bet · GN01AU2 · 2000-01-01 00:00:00 — Utskottet föreslår i detta betänkande att riksdagenantar regeringens förslag till ändringar iarbetsmiljölagen (1977:1160), lagen (1993:1651) omläkarvårdsersättning och lagen (1993:1652) omersättning för sjukgymnastik. De föreslagnaändringarna syftar till att förtydligaarbetsgivarens ansvar att tillhandahållaföretagshälsovård, att renodla företagshälsovårdensuppgifter och till att en utökad samverkan mellanföretagshälsovården och den offentligt finansieradesjukvården kommer till stånd.Enligt förslaget skall arbetsgivaren svara för attden företagshälsovård som arbetsförhållandena kräverfinns att tillgå. En definition av begreppetföretagshälsovård förs in i arbetsmiljölagen. Lagenom läkarvårdsersättning och lagen om ersättning försjukgymnastik föreslås ändrade så att läkare ochsjukgymnaster inte kan få läkarvårdsersättningrespektive sjukgymnastikersättning för verksamhetinom företagshälsovården. Ändringarna föreslås trädai kraft med vissaövergångsbestämmelser. I betänkandet behandlas ocksåfyra motioner som väckts med anledning avregeringens proposition.Företrädare för anser propositionen bör avslås. I reservation frånföreträdare för föreslås attriksdagen begär att regeringen bearbetar förslagen ipropositionen ytterligare eftersom de ansetts varaalltför otydliga. Reservationer i fråga omföretagshälsovård har också avgetts av företrädareför , och Folkpartiet.I betänkandet behandlas vidare 26 motionsyrkandenfrån den allmänna motionstiden . Dessamotionsyrkanden tar upp olika arbetslivsfrågor ochfrågor om statlig personalpolitik. Reservationer i dessa delar har avgetts avföreträdare för , ochKristdemokraterna. 1998/99:120 vari yrkas1. att antar regeringens förslag till lagom ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160),2. att antar regeringens förslag till lagom ändring i lagen (1993:1651) omläkarvårdsersättning,3. att antar regeringens förslag till lagom ändring i lagen (1993:1652) om ersättning försjukgymnastik. 1998/99:A12 av m.fl. (m) vari yrkas1. att avslår regeringens förslag tilllag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160),2. att avslår regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1993:1651) omläkarvårdsersättning,3. att avslår regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1993:1652) om ersättning försjukgymnastik,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om möjligheterna förspecialistkompetenta läkare i företagshälsovård atterhålla läkarvårdsersättning,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om likställda villkorför olika typer av företagshälsovård med avseende påremitteringsrätt och möjligheter att utnyttjamedicinska servicetjänster.1998/99:A13 av m.fl (v) variyrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om tillsättande av enarbetsmiljökommission,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om obligatoriskanslutning till företagshälsovård,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om analys avföretagshälsovården ur ett könsperspektiv,4. att beslutar om att 3 kap. 2 b §första meningen i arbetsmiljölagen får följandelydelse: "Arbetsgivaren skall ordna denföretagshälsovård som krävs för uppfyllande avarbetsmiljölagen och därtill utfärdadeföreskrifter.",5. att beslutar om ett tillägg enligt vadi motionen anförts till arbetsmiljölagen 6 kap. 6 a§ så att meningen får följande lydelse: "Skyddsombudkan också begära att en viss undersökning skallgöras för kontroll av förhållandena inomskyddsområdet eller att företagshälsovård anlitas.",6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om obligatorisktsamarbete mellan företagshälsovården ochförsäkringskassan i utredningar om arbetsskade-,arbetsoförmåge- och rehabiliteringsärenden.1998/99:A14 av m.fl. (kd) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av ett nyttförslag till företagshälsovård.1998/99:A15 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om definitionen avföretagshälsovård,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om attföretagshälsovården måste kunna få sluta vårdavtal,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av enuppföljning av företagshälsovårdsutredning,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av att tafram och sprida kunskaper om hur arbetsplatser kanutformas för att främja hälsa och förebygga ohälsa,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av enskyndsam utredning rörande företagshälsovårdensutbildningsbehov.1998/99:A201 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uppsägning av om företagshälsovård.1998/99:A217 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utredning och förslag pååtgärder för att säkra arbetsmiljön inomkretsloppsarbetet.1998/99:A235 av m.fl. (s) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om behovet av enlagstiftning om företagshälsovård.1998/99:A236 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av enlagstiftning om företagshälsovård.1998/99:A242 av och () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av en lagstiftning om företagshälsovård.1998/99:A246 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om arbetstid för gravidakvinnor.1998/99:A247 av och Ann-KristineJohansson (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en lagstiftning omföretagshälsovård.1998/99:A279 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vuxenmobbning.1998/99:A291 av m.fl. (v) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om positivsärbehandling vid tjänstetillsättning i statlig ochkommunal verksamhet,6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om den offentligasektorns roll som arbetsgivare åt unga tjejer.1998/99:A292 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag tilllag om obligatorisk anslutning till kvalitetssäkradföretagshälsovård enligt vad i motionen anförts,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om internkontroll,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kunskapsbank omarbetsmiljön,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om de regionalaskyddsombudens ställning,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om elevskyddsombudensställning enligt 8 § arbetsmiljöförordningen,8. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om problemet medisocyanater samt med problemen inom gummiindustrin,9. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om ökad stressspeciellt för kvinnor,10. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omfastighetsarbete och myndighetspåverkan,11. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om problemet medtillfälligt anställda och arbetsmiljödialogen.1998/99:A602 av () vari yrkas attriksdagen beslutar om en översyn av arvoden istatliga styrelser enligt vad i motionen anförts.1998/99:A706 av m.fl. (v) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om medicinskakontroller.1998/99:A713 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att frågan om drogtesterpå arbetsplatser bör utredas så att enhetliga reglerpå det här området kan skapas.1998/99:A720 av och () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts ommedicinska tvångstester i arbetslivet.1998/99:Ub2 av m.fl. (v) variyrkas11. att begär att regeringen återkommermed förslag om elevskyddsombudens rättigheter.1998/99:Ub276 av m.fl. (kd, s, m, v,c, fp och mp) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag tillsådan ändring av arbetsmiljölagen att lagen kantillämpas även för barnen inom barnomsorgen.1998/99:N326 av Per och (m, kd) vari yrkas35. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om arbetarskydd. 1 InledningI detta betänkande behandlar utskottet regeringensproposition /99:120 om företagshälsovård och medanledning av den väckta motioner. I betänkandetbehandlas också vissa motioner omarbetslivsrelaterade frågor som väckts under denallmänna motionstiden . Slutligen tas frågor omstatlig personalpolitik upp.Socialutskottet har avgett yttrande. Dettaåterfinns i bilaga 4.Samtliga motioner som behandlas i betänkandet ärväckta under /99 och anges i detföljande utan årtal.2 Företagshälsovård2.1 BakgrundArbetsmiljölagenArbetsgivaren har enligt arbetsmiljölagen(1977:1160) huvudansvaret för arbetsmiljön.Fr.o.m. gäller under vissa omständigheteren lagfäst skyldighet för arbetsgivare att ordnaföretagshälsovård för sina anställda. 3 kap. 2 §andra stycket arbetsmiljölagen har följandelydelse. "Om arbetsförhållandena påkallar det skallarbetsgivaren föranstalta om företagshälsovård i denomfattning verksamheten kräver". Enligt förarbetenatill lagändring (prop. 1984/85:89, bet. SoU1984/85:13) riktar sig bestämmelsen motarbetsmiljöer där arbetsuppgifterna är förenade medså speciella risker och påfrestningar för deanställda att tillgången till företagshälsovårdmåste ses som en absolut nödvändighet för attförebygga ohälsa och olycksfall. Grundsynen är dockatt företagshälsovårdens utbyggnad är enangelägenhet för arbetsmarknadens parter isamverkan. När det gäller arbetsplatser som omfattasav kollektivavtal om företagshälsovård men därarbetsgivaren likväl inte ordnat sådan vård, är deti första hand en uppgift för den fackligaorganisationen att med stöd av avtalet verka för attså sker. Lagbestämmelsen aktualiseras först när allamöjligheter till frivillig anslutning är uttömda.Den 1 juli 1991 infördes i 3 kap. 2 a §arbetsmiljölagen särskilda regler som angerarbetsgivarens skyldighet att planera, leda ochkontrollera arbetsmiljöarbetet samt arbetsgivarensansvar att på ett lämpligt sätt organiseraarbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhetenpå arbetsplatsen (prop. 1990/91:140, bet.1990/91:AU22, rskr. 1990/91:302). Bestämmelseninnebär bl.a. ett krav på att arbetsmiljöfrågornaskall integreras med övriga frågor som rörverksamheten i dess helhet (s.k. internkontroll).Bestämmelsen om arbetsanpassnings- ochrehabiliteringsverksamhet hänvisar till 22 kap.lagen (1962:381) om allmän försäkring som bl.a.innehåller föreskrifter om arbetsgivarensskyldigheter när det gäller arbetstagarens behov avrehabilitering. Arbetsgivaren skall i samråd med denförsäkrade arbetstagaren svara för att dennes behovav rehabilitering klarläggs och att åtgärdervidtas som behövs för en effektiv rehabilitering. Ivissa fall skall arbetsgivaren påbörja enrehabiliteringsutredning.Arbetarskyddsstyrelsen har lämnat närmareföreskrifter om internkontroll av arbetsmiljön samtom arbetsanpassning och rehabilitering (AFS 1996:6och 1994:1).Regler om ersättning till enskilda läkare ochsjukgymnasterEn privat vårdgivares möjligheter att etablera sigoch bedriva verksamhet med offentlig finansieringregleras i lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättningoch lagen (1993:1652) om ersättning försjukgymnastik jämte av regeringen i förordningutfärdade taxebestämmelser, de s.k. nationellataxorna. De nationella taxorna är statligtfastställda ersättningssystem som finansieras ochadministreras av landstingen. Lagarna trädde i kraftden . De privatpraktiserande läkareoch sjukgymnaster som varuppförda på förteckning hos allmän försäkringskassafick utan särskild prövning gå in i det nyasystemet. kunde specialistläkare ochsjukgymnaster som uppfyllde kraven i dessa lagarfritt etablera sig och starta verksamhet medersättning från enligt respektive lag(s.k. fri etableringsrätt). Sedan den 1 januari 1995gäller dock att den som vill vara verksam somprivatpraktiserande läkare eller sjukgymnast, medersättning enligt dessa lagar, måste träffa s.k.samverkansavtal med landstinget.En vårdgivare kan också träffa ett s.k. vårdavtalmed . I ett sådant avtal kan parternakomma överens om verksamhetsinriktning, ersättningm.m. Den ersättning som överenskommits i ett sådantavtal gäller då i stället för de s.k. nationellataxorna.Läkare med specialistutbildning i företagshälsovårdomfattas inte av lagen om läkarvårdsersättning.Vissa företagshälsovårdsenheter har dock tillgångtill landstingsfinansierad hälso- och sjukvård i defall de anlitat eller anställt läkare som har annanenligt lagen om läkarvårdsersättning godkändspecialistkompetens eller sjukgymnaster som äretablerade med ersättning enligt de nationellataxorna. Vissa företagshälsovårdsenheter har tecknatvårdavtal med sjukvårdshuvudmännen om att även fåbedriva landstingsfinansierad hälso- och sjukvård.Avdrag för kostnader relaterade tillföretagshälsovårdEnligt kommunalskattelagen (1928:370) hararbetsgivare rätt till avdrag för kostnaderrelaterade till företagshälsovård ocharbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder. Iförarbetena till punkt 34 i anvisningarna till 23 §kommunalskattelagen finns kriterier upptagna för vadföretagshälsovård kan vara (prop. 1994/95:182, bet.1994/95:SkU25). Företagshälsovården är enligt vadsom där sägs en professionell och oberoenderådgivare för arbetsgivare och arbetstagare och dessuppgift är att arbeta så att ändamålet medarbetsmiljölagen uppfylls. Den skall arbeta med detförebyggande arbetsmiljöarbetet ocharbetslivsinriktad rehabilitering och vara baseradpå en bred kompetens inom ämnesområden som medicin,teknik, beteendevetenskap, arbetsorganisation ochrehabiliteringsmetodik. Företagshälsovårdenidentifierar och beskriver sambanden mellanarbetsmiljö, organisation, produktivitet och hälsasamt lämnar förslag till åtgärder och verkar aktivtför att dessa genomförs.2.2 Behovet av ny lagstiftning, avslag påpropositionen m.m.Propositionen i huvuddragArbetsrelaterad ohälsa orsakar enligt regeringenstora samhällsekonomiska kostnader. Arbetsgivarnadrabbas av kostnader vid frånvaro, ökadpersonalomsättning, sjuklön, rehabilitering,produktionsbortfall m.m. För staten innebärarbetsrelaterad ohälsa dels minskade intäkter, t.ex.i form av minskade skatteintäkter ocharbetsgivaravgifter, dels ökade utgifter, t.ex.kostnader för sjukpenning, rehabilitering ochförtidspensioner. Därtill kommer resurser som måstetas i anspråk för sjukvård m.m. inom landsting ochkommuner. För den enskilde innebär denarbetsrelaterade ohälsan bl.a. lägre inkomst, högreutgifter och sänkt livskvalitet. Det är enligtregeringen angeläget att företagshälsovårdensbetydelse nu lyfts fram. Arbetstagarens utslagningfrån arbetslivet motverkas systematiskt genomintegrering av arbetsmiljöarbetet i styrningen ochdriften av verksamheten. Insatser avarbetsmarknadens parter, förebyggande åtgärder iform av arbetsanpassning och rehabiliteringmotverkar också utslagning från arbetslivet.Införandet av goda arbetsorganisationer somkännetecknas av delaktighet, jämställdhet mellankvinnor och män, och möjligheter tillkompetensutveckling och utbildning bidrar till attstärka den enskildes förutsättningar till varaktigsysselsättning. I detta arbete är tillgången till enextern expertresurs ofta nödvändig för mångaarbetsgivare och arbetstagare eftersom företagensaknar den kompetens som behövs för att uppfylladessa mål.Regeringen föreslår därför att arbetsgivarensskyldighet att anordna företagshälsovård förtydligasoch samordnas med regleringen av s.k. internkontrollsamt arbetsanpassnings- ochrehabiliteringsverksamhet i 3 kap. 2 a §arbetsmiljölagen. Företagshälsovårdens uppgifter börvidare renodlas, anser regeringen, och samverkanmellan företagshälsovården och den offentligtfinansierade sjukvården tydliggöras. Ändringarföreslås i arbetsmiljölagen, lagen omläkarvårdsersättning och lagen om ersättning försjukgymnastik för att uppnå detta syfte. Regeringenföreslår också att en definition av begreppetföretagshälsovård förs in i lagen. Utskottetåterkommer i det följande om de närmare detaljerna iförslagen.MotionerModeraterna yrkar i sin kommittémotion A12 (yrk.1-3) avslag på propositionen och anför till stöd föryrkandena följande. Problemen inom dagensföretagshälsovård sammanhänger främst med ettregelsystem som leder till att konkurrensneutralitetinte kan upprätthållas mellan olika vårdgivare.Skillnader i ersättningsregler och remissrätt,liksom underprissättning från offentliga vårdgivaressida, leder till konkurrensnackdelar för privataföretagshälsovårdscentraler. I regeringensproposition om företagshälsovård framläggs ingaförslag som är ägnade att skapa rättvisarekonkurrensvillkor för olika aktörer inomföretagshälsovården. I stället föreslås lagändringarsom riskerar att urholka företagshälsovårdenskompetens och försvåra etableringen för nyavårdgivare, sägs det i motionen. avvisarregeringens förslag om att en definition avbegreppet företagshälsovård införs iarbetsmiljölagen. En sådan definition riskerar attleda till begränsningar i företagshälsovårdensarbetssätt och kompetens, menar . Endefinition kan också komma att förhindra en kreativutveckling på området.Motionärerna anser vidare att sjukvård är ennödvändig kompetens som måste bibehållas inomföretagshälsovården. En sådan renodling avföretagshälsovården som regeringen föreslår innebären omedelbar försämring för många arbetstagare.Förslaget kommer också att utarmaföretagshälsovården eftersom den kommer att blimindre intressant för kompetent medicinsk personal.Renodlingen är också olämplig ur samhällsekonomisksynvinkel. Den företagshälsovårdsbaserade sjukvårdenär enligt bedömning ofta betydligt merkostnadseffektiv än den offentliga primärvården.Motionärerna avvisar också regeringens förslag tilländring i lagen om läkarvårdsersättning och lagen omersättning för sjukgymnastik. Det finns enligtModeraterna inga skäl att begränsa möjligheterna förföretagshälsovården att bedriva kompletterandesjukvårdsverksamhet med offentlig finansiering. Dekonkurrensproblem som regeringen avser att elimineramed ändringsförslagen har uppkommit till följd avatt den s.k. fria etableringsrätten togs bort.Moderaterna förordar att etableringsfrihetenåterinförs.Kristdemokraterna framför i sin kommittémotion A14kritik mot propositionen för brister i tydlighet iförslagen och i analyser av förslagens konsekvenser.Motionärerna begär att ger regeringen tillkänna att det föreligger ett behov av en nybearbetning av propositionen och de förslag somlämnas där.Propositionens uppgivna syfte att förtydligaarbetsgivarens ansvar att tillhandahållaföretagshälsovård samt att renodlaföretagshälsovårdens uppgifter och att tydliggörasamverkan mellan företagshälsovården och denoffentligt finansierade sjukvården har inteuppfyllts. Propositionen är svårtolkad ochsvåröverskådlig anser . Denunderliggande intentionen i propositionen är attföretagshälsovården skall få en större utbredning påarbetsmarknaden. Det är dock svårt att med ledningav propositionen urskilja om förslagen som lämnasdär kommer att leda till några förändringar i detavseendet. Ett ordentligt analysunderlag saknas ifrågan och det saknas uppgifter om vem som skallsvara för en eventuell utbyggnad avföretagshälsovården. Motionärerna är vidare av denuppfattningen att regeringens förslag riskerar attförsvåra möjligheterna för sjukgymnaster och läkareatt etablera sig med vårdavgift. De föreslagnaändringarna i lagen om läkarvårdsersättning ochlagen om ersättning för sjukgymnastik kan medföraatt samhället går miste om ett antal läkare ochsjukgymnaster som arbetar medföretagshälsovården befaras det i motionen.I fyra enskilda motioner från socialdemokrater,väckta under den allmänna motionstiden, framförssynpunkter på behovet av lagstiftning omföretagshälsovård. m.fl. (s)anser i motion A235 att det är nödvändigt att i lagföreskriva en viss nivå på företagshälsovården iföretag. Motionärerna anser därför att det finns ettbehov av lagstiftning på området. Liknandetankegångar framförs i motionerna A236 av TomasEneroth m.fl. (s), A242 av ochLena (båda s), och A247 av (båda s).Utskottets ställningstagandeTill skillnad från ansluter sigutskottet till de övergripande tankegångar omföretagshälsovården som framförs i propositionen.Detta innebär att utskottet delar regeringensuppfattning att det finns ett behov av attförtydliga företagshälsovårdens roll i detförebyggande arbetsmiljöarbetet liksom iarbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamheten.Utskottet stöder också uppfattningen attverksamheten inom företagshälsovården bör renodlasän mer än vad som har skett i riktning motett ökat inslag av förebyggande arbetsmiljöarbeteoch ett minskat inslag av sjukvård. Enligt utskottetär de föreslagna ändringarna i arbetsmiljölagen,lagen om läkarvårdsersättning och lagen omersättning för sjukgymnastik väl avvägda för attuppnå dessa syften. Utskottet anser alltså inte attpropositionen bör avslås.Utskottet delar inte heller Kristdemokraternasuppfattning i motion A14 att propositionen skullevara så otydlig och ofullständig att den inte skullekunna ligga till grund för riksdagensställningstagande. Någon ytterligare bearbetning avförslagen behövs enligt utskottets mening inte.De synpunkter som framförs i motionerna A235 (s),A236 (s), A242 (s) och A247 (s) får anses varatillgodosedda med de ändringar som föreslås iarbetsmiljölagen.Sammanfattningsvis innebär det anförda attutskottet avstyrker dels Moderaternasavslagsyrkanden i motion A12 yrkandena 1-3, delsKristdemokraternas förslag om ytterligarebearbetning i motion A14, dels också de nyssnämndamotionerna A235, A236, A242 och A247.Utskottet återkommer i det följande till de närmaredetaljerna i lagförslagen under respektivedelrubrik.2.3 Arbetsgivarens skyldighet att anordnaföretagshälsovårdPropositionenEnligt regeringens uppfattning bör arbetsgivarensskyldigheter att anordna företagshälsovårdförtydligas och samordnas med regleringen avarbetsgivarens ansvar för internkontroll samtarbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet.Detta innebär att arbetsgivarens ansvar att anordnaföretagshälsovård bör omfatta samtliga arbetsplatserdär det enligt bestämmelserna om internkontroll samtarbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet kananses nödvändigt. Regeringen föreslår också att endefinition av begreppet företagshälsovård införs iarbetsmiljölagen.Skyldigheten att svara för företagshälsovårdregleras enligt förslaget i en ny paragraf, 3 kap. 2b § första stycket, enligt vilken arbetsgivarenskall svara för att den företagshälsovård somarbetsförhållandena kräver finns att tillgå. Enligtden nuvarande regleringen i 3 kap. 2 § andra stycketskall arbetsgivaren om arbetsförhållandena påkallardet föranstalta om företagshälsovård i denomfattning verksamheten kräver. Den nya bestämmelsensyftar till att arbetsgivaren skall beaktaeventuella behov av att anlita extern kompetens,dels för att komma till rätta med brister iarbetsmiljön, dels för att kunna uppfyllaarbetsmiljölagens krav i övrigt.Arbetsplatsers olika karaktär innebär att behovetav insatser från företagshälsovården är skiftande.Regeringen anser därför att den framtida utbyggnadenav företagshälsovården är en angelägenhet främst förarbetsmarknadens parter och att det i första handbör ske genom avtal och överenskommelser mellan dem.Den föreslagna ändringen vad gäller arbetsgivarensskyldighet innebär, framhåller regeringen, ettförtydligande av de minimikrav som gällerbeträffande företagshälsovårdens innehåll.Den föreslagna definitionen förs in i nämndaparagraf andra stycket enligt följande. "Medföretagshälsovård avses en oberoende expertresursinom områdena arbetsmiljö och rehabilitering.Företagshälsovården skall särskilt arbeta för attförebygga och undanröja hälsorisker på arbetsplatsersamt ha kompetens att identifiera och beskrivasambanden mellan arbetsmiljö, organisation,produktivitet och hälsa.