bet · GN01UU11 · 2000-03-09 00:00:00 — 1999 går till historien som det ården allt värre konflikten mellan serber och albaneri Kosovo resulterade i efterkrigstidens mestomfattande militära insats av Nato.Kroatien är det land som snabbast har genomförtekonomiska reformer, vilket attraherat utländskainvesterare. Målsättningen är att närma sig EU.Under den senaste tiden har också demokratiskaparlaments- och presidentval hållits, vilkaresulterat i ett maktskifte. Det inger hopp attKroatien utvecklats i demokratisk riktning samt,inte minst, att den nya regeringen och den nyapresidenten uttalat avsikten att fullt ut samarbetamed den internationella krigsförbrytartribunalen iHaag och ge icke-kroatiska flyktingar möjlighet attåtervända till sina hemtrakter.I går fredsprocessen långsamtframåt. Den fortsatta normaliseringen har inneburitatt SFOR gradvis kommer att minska sinmilitära närvaro i landet från mer än 30 000soldater till 19 500. Återbördandet av flyktingartill deras hem går dock alltjämt långsamt.Situationen i (FRJ)förvärrades markant under 1998-1999. Konflikten iKosovo eskalerade ytterligare ,vilket ledde till stora flyktingströmmar, främstbland kosovoalbanerna. gjordesförgäves en rad försök att lösa konfliktenförhandlingsvägen. Nato såg sig i slutet av februariföranlett att ingripa militärt mot FRJ genombombningar riktade mot militära mål samt mot landetsinfrastruktur. därefter åtalades också FRJ:spresident av Haagtribunalen.Flyktingströmmarna tilltog ytterligare och som mestbefann sig 800 000 människor på flykt utanförKosovos gränser. lyckadesman inom FN:s ram nå en politisk överenskommelseinnebärande att territoriellaintegritet fortsatt garanteras, men att FN övertaradministrationen av Kosovo. Under sommaren 1999började en ny våldsspiral, utlöst som enalbansk hämndaktion mot icke-albanskabefolkningsgrupper i Kosovo. Ett antal misstänktakrigsförbrytare har tagit sin tillflykt tillSerbien. Ca 200 000 icke-albaner beräknas ha flyttfrån Kosovo till främst och Montenegro.Att den internationella KFOR-styrkan står inför ensvår uppgift har tydliggjorts under början av år2000. Motsättningarna har lett till fleravåldsutbrott mellan serber och kosovoalbaner, Deninternationella närvaron kommer att vara nödvändigunder lång tid.Makedonien har drabbats hårt av Kosovokrisen, delsgenom att de stora flyktingströmmarna ökat deetniska spänningarna mellan slaviska ochalbanska befolkningsgrupper, dels genom deekonomiska följdverkningarna av sanktioner ochbombningar av FRJ. Den FN-styrka (Unpredep) somtidigare var stationerad i fick på grundav kinesiskt veto i säkerhetsrådet inte förnyatmandat, utan måste åka hem i början av 1999.Också drabbades av Kosovokrisens temporäraflyktingeffekt, men då landet i princip är etniskthomogent kan man hävda att konsekvenserna varitmindre där än i . Huvudproblemet iAlbanien är alltjämt den anarki och laglöshet sområder i stora delar av landet, som är Europasfattigaste land.I motion 1999/2000:U636 (kd) yrkandena 1 och 3-5betonas vikten av att återupprätta ett multietnisktKosovo och att stärka demokratin. För att åstadkommafred och försoning krävs också att de ansvariga förkrigsförbrytelser straffas. Den FN-leddaadministrationen för återuppbyggnad måste vidare påett demokratiskt sätt samråda med alla delar avbefolkningen.Utskottet delar motionärens syn på betydelsen avatt återskapa ett Kosovo där olikabefolkningsgrupper kan leva sida vid sida. Deövergrepp som skett efter det att de kosovoalbanskaflyktingarna återvänt måste fördömas, och det ärviktigt att även de kosovoalbanska ledarna bekämparden etniska förföljelsen i ord och handling. Denalbanska befolkningsmajoriteten i Kosovo måste seatt vägen mot en gemenskap i bara kananträdas genom tolerans och respekt för andrafolkgrupper. Det internationella samfundet måsteagera på ett kraftfullt och tydligt sätt så att detkosovoalbanska ledarskapet tar sitt ansvar ochpåverkar den egna gruppen i denna riktning.En stor del av det återuppbyggnadsstöd somomvärlden ger till Kosovo - och där EU är denstörsta givaren - syftar till att upprättademokratiska institutioner. Det är av störstabetydelse att fria och rättvisa val hålls så snartdet är politiskt och tekniskt möjligt. Sannoliktkommer lokala val att hållas . Detär viktigt att valen är väl förberedda och att deinvånare som befinner sig på flyktfrån Kosovo också bereds möjlighet att delta.En förutsättning för försoning och stabilitet iKosovo är att de individer som gjort sig skyldigatill krigsförbrytelser och brott mot de mänskligarättigheterna ställs inför rätta och döms. Sverigehar bl.a. genom att tillhandahålla särskild expertisbidragit till att den Internationella tribunalen förf.d. ges möjlighet att utreda deövergrepp som begåtts.Utskottet fäster också stor vikt vid attbefolkningen i känner sig delaktig iåteruppbyggnadsarbetet. En huvuduppgift för FN:sinterimsadministration () är att utvecklademokratiska och självstyrande institutioner iKosovo. lanserades en nyadministrativ struktur, vars syfte är att skapa ökatmedinflytande för lokala representanter, bl.a. genomatt transitionsrådet utvidgas till att omfatta flerpolitiska partier.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion1999/2000:U636 (kd) yrkandena 1 och 3-5 kanbesvaras.I den enskilda motion 1999/2000:U641 (s) understryksvikten av att FN:s säkerhetsråds resolution 1244efterlevs, och särskilt att omvärlden respekterardet suveränitet.Utskottet konstaterar i sammanhanget att orsakentill det internationella samfundets närvaro i Kosovovar Milosevic-regimens grova övergrepp och etniskarensning av den albanska befolkningsmajoriteten.Säkerhetsrådets resolution , som etablerar deninternationella militära och civila närvaron iKosovo, bygger på de principer som FederalaRepubliken (FRJ) gav sitt samtycke tilli samband med Belgradregimens trupptillbakadragandefrån Kosovo . FRJ:s suveränitet och territoriellaintegritet. slår resolutionen fast behovetav att upprätta ett betydande självstyre och enfungerade självadministration i Kosovo. FN:s missioni Kosovo () upprätthåller formella kontaktermed FRJ i form av regelbundna möten med dess lokalasamarbetskommitté för Kosovo, men det måste tyvärrkonstateras att Belgradregimen inte har samarbetatpå ett konstruktivt sätt. Utskottet menar attsituationen i första hand visar på behovet av endemokratisk utveckling i . Så längelandet leds av president - efterlyst avden Internationella tribunalen i förkrigsförbrytelser - kommer det inte att vara möjligtför omvärlden att etablera ett fungerande samarbetemed f.d. Jugoslavien.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion1999/2000:U641 (s) kan anses besvarad.Motion 1999/2000:U646 (fp) yrkandena 5-7 och 9-11berör bl.a. romernas situation, nödvändigheten avatt alla befolkningsgrupper skall kunna återvändatill sina hem på och behovet av endemokratisk utveckling i alla delar av västraBalkan.Utskottet delar motionärernas oro för romernassvåra situation på . Denna befolkningsgrupputsattes bl.a. för svåra övergrepp efter kriget iKosovo och många har tvingats från sina hem. I helaregionen - och även i andra delar av -utsätts romerna för en omfattande diskriminering.Deras situation har tidigare inte uppmärksammats ivederbörlig grad. I sammanhanget har utskottet medtillfredsställelse noterat att inom ramenför EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik(GUSP) föreslagit att romernas situation påBalkan särskilt uppmärksammas.Utskottet har även samma syn som motionären när degäller betydelsen av att återskapa ett multietnisktKosovo. resolution om Kosovoframhåller alla flyktingars och internflyktingarsrätt att i säkerhet återvända till sina hem. För attdetta mål skall kunna uppnås måste en säker miljötryggas i provinsen, och den internationellanärvaron med militär och polis syftar till justdetta. Erfarenheten från visaratt det internationella samfundet måste ställatydliga krav på inblandade parter för att flyktingarskall kunna återvända till sina hem. Full respektför andra befolkningsgruppers rätt att leva i fredoch säkerhet i Kosovo är ett grundläggande krav sommåste ställas på de kosovoalbanska politiska ochmilitära företrädarna. Den situation som råder ifebruari 2000 inger stor oro. Trots omfattandemilitära, civila och humanitära insatser från detinternationella samfundet är våldet fortfarandeutbrett, och ett stort antal serber, romer och andraicke-albanska befolkningsgrupper har sett sigföranlåtna att fly till andra delar av FRJ ochutomlands. UNHCR bedömer att det inteär möjligt att främja dessa flyktingarsåtervändande. Säkerligen kommer det att krävasuthållighet från det internationella samfundets sidai detta arbete. Utskottet lägger stor vikt vid attSverige fortsätter att vara pådrivande i dennaytterst viktiga fråga.Som tidigare konstaterats är den politiska ochekonomiska utvecklingen i en orsak tillfortsatt instabilitet på . Målet att vändautvecklingen i står i fokus på EU:s agendaför västra . Stora ansträngningar görs för attverka för en demokratisk utveckling. stöderfullt ut det trilaterala samarbete som haretablerats mellan EU, och den serbiskaoppositionen. På uppmaning av den serbiskaoppositionen hävde EU flygembargotmot FRJ, som sanktioner riktade motregimen skärptes.På liknande sätt samarbetar både EU och medMontenegros regering. stöder också fleraenskilda organisationer som arbetar för ett civiltöppet samhälle i . Ett stabilt Montenegrokan utgöra ett positivt bidrag till utvecklingen iSerbien.Utskottet delar också motionärens oro för att denetniska uppdelningen i tillstora delar ännu består. som slöts iDayton var den bästa kompromiss somdet då kunde nås enighet om. Ett stort problem äratt avtalet ännu inte fullt ut genomförts. Isynnerhet måste de bosniska myndigheterna ta sittgemensamma ansvar att ge alla flyktingar som såönskar möjlighet att under säkra förhållandenåtervända till sina hem samt medverka till attpersoner som åtalats av krigsförbrytartribunalengrips.Den demokratiska utvecklingen i harstärkts genom de parlaments- och presidentval somnyligen genomförts. Oppositionens klara valseger ibägge valen visar att det kroatiska folket villbryta med det auktoritära ochnationalistiska styre. Den nya regeringens signalerom ökat samarbete med omvärlden och uppfyllande avinternationella åtaganden är goda tecken.Förhoppningsvis kommer landets nya politiska ledningi handling att uppfylla de klart formulerade villkorsom EU ställt för ett närmare samarbete:demokratiska och ekonomiska reformer, genomförandeav , fullt samarbete med deninternationella krigsförbrytartribunalen och respektför de mänskliga rättigheterna.Med vad utskottet ovan anfört anses motion1999/2000:U646 (fp) yrkandena 5-7 och 9-11 varabesvarad.4. TurkietKurdernaI motion 1999/2000:U613 (v) anförs att det kurdiskafolket har funnits i sydöstra i över 4 000år. Det finns 24-27 miljoner kurder. Kurdistanär lika stort som , uppdelat på fyra olikastater - , , , - med småenklaver i de före detta sovjetiska republikerna iKaukasus. I bor 15 miljoner kurder, iIrak 5 miljoner, i mellan 8 och 10 miljoner ochi omkring 1,5 miljoner. I finns i dagungefär 1 miljon kurdiska flyktingar.Sedan 1984 har den kurdiska befrielserörelsen ett gerillakrig mot den turkiska staten. Denturkiska staten har svarat med omfattande militäraoperationer i den kurdiska delen av och äveni grannlandet . Såväl PKK som turkisk militärhar opererat på irakiskt territorium.Militären i har stort politiskt inflytandesamtidigt som formellt vill betraktasig som en demokrati. Av den statliga budgeten går till polis och militär. Den statligapolitiken för att utveckla har alltid varitatt stödja den västra, turkiska, delen av landet,vilket medfört att de kurdiska områdena förblivitunderutvecklade. Dessa områden har en svaginfrastruktur, stor arbetslöshet och kännetecknas aven svag ekonomisk utveckling. En av de viktigasteanledningarna till att turkiska staten villkontrollera de kurdiska områdena är att det finnsstora naturresurser i området, framför allt olja ochvatten.Mycket av den ekonomiska kris som befinnersig i är orsakad av förtrycket av folkminoriteterna.Det handlar inte enbart om kurder, utan även omsyrianer, assyrier, armenier och araber. Genom attsystematiskt underlåta att satsa på de kurdiskaområdena i sydöstra stimuleras inteekonomin.Motionärerna menar att den turkiska staten måstebli betydligt försonligare i sin hållning gentemotden kurdiska befolkningen i landet. De kurdiskapolitiska partiernas rätt till att bedriva politisktarbete måste erkännas och förverkligas. I motionensyrkande 1 betonas vikten av att efter krigetmellan den turkiska staten och PKK i internationellaforum verkar för förtroendeskapande åtgärder mellanturkar och kurder.Det kurdiska folkets rätt till sin kultur måsteockså erkännas och omsättas i praktiken. Genomförtroendeskapande åtgärder måste kurdernasnationella och kulturella rättigheter garanteras(yrkande 2). I motionens yrkande 3 krävs att dekurder som fått sina hem nedbrända under krigetmellan PKK och den turkiska staten måste fååtervända och få ersättning för förstörd egendom.Motionärerna menar vidare att alla politiska fångarmåste friges och de som varit soldater i PKK:s arméges amnesti (yrkande 4). Vidare bör deförtroendeskapande åtgärderna resultera i att denturkiska konstitutionen skrivs om så att dengaranterar kurdernas nationella och kulturellarättigheter (yrkande 5). Åtgärder bör också syftatill att ge kurdiska politiska organisationermöjlighet att verka fritt i det turkiska samhället(yrkande 6).Utskottets övervägandenMR-läget i kännetecknas fortfarande avmotstridiga tendenser. Till de positiva inslagen hörde offentliga institutionernas ansträngningar attkomma till rätta med den bristande efterlevnaden avmänskliga rättigheter. Medierna och icke-statligaorganisationers insatser för att fästa allmänhetensoch regeringens uppmärksamhet på systemets bristerfortsätter. Negativa inslag är de fortsattomfattande MR-kränkningarna - ett flertal fallmycket flagranta och internationellt uppmärksammade.Trots vittgående löften från den turkiska regeringenom reformer har de förbättringar som hittillsgenomförts varit små. Ett femtiotal personer harunder senare tid gripits på grund av påstått samröremed PKK. Bland dessa finns tre borgmästare och andraframträdande oppositionspolitiker. Några av dessadeltog i samtalen med den svenska delegation, leddav utrikesministern, som besökte Turkiet.Senare har några frisläppts.Utskottet konstaterar att bidrar aktivt,såväl bilateralt som genom EU, , ochFN, för att påverka den turkiska regeringen så attsituationen för de mänskliga rättigheterna i Turkietförbättras. Även i samband med ,sammanträffade utrikesminister med turkiskamänniskorättsorganisationer, och MR-situationen haräven tagits upp av utskottet i samtal med denturkiske utrikesministern. stöder även detarbete som görs av , ,med att bistå asylsökande och flyktingar som sökerskydd i , främst de iranska och irakiskamedborgare, som inte kan få någon varaktig iTurkiet utan måste evakueras inom ramarna för deninternationella flyktingkvoten.I syfte att stödja debatt och dialog i Turkiet,bl.a. om kurdernas och assyrierna/syrianernassituation, kommer även fortsättningsvis attha kontakter med både turkiska regeringen och olikamänniskorättsorganisationer. Utskottet menar attfrågan om den kurdiska minoritetens rättigheter iTurkiet måste lösas på fredlig väg med politiskamedel.Motion 1999/2000:U613 (v) yrkande 1 får därmed ansesbesvarad.Inom ramen för den kritiska dialogen med denturkiska regeringen understryks från svensk sidabetydelsen av en fredlig utveckling i sydöstraTurkiet och hävandet av undantagstillståndet. Närsituationen i området förbättras ges möjligheter förden turkiska regeringen att, delvis med stöd frånEU, satsa på ekonomisk och social utveckling avregionen och då kommer sannolikt även frågan omkompensation för förstörd egendom att uppkomma.Sverige bör verka för att de grundlägganderättigheter som kurderna liksomassyrierna/syrianerna har i egenskap av minoriteter,inklusive deras egendomsrätt och kulturarv, skallskyddas i enlighet med internationella åtaganden.Motion 1999/2000:U613 (v) yrkandena 2 och 3 fårdärmed anses besvarad.Sverige stöder en fredlig utveckling i sydöstraTurkiet och en lösning av kurdfrågan. Frågor som röravväpning, demobilisering och reintegrering ärviktiga för en lösning av denna konflikt. Särskiltangeläget är att ta hänsyn till de barn och ungdomarsom deltagit i politiska och militära aktiviteter,och därför är satsningar på undervisning och TV- ochradiosändningar på kurdiska särskilt viktiga.Amnesti, frigivning av fångar och derasreintegrering i det turkiska samhället måste skeunder beaktande av det straffansvar som kan finnasmen utan att ge avkall på respekten för de mänskligarättigheterna.Med vad ovan anförts anses motion 1999/2000:U613 (v)yrkandena 4 och 5 besvarad.Åtgärder som förbättrar yttrandefriheten i Turkietär angelägna. bör fortsatt uppmuntra denturkiska regeringen till reformer på detta område.EU kommer genom sitt partnerskap att kunna stimuleraTurkiet att bättre respektera de mänskligarättigheterna. måste uppfyllaKöpenhamnskriterierna och ge kurdiska, liksomassyriska/syrianska, politiska organisationermöjlighet att verka fritt i det turkiska samhället.Med vad ovan anförts anses motion 1999/2000:U613 (v)yrkande 6 besvarad.IlisuprojektetI motion 1999/2000:U609 (v) anförs att den kurdiskastaden är i fara att utplånas genom damm-och bevattningsprojektet . I synnerhet denkurdiska befolkningen ser beslutet att genomföraprojektet som ett angrepp på sin kultur.Motionärerna menar att det dammbygge som planeras iHasankeyf är ett socialt destruktivt, miljöpolitisktskadligt och kulturfientligt projekt. Det hotar ettkulturarv som inte bara är en angelägenhet förTurkiet. Projektet har resulterat i omfattandeinternationella protester och är en källa tillosämja mellan och dess grannar.I yrkande 1 krävs att i internationellaforum skall kräva att en noggrannkonsekvensutredning genomförs gällande effekterna avdammbygget i Hasankeyf och (yrkande 2) verka för attkonsekvensutredningen blir offentlig. börockså i EU och andra internationella sammanhangverka för att ett alternativ till Ilisuprojektetundersöks (yrkande 3).Utskottets övervägandenByggandet av dammar kan ha stor betydelse förbevattning, kraftproduktion, förhindrande avöversvämningar och annat som hänger samman med ettlands utveckling, men projekt som Ilisuprojektetmåste noga vägas mot bl.a. kultur- och miljöhänsyn.Utskottet konstaterar emellertid att det saknasinternationella forum där frågor sommiljökonsekvensutredningar kan drivas, och inom FN-systemet är möjligheterna små att uppnå samsyn omregler för konsekvensutredningar.FN:s generalförsamling antog 1997 resolution 51229,som avser en internationell vattenkonvention.Konventionen syftar till att förhindrainternationella vattenkonflikter orsakade avenskilda länders åtgärder och antogs av 103nationer. , och var de endaländer som röstade emot konventionen.Ilisudammen skall byggas i floden , näraIraks och gränser. Projektet kommer att göradet möjligt för att stoppa Tigrisvattenflöde . Bara att dennamöjlighet finns, menar flera experter, kommer attleda till ökade spänningar i en redan orolig region.Dammen kommer att dränka ett sextiotal byar och småstäder.Uppskattningsvis kommer dammbygget att tvinga 15000 personer, främst kurder, att flytta. Situationenförsvåras av att det pågår ett krig i området.Dammens reservoar kommer också att minska Tigrissjälvrenande förmåga, vilket kan få storakonsekvenser och bl.a. leda till ökade problem medmalaria.För svenskt vidkommande har EKN fastställt enmiljöpolicy för sin garantigivning och en plan förgenomförandet. Enligt policyn skall enmiljögranskning göras beträffande den typ/kategoriav projekt som tas upp i yrkandet. För närvarandehåller EKN på att färdigställa riktlinjer förmiljögranskningen. Policyn och riktlinjerna skalltillämpas fr.o.m. april 2000.Sverige kommer, inom EU, att verka för att det frånturkisk sida sker en anpassning av lagstiftning påmiljöområdet till . Utskottet stödertill fullo att regeringen, bilateralt och inom EU,till framför sin oro över att Ilisuprojektetkan komma att resultera i förstörelsen av ettviktigt kulturarv och understryker vikten av attalternativa planer tas fram.Med vad ovan anförts anses motion 1999/2000:U609 (v)yrkandena 1-3 besvarad.ArmeniernaI flerpartimotion 1999/2000:U651 (v, m, c, fp, mp,kd) konstateras att armenierna utgjorde en minoritet i detsönderfallande , som under förstavärldskriget var lierat med . Det var iskuggan av som de storamassakrerna på armenier genomfördes. Den storamassakern genomfördes . Det finns ingen exaktstatistik när det gäller denna tragedi. Vanligenbrukar man räkna med att mellan 1 och 1,5 miljonerarmenier mördades, direkt eller genom svåraförhållanden under de deportationer som genomfördes.250 000 lyckades fly till , 200 000tvingades att bli muslimer och 400 000 flydde tillSyrien. När invaderades av 1918dödades ytterligare 50 000-100 000 armenier.Motionärerna menar att det är uppenbart att dagensturkiska regering och politiska system inte kanlastas för vad som skedde dåfolkmordet på armenierna ägde rum, men anser attskadestånd till efterlevande rimligen borde betalasut av den turkiska staten.Motionärerna kräver att i FN och EU verkarför att dagens erkänner folkmordet påarmenierna.Utskottets övervägandenUtskottet menar att det är angeläget och nödvändigtmed en officiell redovisning och erkännande avfolkmordet på armenierna. 1985 fastslogs i FN och iEuropaparlamentet att det begåttfolkmord på det armeniska folket i början av dettasekel.Utskottet anser att ju större öppenhet Turkietvisar beträffande sitt förflutna desto mer bidrardet till att stärka demokratiska identitet.Det är därför viktigt att det genomförsförutsättningslös oberoende internationell forskningom det folkmord som drabbat den armeniskabefolkningen.Det vore av stor vikt om det kan utvecklas en ökadöppenhet och historisk förståelse för händelserna1915 och därefter. En förbättring härvidlag tordeäven få betydelse för stabiliteten och utvecklingeni i sin helhet.Med vad ovan anförts anses motion 1999/2000:U651 (v,m, kd, c, fp, mp) besvarad.5. Assyriernas/syrianernas situationI motion 1999/2000:U633 (kd, m) behandlasassyrierna/syrianernas situation.Assyrierna/syrianerna är en gammal folkgruppi en annars muslimsk omgivning i . Denhar historiskt men även i nutid upplevtförföljelser, tortyr, våldshandlingar och etniskrensning som tvingat många att fly från sinahemländer.Sedan 1960-talet har ca 60 000 assyrier/syrianerflytt till från , , , Libanonoch . I dessa länder utgör de enbefolkning på ca 3 miljoner. Totalt räknar man medatt det finns ca 5 miljoner assyrier/syrianer. I dagerkänns inte assyrierna/syrianerna som etniskminoritet i . De saknar därmed rätten attfritt utöva sin religion, sitt språk och sin kultur.Motionärerna kräver i yrkande 1 att verkarför att assyriernas/syrianernas situation förs upppå EU:s och FN:s dagordningar. I yrkande 2 framhållsatt inom FN, EU och i direkta kontakter medden turkiska regeringen bör verka för attassyrisk/syrianska egendomar tillerkänns sinarättmätiga ägare.