bet · GN01KU17 · 2000-03-07 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet nio motioner frånde allmänna motionstiderna 1998 och 1999 som bl.a.gäller frågor om sekretess vid samarbete mellanmyndigheter och sekretess för att skydda uppgifterom t.ex. poliser i offentliga register. Utskottetavstyrker samtliga motioner. 1998/99:K216 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet att ånyo övervägahur meddelarskyddet kan utformas så att det blir ettännu starkare stöd för den demokratiska utvecklingeni Sverige.1998/99:K264 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om en lag somreglerar utlämnandet av patientdata från sjukvårdentill annan myndighet i enlighet med vad som anförtsi motionen.1998/99:K311 av () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om utformningen avsekretessen i myndigheternas verksamhet för attförebygga, uppdaga, utreda och beivra brott.1998/99:Ju901 av () vari yrkas6. att hos regeringen begär en översyn avrelevant lagstiftning som påverkar skolans, polisensoch möjligheter att samarbeta,inklusive de hinder som sekretesslagen utgör ienlighet med vad som anförts i motionen.1998/99:Ju904 av m.fl. (m) vari yrkas9. att beslutar om ändring isekretesslagen i enlighet med vad som anförts imotionen.1998/99:Ju917 av m.fl. (m) vari yrkas6. att beslutar om ändring isekretesslagen i enlighet med vad som anförts imotionen.1999/2000:K311 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att skydda personuppgifterom poliser i offentliga register.1999/2000:K336 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om sådanändring i sekretesslagen att ett rakt skaderekvisiti sekretessen till förmån för enskilda i detallmännas brottsförebyggande och brottsbeivrandeverksamhet återinförs.1999/2000:Ju906 av m.fl. (m) vari yrkas6. att beslutar om ändring isekretesslagen i enlighet med vad som anförts imotionen. Sekretessen i brottsförebyggande ochbrottsbeivrande verksamhetMotionernaI motion 1998/99:K311 av ()hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omutformningen av sekretessen i myndigheternasverksamhet för att förebygga, uppdaga, utreda ochbeivra brott. I proposition 1997/98:97 Polisensregister föreslog regeringen att 9 kap. 17 §sekretesslagen skulle ändras så att sekretess skallgälla för uppgift om enskilds personliga ochekonomiska förhållanden, om det inte står klart attuppgiften kan röjas utan att den enskilde ellernågon honom närstående lider men - ett omväntskaderekvisit. har beslutat i enlighet medregeringens förslag. I den praktiskarättstillämpningen har det enligt motionärenuppmärksammats att ändringen i 9 kap. 17 § fårmycket långtgående konsekvenser. Det omvändaskaderekvisitet innebär att det råder presumtion försekretess. Det medför att den brottsutredande ochbrottsbeivrande verksamheten kommer att bedrivas ien närmast total slutenhet, med mycket begränsademöjligheter till insyn för allmänheten och medierna.En målsägande kommer inte att få störreinsyn i en utredning än envar vilket enligtmotionären är oacceptabelt urrättssäkerhetssynpunkt. Ändringen medför enligtmotionären också att samarbete mellan myndigheter ibrottsutredningar försvåras - ett samarbete somannars framhålls som helt nödvändigt för att få hejdpå brottsutvecklingen. som man inför enslutenhet i den brottsutredande verksamhetenavskaffas genom det skade- och menrekvisit sominförs i 9 kap. 17 § allt sekretesskydd förjuridiska personer, eftersom dessa inte anses kunnalida men utan bara skada. En utredning bör enligtmotionären tillsättas för att bereda frågan ochanalysera vilka konsekvenser en ny lagstiftning påområdet får för fysiska och juridiska personerssekretesskydd, för möjligheten till öppenhet ochinsyn i den brottsutredande verksamheten och för delegala förutsättningarna för samarbete mellan olikamyndigheter i den brottsutredande ochbrottsbeivrande verksamheten.I motion 1999/2000:K336 av () begärsatt hos regeringen begär förslag om sådanändring i sekretesslagen att ett rakt skaderekvisiti sekretessen till förmån för enskilda i detallmännas brottsförebyggande och brottsbeivrandeverksamhet återinförs. har i samband medbehandlingen av proposition 1997/98:97 Polisensregister beslutat om en sådan ändring avsekretesslagen att sekretess med ett omväntskaderekvisit skall gälla till förmån för denenskilde för uppgifter i det allmännasbrottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhet.När lagändringen genomfördes diskuterades intebrottsoffrens försämrade ställning som följer avregleringen, inte heller diskuterades allmänhetensminskade insyn i polisens verksamhet. Brottsofferförvägras numera insyn i förundersökningar som inteleder till åtal och berövas således möjligheten attkontrollera att polisen verkligen utrett brottet. Denya reglerna innebär enligt motionären stora faror,särskilt när det gäller nedlagda förundersökningarom misstänkta brott begångna av poliser. Regeringenbör enligt motionären återkomma till medförslag som åter inför ett rakt skaderekvisit isekretessen till förmån för enskilda i det allmännasbrottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhet.BakgrundEnligt 9 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100) gällersekretess för uppgift om enskilds personliga ochekonomiska förhållanden bl.a. i utredning enligtbestämmelserna om förundersökning i brottmål (p. 1),i åklagarmyndighets, polismyndighets,skattemyndighets, Statens kriminaltekniskalaboratoriums, eller Kustbevakningensverksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga,utreda eller beivra brott (p. 4) om det inte stårklart att uppgiften kan röjas utan att den enskildeeller någon honom närstående lider skada eller men.I proposition 1997/98:97 Polisens register, föreslogregeringen att sekretessen till förmån för denenskilde för uppgifter i det allmännasbrottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhetskulle gälla med ett omvänt skaderekvisit.Sekretessen skulle således gälla om det inte stårklart att uppgiften kan röjas utan att den enskildeeller någon honom närstående lider men. Förslagetinnebar också att skada eller men ändrades till men.I propositionen (s. 70) skriver regeringen:Det kan ifrågasättas om det inte finns skäl attförstärka sekretesskyddet för uppgifter om denenskilde. Det har inte varit tillåtet attbehandla uppgifter i förundersökningar ellerunderrättelseverksamhet med hjälp av automatiskdatabehandling annat än med Datainspektionenstillstånd. Personuppgiftslagen innebär att polisenfår möjlighet till automatiserad handläggning avförundersökningar och andra utredningar. - - -Uppgifter som ingår i automatiserade behandlingarblir emellertid mer känsliga ur integritetssynpunktän motsvarande uppgifter som behandlas manuellt. Enlämplig ordning bör med hänsyn härtill vara attsamma skaderekvisit får gälla som beträffande deregister som förs till stöd förförundersökningsverksamhet. Det innebär attsekretessen till skydd för den enskildes personligaoch ekonomiska förhållanden i det allmännasbrottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhetskall gälla med ett omvänt skaderekvisit. Regeringendelar de synpunkter som framförts bl.a. avDatainspektionen och attnågon uppdelning av olika slags uppgifter inte börgöras. En fördel med en sådan lösning är också attsamma sekretesskydd kommer att gälla för uppgiftenoavsett om den finns i ett register eller ärrepresenterad på annat sätt. Detta gör attgränsdragningen mellan om uppgiften t.ex. ingår ikriminalunderrättelseregister eller i enautomatiserad behandling av uppgifter i en särskildundersökning i kriminalunderrättelseverksamhet intefår någon praktisk betydelse i sekretesshänseende.Justitieutskottet behandlade regeringens förslag ibetänkande 1997/98:JuU20. Justititieutskottettillstyrkte regeringens förslag såvitt avsåg fråganom "men". följde justitieutskottet.I betänkande 1998/99:KU4 tog konstitutionsutskottetmed anledning av en ändring i 9 kap. 17 §sekretesslagen även upp frågan om "skada eller men".Utskottet anför i betänkandet (s. 6):Enligt vad utskottet inhämtat frånJustitiedepartementet fick emellertid paragrafensförsta stycke en felaktig lydelse. Sekretessen skallgälla "om det inte står klart att uppgiften kanröjas utan att den enskilde eller någon honomnärstående lider skada eller men". Orden "skadaeller men" bör därför enligt utskottet läggas tillstycket.Riksdagen följde utskottet.Offentlighets- och sekretesskommitténRegeringen beslutade att enkommitté skulle tillkallas med uppgift att bl.a.göra en allmän översyn av sekretesslagen (dir.1998:32). När det gäller den allmänna översynen avsekretesslagen skall kommittén enligt direktivensärskilt överväga om det är möjligt att med enbibehållen grad av skydd för uppgifter förenklasekretessbestämmelserna genom att minska antaletfall av skilda skaderekvisit för uppgifter inom enoch samma verksamhet. Kommittén har stor frihet attta upp de ytterligare frågor som den finner behöverövervägas inom ramen för uppdraget.Utredningsarbetet skall vara avslutat senast den 1maj 2001.Utskottets bedömningEnligt den del av direktiven som gäller den allmännaöversynen av sekretesslagen skall särskilt överväga om det ärmöjligt att med bibehållen grad av skydd föruppgifter förenkla sekretessbestämmelserna genom attminska antalet fall av skilda skaderekvisit föruppgifter inom en och samma verksamhet. Kommitténsarbete skall vara avslutat senast den 1 maj 2001.Enligt utskottet bör de frågor som tas upp imotionerna lämpligast övervägas av kommittén.Utskottet avstyrker därför motionerna.Samarbete mellan myndigheterMotionernaI motion 1998/99:Ju917 (yrkande 6) och i motion1999/2000:Ju906 (yrkande 6) av m.fl.(m) samt i motion 1998/99:Ju904 (yrkande 9) av CarlBildt m.fl. (m) hemställs att beslutar omändring i sekretesslagen i enlighet med vad somanförts i motionerna.Moderata samlingspartiet har upprepade gångerpåtalat att större ansträngningar måste göras föratt minska ungdomsbrottsligheten och för att hindraatt unga människor fastnar i kriminalitet. Bl.a. harpartiet återkommande föreslagit en ändring isekretesslagen i syfte att underlätta samarbetetmellan berörda myndigheter. Enligt motionärerna haringenting mer hänt än att regeringen aviserat att enöversyn av sekretesslagen kommer att vara klar i maj2001. Regeringens agerande är enligt motionärernabesynnerligt eftersom det redan finns ett lagförslagsom innebär att uppgifter hos omungdomar och deras närstående skall kunna lämnastill polisen om det finns en påtaglig risk att denunge skulle begå brott och uppgifterna dessutomkunde antas bidra till att förhindra brott. Enligtmotionärerna är det hög tid att regeringen visar attden tar uppgiften att minska ungdomsbrottslighetenoch förhindra att unga människor fastnar ikriminalitet på allvar genom att sekretesslagensnarast ändras.I motion 1998/99:Ju901 av ()hemställs att hos regeringen begär enöversyn av relevant lagstiftning som påverkarskolans, polisens och möjligheteratt samarbeta, inklusive de hinder somsekretesslagen utgör i enlighet med vad som anförtsi motionen (yrkande 6). Det svenska rättsvårdandesystemets brister blir särskilt tydliga när man sertill brottsligheten bland unga människor.Reaktionerna måste vara tidiga och tydliga. Dels föratt förhindra att andra unga människor far illa avungdomsbrottslingars handlingar, dels för att det ärpå ett tidigt stadium som hjälp kan ges. Skolans,polisens och samarbete måste enligtmotionären ses över inklusive de hinder motsamverkan som sekretesslagen kan orsaka.I motion 1998/99:K264 av () begärsatt hos regeringen begär förslag om en lagsom reglerar utlämnandet av patientdata frånsjukvården till en annan myndighet i enlighet medvad som anförts i motionen. Inom sjukvården samlasutomordentligt känsliga uppgifter om enskildapersoner. Sekretesslagen förbjuder spridning avuppgifter om en patients hälsotillstånd, medicinskbehandling, uppgifter om privatliv som lämnats iförtroende etc. Det finns dock ett långtgåendeundantag. I 14 kap. sekretesslagen stadgas attsekretess inte hindrar att en myndighet fattarbeslut att överlämna sekretessbelagd informationtill annan myndighet, om detta tillåts i lag ellergenom av regeringen utfärdad förordning.Socialtjänstlagen stadgar dessutom att vissauppgifter av känslig natur inom sjukvården skallöverlämnas till , om uppgifterna berörbarn och ungdomar. Integritetsskyddet för patienterinom sjukvården kräver enligt motionärenbestämmelser om att beslut att lämna översekretessbelagda handlingar till en myndighet måstebygga på ett formellt myndighetsbeslut, och vidarefordras att patienten skall underrättas om beslutet.Patienten bör också ges en laglig möjlighet attöverklaga beslutet och upplysas om att han/hon på sig att överklaga detta tilllänsrätten. Inget utlämnande av sekretessbelagdinformation skall ske förrän beslutet vunnit lagakraft.BakgrundSekretess gäller enligt 7 kap. 1 § första stycketsekretesslagen inom hälso- och sjukvården föruppgift om enskilds hälsotillstånd eller andrapersonliga förhållanden, om det inte står klart attuppgiften kan röjas utan att den enskilde ellernågon honom närstående lider men. Sekretessen enligt1 § gäller enligt 3 § också i förhållande till denvård- eller behandlingsbehövande själv i fråga omuppgift om hans hälsotillstånd, om det med hänsyntill ändamålet med vården eller behandlingen är avsynnerlig vikt att uppgiften inte lämnas till honom.Gäller sekretess enligt sekretesslagen för uppgiftsom förekommer hos viss myndighet, får uppgiftenenligt 1 kap. 3 § inte röjas för annan myndighet iandra fall än som anges i sekretesslagen eller iförordning till vilken sekretesslagen hänvisar. Vadsom sägs om myndighet samt i särskilda bestämmelserom överföring av sekretess mellan myndigheter gällerockså i förhållandet mellan olika verksamhetsgrenarinom samma myndighet när de är att betrakta somsjälvständiga i förhållande till varandra. Av 1 kap.5 § framgår emellertid att sekretessen inte hindraratt en uppgift lämnas ut, om det är nödvändigt föratt den utlämnande myndigheten skall kunna fullgörasin verksamhet. Bestämmelsen skall tillämpasrestriktivt och kan inte åberopas för att hjälpa enannan myndighet att fullgöra sin verksamhet (prop.1979/80:2 del A s. 465 och 494).Enligt 14 kap. 1 § sekretesslagen hindrar intesekretess att uppgift lämnas till annan myndighet omuppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning.Bestämmelser om sådan uppgiftsskyldighet förmyndigheterna på vårdområdet finns i ett flertalförfattningar. Undantag gäller också enligt 14 kap.2 § för vissa angivna fall då uppgifter får lämnastrots sekretess. Härutöver får enligt 14 kap. 3 §sekretessbelagd uppgift lämnas till myndighet, omdet är uppenbart att intresset av att uppgiftenlämnas har företräde framför det intresse somsekretessen skall skydda. Detta gäller emellertidinte i fråga om sekretess enligt 7 kap. 1 §, dvs.området för hälso- och sjukvårdssekretess. Skälettill detta är att vården bygger på att den enskildeskall känna förtroende för dem som har hand omvården. En konsekvens är att samråd med andramyndigheter i princip inte skall ske utan denenskildes samtycke (jfr prop. 1981/82:186 s. 14 f.).Det finns, som angetts ovan, åtskilligaförfattningar som föreskriver att uppgifter skalllämnas från en hälso- och sjukvårdsmyndighet tillandra myndigheter. Sådana föreskrifter innebär attuppgifterna får lämnas utan hinder av sekretess. Somexempel kan nämnas lagen (1998:531) omyrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens områdeenligt vilken uppgift om huruvida någon vistas på ensjukvårdsinrättning skall lämnas ut, om uppgiften iett särskilt fall begärs av en domstol,åklagarmyndighet, polismyndighet,kronofogdemyndighet eller skattemyndighet. Uppgiftsom behövs för en rättsmedicinsk undersökning ellersom råd för vissa rättsliga,sociala och medicinska frågor behöver för sinverksamhet skall också lämnas ut. Även uppgift somVägverket behöver för prövning av någons lämplighetatt ha körkort eller traktorkort skall lämnas tillverket.När frågan om sekretess mellan myndigheterövervägdes i samband med sekretesslagens tillkomstanförde departementschefen sammanfattningsvis attsekretessen mellan myndigheter borde regleras på iprincip samma sätt som sekretessen i förhållandetill enskilda. Han förutsatte dock att frågan intefått sin slutliga lösning genom den nyasekretesslagen (prop. 1979/80:2, del A, s. 90-91).Efter sekretesslagens tillkomst har det skett storaförändringar när det gäller myndigheternasorganisation. Det gäller främst de förändringar somföljde efter det att den fria kommunalanämndorganisationen infördes . För närvarandepågår en försöksverksamhet med samtjänst vidmedborgarkontor, som innefattar samverkan mellanflera myndigheter. Den skall pågå till utgången avjuni 2002. Vidare kan nämnas den möjlighet sominfördes för kommuner ochlandsting att samverka i gemensamma nämnder.I promemoria Sekretess vidsamarbetet mot ungdomsbrott och ekobrott (Ju 1994:E)föreslogs bl.a. att det i 14 kap. 2 § sekretesslagen(SekrL) skulle införas ett nytt stycke, som innebaratt socialtjänstsekretessen inte hindrar attuppgifter om ungdomar och deras närstående lämnastill polisen i vissa fall. Sådana uppgifter skullefå lämnas, om det finns en påtaglig risk att denunge skall begå brott och uppgifterna dessutom kanantas bidra till att förhindra brott. Syftet med denföreslagna ändringen anges vara att underlättasocialtjänstens och polisens brottsförebyggandeinsatser när det gäller ungdomar.I promemorian anförs att kontakter som har tagits iärendet med Riksåklagaren, ochKriminalvårdsstyrelsen bekräftar att det förekommersamarbetsproblem mellan framför allt polisen ochsocialtjänsten och att de sekretessbestämmelser somär tillämpliga för de olika myndigheterna är en avanledningarna till detta. Det är framför alltpolisen som - i arbetet med ungdomar som är på vägin i kriminalitet - vill få uppgifter dels om denunges personliga förhållanden, dels om vilkaåtgärder har genomfört eller avseratt genomföra. Med dessa uppgifter som underlaganser polisen att man lättare skulle kunna förhindraatt en underårig fortsätter en utveckling motbrottslighet och missanpassning.Enligt promemorian synes det huvudsakliga skälettill de problem som påtalats vara den långtgåendesekretessen inom . Det omvändaskaderekvisitet som gäller på områdemedför att uppgifter om en enskilds personligaförhållanden inte kan lämnas ut utan dennessamtycke, om inte uppgifterna är helt harmlösa. Såsnart uppgifterna kan leda till ingripanden ellerandra åtgärder som den enskilde uppfattar somnegativa för honom föreligger hinder mot att lämnaut dem. I promemorian anförs vidare att detemellertid inte är uteslutet att lämna utsekretessbelagda uppgifter till andra myndigheter,eftersom vissa undantag finns. En föreskrift i enlag eller förordning att uppgifter skall lämnas annan myndighet gäller sålunda framförsekretessen (14 kap. 1 § SekrL). När det gälleradressuppgifter finns en föreskrift om attsocialtjänsten måste lämna ut uppgifter till bl.a.polisen om huruvida någon vistas i ett hem för vårdeller boende (66 § socialtjänstlagen). Ett annatundantag är att misstankar om brott, som finns hossocialtjänsten, får lämnas ut om misstankarna gällerantingen brott för vilket inte är stadgat lindrigarestraff än fängelse eller brott enligt 3, 4och 6 kap. mot någon som inte (14 kap. 2 § SekrL). Det kanske viktigasteundantaget torde enligt promemorian vara det sominnebär att den enskilde själv har rätt att förfogaöver den sekretess som gäller i hans intresse. Hankan samtycka till att uppgifter om honom lämnas uttill andra myndigheter (14 kap. 4 § SekrL).Enligt promemorian är utrymmet för socialtjänstenstjänstemän att lämna ut uppgifter, även om manbeaktar undantagsbestämmelserna, mycket begränsat.Vidare anförs i promemorian att bakgrunden till denlångtgående sekretessen inom socialtjänstområdet ärden avgörande betydelse det har försocialtjänstmyndigheterna att den enskilde kan kännasig förvissad om att de uppgifter han lämnar inteblir kända för andra än dem som handlägger hansärende. Socialtjänstlagens grundläggande principerom frivillighet och självbestämmande har haft enavgörande betydelse för reglernas utformning.Lagstiftaren har i tidigare lagstiftningsärendeniakttagit stor återhållsamhet och undvikit attinföra mer generella begränsningar i sekretessentrots att det stått klart att den restriktivasekretesslagstiftningen kan medföra problem vidsamarbetet mellan olika myndigheter.Utskottet behandlade i betänkande 1995/96:KU24 enmotion i vilken begärdes ändring i sekretesslagen isyfte att underlätta polisens och socialtjänstensbrottsförebyggande insatser mot ungdomar. Utskottetkonstaterade att frågor om sekretess i samband medsamarbetet vid ungdomsbrott alltjämt var föremål förberedning inom . Enligt utskottetsmening borde detta beredningsarbete avvaktas.Motionen avstyrktes därför.Justitiedepartementets promemoria Ju 1994:E harremissbehandlats. Samtliga remissinstanser utom tretillstyrkte förslaget. Promemorieförslaget har intelagts till grund för något lagförslag.Offentlighets- och sekretesskommitténRegeringen beslutade att enkommitté skulle tillkallas med uppgift att bl.a.göra en allmän översyn av sekretesslagen (dir.1998:32). Kommittén skall enligt direktiven utredabl.a. förutsättningarna för att öka möjligheternaatt lämna sekretessbelagda uppgifter mellan och inommyndigheterna i syfte att förbättraförutsättningarna för deras samverkan.Utgångspunkten skall vara att sekretessbelagdauppgifter inte får spridas i onödan och att de skallfå ett tillräckligt starkt sekretesskydd hosmottagarna, så att de negativa konsekvenserna avuppgiftsutlämnandet minimeras.Kommittén skall ta reda på vilka uppgifter polisenbehöver från och andra myndigheterför att kunna förebygga ungdomsbrott. Kommitténskall vidare redogöra för vilka av dessa uppgifterpolisen kan få del av inom ramen för nuvarandebestämmelser, bl.a. genom att ta del averfarenheterna från samverkansprojekt på lokal nivå,och därefter redovisa vilken effekt återståendeuppgifter kan få för polisens brottsförebyggandearbete. Kommittén skall bedöma i vilken utsträckningnyttan av en begränsning av sekretessen ibrottsförebyggande syfte uppväger den skada somdetta kan innebära om det medför svårigheter isocialtjänstens allmänna klientsamarbete och när detgäller kontakten mellan enskilda och de andramyndigheter som kan vara aktuella. Kommitténsslutsatser skall utmynna i en rekommendation omhuruvida det bör införas någon lättnad isocialtjänstsekretessen eller andra ändringar avsekretessbestämmelserna och, om det förordas, hurden eller dessa bör utformas. Utredningsarbetetskall vara avslutat senast den 1 maj 2001.Utskottets bedömningOffentlighets- och sekretesskommittén har bl.a. iuppdrag att utreda förutsättningarna för att ökamöjligheterna att lämna sekretessbelagda uppgiftermellan och inom myndigheterna i syfte att förbättraförutsättningarna för deras samverkan.Utgångspunkten skall enligt direktiven vara attsekretessbelagda uppgifter inte får spridas i onödanoch att de skall få ett tillräckligt starktsekretesskydd hos mottagarna, så att de negativakonsekvenserna av uppgiftsutlämnandet minimeras.Kommittén skall ta reda på vilka uppgifter polisenbehöver från och andra myndigheterför att kunna förebygga ungdomsbrott. Kommitténskall bedöma i vilken utsträckning nyttan av enbegränsning av sekretessen i brottsförebyggandesyfte uppväger den skada som detta kan innebära omdet medför svårigheter i allmännaklientsamarbete och när det gäller kontakten mellanenskilda och de andra myndigheter som kan varaaktuella. Kommitténs slutsatser skall utmynna i enrekommendation om huruvida det bör införas någonlättnad i socialtjänstsekretessen eller andraändringar av sekretessbestämmelserna.Utskottet anser att de frågor som tas upp imotionerna ryms inom det uppdrag som har fått. Kommitténs arbeteskall vara avslutat . bör resultatet av kommitténs uppdrag inteföregripas.