bet · GN01TU8 · 2000-03-28 00:00:00 — Ökad konkurrens på mobiltelemarknaden I betänkandet behandlar utskottet den proposition om ökad konkurrens påmobiltelemarknaden som lagts fram av regeringen (prop. 1999/2000:57). Ipropositionen föreslås en ändring i telelagen som innebär att nätkapacitet förmobil kommunikation på begäran skall upplåtas till företag som saknar egnanät. Marknadsmässiga villkor skall gälla för upplåtelsen. Skyldigheten attupplåta nätkapacitet gäller endast i den mån det finns tillgänglig kapacitet.Utskottet behandlar också fem motioner som väckts med anledning av pro-positionen samt en motion som väcktes under allmänna motionstiden hösten1999.Utskottet föreslår att bifaller regeringens förslag, dock med änd-ring av tidpunkten för ikraftträdande till . Vidare föreslårutskottet att , med bifall till en av motionerna, begär att regeringenskall överväga frågan om tillsynsmyndighetens roll och återkomma till riks-dagen med ett förslag till ändring av telelagen som ger tillsynsmyndighetenen starkare roll i enlighet med motionärernas önskemål. Övriga motioner börenligt utskottets mening avslås av riksdagen.Till betänkandet har fogats fyra reservationer och ett särskilt yttrande. Regeringen () föreslår i proposition 1999/2000:57Ökad konkurrens på mobilmarknaden att antar regeringens förslagtill lag om ändring i telelagen (1993:597). Lagförslaget är fogat som bilaga 1till betänkandet. Motioner med anledning av propositionen1999/2000:T6 av och Skånberg (kd) vari yrkas1. att avvisar regeringens förslag till ändring av telelagen(1993:597),2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om alternativa åtgärder för att stärka konkurrensen inom mobiltelefo-nin i Sverige.1999/2000:T7 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bedömning av tillgänglig kapacitet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att marknadsmässiga villkor inte bör omfatta framtida investe-ringar,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fortsatt utbyggnad av infrastrukturen.1999/2000:T8 av m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändring i telela-gen.1999/2000:T9 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att avslår regeringens proposition 1999/2000:57,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att retroaktiviteten i förslaget inte kan accepteras,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i första hand bör metoder såsom indirekt anslutning, nummer-portabilitet och tidsbegränsning nationell roaming prövas för att öka konkur-rensen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att konkurrensfrågorna bör beaktas i samband med att villkorenför Telias privatisering utformas,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om auktionering av UTMS-tillstånden.1999/2000:T10 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen avslår proposition 1999/2000:57.Motion från den allmänna motionstiden /2000:T709 av m.fl. (mp) vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag till ändring i telelagen i enlighet med vad imotionen anförts.1 InledningI detta betänkande behandlar utskottet regeringens förslag till åtgärder förökad konkurrens på mobiltelefonmarknaden (prop. 1999/2000:57) tillsam-mans med sex motioner. Fem av motionerna har väckts med anledning avpropositionen medan en härrör från den allmänna motionstiden hösten 1999.Som ett led i sin beredning har utskottet inhämtatyttrande från näringsutskottet. Yttrandet(1999/2000:NU2y) fogas till detta betänkande sombilaga 2. Trafik- och näringsutskotten har ocksågemensamt anordnat en offentlig utfrågning, vilkenhölls . Vid utfrågningenmedverkade företrädare för två statliga myndigheter- och -och fyra av de berörda företagen, nämligen , , ochMCI WorldCom AB.2 Sammanfattning av propositionen2.1 Förslaget i korthetI propositionen föreslås en ändring i telelagen som innebär att nätkapacitetför mobil kommunikation på begäran skall upplåtas till företag som saknaregna nät. Marknadsmässiga villkor skall gälla för upplåtelsen. Skyldighetenatt upplåta nätkapacitet gäller endast i den mån det finns tillgängligkapacitet.2.2 Ärendets beredningPropositionen är föranledd av en skrivelse från (). PTS föreslog där vissa ändringar i telelagen (1993:597).Myndigheten kompletterade sitt förslag i en skrivelse . Skri-velserna har remissbehandlats.I augusti 1999 uppdrog regeringen åt PTS att utreda vissa ytterligare frågori anslutning till myndighetens tidigare förslag. Vidare uppdrog regeringen vid att utreda frågan omvilka effekter förslaget kan få för teleföretagens vilja att investera i nytelein-frastruktur. Båda uppdragen redovisades till regeringen i början av oktober1999. Skriftliga synpunkter på rapporterna kom in från en del remissinstan-ser. Rapporterna behandlades också vid ett remissmöte i Näringsdeparte-mentet den 25 oktober 1999.I en skrivelse har PTS lagt fram förslag till ytterligareändringar i telelagen. Denna skrivelse bereds i Regerings-kansliet och tas inte upp i propositionen.En av de lagändringar som PTS hade föreslagit förelades riksda-gen i budgetpropositionen för (prop. 1999/2000:1, utg. omr. Detgällde möjligheten för tillsynsmyndigheten att genom tillståndsvillkor åläggatillståndshavare krav på att verksamheten skall ha viss tillgänglighet och kravpå att bedriva verksamheten så att ett effektivt frekvensutnyttjande främjas.Riksdagen har antagit lagen. I den nu framlagda propositionen tar regeringenupp PTS övriga förslag i skrivelsen den 2 mars 1999.Lagrådets synpunkter har inhämtats. Regeringen har i allt väsentligt följtLagrådets förslag.2.3 Motiven till regeringens förslagMarknaden och företagsstrukturenI sin beskrivning av behovet av konkurrensfrämjande åtgärder pekar rege-ringen bl.a. på att betydelsen av mobil kommunikation ökar sombristen på frekvensutrymme innebär oligopol på mobiltelemarknaden.Marknaden för mobiltelefoni skiljer sig på ett avgörande sätt från den öv-riga telemarknaden. Det frekvensutrymme som finns tillgängligt är begränsatvilket medför att endast ett litet antal nätoperatörer kan få tillfälle attbyggaoch driva mobiltelenät. Företagen är vertikalt integrerade vilket innebär attdet i princip endast är de operatörer som äger näten som har möjlighet atterbjuda mobila teletjänster.I finns endast tre mobilteleoperatörer. Renatjänsteleverantörer har, med några få undantag, haft svårt att få till ståndavtal om att få köpa nätkapacitet från operatörerna. Den begränsning avantalet operatörer som finns på nätmarknaden på grund av bristen på fre-kvensutrymme överförs således till tjänstemarknaden. I praktiken begränsaskonsumenternas valfrihet till det utbud som de tre nätoperatörerna väljer atterbjuda.Den s.k. konvergensen - sammansmältningen mellan fast och mobil tele-foni - är en trend som innebär att det blir allt viktigare för aktörerna påtele-marknaden att kunna erbjuda integrerade tjänster. Även denna utvecklings-trend riskerar enligt regeringen att hämmas om inte olika typer av operatörerhar möjlighet att konkurrera på lika villkor.Regeringen gör bedömningen att utvecklingen på tjänstemarknaden häm-mas av den struktur som råder. Bortsett från bristen på frekvenser finns detinget som säger att denna tjänstemarknad inte skulle kunna utvecklas till enmycket dynamisk marknad där nya innovativa tjänster skapas och den eko-nomiska tillväxten främjas. Regeringen anser också att den nuvarande situa-tionen - där konkurrensen inte fungerar tillfredsställande och frekvensbristengör att tjänsteutbudet i praktiken begränsas till tre operatörers utbud - riske-rar att förvärras i takt med att marknaden för mobil kommunikation ökar iomfattning och betydelse.Konkurrensen som medelDet övergripande målet för den svenska telepolitiken är att enskilda ochmyndigheter skall ha tillgång till effektiva telekommunikationer. att telekommunikationerna skall vara öppna och flexibla samt främjamångfald och valfrihet för användarna. Konkurrens utgör ett viktigt medelför att uppfylla de telepolitiska målen. Dess roll är dels att bidra tillmångfaldoch valfrihet för användaren, dels att skapa kostnadseffektivitet i teletjäns-terna.Regeringens utgångspunkt är att utvecklingen på telemarknaden i första handskall vara marknadsledd. Regelverket syftar till att skapa goda och konkur-rensneutrala förutsättningar för olika aktörer på området. Regleringen skallvara enkel och tydlig utan att styra alltför mycket i detalj. Statliga ingreppbör främst ske då marknaden inte fungerar och då det finns en risk att detelepolitiska målen inte uppfylls.Regeringens principiella inställning är att telemarknaden i huvudsak skallregleras genom generell lagstiftning. Den telespecifika regleringen bör därförhållas på ett minimum. Emellertid tar det innan en tidigare mono-polmarknad övergått till en väl fungerande konkurrensmarknad. Under dennaperiod är det nödvändigt med en särskild sektorsreglering, i vissa fall bestå-ende av tämligen kraftfulla ingrepp, för att bryta konkurrenshämmande bete-enden hos marknadsaktörerna.Konkurrensen behöver främjasKonkurrensen fungerar inte tillfredsställande. De priserbjudanden detre aktiva operatörerna har - i synnerhet på privatmarknaden - är tämligenlika och förefaller inte ha ändrats nämnvärt över tiden. Vidare har tjänstele-verantörer haft svårt att få tillgång till nätkapacitet genom att slutaavtal med nätoperatörerna på frivillig basis. Den osäkerhet kring vilkenmarknad som finns tillgänglig för avsättning av tjänsterna kan hämma in-vesteringarna i dessa företag. Svårigheten att få tillgång till nätkapacitetinnebär också att integrationen av fast och mobil telefoni försvåras.I propositionen diskuterar regeringen flera alternativa metoder att främjakonkurrensen (nummerportabilitet, indirekt anslutning, nationell roamingm.m.). Ingen av dessa metoder kan dock lösa det problem som beskrivitsovan. De utgör därför inga fullvärdiga alternativ utan bör snarare ses somkomplement till det nu aktuella förslaget.Tidsaspekterna nämns också i sammanhanget. Att genomföra, utvärderaoch analysera effekterna av alternativa åtgärder, så som har föreslagits avvissa remissinstanser, skulle enligt regeringen ta . Regeringen fram-håller betydelsen av att agera snabbt för att förhindra att konkurrensbegräns-ningar permanentas och förvärras. Regeringen anser det också angeläget attflera åtgärder för att främja konkurrensen vidtas parallellt.2.4 Förslagets innebördEn skyldighet att upplåta nätkapacitet införs för nätoperatörernaI telelagen införs en skyldighet för tillståndshavare som innehar ett telenätför mobila teletjänster att upplåta kapacitet i nätet. All den kapacitet somnätoperatören använder i sin verksamhet skall betraktas som nätkapacitet.Nätkapacitet är överföringskapacitet mellan nätanslutningspunkter, oavsettom det gäller nätanslutningspunkter i det fasta eller det mobila telenätet.Begreppet nätkapacitet är definierat i telelagen. Någon ändring i denna defi-nition föreslås inte. Vad som mer precist skall tillhandahållas kommer enligtregeringen i första hand att avgöras i förhandlingar mellan parterna. I vissafall kan det vara svårt att bedöma vad som är kapacitet i nätet och vad som ären tjänst i nätet - det kan finnas tjänster som är integrerade i nätet. Sådanagränsdragningsfrågor bör enligt regeringen kunna lösa i avtal mellan parternaoch ytterst genom rättstillämpningen.Den funktion som benämns roaming omfattas inte av regeringens förslag. (Roaming innebär att två nätoperatörer avtalar om att respektive operatörskunder skall kunna nyttja den andre operatörens nät när det egna nätet inte ärtillräckligt. )Det finns enligt regeringen inget entydigt svar på frågan vilka nätelementeller andra funktioner som kommer att handhas av vem. Även SIM-kortenkan vara antingen i tjänsteoperatörens eget namn, där olika nät kan kombine-ras, eller knutna till ett specifikt nät.Samma krav ställs på alla nätoperatörerSamtliga tillståndshavare som agerar på NMT-, GSM- eller den kommandeUMTS-marknaden skall omfattas av skyldigheten att upplåta nätkapacitet.I finns det tre mobiloperatörer som är ungefär jämbördigavad gäller inflytande på marknaden, även om de har något olika marknads-andelar. Regeringen anser det rimligt att ställa samma krav på samtliganätoperatörer. Det är tills vidare endast som har "ett bety-dande inflytande" på mobiltelemarknaden i den meningen att dess marknads-andel överstiger . Det är dock ovisst om denna operatör också kan ansesha en "dominerande ställning" i konkurrensrättslig mening. (Med "domine-rande ställning" avses enligt att ett företag har så stark ekono-misk ställning att det har möjlighet att hindra effektiv konkurrens på sinmarknad. )Rätten att få tillträde till nätkapacitet gäller inte andra nätoperatörerAlla teleoperatörer utom andra tillståndshavare som innehar telenät för mo-bila teletjänster har rätt att få tillträde till tillgänglig kapacitet i demobilatelenäten. Nätkapaciteten skall användas för att tillhandahålla mobila tele-tjänster inom ett allmänt tillgängligt telenät.Regeringens syfte med förslaget är inte att aktörer skall kunna få tillgångtill nätkapacitet och sedan använda denna för intern verksamhet som intekommer en bredare krets användare till del. Upplåtelse av nätkapacitet skalläven kunna ske till återförsäljare. Syftet måste dock vara att nätkapaciteten islutskedet skall användas för att tillhandahålla mobila teletjänster tillallmän-heten.Endast ledig kapacitet behöver upplåtasEn nätägare har skyldighet att upplåta nätkapacitet bara i den mån det finnstillgänglig kapacitet i nätet och om det kan ske utan att nätet eller dess an-vändare skadas eller att nätets drift störs. Om det inte finns tillgänglig kapa-citet för alla som begär det är det tillståndshavaren (nätägaren) som avgörvems eller vilkas begäran som skall tillgodoses.Regeringens syfte med förslaget är inte att nätoperatörerna skall avhändasig sådan nätkapacitet som de behöver för sin egen verksamhet. Det är ocksåangeläget att genomförandet av förslaget inte får till effekt att benägenhetenatt investera i all televerksamhet hämmas. Det är vidare angeläget att telenä-tets driftssäkerhet inte äventyras.Någon möjlighet att begära en viss dimensionering av nätet ingår inte i re-geringsförslaget. Regeringen anser inte att det är lämpligt att införa en sådandimensioneringsskyldighet. Däremot kan parterna givetvis avtala om enutbyggnad och vilka villkor som därvid skall gälla.Nätverksamheten skall särredovisasNätverksamheten skall särredovisas vad gäller kostnader och intäkter. Rege-ringen bedömer att det är tillräckligt att kräva sådan särredovisning ochavvisar därmed ett förslag från om strukturell se-paration mellan nätoperatörer och tjänsteleverantörer. (En strukturell separa-tion skulle innebära att tillstånd att tillhandahålla nätkapacitet som tar i an-språk frekvensutrymme inte skulle ges till företag som tillhandahåller tele-tjänster. )Priser och övriga villkor skall bestämmas på marknadsmässig grundVillkoren för upplåtelse av nätkapacitet skall bestämmas på marknadsmässiggrund. Så långt möjligt bör avtal om tillgång till nätkapacitet ingås utaningripande av tillsynsmyndigheten.Skälet till att regeringen föreslår marknadsmässiga villkor och inte kost-nadsbaserade är att regeringen anser det vitalt att inte viljan att investera inya nät och tjänster hämmas.Marknadsmässiga villkor innebär enligt regeringen att en skälig avkastningpå gjorda och framtida investeringar beaktas. Begreppet marknadsmässigavillkor är inte nytt utan finns även i 32 § telelagen beträffande visssamtrafik.Villkoren skall vara konkurrensneutrala och icke-diskriminerandeAlla som efterfrågar nätkapacitet under likartade förhållanden skall erbjudasjämförbara priser och villkor. En nätoperatör som upplåter nätkapacitet tillflera företag måste därför tillämpa villkor som är icke-diskriminerande iförhållande till vad denne tillämpar för sin egen verksamhet och, om upplå-telse sker till flera, konkurrensneutrala i förhållandet mellan dessa. Eventu-ella skillnader i priser och villkor som erbjuds olika marknadsaktörer måstekunna motiveras på objektiva grunder.Tillsynsmyndigheten får inte befogenhet att avgöra tvisterTillsynsmyndighetens befogenhet att i vissa frågor på ansökan av en partbesluta vad som skall gälla mellan parterna skall inte omfatta tvister omvillkor om upplåtelse av nätkapacitet enligt 23 a § telelagen.Regeringens förslag skiljer sig på denna punkt från det ursprungliga för-slaget från , främst till följd av synpunkter som fram-förts av Lagrådet. PTS föreslog att myndigheten skulle ha samma befogenhetatt avgöra tvister när det gäller upplåtelse av mobil nätkapacitet som när detgäller samtrafikvillkor. I regeringsförslaget har PTS en roll som medlare.Eventuella tvister skall föras till allmän domstol.Tillstånd att tillhandahålla nätkapacitet skall kunna tidsbegränsasI telelagen införs en möjlighet att begränsa giltighetstiden för tillstånd atttillhandahålla nätkapacitet för mobila teletjänster.För närvarande gäller att tillstånd enligt 11 § telelagen skall gälla tillsvida-re. Tillstånd att tillhandahålla mobila teletjänster får dock tidsbegränsas. Ilagen har den vertikala integrationen i allmänhet tagits för given, vilket fram-går av formuleringarna i 11 och 14 §§. Den av regeringen föreslagna änd-ringen innebär att tidsbegränsade tillstånd även kan utfärdas för nätkapacitetför tillhandahållande av mobila teletjänster.En tidsgräns för tillstånden är motiverad av att man vill kunna utnyttja ra-diofrekvensspektrum så effektivt som möjligt. Det måste då finnas en möj-lighet att efter ett visst antal år se till att befintliga system görs merspekt-rumeffektiva eller ändra användningen av ett frekvensutrymme så att nya ochmer effektiva system kan beredas plats.Övriga frågorTillsynsmyndighetens möjlighet att meddela tillståndsvillkor om skyldighetatt tillhandahålla nätkapacitet omfattar enligt telelagens nuvarande lydelsealla former av nätkapacitet, såväl fast som mobil. Men eftersom upplåtelse avmobil nätkapacitet regleras särskilt i 23 a § bör sådana villkor bara omfattaannan nätkapacitet än kapacitet för mobila teletjänster. Detta innebär att 15 §telelagen anpassas till den nya 23 a §.Vidare införs en bestämmelse i telelagen som syftartill att i förhållande till konkurrenslagen förhindradubbla sanktioner. 3 Telepolitisk bakgrundTelepolitiken och telelagenDen grundläggande telepolitiken beslutades av 1993 i sambandmed beslut om en telelag och en förändrad verksamhetsform för (bet. 1992/93:TU30). Genom telelagen (1993:597) fick mycket tidigten av världens mest avreglerade marknader. Telelagen har syftet att ge statenförutsättningar att på en öppen telemarknad styra och kontrollera verksam-heten så att de telepolitiska målen kan uppfyllas.De telepolitiska målen framgår av telelagens 2 § som uttrycker lagens syften:"att enskilda och myndigheter skall få tillgång till effektiva telekommunika-tioner till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad. Häri ligger bl.a. attvar och en skall få möjlighet att från sin stadigvarande bostad eller sitt fastverksamhetsställe utnyttja telefonitjänst till ett rimligt pris inom ett allmäntillgängligt telenät, att alla skall få tillgång till teletjänster på likvärdigkor, samt att telekommunikationer skall vara uthålliga och tillgängliga underkriser och krig." Målen fastställdes av 1997 i samband med enöversyn av telelagen (prop. 1996/97:61, bet. 1996/97:TU5, rskr. 1996/97:201).Telelagen innehåller bl.a. bestämmelser om tillståndsplikt, tillståndspröv-ning, tillståndsvillkor, taxor, samtrafik, nummerplanering och tillsyn. Trekategorier tjänster är tillståndspliktiga under förutsättning att verksamhetenhar en omfattning som är betydande och tillhandahålls inom ett allmänttillgängligt telenät. Dessa tjänster är telefonitjänst, mobil teletjänst samt fteleförbindelser. Ett tillstånd får förenas med villkor. Den typ av villkor somfår ställas är , som följd av ett EG-direktiv, explicit angivna i lagen.Post- och () prövar frågor om tillstånd.Lagstiftningen om telekommunikationer är i hög grad harmoniseradinom Europeiska unionen. Som en del i arbetet med att skapa en gemensamoch öppen inre marknad har direktiv antagits som inneburit att telemarkna-den avreglerats i de flesta länder fr.o.m. . Det finns ocksåEG-direktiv för t.ex. villkor för samtrafik, hyrda förbindelser och tillhanda-hållande av telefoni. Villkor för tillgång till kapacitet i telenäten ligger ininom det harmoniserade området. Diskussioner om huruvida regler för till-gång till kapacitet i telenäten bör vara harmoniserade förekommer dock inomramen för den översyn av teledirektiven som pågår.Det aktuella regleringsarbetet inom EUInom EU pågår en s.k. kommunikationsöversyn som skall utmynna i förslagtill nya EG-direktiv senare detta år. Efter beredning och beslut i rådet skalldet nya direktivet införlivas i medlemsländernas nationella lagstiftning.Tidsramen för införlivandet av ett nytt direktiv är vanligen två år.Beredningsarbetet inom EU påbörjades och har under senare tidresulterat i ett meddelande från Europeiska kommissionen, Mot ett nytt re-gelverk för infrastruktur för elektronisk kommunikation och tillhörandetjänster - kommunikationsöversyn, KOM (1999) 539. Medlemslän-dernas regeringar inbjöds att yttra sig över detta dokument.Den yttrande, daterat , visar bl.a.vilken allmän inriktning av de kommande EU-regleringarna som föreslagitsav kommissionen respektive som förespråkas av regeringen.I yttrandet framhåller regeringen att subsidiaritet och proportionalitet är tvåväsentliga utgångspunkter vad gäller utformningen av det framtida regelver-ket. Det betyder att åtgärder inte skall vidtas på gemenskapsnivå om de likaväl eller bättre kan vidtas på medlemsstatsnivå och att det regelverk somutformas bör stå i proportion till de problem regleringen är tänkt att åtgärda.Det är också angeläget att arbeta för att regelverket är öppet, förutsebart ochobjektivt.Sverige stödjer kommissionens inriktning att man i det nya regelverketskall skilja mellan dels reglering av infrastruktur och tillhörande tjänster, dreglering av innehåll. Vidare stöds inriktningen mot en horisontell regleringav olika typer av infrastruktur för elektronisk kommunikation. För att intehämma vare sig den tekniska eller den marknadsmässiga utvecklingen är detrimligt att utveckla regelverk som inte gör åtskillnad mellan olika typer avkommunikationsinfrastrukturer.Det nya regelverket skall inte täcka tjänster som tillhandahålls över nät,exempelvis radio- och TV-sändningar.Vidare stödjer den generella ansatsen att övergå från sektorsspeci-fik reglering till generell reglering såsom allmän konkurrenslagstiftning ochkonsumentlagstiftning. Det är därvid av största vikt att ta bort reglering somhar spelat ut sin roll.Kommissionen har föreslagit fem principer som skall vara vägledande förden kommande regleringen. Dessa principer - som den svenska regeringenhar ställt sig bakom - innebär bl.a. att regleringen bör bygga på politisktfastställda mål, att den bör ha karaktären av minimireglering, att den skallpräglas av rättssäkerhet, att regelverket måste vara tekniskt neutralt och attregleringen bör upprätthållas så nära den reglerade verksamheten som möj-ligt.Det finns enligt regeringens yttrande flera oklarheter i kommissionens för-slag, bl.a. när det gäller innebörden av tillsynsmyndighetens befogenheter.Vad gäller mobiltelefoni föreslår kommissionen att val av operatör - meninte förhandsval - skall bli tillgängligt för mobilanvändare genom att före-skriva skyldigheter för mobilaktörer med betydande marknadsinflytande.Den anser att skyldigheten för mobilaktörer bör utformassom en minimireglering med möjlighet för enskilda medlemsläder att skärpaskyldigheten.Vidare föreslår kommissionen att administrativ prissättning och utauktione-ring av radiospektrum kan vara ett sätt att se till att radiospektrum användseffektivt.