bet · GO01SfU1 · 2000-11-28 00:00:00 — Vidare skall det finnas möjligheter att kontrollera och begränsasamhällets kostnader för försäkringen. Arbetslinjen är central. Uppföljningoch utvärdering är i det sammanhanget viktiga inslag liksom samverkan mellanmyndigheter. Sist men inte mindre angeläget är att försäkringsskyddet ärutformat så att det inte motverkar jämställdhet mellan könen.Vad gäller frågan om socialförsäkringen skall bestå av skilda delar ellerav en samlad försäkring vill utskottet påpeka att de olika delarna avtrygghetssystemet samspelar med varandra vad gäller såväl finansiering somregelverk. Detta har inte minst förändringarna på arbetsmarknaden till följdav lågkonjunkturen tydliggjort. Kostnaderna förarbetslöshetsförsäkringen ökade då kraftigt som kostnaderna försjukförsäkringen minskade. Vidare har de besparingar som varnödvändiga att göra i systemen visat att ingrepp i en del av systemen utansamtidig anpassning av regelverket i andra delar kan medföraöverströmningseffekter. Utskottet noterar att regeringen i proposition1999/2000:139 En rättvisare arbetslöshetsförsäkring har aviserat en höjningav det högsta dagpenningbeloppet. Regeringen anser att värdet påarbetslöshets-ersättningen har urholkats och att det är angeläget att inledaett återställande därav. Om det statsfinansiella läget så tillåter, avserregeringen att föreslå en successiv höjning av den högsta dagpenningen deförsta med början den 1 juli 2001.Utskottet anser att en renodling av de olika försäkringssystemen ärnödvändig då den tydliggör gränserna för vad som bör ersättas frånsocialförsäkringen respektive från andra trygghetssystem, t.ex.arbetslöshetsförsäkringen. Som ett led i renodlingen har fr.o.m. den 1januari 1997 kriterierna för sjukpenning och förtidspension skärpts så attsjukpenning och förtidspension som huvudregel endast utges vid arbetsoförmågasom har sin grund i medicinska orsaker (prop. 1996/97:28, bet. 1996/97:SfU6,rskr. 1996/97:125). Enligt utskottets mening kan dock mycket vinnas på attgöra socialförsäkringssy-stemet tydligare och mer lättöverskådligt. Det är också viktigt att samverkansker mellan dem som administrerar olika delar av välfärdssystemen.Förmånstaket inom socialförsäkringarna är som nämnts 7,5 prisbasbeloppeller förhöjda prisbasbelopp. I det reformerade ålderspensionssystemet ärförmånstaket fr.o.m knutet till ett inkomstbasbelopp. Inkomstbas-beloppet motsvarar för det förhöjda prisbasbeloppet men följerfr.o.m. i huvudsak förändringen av de genomsnittligapensionsgrundande inkomsterna. Enligt utskottets mening är det viktigt attutformningen av intjänandetaket i övriga delar av socialförsäkringen inteleder till att alltfler försäkrade genom en normal löneutveckling med tidendelvis hamnar utanför försäkringsskyddet. Utskottet, som framhöll detta redanunder förra i betänkande 1999/2000:SfU1, noterar att såvälVälfärdsboksluts-kommittén som har påtalat behovetav en höjning av taket i försäkringssystemen. Enligt utskottets mening bör såske så snart ekonomiskt utrymme finns, som inte behöver utnyttjas för andramer angelägna reformer.Vad gäller sambandet mellan förmåner och avgifter vill utskottet påpeka attstora förändringar har skett i strukturen för socialavgifter och avgiftsuttagi avsikt att skapa bättre samstämmighet mellan inkomster och utgifter isocialförsäkringen. Särskilt har genomförandet av det nyaålderspensionssystemet medfört stora förändringar. Finansieringen av de olikaförsäkringsgrenarna har blivit mer renodlad. Genom att inkomster och utgifterför olika försäkringar lättare kan följas ökar trovärdigheten försocialförsäkringssystemen. Någon exakt samstämmighet mellan förväntadeinkomster och utgifter för t.ex. sjukförsäkringen har inte eftersträvats.Smärre och tillfälliga skillnader mellan inkomster och utgifter bör kunnafinnas utan att det föranleder justeringar av avgiftsnivån. På grund av dekraftigt ökade sjukförsäkringskostnaderna höjs sjukförsäkringsavgiften med0,till i form av arbetsgivaravgift och i formav egenavgift fr.o.m. . Detta sker som en nysocialavgiftslag träder i kraft (prop. 2000/01:8, bet. 2000/01:SfU5, rskr.2000/01:32). Den nya socialavgiftslagen är självständig i förhållande tilllagen om allmän försäkring och skyldigheten att betala socialavgifteranpassas till den nya socialförsäkringslagen (1999:799) så att avgifterbetalas på arbetsinkomster för personer som omfattas av den arbetsbaseradesocialförsäkringen. Bestämmelser om fördelning av socialavgifter samlas i enny särskild lag.Vad gäller frågan om socialförsäkringarna skall göras fristående frånstatsbudgeten så är det endast det nya inkomstgrundade ålderspensionssystemetsom redovisas utanför statsbudgeten. För övriga delar av försäkringen gällernumera (prop. 1997/98:41, bet. 1997/98:SfU8, rskr. 1997/98:153) attutgifterna skall bruttoredovisas på statsbudgeten. Senast gjordes dennaförändring för arbetsskadeförsäkringen och delpensionsförsäkringen. Detpågående reformarbetet av olika delar av socialförsäkringssystemet kan dockfå betydelse i denna fråga. En annan fråga som har aktualiserats och behöverövervägas noga är socialförsäkringarnas förhållande till utgiftstak m.m. ibudgetprocessen. Bland annat har Utredningen om utvärderingen avbudgetprocessen i betänkande SOU 2000:61 ansett att såvälålderspensionssystemet som övriga socialförsäkringar bör omfattas avutgiftstaket och det av utredningen föreslagna utgiftsmålet.Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att det i många avseenden finns ensamsyn mellan flera av partier om socialförsäkringssystemensprincipiella utformning. I den mån motionerna inte är tillgodosedda med vadutskottet ovan anfört avstyrker utskottet motionerna Sf243, Sf250, Sf261,Sf286 yrkandena 2, 3, 8, 9 och 15, Sf292 yrkandena 1-4, Sf297, Sf309yrkandena 2-4, Kr701 yrkande 28, N267 yrkande 4 och A244 yrkande 7.När det gäller socialförsäkringarnas förhållande till EU kan nämnas att detför att främja personers fria rörlighet finns regler för samordning avmedlemsstaternas sociala trygghetssystem. Dessa regler finns främst iförordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpning av systemen för social trygghetnär anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inomgemenskapen. Reglerna innebär i stort att den anställde eller egenföretagarenoch hans eller hennes familj har rätt att ta med sig de sociala förmåner somintjänats vid arbete i en medlemsstat när de flyttar till annan medlemsstatsamt att de har rätt till sociala förmåner i värdlandet. GenomAmsterdamfördraget har det skapats en enhetlig fördragsmässig grund för EU-medlemsstaternas samarbete på det sociala området. Bestämmelser om en socialdialog finns i artiklarna 138 och 139 i EG-fördraget. Europeiska rådetuttalade vid det extra toppmötet i att grundenför en övergång till en kunskapsbaserad ekonomi är dagens utvecklade systemför socialt skydd. Dessa system måste emellertid anpassas för att säkerställabl.a. att arbete skall löna sig och att systemen är hållbara på lång sikt medhänsyn till problemet med en åldrande befolkning. Det angavs också att dessaproblem löses effektivare genom samarbete. Det redan existerande samarbetetmellan medlemsstaterna bör förstärkas genom ett mer strukturerat ochregelbundet utbyte av information och erfarenheter när det gäller socialtrygghet. I sitt yttrande 1999/2000:SfU6y till utrikesutskottet med anledningav regeringens skrivelse om verksamheten i EU 1999 angavsocialförsäkringsutskottet att principerna om icke-diskriminering ochlikabehandling av EU-medborgare liksom krav på likabehandling av kvinnor ochmän visserligen påverkar utformningen av socialförsäkringssystemen menutskottet underströk att själva utformningen av och innehållet imedlemsländernas socialförsäkringssystem är en nationell fråga. mening finns, på vissa håll inom EU, tendenser att bitvis viljaföra över frågor som rör de nationella sociala trygghetssystemen tillbeslutsfattande inom gemenskapen. Utskottet ville därför betona att frågor omden sociala dimensionen när det gäller en gemensam strategi för attmodernisera social trygghet handlar om ett samarbete mellan de enskildamedlemsstaterna. Regeringen bör i olika sammanhang och forum inom EU markeradenna inställning, något som utskottet i samband med information om EU-frågoräven framfört till Socialdepartementet.Utskottet, som vidhåller denna inställning, anser att motion Sf286 yrkande1 därmed får anses tillgodosedd.SocialförsäkringskonventionerNuvarande ordningI förhållande till andra EU/EES-länder gäller som nämnts förordning nr (EEG)1408/71 om tillämpning av systemen för social trygghet när anställda,egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Tillbestämmelserna finns en tillämpningsförordning, 574/72. I förhållande tilldessa länder är också förordning (EEG) nr 1612/68 om arbetskraftens friarörlighet inom gemenskapen av betydelse.Ett flertal konventioner om social trygghet har dessutom träffats mellanSverige och andra länder. Förutom nordiska konventioner finns påsocialförsäkringsområdet bilaterala konventioner med ett tjugotal länder.Härutöver har överenskommelser som enbart gäller sjukvårdsförmåner träffatsmed , , , , , och Lettland.MotionI motion 1999/2000:Sf256 av och () anförs atten svensk medborgare som blir sjuk i ett annat EU/EES-land har rätt tillakutsjukvård. Detsamma gäller i ytterligare ett antal länder. Motionärernaanser att bör träffa avtal om sjukvårdsförmåner med fler länder, iförsta hand sådana som besöks frekvent av svenska medborgare.Utskottets bedömningMed anledning av den svenska pensionsreformen behöver tidigaresocialförsäkringskonventioner anpassas. Utskottet har erfarit attomförhandlingar nu har inletts med och ytterligare ett antal länder.Socialförsäkringarna berörs också av olika avtal som förhandlas fram mellanEU och andra länder.Vad gäller bilaterala avtal om sjukvårdsförmåner förutsätter utskottet attregeringen inleder förhandlingar med ett land så snart det är befogat ochmöjligt.Med det anförda får motion 1999/2000:Sf256 anses tillgodosedd.Socialförsäkringens personkretsGällande ordningDen nuvarande svenska socialförsäkringen bygger på principen att försäkradeär de personer som är bosatta här i landet. Bosättning ger rätt till vissaförmåner som exempelvis folkpension och barnbidrag. För rätt till andraförmåner såsom sjukpenning och inkomstgrundad ålderspension krävs utöverbosättning också förvärvsarbete.I den nya socialförsäkringslagen (1999:799), som träder i kraft den 1januari 2001, delas försäkringen in i en bosättningsbaserad och enarbetsbaserad del. Den som lämnar landet kommer fortfarande att anses bosatthär, om utlandsvistelsen kan antas vara längst . Beträffande någrasärskilda persongrupper kommer socialförsäkringen att ha utsträckt giltighetvid utlandsvistelse. En person som är anställd av ett svenskt trossamfundeller ett organ som är knutet till ett sådant samfund eller en svensk ideellorganisation som bedriver biståndsverksamhet skall vara försäkrad i Sverigesåvitt avser den bosättningsbaserade försäkringen, om utlandsvistelsen kanantas vara längst . Detta gäller även medföljande make samt barn sominte fyllt . Med make likställs sambo om de har varit giftaeller gemensamt har eller har haft barn. I dessa fall gäller att av debosättningsbaserade förmånerna utbetalas familjestödsförmåner underutlandsvistelsen. För arbetsbaserade förmåner finns en överhoppningsbar tidpå när det gäller beräkning av sjukpenninggrundande inkomst ochförsäkringsvillkor för föräldrapenning.MotionerI motion Sf269 av m.fl. (mp) begärs ett tillkännagivande om attlagstiftningen bör ses över så att de som arbetar åt organisationen gränser samt andra organisationer som inte omfattas av det svenskasjukförsäkringssystemet får samma sociala försäkringsskydd som volontärerfrån andra svenska organisationer. I motionen anges att organisationen gränser har fem centrum, nämligen i , , , Spanienoch , vilka står som arbetsgivare när de sänder ut personer.I motion Sf274 av m.fl. (mp) yrkande 8 begärs etttillkännagivande om att socialförsäkringslagstiftningen bör anpassas ävenefter homosexuella familjeförhållanden.Utskottets bedömningUtskottet fann i betänkande 1999/2000:SfU1 vad gäller personer som lämnarSverige för att arbeta åt den utländska organisationen ,vars verksamhet enligt utskottets mening är av stort värde, att de enligthuvudregeln omfattas av svensk socialförsäkring om utlandsvistelsen är avseddatt vara längst . Detsamma kommer att gälla enligt dennya socialförsäkringslagen. Utskottet ansåg att, när inte de generellareglerna är tillämpliga, deras skydd måste tillgodoses på annat sätt än genomden svenska socialförsäkringen.Utskottet vidhåller denna uppfattning och avstyrker därmed motion Sf269.Vad gäller socialförsäkringens anpassning till att även gälla homosexuellafamiljeförhållanden vill utskottet hänvisa till att det i 3 kap. 1 § lagen(1994:1117) om registrerat partnerskap anges att ett registrerat partnerskaphar samma rättsverkningar som ett äktenskap. Bestämmelser i lag eller annanförfattning med anknytning till äktenskap och makar tillämpas på motsvarandesätt på registrerat partnerskap och registrerad partner om inte annat följerav undantagsregler i 2-4 §§. Undantagen i 2 § rör adoption, gemensam vårdnadsamt insemination eller befruktning utanför kroppen medan 4 § gällerinternationella rättsförhållanden. I 3 § görs däremot ett generellt undantagfrån tillämpningen av regler som bygger på att makarnas eller de tidigaremakarnas kön är av betydelse. I förarbetena till detta lagrum (bet.1993/94:LU28) anges att undantaget huvudsakligen berör sådana, numera inte såofta förekommande, regler som ger ekonomiska förmåner åt gifta kvinnor elleränkor. Som exempel nämns bl.a. änkepension.Enligt utskottets mening omfattar således socialförsäkringarna, bortsettfrån nämnda undantag, även homosexuella familjeförhållanden. Med det anfördaavstyrks motion Sf274 yrkande 8.Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikappUtgiftsområdet omfattar politikområdet Ersättning vid arbetsoförmåga.Politikområdet omfattar sjukpenning, rehabilitering, närståendepenning,förtidspension, ersättning vid handikapp samt arbets- och kroppsskador,kostnader för sysselsättning av vissa förtidspensionärer samt anslagen förRiksförsäkringsverket och de allmänna försäkringskassorna.Riksdagen har för i enlighet med regeringens förslagfastställt ramen för utgiftsområde 10 till 101 (bet.2000/01:FiU1, rskr. 2000/01:36).Mål för politikområdetPropositionenI budgetpropositionen föreslås att målen bör vara att en störreandel av befolkningen i arbetsför ålder skall ha förmågan att arbeta och attpersoner som inte har förmåga att arbeta skall ges en levnadsstandard som äranpassad till den ekonomiska utvecklingen i samhället.Målen som angavs i budgetpropositionen för utgiftsområde 10 varatt ge ekonomisk trygghet för sjuka och funktionshindrade och att aktivtverka för att återföra människor i arbete. Vidare angavs attsocialförsäkringens administration skall garantera effektivitet,rättssäkerhet och kompetens vid ärendehandläggningen.Regeringen föreslår att godkänner de nya målen för politikområdetErsättning vid arbetsoförmåga samt att de tidigare målen för utgiftsområdetupphör att gälla.Utskottets bedömningUtskottet anser att de föreslagna målen innebär bl.a. att andelen personer iarbetsför ålder som har förmågan att arbeta bör öka i förhållande tilltidigare. Utskottet föreslår att godkänner målen för politikområdetoch att de tidigare målen för utgiftsområdet upphör att gälla.SjuklönGällande ordningEnligt lagen (1991:1047) om sjuklön (SjLL) har arbetstagare under de första14 dagarna av ett sjukfall rätt till sjuklön från arbetsgivaren. Rätten tillsjuklön gäller fr.o.m. av anställningstiden. Är den avtaladeanställningstiden kortare än en månad inträder dock rätten till sjuklönendast om arbetstagaren tillträtt anställningen och därefter varit anställdfjorton kalenderdagar, i princip i följd.För i sjuklöneperioden betalas ingen ersättning(karensdag). För de återstående dagarna behåller den anställde av lönoch andra anställningsförmåner.Antalet karensdagar är begränsat till tio (allmänt högriskskydd). För en arbetstagare som lider av sjukdom som kanantas medföra ett större antal sjukperioder med sjuklön under entolvmånadersperiod kan besluta om s.k. särskilthögriskskydd. Då utges sjuklön för och arbetsgivaren fårersättning från sjukförsäkringen. gäller ettutökat särskilt högriskskydd som omfattar den som har en sådan sjukdom sommedför risk för en eller flera längre sjukperioder under entolvmånadersperiod. Sjuklön utges i dessa fall dock inte för karensdag. Äveni dessa fall får arbetsgivaren ersättning från sjukförsäkringen.Företag med en viss högsta lönekostnad har enligt 17 § SjLL möjlighet attförsäkra sig hos mot sjuklönekostnader. Rätt att teckna ensådan försäkring har arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader under ettkalenderår - exklusive sociala avgifter och särskild löneskatt - inteberäknas överstiga 130 gånger prisbasbeloppet. Försäkringen ersätterförsäkringstagarens kostnader för sjuklön fr.o.m. den tredje ersättningsdagenliksom kostnaderna för socialavgifter, allmän löneavgift och särskildlöneskatt. Avgiften för är av de sammanlagda lönekostnaderna.MotionerI motion Sf236 av m.fl. (c) begärs i yrkande 2 etttillkännagivande om att arbetsgivarinträdet bör förlängas till två månaderinom den offentliga sektorn. I motionen anförs att det är uppenbart att deoffentliga arbetsgivarna generellt sett har svårt att skapa en arbetsmiljösom förebygger stress och minskar ohälsa. Motionärerna anser att en förlängdsjuklöneperiod kan förmå arbetsgivarna att ta ett större ansvar förarbetsmiljön och för att stoppa de höga sjuktalen. Kompensation ges genom attarbetsgivaravgiften sänks i motsvarande mån.Den ökade sjukfrånvaron bland anställda har enligt vad som anges i motionSf249 av m.fl. (kd, m, c, fp) även medfört ökade kostnader försjuklön för företagen, inte minst för de små och medelstora. Åtgärder börvidtas för att minska sjukfrånvaron vid arbetsplatserna och en översyn avreglerna om sjuklön bör göras. Motionärerna anser att AGRA-utredningensförslag, SOU 1997:142, som bygger på tanken att inget företag skall behövabetala mer sjuklön än vad som motsvarar genomsnittet avsjuklöneutbetalningar, ger en effektiv riskspridning och bör genomföras.Motionärerna begär tillkännagivanden om detta.Gudrun m.fl. (v) anför i motion Sf224 att sjuklöneperioden, trotsföretagens möjligheter att försäkra sig och det särskilda högriskskyddet,bidrar till att människor med återkommande sjukperioder stängs ute frånarbetsmarknaden. Enligt motionärerna är risken för att det skapas ett A-lagoch ett B-lag på arbetsmarknaden uppenbar. Sjukförsäkringsutredningensförslag, SOU 2000:72, om att förlänga sjuklöneperioden kanenligt motionärerna få mycket negativa konsekvenser för små och medelstoraföretag. Motionärerna anser att ett restitutionssystem, där företag med högsttio anställda får tillbaka inbetalt belopp via avdrag vid upprättandet av denmånatliga skattedeklarationen, bör utredas. Utredningen bör även omfattakostnaderna för ett sådant system, hur tröskeleffekter kan undvikas och hursystemet kan kombineras med ett försäkringsskydd. I motionen begärs etttillkännagivande om detta.Rose-Marie Frebran m.fl. (kd) begär i motion Sf294 yrkande 4 etttillkännagivande om behovet av regeländringar i karenssystemet. Motionärernaanser att regeringen bör återkomma med förslag rörande bl.a. deltidsanställdaoch dem med fler än en arbetsgivare.Lisbeth Staaf-Igelström (s) begär i motion Sf239 ett tillkännagivande omatt arbetstagare som har fler än en arbetsgivare riskerar att drabbas avflera karensdagar vid en och samma sjukperiod.I motion Sf272 av och () anförs attdet är angeläget att se över på vilket sätt arbetsgivarinträdet har påverkatanställningarna och det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Ett tillkännagivandebegärs härom.Utskottets bedömningUtskottet anser, vilket utskottet även tidigare uttalat i betänkande1999/2000: SfU1, att sjuklöneperioden numera ingår som ennaturlig och väl fungerande del av välfärdssystemet. Genom sjuklöneperiodenhar arbetsgivaren fått ett ansvar för och möjlighet att påverka kostnadernaför sjukfrånvaron på arbetsplatsen. har försäkringskassornaavlastats arbetet med korta sjukfall och kan koncentrera sig på de längresjukfallen. Genom det särskilda högriskskyddet har arbetsgivarens kostnaderbegränsats när det gäller sjukersättning till personer med sjukdomar som kanväntas medföra visst mått av sjukfrånvaro. Sjuklönesystemet hindrar såledesinte en arbetsgivare att anställa en sådan person. I övriga fall hararbetsgivare med begränsat antal anställda möjlighet att teckna enåterförsäkring för sjuklönekostnader. Enligt utskottets mening är det viktigtatt det finns ekonomiska drivkrafter för arbetsgivaren att genom förebyggandeinsatser och rehabiliteringsåtgärder minska sjukfrånvaron på arbetsplatsen.Kostnaderna för sjukförsäkringen har ökat markant de senaste åren.Utskottet kan konstatera att det pågår ett omfattande arbete med att försökahitta vägar för att komma till rätta med den kraftigt ökande sjukfrånvaron.Bland annat har regeringen utsett en särskild utredare som skall delsanalysera varför sjukfrånvaron och utgifterna för sjukpenning förändras övertiden i ett långsiktigt perspektiv, dels peka ut och kvantifiera faktorer somfrämst förklarar de senaste årens ökning av sjukfrånvaron ochsjukförsäkringsutgifterna. Utredningen, som skall slutredovisa sitt uppdragunder , har överlämnat ett delbetänkande,Sjukförsäkringen - basfakta och utvecklingsmöjligheter (SOU 2000:72). Avdelbetänkandet framgår bl.a. att sjukskrivning och sjukfrånvaro är ojämntfördelad mellan kön samt mellan olika sektorer, arbetsplatser och regioner.Utvecklingen har förstärkt dessa skillnader. Utredningen drardärför den slutsatsen att olika arbetsplatser och olika arbetsmiljöer skaparoch resulterar i olika sjukfrånvaro. Av delbetänkandet framgår att de kortasjukfallen, , inte har ökat . Som ettunderlag för en fortsatt diskussion tar utredningen upp en rad punkter somrör sjukförsäkringssystemet, bl.a. sjuklöneperiodens längd ochhögkostnadsskydd för småföretag.Vid den offentliga utfrågningen med belystesbl.a. frågan om sjuklöneperiodens längd. Den särskilde utredaren angav bl.a.att en förlängning av sjuklöneperioden skulle innebära storaadministrativa vinster och andra fördelar avseende resursanvändningen hosförsäkringskassan. Av de fall som avslutades hade eller nära500 000 pågått än . När det gäller frågan om enförlängd sjuklöneperiod medför ytterligare selektering vid anställningarangav utredaren att man inte kan bortse från en sådan konsekvens, men attrisken i det korta perspektivet synes liten. Utredningen avser att föreslåett särskilt skydd för att motverka detta. Den särskilde utredaren angav attfrågorna om bl.a. utestängningseffekter och högkostnadsskyddet måste beaktassärskilt. Utredningen avser att i slutbetänkandet föreslå ett reformerathögkostnadsskydd för små företag.Enligt utskottets mening bör utredningsförslagen och den fortsattaberedningen inom avvaktas.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Sf236 yrkande 2, Sf249,Sf224 samt Sf272.Vad gäller behov av ändringar i karensdagssystemet för bl.a.deltidsanställda och dem med fler än en arbetsgivare utgår utskottet från atti samband med det fortsatta arbetet kring en ökad sjukfrånvaro och dessförhållande till bl.a. ett föränderligt arbetsliv även beaktas denna fråga.Beredningen inom bör avvaktas. Utskottet avstyrker ävenmotionerna Sf294 yrkande 4 och Sf239.19:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m.Gällande ordningFrån anslaget bekostas utgifter för sjukpenning, rehabiliteringsersättningoch närståendepenning.Enligt sjuklönelagen (SjLL) har en arbetstagare rätt att av varje sjukdomsfall (sjuklöneperioden) behålla en viss del av lönoch andra anställningsförmåner. För i sjuklöneperiodenbetalas ingen ersättning (karensdag).