bet · GN01UU10 · 2000-01-01 00:00:00 — UtvidgningenGöran Lennmarker, , , (alla m)anför:Utvidgningen måste vara den högst prioriterade frågan inför det svenskaordförandeskapet, . I regeringens ursprungliga prioriteringar infördet svenska ordförandeskapet sattes dock vad regeringen beskriver som"vardagsfrågor" som jämställdhet och konsumentskydd före utvidgningen.Detta är viktiga frågor, men ändå i en annan division än utvidgningen. Sär-skilt som kandidatländerna vid tiden för det svenska ordförandeskapet måstebefinna sig i slutskedet av medlemsförhandlingarna, för att medlemskap år2003 skall kunna bli en realitet.4. UtvidgningenMarianne () anför:Utvidgningen av utvidgningen är den viktigaste frågan för unionen. EU harett betydande ansvar för att bjuda in till den inre marknaden och tilldet närmare politiska samarbetet. Parallellt med EU:s historiska utvidgnings-process till länderna i , inklusive , bör EUägna stor möda åt att utveckla den Rysslandsstrategi som man antagit.EU är förpliktat att stå öppet för alla europeiska stater som uppfyller krite-rierna för medlemskap. EU:s inre marknad fungerar som ett kitt mellan EU:smedlemsstater och mellan EU och andra länder som omfattas av den inremarknaden. För länder som står utanför samarbetet runt den inre marknadenkan dess tullmurar upplevas som ett hinder för samarbete. Men EU är denorganisation som bäst kan agera brobyggare mellan och övriga länderrunt Medelhavet.5. () anför:Sverige bör ha en klarare strategi och en tydligare inriktning om inte densvenska ordförandeskapsperioden skall bli ett för EU förlorat halvår. Utvidg-ningsprocessen bör ta ett stort steg framåt . Från kommissionenfinns en uttalad vilja att utvidgningen skall påbörjas . Regeringen böri detta sammanhang därför redan nu uttala som sin övergripande målsättningatt utvidgningsförhandlingarna skall slutföras under det svenska ordförande-skapet. Målet med den nya regeringskonferensen bör vara att EU skall kunnata emot 10 till 15 nya medlemsländer, inte bara öppna för 5.6. Öppenhet inom anför:EU:s institutioner måste präglas av större öppenhet. bör verka för attden svenska synen på allmänna handlingars offentlighet får en motsvarighetockså inom EU. Att den nya kommissionen även på allvar tagit till sig kra-ven på ökad öppenhet är glädjande. bör driva fram en sådan tillämp-ning av EU:s nya offentlighetsprincip att den också blir praktiskt verklighetvid allt beslutsfattande inom EU.7. Öppenhet inom EUMarianne () anför:En helt ny öppenhetskultur måste genomsyra EU. Det är bra att Amsterdam-fördraget gör offentlighet till en grundprincip med det är inte tillräckligt.Lagstiftningsprocessen skall öppnas, och kommissionens arbete skall präglasav en anda av öppenhet. Principen om öppenhet skall också omfatta bl.a.meddelarskydd och att diarier upprättas. måste fortsätta att drivakravet på meddelarfrihet.8. Öppenhet inom EUMurad , (båda v) och () anför:Bristen på insyn i EU-systemet öppnar möjligheterna för en mycket omfat-tande korruption. Om man införde offentlighetsprincip och med-delarfrihet skulle korruptionen bekämpas avsevärt mycket mer effektivt,som det skulle leda till bättre politiska beslut och öppna EU förmedborgarnas insyn. Därför bör alla EU-organ införa meddelarfrihet och enoffentlighetsprincip liknande den svenska.9. Tillväxt och sysselsättningMarianne () anför:Utskottets yttrande med anledning av skrivelsen om verksamheten i Europe-iska unionen brister på flera punkter. Det kanske allvarligaste är bristen påinsikt i vad dagens utveckling leder till . som man påpekaratt sysselsättningsfrågorna först och främst skall vara på nationell nivå sermajoriteten positivt på utvecklingen som ger EU mer makt över just dessafrågor. Den centralisering av sysselsättningspolitiken som just nu genomförsär allvarlig eftersom den riskerar att resultera i en allt hårdare överstatlig kontroll. Denna utveckling har redan tagit fart i och med Amsterdam-fördraget som stipulerar att medlemsstaternas sysselsättningspolitik skallstämma överens med de allmänna riktlinjerna som läggs fast på EU-nivån.På detta sätt har EU skaffat sig makt att formulera ramen för hur den natio-nella politiken skall formuleras, en allvarlig centralisering av makten. Dettaär en utveckling som starkt strider mot de grönas syn på decent-ralisering av makten. På kommer vi sannolikt att få se ett sank-tionssystem inom EU för de länder som inte följer de fastlagda riktlinjerna,något som minskar den nationella, regionala och lokala möjligheten att förasysselsättningspolitik. Vi vill från de gröna hellre se att EUimplementerade subsidiaritetsprincipen och i stället lät EU:s mångfald avsystem bestå.Det toppmöte om sysselsättningspolitiken som man genomfört iLissabon visar också att den sysselsättningspolitik som stimuleras på EU-nivå har lite med framtiden att göra. I stället för att försöka koncentrera diskussionerna på hur vi skall samordna lösningar på de globalamiljöproblemen med en genomtänkt sysselsättningspolitik diskuterar EU:sledare fortfarande enbart i termer av ökad materiell tillväxt som den allmän-na lösningen på EU:s arbetsmarknad. Vi i de gröna hade hellresett att man diskuterat hur skattesystemen och energipolitiken skulle kunnaanpassas för att stimulera tillväxten av gröna jobb. En sådan sakfråga ärinförandet av en miniminivå för vissa miljöskatter inom EU. Det är upprö-rande att denna aspekt inte finns med i utskottets yttrande somdenna process är absolut nödvändig för att vi skall kunna nå en ekologiskthållbar utveckling och de miljömål som har ställt upp.Ytterligare en viktig fråga för sysselsättningen är en förkortad arbetstid.Denna reform genomförs nu i flera andra medlemsstater, bl.a. . Omdetta nämns det ingenting i utskottets yttrande, och inte heller var detta ettdiskussionsämne under toppmötet i . Vi hade gärna sett att man frånEU:s sida hade initierat en diskussion och genomfört en studie av effekternapå sysselsättningen och människors psykiska hälsotillstånd av en arbetstids-förkortning.10. Samarbetet inom miljöområdetMarianne () anför:Miljöpartiet de gröna anser att regeringen ytterligare bör stärka miljöarbetetEU. Det arbete som sker på de i motionerna upptagna områdena är inte till-fredsställande och därför finns det ett behov av tydligare beskrivningar avSveriges arbete på dessa områden.Det är förvisso korrekt att man inom EU numera har upphöjt frågan om enekologiskt hållbar utveckling till ett övergripande mål för unionen. Tyvärrhar vi inte sett konsekvenser av detta i det praktiska arbetet och i priorite-ringar för verksamheten. Därför föreslår vi att en miljökommitté inrättas somkan övervaka och vara delaktiga i beslut som har direkt miljöpåverkan. Enviktig funktion för denna kommitté vore att övervaka de miljöintegrerings-strategier som föreslås och som nämns i utskottets text. Utskottet gör dockingen kvalitativ bedömning av de existerande strategierna. Då såväl Miljö-partiet som den samlade europeiska miljörörelsen har undersökt dessa doku-ment, har det visat sig finnas allvarliga brister i såväl sektorsanalysen som ide förslag till åtgärder som förs fram.Yrkandet om att fördragstexterna skall kompletteras med miljöprinciper ärviktigt för att EU skall prioritera sina verksamhetsområden och även vidfastställande av principer för all verksamhet. Ett exempel på sådana principerär substitutionsprincipen som skulle lägga en bra grund för den förda kemi-kaliepolitiken.Yrkandet om att redogöra för den allmänna utvecklingen av tillståndet imiljön baserat på en rad miljöindikatorer bör föras in i redovisningen avverksamheten då detta är ett sätt att visa på huruvida den förda miljöpolitikenverkligen får genomslag. En liknande princip har i införts med s.k.ekologiska nyckeltal i samband med att budgeten presenteras. Ett systemmed miljöindikatorer är viktigt för att ge politiker en bra grund för besluts-fattande.Det utkast till ramprogram som refereras till i utskottets skrivelse är just etutkast. Ramprogrammet bör fyllas i synnerhet på miljöområdet eftersom dethär inte finns tillräckligt med förslag och det krävs en tydligare viljeinrikt-ning för att föra upp miljöfrågorna högt på dagordningen.Vad beträffar minskade koldioxidutsläpp och uppsatta mål går utveckling-en åt fel håll. För att klara detta måste infrastrukturen och de satsningar sogörs på trafikområdet underställas miljömålen. De senaste rapporterna talarom kraftiga ökningar av utsläppen i stället för nödvändiga minskningar. EUmåste ta sitt ansvar för den globala miljön och åtminstone leva upp till deåtaganden som gjorts i FN-sammanhang.11. Införselregler på alkoholJan-Erik , (båda kd), () ochKarl-Göran Biörsmark (fp) anför:Vi anser att nuvarande regler för införsel av alkohol skall bibehål-las. Den svenska alkoholpolitiken har varit framgångsrik och får interaseras. Folkhälsoargumentet måste få väga tyngre. Detta är ett skydd förungdomarna. Regeringen borde stått fast vid en förlängning av nuvarandeinförselregler och, om så erfordrats, vänt sig till EG-domstolen.12. Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikenGöran Lennmarker, , , (alla m) ochKarl-Göran Biörsmark (fp) anför:Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken i EU är en central faktorför den europeiska freden och stabiliteten. Uppgiften är att förebygga att krigoch kriser uppstår och att tidigt hantera dem om de ändå uppkommer.De fördragsmässiga förutsättningarna för en effektiv gemensam utrikes-och säkerhetspolitik finns i allt väsentligt på plats genom Amsterdam-fördraget.EU måste nu stärka sin faktiska krishanteringsförmåga genom att inte barakunna besluta om utan också i praktiken skaffa förmåga att utföra de s.k.Petersbergsuppgifterna. Redan vetskapen om att EU har en trovärdig ochkapabel militär krishanteringsförmåga, baserad på politisk samsyn och ge-mensam vilja att vid behov snabbt agera kommer att verka stabiliserande inärområdet.Regeringen har spritt osäkerhet om vilket mandat som krävs för att EUskall kunna agera i krishantering.Det är bra att regeringen understryker vikten av civil krishantering. Samti-digt står det klart att civil krishantering för att vara trovärdig förutsätterförmåga till militär krishantering finns. Gränserna mellan civil och militärkrishantering är vidare långt ifrån alltid glasklara.För del är det en trovärdighetsfråga att snabbt kunna bidra medmilitär personal till internationell krishantering.