bet · GN01FiU23 · 2000-05-11 00:00:00 — I börjanjuni 1998 sänker reporäntan med 0,25 procentenheter.Under hösten utvidgas Asienkrisen till och andra tillväxtområ-den, vilket ökar osäkerheten på de internationella finansmarknaderna. Oronförstärks kraftigt av kollapsen i den amerikanska hedgefonden, . Kronan försvagas relativt kraftigt och industrikon-junkturen försämras. På hemmaplan fortsätter emellertid efterfrågan att ut-vecklas väl trots finansoron. Hushållens företroende för den ekonomiskautvecklingen är fortsatt hög.I inflationsrapporterna gör endast marginellajusteringar av inflationsprognoserna. Däremot revideras bedömningen avtillväxten. I rapporten räknar banken med att BNP stiger med2-2,. Inga kapacitetsproblem väntas uppstå i ekonomin underde kommande två åren.Under november och december sänker reporäntan vid tre till-fällen med sammanlagt , till en nivå i slutet av decemberpå . Ytterligare sänkningar genomförs tillföljd av bl.a. den svagare internationella utvecklingen.Utskottet kan i efterhand konstatera att de prognoser över inflationens ut-veckling 1999 som gjorde stämmer ganska väl medvad som sedan blev utfallet. Vidare visar en genomgång av andra bedömaresprognoser att i sina prognoser legat något när-mare det verkliga utfallet än vad övriga bedömare i genomsnitt gjort.Samtidigt är det tydligt att , i likhet med flertalet övriga bedö-mare, men även underskattat tillväxttakten i densvenska ekonomin under 1999.Inflationsbenägenheten i den svenska ekonomin har minskat under senaredelen av . Det verkliga utfallet i inflationen har ofta blivit lägrevad och andra prognosmakare räknat med, bl.a. till följd av attinflationsförväntningarna bland ekonomins olika aktörer sjunkit kraftigt,medlemskapet i EU, avregleringarna av olika branscher och ett allmänt ökatkonkurrenstryck i ekonomin. Det faktum att den svenska ekonomin under desenaste två åren vuxit kraftigt utan att inflationen stigit är ytterligare en snal som tyder på att inflationsbenägenheten minskat. Möjligtvis kan ocksåeffekter av den s.k. Nya ekonomin - dvs. en högre produktivitet i ekonomintill följd av bl.a. informationstekniken och därmed också en högre möjligtillväxt utan stigande inflation - ha bidragit till ett nytt inflationsmönster.modeller som använts för att bedöma inflationsutvecklingen har till stor delbyggt på erfarenheterna . Därmed har förändring-arna i inflations- och beteendemönster inte kunnat fångas upp utan en visstidseftersläpning, vilket resulterat i en tendens till överskattning av inflatinen.Utskottet kan i detta sammanhang konstatera att det bland bedömare ochanalytiker på penning- och obligationsmarknaden finns en diskussion omhuruvida den ökade osäkerheten om sambandet mellan tillväxt och inflationriskerar att leda till en för stram penningpolitik, dvs. att tendensen till öveskattning av inflationstrycket leder till en högre ränta än nödvändigt. Omväntförs också en diskussion om risken för att för stora förhoppningar ställs tillden "Nya ekonomins" betydelse i detta sammanhang. Utskottet konstateraratt i inflationsrapporter och tal löpande utvärderar och diskuterarinflationsbenägenheten i ekonomin och beslutsunderlaget för penningpoliti-ken. Ett exempel är när banken i inflationsrapporten juste-rade ned den s.k. utväxlingen mellan tillväxt och inflation.De offentliga utfrågningarna av RiksbankenMotionenI motion Fi202 av m.fl. (m) föreslås att det iriksbankslagen skall skrivas in en rätt för att påkallaoffentliga utskottsutfrågningar i (yrkande 1).Finansutskottets ställningstagandeNär det gäller offentliga utskottsutfrågningar behandlade utskottet ett liknan-de yrkande i sitt yttrande till med anledning av propo-sition 1997/98:40 om ställning (yttr. 1997/98:FiU1y). Utskottetanförde då att offentliga utfrågningar av riksbankschefen, i likhet med andraoffentliga utskottssammanträden, regleras av föreskrifterna i 4 kap. 12 §riksdagsordningen med tillhörande tilläggsbestämmelser. Någon särskildreglering av de offentliga utskottsutfrågningarna med riksbankschefen varenligt utskottets mening inte erforderlig.Enligt utskottets mening finns det ingen anledning att nu ompröva detställningstagande som gjordes i yttrandet till . Utskottevill i sammanhanget tillägga att utskottet under riksmötena /96 till1999/2000 hållit sammanlagt tolv utskottsutfrågningar med riksbankschefen.Av dessa har nio varit offentliga och tre interna. Med det anförda avstyrkerutskottet motion Fi202 (m) yrkande 1.Riksbanksdirektionens sammanträdesprotokollMotionenI motion Fi202 av m.fl. (m) krävs att det i riksbankslagenskall föreskrivas att protokollen från direktionens sammanträden - med visssedvanlig fördröjning - skall offentliggöras (yrkande 2).Finansutskottets ställningstagandeSedan den nya riksbankslagen trädde i kraft har Riksban-ken valt att frivilligt, med viss tidseftersläpning, publicera protokoll fråndirektionens sammanträden. En av anledningarna till att i dennya riksbankslagen inte tvingades att offentliggöra protokollen var att ensådan regel skulle innebära ett klart avsteg från de principer som sekretessla-gen bygger på.För att stärka den demokratiska insynen har ordförande och vice ordföran-de i riksbanksfullmäktige enligt riksbankslagen rätt att närvara och yttra direktionens sammanträden. För att det skall fungera måste direktionensmöten präglas av en öppen diskussion där olika meningar om ekonomin ochpenningpolitikens inriktning kan brytas. Det är angeläget att offentliggöran-det av protokollen inte leder till att diskussionen på de beslutsfattande direktionsmötena urvattnas genom att olika ståndpunkter och ställningstagandenformas redan före dessa möten.Efter att ha tagit del av de särskilda s.k. penningpolitiska protokollen fråndirektionens möten kan utskottet konstatera att debatten om detekonomiska läget och inriktningen av penning- och räntepolitiken varitmycket öppen och fri. Av protokollen framgår hur diskussionen förts och hurargumenten vägts. Ett flertal reservationer från olika direktionsmedlemmarhar publicerats. reserverade sig en av ledamö-terna mot inflationsbedömningarna i inflationsrapporten och vid fyra tillfäl-len reserverade sig olika direktionsmedlemmar mot majoritetens beslut omreporäntan.Utskottet vill emellertid erinra om att modellen för offentliggörande fortfaranär under utveckling. prövar sig fram vad gäller mötenasuppläggning, form och protokollens innehåll och publicering. Som framgår avtabell 4 har eftersläpningen av protokollen varierat något men dentydligaste trenden är att tiden mellan sammanträdena och protokollensoffentliggörande stadigt har minskat. grundregel är att de särskildpenningpolitiska protokollen skall publiceras eller 6-8 veckoefter mötena. var tidseftersläpningen nere i genomsnitt 18arbetsdagar.Tabell 4. Antal dagar mellan möte i direktion och protokollens publiceringDirektionens sammanträdesdatumAntal arbetsdagar efter det att de särskildaeller penningpolitiska protokollen offentlig-gjorts1999-01-04451999-01-14371999-01-28251999-02-11361999-02-25261999-03-11351999-03-24261999-04-08401999-04-22301999-05-06401999-05-20301999-06-02441999-06-17331999-07-01211999-08-12271999-08-26171999-10-05101999-11-11121999-12-08222000-02-03112000-03-2218Genomsnitt första halvåret 199934Genomsnitt från 1 juli 199917Genomsnitt hela perioden26Källa: RiksbankenEftersom offentliggörandet fortfarande genomgår en prövoprocess vill ut-skottet avvakta med ett ställningstagande om huruvida offentliggörandet avdirektionens protokoll bör regleras i riksbankslagen. Det är enligt utskottetsmening viktigt att offentliggörandet får finna en form som säkerställer dendemokratiska insynen i verksamhet. Med det anförda avstyrkerutskottet motion Fi202 (m) yrkande 2.Riksbankens resultatRiktlinjer för inleveranserna till statenRiksbankens resultat har disponerats enligt riktlinjer somfullmäktige lade fast i anslutning till bokslut. Riktlinjerna, somgodkänts av , innebär förenklat uttryckt att varje årskall leverera in av sitt överskott till staten medan resterande 20 %skall användas för att bygga upp det egna kapitalet. Mer preciserat har rikt-linjerna följande innebörd:- Inleveranserna till statsverket skall motsvara av de fem se-naste årens genomsnittliga resultat före bokslutsdispositioner. Det inleve-rerade beloppet skall avrundas till jämnt 100-tal miljoner kronor.- Till dispositionsfonden skall avsättas av samma underlag.Sådana avsättningar till dispositionsfonden skall dock bara göras i den månårets resultat överstiger den beräknade inleveransen till staten.- Återstoden av årets resultat före bokslutsdispositioner skall föras till/frånen resultatutjämningsfond.- Den resultatpåverkan som uppkom vid en eventuell uppskrivning ellernedskrivning av kronans värde skulle enligt de ursprungliga riktlinjernainte påverka det årsgenomsnitt som lades till grund för inleveranserna tillstatsverket. Vid en av fullmäktige beslutad justering av växelkursen bordei stället dispositionsfonden utnyttjas.Riktlinjerna kom i denna form att tillämpas fram års bokslut.Efter det att kronan släppts fri modifierade emellertid fullmäktige den fjärdepunkten, och års bokslut har gällt att underlaget för inleveran-serna skall utgöras av de fem senaste årens genomsnittliga resultat före bok-slutsdispositioner med valutakurseffekten borträknad. Försvagas kronankommer utländska tillgångar att öka i värde mätt i kronor, ochen sådan värdestegring skall enligt riktlinjerna inte utgöra grund för inleve-ranserna till staten. Omvänt gäller att en förstärkning av kronans värde ledertill att beräkningsunderlaget för inleveranserna ökar. Varje förändring avkronkursen får därmed genomslag på inleveranserna.I 1999 års bokslut har riktlinjerna modifierats i ytterligare ett avseende.Riksbankens guldinnehav marknadsvärderas sedan 1998 års bokslut, och denorealiserade värdestegring som uppkommit på detta innehav har ipraktiken behandlats som en valutakurseffekt. Fullmäktige har i sitt förslagtill disposition av överskott inte kommenterat att man införtdenna nya princip. Tvärtom framhåller fullmäktige att de tidigare antagnariktlinjerna är lämpliga att tillämpa även . Den av fullmäktigeförutsatta modifieringen innebär emellertid att underlaget för inleveransernafr.o.m. utgörs av de fem senaste årens genomsnittliga resultat före bok-slutsdispositioner med valutakurseffekten och guldvärdeseffekten borträkna-de.När finansutskottet föregående år behandlade fullmäktiges förslag till dispo-sition av resultat ansåg utskottet att det kunde övervägas om inteden konsolidering som uppnått genom bl.a. avvecklingen avterminskontrakten i utländsk valuta skulle påverka de framtida inleveranser-na till statskassan.Riksbankens direktion har inför årets bokslut låtit utvärdera effekterna avdet regelverk för inleveranser och bokslutsdispositioner som tillämpats sedan1988. I anslutning härtill framhåller fullmäktige följande:Den uppbyggnad av det egna kapitalet som skett har tillknappt hälften inträffat genom principen om att av genomsnittsresul-tatet fonderas. Övriga delar av förstärkningen av det egna kapitalet förkla-ras av försvagningen av den svenska kronan, en effekt som reverseras i ettläge när kronans växelkurs förstärks, samt slutligen av den rent bokfö-ringsmässiga förändringen att guldinnehav marknadsvärde-rats, vilket ökat bankens redovisade egna kapital. Fullmäktige konstaterar,liksom direktionen, att den tillämpade regeln för vinstdispo-sitionen kommer att säkerställa det reala värdet av Riksbankenseget kapital, vilket är önskvärt. Fullmäktige anser således att Riksbankensuppnådda konsolidering inte lämnar utrymme för ökade inleveranser tillstaten.Fullmäktiges förslag till disposition av resultatRiksbankens resultat uppgår före bokslutsdispositioner till . Från detta överskott har fullmäktige i enlighet med de tidi-gare återgivna riktlinjerna räknat bort dels bokförda valutakursvinster, vilkauppgår till , dels bokförda guldprisvinster, som äruppförda med . Dessa båda belopp förs i stället till dispo-sitionsfonden.Resultatet före bokslutsdispositioner men exklusive valutakurseffekter ochomvärdering av guldtillgångarna uppgår därmed till (3 925-2 038-940=) 947miljoner kronor. Detta resultat ligger tillsammans med de fyra närmast före-gående årens motsvarande resultat till grund för beräkningen av inleveran-sen.De fem senaste årens genomsnittliga resultat före bokslutsdispositioneroch med valutakurseffekter och guldpriseffekter borträknade uppgår till12 . Avrundat till närmaste 100-tal är80 % härav . Detta belopp föreslår fullmäktige skall bliinlevererat till statsverket.Eftersom den föreslagna inleveransen överstiger årets resultat skall någonytterligare avsättning till dispositionsfonden inte göras.För att kunna leverera in det föreslagna beloppet måste förutom årets re-sultat på använda sig av resultatutjämnings-fonden och från den föra 8 853 miljoner kronor.I sammandrag föreslår således fullmäktige att leve-reras in till statsverket, att motsvarande valutakurs-och guldpriseffekten förs till dispositionsfonden och att 8 853 miljonerkronor förs från resultatutjämningsfonden.Av den föreslagna inleveransen på bör enligt fullmäk-tige användas för att i bilda ett . Ett sådant bidrag skulle vara ett sätt att visa den svenska statensintresse av att främja judiskt kulturliv, vilket setts som angeläget bl.a. motbakgrund av att det inte kan uteslutas att under andra världskrigettagit emot s.k. smittat guld. har uttalatsitt stöd för förslaget. Fullmäktige, som enligt riksbankslagen inte utan riks-dagens uttryckliga medgivande kan lämna bidrag till ett sådant ändamål,föreslår att skall bemyndigas att i samband med inleveransen avårets vinstmedel betala ut till huvudmannen för det före-slagna institutet.Riksdagens revisorer tillstyrker att fullmäktige och direktionen beviljas an-svarsfrihet för sin förvaltning. De tillstyrker också att balans- och resul-taträkningarna fastställs.Finansutskottets ställningstagandeFinansutskottet har inget att invända mot fullmäktiges förslag till dispositionav resultat. Liksom revisorer tillstyrker utskottet ocksåatt fastställer de balans- och resultaträkningar som finnsintagna i årsredovisning. Balansräkningen och resultaträkning-en framgår också av bilaga 1 respektive bilaga 2 till detta betänkande.Utskottet har vid sin granskning av under 1999inte heller i övrigt funnit något som ger anledning till ett särskilt uttalandelikhet med revisorer tillstyrker utskottet därför att Riksbanks-fullmäktige och direktion beviljas ansvarsfrihet för sin förvalt-ning under 1999.Riksbanken levererar in betydande belopp till statsverket men är inteett vinstdrivande företag i traditionell bemärkelse. Överskottet i Riksbankensverksamhet återspeglar således inte hur väl eller hur illa riksbanksfullmäktigeoch direktionen skött sin verksamhet . I stället är över-skottet närmast en följd av det allmänna ränteläget och den avkastning Riks-banken haft på sina tillgångar.Utelöpande sedlar och mynt har i verksamhet många likhetermed en räntefri inlåning från allmänheten. Denna stock uppgår till närmare100 miljarder kronor och är liksom eget kapital på ca 110 mil-jarder kronor placerade i räntebärande tillgångar. Placeringarna sker dels iutländsk valuta, dvs. i valutareserven, dels i räntebärande krontillgångarfrämst i form av repor men också i statspapper och kort utlåning till banker-na. överskott före inleverans till staten utgörs i princip av denavkastning som dessa placeringar ger.Under de tolv senaste åren har inleveranser till statsverketstyrts av de riktlinjer som fullmäktige 1988 lade fast för bankens boksluts-dispositioner. Dessa riktlinjer innebär i princip att av bankens överskottskall levereras in till statsverket och att resterande skall användas föratt bygga upp det egna kapitalet.Under dessa tolv år har resultat före bokslutsdispositioneruppgått till sammanlagt . Inklusive den av fullmäkti-ge nu föreslagna inleveransen har härav, eller 93 200 miljo-ner kronor, levererats in till statsverket, medan , eller 47 118 miljonerkronor, tillförts det egna kapitalet.Så länge upprätthöll en fast växelkursregim påverkades inte inle-veranserna av några valutakurseffekter. Efter det att kronan släpptes fri den19 har dess värde fallit med , och detta fall harresulterat i att underlaget för beräkningen av inleveranserna begränsats medsammanlagt . Ett motsvarande belopp har i ställetförts till dispositionsfonden. har dessutom begränsat detta un-derlag mot bakgrund av den införda marknadsvärderingen av det egnaguldinnehavet.Inleveranserna har således inte kommit att motsvara av resultatet. Avde av resultatet som tillförts det egnakapitalet är närmare hälften, eller (22 222 + 940=) ,föranledda av omräkningar till följd av att kronkursen försämrats under peri-oden och att guldpriset stigit under 1999.Under de sju år vi har haft rörlig växelkurs har inleveransertill statsverket uppgått till i genomsnitt . Om intekronans värde hade deprecierats skulle inleveranserna,allt annat lika, ha varit högre och uppgått till i genomsnitt 11,9 mil-jarder kronor per år.Riksbankens eget kapital har riktlinjerna tillämpats ökat från47,5 till , eller med . Inflationen har undersamma period uppgått till , och således har en betydande realökning av det egna kapitalet ägt rum , och det även om manbeaktar att ökningen delvis är en följd av att dolda tillgångar synliggjorts. Aökningen på nominellt är nämligen endast en mindredel - eller - rent bokföringsmässig och föranledd av attRiksbanken började marknadsvärdera sitt guldinnehav.Framför allt tre faktorer har bidragit till ökningen av det egna kapitalet.Marknadsvärderingen av guldtillgångar svarar för drygt 20 %av ökningen, medan växelkurseffekten och den årliga fonderingen av 20 %av överskottet vardera förklarar av ökningen.I likhet med fullmäktige anser finansutskottet att bör ha etteget kapital som säkerställer stabila inleveranser och kan mötakraftiga fluktuationer i resultatet. De tillämpade riktlinjerna har sofullmäktige framhåller inneburit att staten fått en jämn inleverans av över-skottsmedel, vilket varit värdefullt. De har emellertid också resulterat i attRiksbanken i betydande grad har kunnat konsolidera sitt eget kapital. Bort-sett från den bokföringsmässiga effekten av marknadsvärderingen av guldin-nehavet har det egna kapitalet ökat realt med . hardessutom avvecklat en inom linjen redovisad ter-minsskuld i utländsk valuta på . Utskottet noterarockså att i sin analys för egen del bedömer att banken ärväl konsoliderad och att någon ytterligare konsolidering inteanses nödvändig. Något resonemang om vilken nivå det egna kapitalet börligga på i dagens situation och i en framtida situation med eventuellt andraväxelkursarrangemang förs däremot inte. Ej heller kommenteras närmare ivad mån nuvarande principer eventuellt kan komma att leda till att det egnakapitalet inte bara hålls realt oförändrat utan också fortsätter att växa i reatermer. Med tanke på att dessa principer tillkom i ett läge när det rådde andraförutsättningar för penning- och valutapolitiken anser utskottet mot dennabakgrund att det inte är självklart att de också bör gälla i framtiden.Kommissionen om judiska tillgångar i har vid sin genomgång avRiksbankens agerande under konstaterat att det inte kanuteslutas att har tagit emot s.k. smittat guld. Iöverläggningar med Judiska centralrådet i och Judiska världskon-gressen har förslag väckts om att i bilda ett studer. För att främja tillkomsten av ett sådant institut skulle lämnaett bidrag på . Genom bidraget skulle svenska staten mar-kera sitt intresse av att främja judiskt kulturliv, vilket setts som angelägetmot bakgrund av de konstateranden som kommissionen gjort.Finansutskottet har vid en förberedande behandling av denna fråga den 18januari 2000 enhälligt ansett det motiverat att riksbanksfullmäktige tar ettinitiativ i denna fråga och föreslår att skall få använda40 av den föreslagna inleveransen på 9 800 miljoner kronorför detta ändamål.Ett sådant förfarande är unikt och bör också betraktas som en alldeles spe-ciell engångsföreteelse. Utskottet anser emellertid att den föreslagna åtgärdenär befogad och finner det också angeläget att själv ges möjlighetatt ombesörja utbetalningen med tanke på den skugga som fallit över ban-kens agerande under andra världskriget.Med hänsyn härtill föreslår utskottet att riksbanksfullmäktige skall bemyn-digas att till huvudmannen för det föreslagna ut och att detta belopp skall räknas av från den avfullmäktige föreslagna inleveransen till statsverket som därigenom kommeratt uppgå till . beträffande utvärdering av penningpolitiken 1997-1999att godkänner vad utskottet anfört,res. 1 (v)2. beträffande de offentliga utfrågningarna av Riksbankenatt avslår motion 1999/2000:Fi202 yrkande 1,res. 2 (m, kd, fp)3. beträffande riksbanksdirektionens sammanträdesprotokollatt avslår motion 1999/2000:Fi202 yrkande 2,res. 3 (m, v, fp)4. beträffande ansvarsfrihet för riksbanksfullmäktigeatt beviljar riksbanksfullmäktige ansvarsfrihet för sin för-valtning av ,5. beträffande ansvarsfrihet för direktionatt beviljar direktion ansvarsfrihet för sinförvaltning av ,6. beträffande balans- och resultaträkningaratt fastställer i bilagorna 1 och 2 återgivnabalansräkning och resultaträkning ,7. beträffande dispositionen av resultatatt beslutar att resultat, som före boksluts-dispositioner uppgår till , skall fördelas så att2 överförs till dispositionsfonden och 9 800 mil-joner kronor levereras in till statsverket samt att 8 853 miljoner kronoravräknas från resultatutjämningsfonden,8. beträffande bildande av ett studieratt bemyndigar riksbanksfullmäktige att vid inleveransenav årets vinstmedel på räkna av 40 miljonerkronor från detta belopp och i stället betala ut denna summa till hu-vudmannen för det föreslagna den 11 maj 2000På finansutskottets vägnarJan BergqvistI beslutet har deltagit: (), (), GunnarHökmark (m), (), (), (),(), (), (), Sven-ErikÖsterberg (s), (), Per (), (), MatzHammarström (mp), (), () och (). Utvärdering av penningpolitiken 1997-1999 (mom. 1) (v)och (båda v) anserdels att finansutskottets yttrande i avsnittet Utvärdering av penningpolitiken1997-1999 som på s. 14 avslutas med "utväxlingen mellan tillväxt och infla-tion." bort ha kompletterats med följande avslutande stycke:Utskottet konstaterar avslutningsvis att inflationen mätt som KPI legat underen procent under hela den granskade . Inflationen harsåledes legat under den undre gränsen enligt den ursprungliga, av riksdagoch regering understödda, definitionen av inflationsmålet. Det är bra medlåga prisökningar. Men den undre gränsen i inflationsmålet innebär också attRiksbanken och anser att inflationen kan bli alltför låg. Utskottetgör den bedömningen att - oavsett använda inflationsmått - tarinflationsmålets övre gräns på något större allvar jämfört med den nedregränsen och att penningpolitiken därmed varit något för åtstramande.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande utvärdering av penningpolitiken 1997-1999att godkänner vad utskottet anfört,2. De offentliga utfrågningarna av (mom. 2) (m,kd, fp)(), (), (), Per (), (), () och () anserdels att finansutskottets ställningstagande i avsnittet De offentliga utfråg-ningarna av bort ha följande lydelse:En politiskt oberoende centralbank är väl förenlig med - och förutsätter - eneffektiv demokratisk insyn och kontroll. Den senaste riksbanksreformenöppnade också för flera möjligheter i detta syfte. Däremot genomfördesingen lagreglering av rätten till utskottsutfrågning av Riksbanken.I praktiken har det utvecklats en ordning, där riksbankschefen infinner sig iriksdagen för utfrågning av finansutskottet. Till en början hölls utfrågningar-na vid slutna utskottssammanträden, men under senare århar de gjorts offentliga.Utskottet konstaterar att det i finansutskottet förelegatmeningsskiljaktigheter om en utfrågning av riksbankschefen skall görasoffentlig eller ej.