bet · GN01AU6 · 2000-02-03 00:00:00 — Det innebär en jämnfördelning av makt och inflytande, samma möjlighetertill ekonomiskt oberoende, lika villkor ochförutsättningar i fråga om företagande, arbete,arbetsvillkor och utvecklingsmöjligheter i arbetet.Det innebär också tillgång till utbildning ochmöjligheter till utveckling av personligaambitioner, intressen och talanger, delat ansvar förhem samt frihet från könsrelaterat våld.Utskottet kan konstatera att de synpunkter som försfram i motion A812 i stora delar sammanfaller medden politik som redovisas i jämställdhetsskrivelsen.Utskottet finner därför inte anledning att föreslånågot tillkännagivande med anledning av motionen.När det gäller målen för jämställdhetspolitikenfinns det på ett övergripande plan vissa likhetermellan den politik som förespråkas av regeringen ochden jämställdhetspolitik som pläderarför. Självfallet skall, som framhåller,jämställdhetspolitiken bidra till ett samhälle därkvinnor och män kan forma sin tillvaro enligt egnaönskemål och behov. uppfattning attfamiljepolitiken skall utformas så att den skaparmöjligheter och mångfald samt underlättar förkvinnor och män att kombinera arbetsliv ochfamiljeliv ligger också helt i linje med utskottetsuppfattning och den hittillsvarande politiken.I fråga om det mer konkreta innehållet ijämställdhetspolitiken anser utskottet att det äruppenbart att den moderata politiken om dengenomfördes skulle motverka de övergripande målenför jämställdhetspolitiken. Inte minst den skatte-och budgetpolitik som företräder skulleleda till större klyftor i samhället. Utskottetnoterar att med de besparingar som Moderaternaförespråkar i fråga om vård, skola, omsorg ochoffentliga trygghetssystem skulle kvinnors möjlighetatt förena arbets- och familjeliv snarare minska.Utskottet vill peka på att det till stor del vargenom en aktiv välfärdspolitik och expansion av denoffentliga sektorn som kvinnors arbete flyttadesfrån att vara oavlönat arbete i hemmet till avlönatarbete på arbetsmarknaden. Att nu minska denoffentliga finansieringen av detta viktiga arbete,och i stället förlita sig på familjen ochmarknadskrafterna, skulle riskera att leda ett stegtillbaka och innebära en försvagning avjämställdhetspolitiken.Likaså skulle de arbetsrättsliga förändringar somModeraterna i andra sammanhang förordar innebära ettkraftigt urholkat skydd bland annat för kvinnor.Inte minst torde detta, som tidigare undersökningarvisat, gälla ett försvagat anställningsskydd förkvinnor i barnafödande ålder.Möjligheterna att uppnå den del av målen förjämställdhetspolitiken som innebär att kvinnor ochmän skall få samma möjligheter, rättigheter ochskyldigheter inom alla väsentliga områden i livetskulle således minska väsentligt om Moderaternaspolitik blev genomförd. Också när det gäller övrigadelar av det övergripande målet förjämställdhetspolitiken skulle ett förverkligande avden moderata politiken innebära stora steg bort frånett jämställt samhälle.Flera motioner betonar vikten av att brytaoffentliga monopol för att motverka löneskillnadermellan kvinnor och män. I anslutning tillmotionsyrkanden av liknande karaktär har utskottettidigare i betänkande 1998/99:AU6 Vissa frågor omjämställdhet redovisat en bedömning frånKommunförbundet med innebörden att alternativadriftsformer kommer att öka starkt i omfattningframöver. Alternativa driftsformer - dvs. attverksamhet som helt eller delvis finansieras avkommunen, men bedrivs av någon annan än kommunen,exempelvis privata företag, brukarkollektiv ochfriskolor - väntas bli allt vanligare inom flertaletkommunala verksamhetsområden.Utskottet vill i detta sammanhang peka på uppgifterfrån Utredningen om utvärdering avkommunkontosystemet som i sitt slutbetänkandeKommunkontosystemet och rättvisan - momsen,kommunerna och konkurrensen (SOU 1999:133) redovisaruppgifter om utvecklingen av alternativadriftsformer och konkurrensutsättning av kommunalaverksamheter 1991 - 1997. Jämförelsen visar attprivata alternativ ökat sina andelar inom samtligaelva verksamhetsområden som utredningen studerat.Skillnaderna är stora mellan olika kommuner.Utskottet delar inte motionärernas uppfattning attförekomsten av offentliga monopol skulle vara enavgörande förklaring till löneskillnader. Det ärvärt att notera att flera tjänster inom ramen förden offentliga sektorn upphandlas.Likaså utgörs den offentliga sektorn i storutsträckning av flera sinsemellan olika, och oftakonkurrerande, arbetsgivare.Utskottet instämmer inte heller i den uppfattningsom tycks ligga till grund för de aktuellamotionsförslagen, nämligen att löneskillnader mellanmän och kvinnor skulle vara mindre inom den privatasektorn. I ett flertal fall är det snarare så attupphandling inneburit försämrade löne- ochavtalsvillkor för de anställda.Utskottet anser det uppenbart att initiativ behövsför att motverka löneskillnader mellan män ochkvinnor. Utskottet välkomnar därför regeringensarbete för att förstärka jämställdhetslagen. Likasåär det angeläget med fortsatt utvecklingsarbete ifråga om exempelvis arbetsvärdering. En inriktningpå detta torde vara betydligt mer verksamt än attrikta in sig på förenklade samband mellanlöneskillnader och driftsformer.I likhet med i betänkande 1998/99:AU6 finnerutskottet anledning att betona vikten av fortsattajämställdhetsinsatser inom såväl offentlig som annanverksamhet.Med hänvisning till vad som anförts ovan avstyrkerutskottet motionerna A1 (yrkandena 1, 2 och 4), A5(yrkande 1), A802 (yrkandena 1, 2 och 3), A805(yrkandena 1, 3, 11 och 12), A807 (yrkande 3) samtA812.I jämställdhetsskrivelsen (s. 20) redovisarregeringen vilka åtgärder som vidtagits ellerplaneras med anledning av förslagen islutbetänkandet från Utredningen om fördelning avekonomisk makt och ekonomiska resurser mellankvinnor och män, den s.k. (SOU1998:6). Av redovisningen framgår att utredningensförslag har följts upp av regeringen och lett tillinsatser och åtgärder på en rad områden. Det gällerexempelvis frågan om spridning av forskningen frånKvinnomaktutredningen liksom när det gäller annanaktiv spridning av kunskaper om kvinnors och mänstillgång till ekonomisk makt och ekonomiskaresurser. Utskottet föreslår att avslårmotionerna A2 (yrkande 2) och A819 (yrkande 1).I ett par motioner tas frågan om kvotering upp.Moderaterna tar avstånd från kvotering medanMiljöpartiet pläderar för kvotering vid statligatjänstetillsättningar vid lika meriter. Utskottetanser för sin del att i första hand bör andratillvägagångssätt än kvotering prövas för att fåtill stånd en jämnare könsfördelning inom statligverksamhet samt för att ge kvinnor och män likamöjligheter till yrkesmässig utveckling, befordranoch god löneutveckling.I överensstämmelse med vad utskottet anfört ibetänkande 1998/99:AU6 anser utskottet att åtgärdersom syftar till en jämnare könsfördelning bör vidtasinom ramen för de aktiva åtgärderna enligtjämställdhetslagen. Utskottet vill dock framhållaatt erfarenheterna av kvotering och andra aktivaåtgärder i syfte att öka kvinnorepresentationenvarit goda på många områden, exempelvis när detgäller statliga myndighetsstyrelser. Positivsärbehandling och kvotering kan vara effektivaverktyg för att bryta strukturer som motverkar enjämställd utveckling. Enligt utskottets uppfattningär det angeläget att fortsatta insatser görs för attfrämja jämställdhet i såväl offentlig förvaltningsom i annan verksamhet.Det finns enligt utskottets uppfattning starka skälatt på olika sätt stödja ökad mångfald i arbetslivoch samhällsliv. Det kan exempelvis finnas skäl atti utredningssammanhang ta del av kunskaper ocherfarenheter från enskilda invandrare ellerinvandrargrupper. Utskottet är dock inte berett attförorda någon generell regel om att invandrare skalltillkallas som experter i statliga utredningar elleratt samråd skall ske med invandrargrupper, vilketförordas i ett motionsförslag. I sammanhanget kannämnas att regeringen avser att för riksdagenredovisa ett samlat program för att bättre utnyttjamångfalden i arbetslivet.Utskottet avstyrker motionerna A805 (yrkande 2),A819 (yrkande 5) och Sf640 (yrkande 7).Utskottet delar regeringens uppfattning att det ären viktig makt- och resursfråga att uppnå en jämnkönsfördelning mellan kvinnor och män påbeslutsfattande positioner såväl inom den offentligasektorn som i det privata näringslivet. Kvinnorskompetens och erfarenhet måste tas till vara, inteminst genom tillsättningar på chefsnivå.Med anledning av motionsförslagom åtgärder för att nå målet att avmyndighetscheferna skall vara kvinnor vill utskottethänvisa till den redovisning som görs ijämställdhetsskrivelsen (s. 14 f.) om chefspolicyninom statsförvaltningen. Av redovisningen framgåratt policyn är utformad också för att främja ökadinriktning på jämställdhet på chefsnivå.Enligt utskottets uppfattning bör det framhållasatt betydande och glädjande framsteg har gjorts på1990-talet när det gäller att öka andelen kvinnorinom den civila statsförvaltningen. är, somframgår av skrivelsen, nästan var fjärde verkschefkvinna jämfört med . Statskontoret,som har regeringens uppdrag att göra ensamlad redovisning av utvecklingen inomstatsförvaltningen, betonar i rapporten iomvandling 1999 att den aktiva politik som förts på1990-talet för att öka andelen kvinnor på högrechefspositioner också har givit resultat.Utskottet anser att arbetet med att uppnå bättrebalans mellan kvinnor och män på den högsta nivåninom statsförvaltningen måste ha fortsatt högprioritet. Utskottet noterar att denna uppfattningdelas av regeringen som i skrivelsen står fast vidmålet att uppnå en jämnkönsfördelning i statliga styrelser och kommittéer.Motion A2 (yrkande 25) avstyrks.Under rubriken , arbetslivs- ochnäringspolitik behandlar utskottet nedan vissamotionsyrkanden om staten som förebild påjämställdhetsområdet.Med anledning av motionsförslag omanvändning av 3 R-metoden vill utskottet erinra omsitt tidigare ställningstagande i frågan. Ibetänkandet 1998/99:AU6 framförde utskottetuppfattningen att det måste ankomma på varjemyndighet, statlig utredning etc. att själv taställning till vilka metoder man vill använda föratt belysa jämställdhetsperspektiv. Utskottet somvidhåller denna uppfattning vill peka påatt det av jämställdhetsskrivelsen (s. 55) framgåratt regeringen lämnat betydande bidrag till såvälutveckling av 3 R-metoden som till spridning averfarenheter av metoden. Motion A819 (yrkande 6)avstyrks.Av förordningen (1992:1668) om den officiellastatistiken framgår att individbaserad officiellstatistik skall vara uppdelad på kön såvida intesärskilda skäl talar emot detta. Ijämställdhetsskrivelsen redovisas resultatet av enundersökning som visar att merparten av denindividbaserade statistiken är uppdelad på kön, menatt det fortfarande finns vissa brister. Utskottetanser att regeringens ställningstagande tillbetänkandet Statistikreformens utvärdering ochförslag till utveckling (SOU 1999:96) bör avvaktas.Utredningsförslagen har remissbehandlats ochberedning pågår i Regeringskansliet.I sammanhanget kan vidare nämnas att regeringen ipropositionen 1999/2000:32 Lönebildning för fullsysselsättning redovisar att den avser att under år2000 ge i uppdrag att vidtaåtgärder för att förbättra lönestatistiken. Blandförbättringarna kan nämnas att statistiken skallutvidgas till att omfatta ett femtiotal branscher,med fördelning på kön samt på arbetare ochtjänstemän. Vidare skall forskningsdatabasen (Longitudinal INdividual DAta for )kompletteras på ett sådant sätt att möjligheternaför forskare att studera lönebildningen förbättrasavsevärt.Med hänvisning till vad som anförts ovan avstyrksmotion A819 (yrkande 4).I det övergripande målet för jämställdhetspolitikeningår att kvinnor och män skall ha lika villkor ochförutsättningar i fråga om företagande. Mot denbakgrunden instämmer utskottet i Folkpartietsuppfattning att kvinnors företagande måste främjasoch att hinder mot företagande bland kvinnor måsteundanröjas. Utskottet avstyrker motion A5 (yrkande2) i den mån den inte kan anses tillgodosedd med vadutskottet anfört.Utskottet vill i detta sammanhang även uppmärksammavad som anförs i det av godkändabetänkandet /2000:KU10 Granskning av statsrådenstjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning.I ett avsnitt om regeringens sammansättning ochregeringsarbetets organisation berörs särskiltjämställdhetsfrågorna. Konstitutionsutskottetredovisar uppgifter om könsfördelning inom olikatjänstekategorier samt medianlönen för män ochkvinnor inom respektive kategori. Granskningen avlöneskillnaderna mellan kvinnor och män föranlederenligt två slutsatser.Löneskillnaderna mellan kvinnor och män inomrespektive tjänstekategori är förhållandevis små.Jämställdheten brister dock med avseende påkönsfördelningen inom de lägsta och de högstalönekategorierna. Bland departementssekreterarna ochde rättssakkunniga är könsfördelningenförhållandevis jämn, för att sedan bli mer och merskev i de övre och nedre löneskikten. Redovisningenutmynnar i slutsatsen att en så ojämn fördelninginte är nöjaktig, i synnerhet mot bakgrund av attstaten har ett ansvar som föregångare och förebildpå jämställdhetsområdet - en åsikt som ävenarbetsmarknadsutskottet uttryckt vid ett flertaltillfällen i samband med behandlingen av frågor omden statliga personalpolitiken. noterararbetsmarknadsutskottet dock med tillfredsställelseatt regeringen och har denuttalade avsikten att fortsätta arbetet med attutjämna könsfördelningen inom tjänstekategoriernaoch fortlöpande vidtar åtgärder för att uppnå dettasyfte.Konstitutionsutskottet har även granskatjämställdhetsaspekter i propositionerna.Jämställdhetsaspekterna borde ha tagits upp i enstörre andel av dem enligt konstitutionsutskottetsmening. Det hade enligt ivart fall varit önskvärt att det i propositionernahade redovisats en analys i fråga om behovet av attanlägga ett jämställdhetsperspektiv.Arbetsmarknadsutskottet instämmer ikonstitutionsutskottets bedömning att det ärangeläget att regeringens uttalade ambitioner närdet gäller jämställdhetspolitiken också visar siggenom att det mer regelmässigt i propositionernaredovisas vilka konsekvenser ett förslag kan ha frånjämställdhetssynpunkt eller att sådana konsekvenserinte bedömts föreligga.Män och jämställdhetSkrivelsenInledningsvis konstateras att traditionellt harjämställdhetsarbetet engagerat kvinnor. Män har oftasaknats i jämställdhetsarbetet. Men för attjämställdhet skall bli verklighet inom alla områdeni samhället, krävs en vilja till förändring och ettaktivt deltagande från både kvinnor och män. Männensroll har därför under varit enprioriterad fråga inom jämställdhetspolitiken.Förutom att lyfta frågan politiskt har regeringenbeviljat medel till insatser med syfte att ökapappors uttag av föräldraledighet, öka antalet mäninom skola och barnomsorg samt för att stödja mänsom arbetar mot våld. är också aktivt i detinternationella arbetet vad gäller män ochjämställdhet.Föräldraförsäkringen spelar en viktig roll för attföräldrar, och inte minst kvinnor, skall gesmöjlighet att kombinera föräldraskap medförvärvsarbete. Effekterna av den reform somgenomfördes 1995 och sombl.a. innebar införande av den s.k. pappa- resp.mammamånaden, går ännu inte att slå fast eftersomföräldrapenningen kan tas ut till dess barnet . Statistik från ()visar dock att av papporna till barn föddafr.o.m. har utnyttjatpappamånaden under barnets första två år.Motsvarande siffra för barn födda åren 1993 och 1994var ca 60 %.För att underlätta pappors uttag avföräldraledighet beviljade regeringen medeltill RFV för en tvåårig landsomfattandeinformationskampanj rörande föräldraledighet.Kampanjen fick ett mycket positivt mottagande. Underår 1997 tillsattes också en utredning som skullekomma med förslag på hur föräldrautbildningen ochandra former av föräldrastöd kunde utvecklas ochstimuleras. I betänkandet Stöd iföräldrautbildningen (SOU 1997:161), där bl.a.frågan om föräldrastöd för pappor togs upp, föreslårutredningen att regeringen skall tillsätta enreferensgrupp för frågor om mäns roll som föräldraroch fostrare. Gruppen bör också få till uppgift attfölja upp och utvärdera projekt som vänder sig tillpappor. Betänkandet har varit på remiss ochregeringen överväger bl.a. vilka åtgärder som börvidtas för att pappautbildningen skall bli ennaturlig del av föräldrautbildningen.I flera län och enskilda kommuner pågår redan ettarbete med pappautbildning och i flera andra länfinns planer på att utvidga föräldrautbildningen meden sådan utbildning.När det gäller vårdnad om barn, barns boende ochumgänge med barn framhålls att barnets behov och vadbarnets bästa kräver går hand i hand med en ökadjämställdhet mellan kvinnor och män. De förändringarsom gjordes i gerett ökat utrymme att bl.a. döma till gemensamvårdnad där det är förenligt med barnets bästa.Dessa förändringar kan antas ha betydelse främst förpappornas möjligheter att efter en separation kunnabibehålla kontakten med sina barn.Ett av de viktigaste delmålen medjämställdhetsarbetet är att komma till rätta medvåldet som riktas mot kvinnor. I skrivelsen hänvisastill olika projekt som arbetar för att motverka våldmot kvinnor.I en kartläggning av den s.k. genusforskningen harsedan år 1997 en genomgång gjorts av den nationellaoch internationella forskningen om män.Kartläggningen har bl.a. visat att forskningen ommän som kön har ökat och kommer att utgöra ettvärdefullt underlag för förslag till ökad forskningpå området. Dessa frågor kommer att behandlas isamband med den forskningspolitiska proposition somär tänkt att presenteras för under år2000.Regeringen har, mot bakgrund av erfarenheterna fråntvå projekt i och ,avsatt medel för ett tvåårigt projekt - Män ochjämställdhetsarbetet. Syftet är att öka kunskapernaom vilka hinder som finns och vilka ytterligareåtgärder som behövs för att öka mäns deltagande ijämställdhetsarbetet. Arbetet skall avslutas senasti juni 2001.MotionerKristdemokraterna konstaterar i motion A2 att trotsdet förhållandet att domstolar i allt högre gradutgår från barnets rätt till båda föräldrarna ochdömer till gemensam vårdnad hjälper det inte alltidi praktiken. Många pappor har ett behov av stöd somgör det möjligt för dem att både behålla kontaktenoch få umgänget att fungera i praktiken med sinabarn. Ett sådant stödprogram bör därför införas påprov i några kommuner (yrkande 5). Regeringen börockså noga följa tillämpningen av de nyabestämmelser som har införts i ochsom syftar till att ge domstolarna ökade möjlighetatt, med utgångspunkt från barnets bästa, förordnaom gemensam vårdnad och växelvis boende så atttillämpningen inte drivs så långt att den blir tillmen för barnet (yrkande 6).Merparten av det våld som drabbar kvinnor ärsexuellt relaterat, och det är därför angeläget attkraftfulla åtgärder vidtas som tar sikte på att mäntar ansvar för sin sexualitet. Exempel på en sådanåtgärd är det manliga som arbetar iskolorna. Denna enstaka företeelse är emellertidinte tillräcklig utan det bör initieras enlandsomfattande kampanj riktad mot gymnasieskolanför att unga män skall ta ansvar för sin sexualitet(yrkande 8).I motion A806 anför att ett sätt attförebygga sexualiserat våld mot kvinnor är attförsöka påverka unga mäns inställning till våld sommetod för konfliktlösning. saknas det ettmålmedvetet arbete inom skola, socialtjänst ochpolisväsende riktat mot unga män som begårvåldsbrott, i syfte att förändra deras sätt att sepå våld och sin egen könsroll. Regeringen bör iregleringsbrev till berörda myndigheter uppmärksammafrågan om pojkars våldsanvändning och deras syn påsin könsroll (yrkande 6). Den grad av jämställdhetsom förekommer mellan föräldrarna har ett avgörandeinflytande på de attityder som barnen kommer att fåsenare i livet. Männen måste förmås att ta en meraktiv del i hemarbetet och omvårdnaden om barnen.Det framstår därför som angeläget att öka pappornasuttag av föräldraledighet. Ett sätt att uppnå dettabör vara att blivande föräldrar redan vid kontaktenmed mödravårdscentralen ges information om reglernaför föräldraledighet och vikten av ett delat ansvarför barnets uppfostran (yrkande 7).Miljöpartiet anför i motion A819 att det är viktigtatt åtgärder vidtas för att få män att i störreutsträckning än utnyttja sina rättigheter tillföräldraledighet (yrkande 14). Både kvinnor och mänbör ta en aktiv del i jämställd-hetsarbetet. Deolika könsrollerna har emellertid inneburit att detnästan uteslutande har varit kvinnorna som förtkampen för jämlikhet mellan könen. Det är därför avstörsta vikt att de normer som styr männens rollundersöks, analyseras och förändras. Vid någraseminarier och konferenser har frågan diskuterats.Det är dock viktigt att diskussionerna fortsätter.Därför bör det tillsättas en tvärpolitisk utredningmed uppgift att analysera den nya mansrollen och hurkunskaperna från utredningen skall föras ut (yrkande23).Även i motion Ju722 (yrkande 1) vill Miljöpartietatt det tillsätts en tvärpolitisk utredning meduppgift att analysera den nya mansrollen. En sådanutredning, hoppas motionärerna, skall bl.a. kunna gesvar på vilken betydelse de föreskrivna normerna förmäns respektive kvinnors beteende har föranvändningen av våld m.m.I motion A803 anför () att det ärviktigt att öka männens aktivitet och delaktighet ijämställdhetsarbetet. Ett bra exempel på sätt att nåfrämst yngre män är det opolitiska somarbetar med jämställdhetsfrågor ur ett manligtperspektiv. Regeringen bör därför uppmuntrajämställdhetsprojekt som riktar sig till unga män(yrkande 1).Utöver dessa motioner har det även väckts andra motionersom berör det nu behandlade området. Dessa behandlasav andra utskott.Utskottets ställningstagandeI likhet med regeringen anser utskottet attföräldrabalkens regler om vårdnad och umgänge harstor betydelse för männens nära kontakt med sinabarn. Bortsett från de rent juridiska frågorna kringvårdnad och umgänge som domstolarna handlägger, ärdet i de olika kommunerna som har attbistå föräldrarna med samarbetssamtal och annat stödi samband med vårdnad och umgänge. Det övergripandeansvaret för uppföljning, utvärdering m.m. av dennaverksamhet ankommer på . Bland annatpågår inom en undersökning avutfallet i ett stort antal domar som har meddelatsunder för att se om domstolarna har beaktattankarna bakom de nya bestämmelserna iföräldrabalken, och sett till barnets bästa. Deslutliga resultaten kommer att presenteras senareunder året. Utskottet förutsätter att regeringenföljer utvecklingen noga.Redan i dag pågår inom ett flertal län och kommunerolika former av pappautbildning. Som exempel kannämnas att kommun har startat enpappautbildning som syftar till att ge pappor stödoch utbildning bl.a. avseende frågor om vårdnad ochumgänge. Även i pågår ett projektför att ge stöd åt pappor i deras utövande avumgänge.Andra frågor som har väckts under innevaranderiksmöte rörande vårdnad och umgänge har redantidigare tagits upp av, och kommer att tas upp av,andra utskott.Med hänsyn till det anförda avstyrks motion A2(yrkandena 5 och 6), i den mån den inte kan ansestillgodosedd med vad utskottet anfört.Som nämnts pågår på många håll, utöver denvanliga föräldrautbildningen, särskild utbildningför pappor. Även regeringen överväger för närvarandeett förslag som bl.a. skall ta ställning till vilkaåtgärder som bör vidtas för att pappautbildningenskall bli en naturlig del av föräldrautbildningen.Utskottet, som förutsätter att frågor som rörinformation om föräldraledighet m.m. beaktas i dettaarbete, anser inte att det behövs något särskilttillkännagivande i denna del. Motionerna A806(yrkande 7) och A819 (yrkande 14) avstyrks.Regeringen har mot bakgrund av erfarenheterna frånbl.a. två projekt, MAN och Mannum, som hargenomförts i och länavsatt medel till ett tvåårigt projekt med syfte attöka kunskaperna om vilka hinder som finns och vilkaytterligare insatser som behövs för att öka mänsdeltagande i jämställdhetsarbetet.