskottet uppfattning i motion A278 omatt utbildning skall uppmuntras, att även praktiskt inriktade ungdomarskall erbjudas utvecklingsmöjligheter inom utbildningssystemet, att kom-munerna skall ha det grundläggande ansvaret för ungdomar upp till 20 åroch att det fåtal ungdomar som inte går i gymnasieskolan skall ges möj-lighet till praktik i arbetslivet. Utskottet instämmer också i uppfatt-ningen att inga ungdomar skall behöva leva på socialbidrag.Mot denna bakgrund anser utskottet att det är angeläget att följa upp ochutvärdera ungdomsinsatserna, något som också pläderar för imotion A263 där partiet vill ha till stånd en utvärdering av utvecklings-garantin. Flera sådana utvärderingar har redan genomförts, bl.a. av Ung-domsstyrelsen och Statskontoret 1999. Enligt vad utskottet erfarit kommerytterligare en utvärdering av utvecklingsgarantin som på regeringensuppdrag gjorts av att publiceras i slutet av november2000.I detta sammanhang kan också nämnas att arbetsmarknadsutskottets kansliunder genomfört en mindre uppföljning av insatser mot ung-domsarbetslöshet i form av kommunala ungdomsprogram och ungdomsgaranti.Uppföljningen har gjorts genom intervjuer vid arbetsförmedling respektivekommunal arbetsmarknadsenhet i tre kommuner. De frågor som blir belysta iuppföljningen är framför allt målen för ungdomsinsatserna, ansvarsförhål-landen och samarbete mellan arbetsförmedling, kommun m.fl. aktörer, pro-cessen in i ett ungdomsprogram, användningen av individuella handlings-planer samt förmedlingens respektive kommunens uppföljning av insatserna(PM från arbetsmarknadsutskottet ).I motion A211 föreslås försöksverksamhet med inrättande av ungdomsarbets-förmedlingar riktade mot de ungdomar som har svårigheter att komma in påarbetsmarknaden. Utskottet är principiellt positivt till att nya formerför förmedlingsverksamhet prövas och utvärderas. Det är dock enligt ut-skottets uppfattning inte en fråga för att besluta om hur för-medlings- och vägledningsverksamheten skall organiseras. Det är i ställetlänsarbetsnämnden som avgör om arbetsförmedlingskontor, specialförmed-lingar osv. skall inrättas eller läggas ned.Arbetsmarknadssituationen för unga har förbättrats väsentligt på senareår. De ungdomar som har de största svårigheterna att komma in på arbets-marknaden utgör målgrupp för ungdomsinsatser i form av kommunala ungdoms-program och ungdomsgaranti för ungdomar där kommunerna har enbetydelsefull roll för att insatserna skall bli framgångsrika. Det ärden kommunala arbetsmarknadsenheten (motsvarande) som svarar för att denunga får praktik eller annan verksamhet på heltid.När det gäller förmedlingsverksamhet riktad mot unga kan utskottet kon-statera att det har funnits ungdomsarbetsförmedlingar på någrahåll i landet. finns inga sådana förmedlingar, men vissa arbetsför-medlingar har inrättat särskilda ungdomsgrupper, dvs. arbetslag med ar-betsförmedlare och vägledare som inriktar sin verksamhet specifikt påungdomar. I detta sammanhang kan också nämnas s.k. infotek som finns pånågra tiotal orter i landet. Vid infoteken är insatserna inriktade påvägledning och inte på arbetsförmedling eller placering i arbetsmarknads-politiska program. Huvudmän för infoteken är i regel kommun och arbets-förmedling i samverkan. Vanliga samarbetspartner till infoteken är () samt högskolor och universitet. Infotekenskall erbjuda ett heltäckande och aktuellt material kring utbildnings-,yrkes- och arbetsmarknadsfrågor.Motionerna A211 (kd), A263 yrkande 19 (fp), A278 yrkande 6 (kd) och Ub281yrkande 4 delvis (m) avstyrks med hänvisning till vad utskottet anfört.Arbetsmarknaden för äldreSom framgått görs kraftfulla insatser för att öka arbetskraftsutbudet.Detta sker med utgångspunkt i ett särskilt åtgärdsprogram som har skapatsför att öka möjligheterna för alla att delta i arbetslivet. När det gäl-ler arbetsmarknaden för äldre finns det anledning att särskilt peka påtvå av beståndsdelarna i åtgärdsprogrammet. Den ena är att de arbetsmark-nadspolitiska programmen numera i högre grad riktas mot långtidsarbetslö-sa, den andra är att generösa anställningsstöd lämnas till de arbetsgiva-re som anställer personer som varit arbetslösa under lång tid.Av revisorers förslag angående arbetslinjens tillämpning förde äldre framgår att den kraftiga nedgången i efterfrågan på arbetskraftunder särskilt drabbade de allra äldsta ochde allra yngsta på arbetsmarknaden. För de yngre har en kraftig återhämt-ning skett medan förändringen inte alls är lika tydlig för de äldre.Trots ett gynnsamt konjunkturläge som lett till minskad förekomst avlångtidsinskrivningar för en rad grupper kvarstår en bekymmersam arbets-marknadssituation för många äldre långtidsinskrivna. Enligt AMS tredjekvartalsrapport med anledning av uppdrag i regleringsbrevet upp-gick antalet långtidsinskrivna som är eller äldre till 17 900 per-soner i genomsnitt , vilket innebär en ökning medca 500 jämfört med tredje kvartalet . I den totala gruppen lång-tidsinskrivna har därmed andelen äldre ökat från till närmare31 % jämfört med samma kvartal året innan.Utskottet vill framhålla att revisorernas granskning, den forskningsrap-port som tagits fram som ett led i granskningen, de diskussioner som ägtrum under arbetets gång samt ställningstaganden och förslag som framkom-mit från revisorerna själva men också från remissinstanser m.fl. harbidragit till att fästa uppmärksamheten på en viktig samhällsfråga.Det är enligt utskottets uppfattning angeläget att samhällsdebatten om deäldres villkor på arbetsmarknaden stimuleras. Här har bl.a. den parlamen-tariskt sammansatta äldreberedningen en viktig uppgift. Beredningen harenligt direktiven i uppdrag att skapa förutsättningar för en långsiktigutveckling av äldrepolitiken och skall i sitt arbete bl.a. behandla frå-gan om äldres delaktighet i arbetslivet och möjlighet att fortsätta ettaktivt yrkesliv efter uppnådd pensionsålder (dir. 1998:109). Resultatenfrån beredningens arbete skall redovisas senast den 1 maj 2003.Om målet om full sysselsättning skall kunna nås och ett arbetsliv föralla skall kunna skapas måste de äldres situation på arbetsmarknadenförändras. Möjligheterna att stanna kvar i arbete måste väsentligt för-bättras. Också demografiska skäl talar för att fler äldre personer måstefinnas kvar i arbetslivet.Mot denna bakgrund instämmer utskottet i vad som sagts i revisorernasrapport om att avgörande för om trenden mot successivt allt lägre faktiskpensionsålder skall kunna brytas, blir om arbetslivets villkor kan för-ändras på ett sådant sätt att människor kan och vill fortsätta arbetafram till den ordinarie pensionsåldern. Detta i sin tur förutsätter attarbetsuppgifterna utformas så att den äldre arbetskraftens kompetens kanutvecklas och tas till vara.I regleringsbrevet för AMV tar regeringen upp just dessa aspekter påarbetslivet i anslutning till att den slår fast att ett av de tre effekt-målen för AMV är att motverka långa tider utan reguljärt arbete. Där sägsatt AMV skall verka för att arbetslösa som varit utan-för den ordinarie arbetsmarknaden får ett reguljärt arbete. Därmed skalllånga perioder av arbetslöshet förebyggas samt risken motverkas att per-soner permanent slås ut från arbetsmarknaden. () skall aktivt samverka med (SoS), () och Arbetarskyddsstyrelsen (ASS) så att en effektivare an-vändning av tillgängliga resurser inom rehabiliteringsområdet uppnås.Syftet skall vara att varje individs arbetsförmåga tillvaratas så att detblir möjligt för den enskilde att försörja sig genom ett arbete. Motsva-rande uppdrag slås fast i regleringsbreven för SoS, RFV och ASS.Att minska långtidsarbetslösheten är ett annat effektmål för AMV. Arbets-och kompetenslinjen skall hävdas, framgår det av regleringsbrevet. Lång-tidsarbetslöshet skall motverkas genom åtgärder som syftar till att stär-ka den arbetslöses möjligheter att få ett reguljärt arbete. Det är avstor vikt att de personer som riskerar att bli eller är långtidsarbetslö-sa har en upprättad handlingsplan av god kvalitet.När det gäller medlen för att förhindra långtidsinskrivningar, långtids-arbetslöshet och kanske också utslagning från ar-betsmarknaden samt för att öka sysselsättningsgraden för de grupper somfortfarande har en svag förankring där, har två viktiga arbetsmarknadspo-litiska instrument tillkommit . Det är dels aktivitetsgaran-tin som startade , dels det särskilda anställningsstö-det som trädde i kraft . Det särskilda anställnings-stödet är, som framgår nedan, enbart riktat mot äldre.Eftersom utskottet bedömer att aktivitetsgarantin och det särskilda an-ställningsstödet kommer att ha stor betydelse när det gäller att förbätt-ra förutsättningarna för äldre långtidsinskrivna att finna arbete på denreguljära arbetsmarknaden beskrivs här de båda stödformerna relativtutförligt. Utskottet beskriver senare i betänkandet huvuddragen i samtli-ga anställningsstöd. I betänkande 2000/01:AU5 har utskottet be-handlat vissa frågor rörande aktivitetsgarantin.Aktivitetsgarantin syftar till att förbättra de arbetslösas möjligheterpå den reguljära arbetsmarknaden. Den riktas mot personer som är 20 åreller äldre, som söker arbete genom arbetsförmedlingen och som är ellerriskerar att bli långtidsinskrivna. Med långtidsinskriven menas att per-sonen varit inskriven hos arbetsförmedlingen . Delta-gandet sker på heltid. Av de 19 900 deltagarna i aktivitetsgarantin ibörjan av november (vecka 45) var nära en tredjedel eller äldre.Varje deltagare får stöd av arbetsförmedlingens handledare i en mindregrupp med 10-15 personer som man har tillgång till alla ordina-rie arbetsmarknadspolitiska program. När aktivitetsgarantin inleds utar-betar handledaren och den arbetssökande en individuell handlingsplan,s.k. jobbsökarplan, där man specificerar vad förmedlingen kan erbjuda ochvad som krävs av deltagaren. Skillnaden jämfört med att delta i ett en-staka arbetsmarknadspolitiskt program är att alla tillgängliga programsamlas "under ett tak" och att den individuella jobbsökarplanen går somen "röd tråd" genom alla aktiviteter.Många insatser inom aktivitetsgarantin avses ske i partnerskap mellanstat, kommun, företag, organisationer och arbetsmarknadens parter. Statenkan subventionera arbeten som kan leda vidare mot arbete på den reguljäraarbetsmarknaden. Till företag, exempelvis bemanningsföretag, organisatio-ner och kommuner som anordnar verksamhet inom aktivitetsgarantin, utbeta-las ersättning för administration och kringkostnader.Särskilt anställningsstöd får anvisas en person som fyllt och somsedan 24 månader antingen varit arbetslös eller deltagit i ett arbets-marknadspolitiskt program och som före anvisningen under sammatid varit anmäld som arbetssökande på arbetsförmedlingen samt tagit delav aktivitetsgarantin under minst tre månader.Det särskilda anställningsstödet får lämnas avlönekostnaden, dock högst med per dag. Det kan beviljas tidigastfrån den 1 november 2000.Vid tidsbegränsade anställningar, där arbetsuppgifternas varaktighet ärkortare än 24 månader, skall stöd lämnas den tid som arbetsuppgifternavarar.I anslutning till beskrivningen av aktivitetsgarantin och det särskildaanställningsstödet kan utskottet nämna att stödformen OTA, offentligatillfälliga arbeten för äldre arbetslösa, upphör medundantag för personer som fyllt före . I riktlin-jer som gått ut från AMS till länsarbetsnämnder ocharbetsförmedlingar anges uttryckligen att arbetsförmedlingens målsättningskall vara att så många OTA-deltagare som möjligt erhåller någon form avanställning i samband med att OTA upphör och att ingen skall bli utansysselsättning. Denna målsättning bör enligt AMS riktlinjer kunna uppnåsmed hjälp av aktivitetsgarantin och det särskilda anställningsstödet. AMSberäknar att ca 5 000 personer lämnar OTA under året.När det gäller aktuella insatser på arbetslivsområdet kan nämnas attregeringen har tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att ta fram en hand-lingsplan för att minska ohälsan. Arbetet omfattar en översyn av bl.a.sjukpenning, rehabiliteringspenning, tillsynen av arbetsmiljön och för-tidspension och omfattar därmed en rad frågor som rör regelsystemen.Utskottet delar regeringens uppfattning att det är av största vikt attarbetsförhållanden och arbetsmiljö inte ger upphov till sjukdom och ar-betsskada. Förebyggande arbete måste prioriteras. Det är angeläget attaktiva åtgärder genomförs för att sjukskrivna och förtidspensionerade kanåtergå till arbete på hel- eller deltid.Som framgått har revisorers överväganden och förslag om ar-betslinjens tillämpning för äldre fyra huvudinriktningar: regelverkenbehöver bli tydligare, tillämpningen av regelverken behöver förbättras,staten bör föregå med gott exempel och "äldreavgångarna" måste stoppas.När det gäller regelverken på det arbetsmarknadspolitiska området har,som redovisats ovan, betydande förändringar skett i och med införandet avaktivitetsgarantin. Generellt sett har dessa blivit väsentligt tydligare,enklare och mer tillämpbara efter då flera nya för-fattningar trädde i kraft som ett antal äldre upphävdes. Rikt-linjer för tillämpning av arbetslinjen har, som framgått av ovanståendeexempel, också gått ut från AMS till länsarbetsnämnder och arbetsförmed-lingar. När det gäller aktivitetsgarantin har AMS tillsatt en projekt-grupp med uppdrag att i nära samarbete med länsarbetsnämnderna arbetavidare med ett antal utvecklingsområden som bedömts som strategiska efteratt pilotprojekt bedrivits på 46 orter i landet i syfteatt ge erfarenheter inför den riksomfattande starten av programmet den 1augusti 2000.Utskottet förutsätter att regeringen noga följer utvecklingen av de nyarespektive reformerade arbetsmarknadspolitiska programmen och återkommertill denna fråga i avsnitt 2.2.När det gäller frågan om kombinationer av ersättningar från olika ersätt-ningssystem och förekomsten av detta vill utskottet hänvisa till detutredningsarbete som skall genomföras av den s.k. ohälsogrupp som till-satts av regeringen.Som revisorer konstaterar i anslutning till sina förslag haruppmärksamheten bl.a. i massmedier kring äldreavgångarna medfört attföreteelsen minskat i omfattning eller helt upphört på flera orter ilandet.Inom AMV har frågan om äldreavgångar tagits upp i rekommendationer somgått ut inom verket i samband med att aktivitetsgarantin infördes. Idessa rekommendationer sägs att nya arbetssökande med överenskommelse omavtalspension och uppmaning från facklig organisation/arbetsgivare om att"stämpla", borde informeras om och anvisas plats i aktivitets-garantin. Rekommendationerna har lämnats av en arbetsgrupp som haft tilluppgift att följa de ovannämnda pilotprojekten inom aktivitetsgarantin.I anslutning till frågan om äldreavgångar kan nämnas att en särskildutredare har tillkallats med uppgift att belysa frågan om om-ställningsavtal på arbetsmarknaden (dir. 2000:55). I utredningsdirektivenkonstateras att det på delar av arbetsmarknaden finns kollek-tivavtal som syftar till att underlätta arbetstagares omställning vidomstruktureringar i verksamheten. Avtalen syftar till att göra dettagenom förebyggande insatser i form av kompetensväxling och, om uppsäg-ningar inte kan undvikas, genom vägledning, utbildning och ekonomisktstöd till arbetstagaren så att denne kan finna nya arbetsuppgifter ellerett nytt yrkesområde. Sådana avtal finns på det privata tjänsteman-naområdet i form av ett omställningsavtal och inom den statliga sektorn iform av ett kollektivavtal om trygghetsfrågor.Utredaren skall belysa och analysera effekterna av dessa avtal och över-väga om avtal med motsvarande eller liknande innehåll skulle kunna ingåsså att de täcker hela arbetsmarknaden. Syftet skall vara att alla arbets-givare tar ansvar för arbetstagares omställning vid omstruktureringar avverksamheten och har tillräckliga resurser för detta. Äldre eller lågut-bildade arbetstagares behov av omställning vid strukturrationaliseringarskall särskilt uppmärksammas i utredarens arbete. Enligt direktiven skallen viktig utgångspunkt för arbetet vara att arbetsmarknadens parter, bådeinom den privata och den offentliga sektorn, bär ansvaret och kostnadernaför omställningsavtalen och att ingen statlig subvention skall lämnas fördetta. Utredarens arbete skall vara slutfört senast den 30 november 2001.Utskottet övergår nu till att avslutningsvis ta upp frågan om statensroll som arbetsgivare som förutom i revisorernas förslag också behandlasi motion A8 som väckts med anledning av förslaget.I handlingsprogrammet (Justitiede-partementet, 2000) konstateras att regeringen har delegerat stora delarav arbetsgivarpolitiken till myndigheterna. Syftet med denna delegeringär att myndigheterna skall använda arbetsgivarpolitiken som ett medel föratt uppnå verksamhetens mål med hög effektivitet och på ett sätt sominger förtroende hos medborgarna. Regeringens uppgift är att ställa kravpå och följa upp myndigheternas arbetsgivarpolitik. haruppföljningen bl.a. inriktats på åldersstruktur, könsfördelning och et-nisk mångfald. kommer regeringen att följa upp myndigheternasarbetsmiljöarbete.En ökande andel anställda kommer att pensioneras fram , kon-staterar regeringen i handlingsprogrammet. Myndigheternas förmåga attmöta denna utveckling och att se till att organisationen har kompetens påkort och lång sikt är en av förvaltningens större utmaningar de förstadecennierna av , enligt handlingsprogrammet. En förvaltning somförmår att konkurrera om arbetskraften kan bara skapas om myndigheterna ifortsättningen vinnlägger sig om att vara stimulerande och kreativa ar-betsplatser, med en god arbetsmiljö och en genomtänkt personal- och löne-politik. Ansvaret för att hantera dessa frågor vilar på respektive myn-dighet och lösningarna måste anpassas till förhållandena i verksamhetendär.Arbetsmarknadsutskottet delar motionärernas åsikt i motion A8 att statensarbetsgivarpolitik bör kombinera hög effektivitet och personalpolitisktansvar. I enlighet med regeringens uppfattning i det nämnda handlingspro-grammet finns det anledning för myndigheterna att arbeta med kompetens-försörjningens långsiktiga och strategiska inriktning. Som framgår avrevisorernas skrivelse genomför de en granskning av sta-tens personalpolitik där den aktuella frågan kommer att tas upp.Mot bakgrund av vad som anförts anser utskottet att det inte finns anled-ning att rikta något tillkännagivande till regeringen med anledning avrevisorernas förslag. Revisorernas yrkanden 1-3 bör därmed lämnas utanvidare åtgärd. Inte heller är utskottet berett att förorda ett tillkänna-givande till regeringen med anledning av motion A8 (v) som avstyrks avutskottet.Också motion A263 yrkande 18 (fp) avstyrks med hänvisning till vad ut-skottet anfört.2. Utgiftsområde 13 Arbetsmarknad2.1 Allmänna frågorPropositionenI budgetpropositionen för föreslås en ny struktur med indelning ipolitikområden.Politikområdet Arbetsmarknadspolitik omfattar platsförmedling, arbets-marknadspolitiska program, bidrag till arbetslöshetsersättning och sär-skilda insatser för arbetshandikappade. Vidare ingår Europeiska social-fonden samt Samhall AB:s verksamhet och Stiftelsen . Därutöver ingår avgiftsfinansierade tjänsterArbetslivstjänster och samt bidrag till . I poli-tikområdet ingår också lönegarantiersättning, vilken skall ersätta ar-betstagares lönefordringar vid arbetsgivares konkurs. Även förvaltnings-kostnader för (), () och Rådet för Europeiska socialfonden i Sve-rige ingår i politikområdet.Regeringen föreslår i budgetpropositionen att målet för politikområdetArbetsmarknadspolitik skall vara en väl fungerande arbetsmarknad med fullsysselsättning och god ekonomisk tillväxt (prop. Förslaget tillmål för politikområdet innebär inga förändringar i arbetsmarknadspoliti-kens uppgifter. Det föreslagna målet utgör en sammanfattning av de upp-gifter för den framtida arbetsmarknadspolitiken som ställt sigbakom (prop. 1999/2000:98, bet. AU7, rskr. 230).Arbetsmarknadspolitiken är ett centralt instrument för att nå regeringensövergripande mål om tillväxt, stabilitet och rättvis fördelning och där-med för att nå de kortsiktiga målen om halverad arbetslöshet och ökadsysselsättning samt det långsiktiga målet om full sysselsättning.Det är ytterst angeläget att de långtidsarbetslösa och långtidsinskrivnafår del av den uppgång som sker på arbetsmarknaden. Arbetsmarknadspoliti-ken är också ett viktigt instrument för att förbättra jämställdhetenmellan kvinnor och män i arbetslivet och därmed även i samhällslivet iövrigt. Detta innebär bl.a. att insatserna i än större utsträckning äntidigare måste inriktas på ett effektivt platsförmedlingsarbete och före-tagskontakter för att motverka inflationsdrivande flaskhalsar samt insat-ser inom ramen för aktivitetsgarantin för grupper som har svårast att fåett arbete.Den könsuppdelade arbetsmarknaden skall motverkas och mångfalden i densvenska arbetskraften skall bättre tas till vara. Lediga platser skallsnabbt tillsättas och konkurrenssnedvridning samt inlåsnings- och undan-trängningseffekter i de arbetsmarknadspolitiska programmen motverkas. Enviktig uppgift är också att skapa förutsättningar för en fortsatt kon-junkturuppgång genom att öka arbetskraftsutbudet.Långtidsinskrivna, ofrivilligt deltidsarbetande, utrikes födda ellerpersoner med funktionshinder utanför arbetsmarknaden är grupper som i daginte är fullt utnyttjade på arbetsmarknaden. Dessa motsvarar ett stortpotentiellt arbetskraftsutbud och bör tas till vara.MotionernaModeraterna anser i motion A301 (yrk. 9) att förslaget till mål för poli-tikområdet Arbetsmarknadspolitik skall avslås av . Partiet hän-visar därvid till sina förslag som framförts i motioner om arbetsmarknadoch arbetsliv (motion A244), arbetsrättslig lagstiftning (A710), arbets-löshetsförsäkringen (A5) samt om arbetshandikappade (A304).I motion Ub281 (yrk. 1) pekar på att många av de traditionel-la instrumenten i den aktiva arbetsmarknadspolitiken leder till betydandeundanträngning. För en del arbetsmarknadsåtgärder kan undanträngningsef-fekterna, enligt en rapport från IFAU) som åberopar, vara så stora att två regul-jära arbetstillfällen försvinner varje gång tre subventionerade tillska-pas. Enligt partiet bör därför arbetsmarknadspolitiken fortsättningsvis iallt större utsträckning inriktas på insatser som underlättar företagensrekrytering, i stället för på volymåtgärder. pekar i motionenpå att resultaten av bl.a. arbetsmarknadsutbildningarna är blandade.Flera studier tyder på att sökaktiviteten minskar hos deltagarna. Träff-säkerheten i den traditionella arbetsmarknadsutbildningen för äldre per-soner är också ett problem, påpekar partiet.Centerpartiet anser i motion A306 delvis att de kostnader som är koppladetill försörjningsstödet skall samlas under utgiftsområde 13 medan dekostnader som inte hänförs till försörjningsstöd skall samlas under ut-giftsområde 14. Syftet är att öka flexibiliteten i arbetsmarknadspoliti-ken.I motion Kr346 (yrk. 31) pläderar för förenklingar av stödettill kulturen genom att starka kulturfonder byggs upp och används tilllångvariga arbetsstipendier och investeringsmedel för utrustning. Motio-närerna förordar att konstnärer kan erbjudas riktiga arbeten. De anseratt kulturarbetsförmedlingens verksamhet måste minska och att de medelsom därigenom frigörs styrs över till kulturell verksamhet. Regeringenbör få i uppdrag att redovisa hur detta kan ske.Miljöpartiet anser i motion Kr701 (yrk. 8) att ytterligare medel börföras över från arbetsmarknads- till kulturområdet utöver de medel somanslagits till centrumbildningar och en tredje anställningsform inomteatern.Övriga motionerSofia () anser i motion A206 (yrk.