bet · GO01SfU1 · 2000-11-28 00:00:00 — Vidare börindividen ges ett ökat inflytande i rehabiliteringsprocessen och han ellerhon bör få en individuell handlingsplan genom lagfästa rättigheter. I ställetför passivt stöd bör enligt motionärerna aktiva insatser vidtas.Sjukpenningen bör ersättas med rehabiliteringsersättning senast efter fyramånader och den som ej tar emot rehabilitering skall ges lägre ersättning,anser motionärerna. Slutligen bör rehabiliteringsersättning kunna utgå förlängre tid än . I yrkandena 1 och 3-5 begärs tillkännagivanden om detanförda.Sofia () begär i motion Sf247 ett tillkännagivande om ökadsamordning och individuellt inflytande i rehabiliteringsprocessen. Motionärenanser att det bör satsas på förebyggande verksamhet och att individens bästabör sättas i centrum.Kenneth m.fl. (c ) begär i motion So539 yrkande 6 förslag om enhandlingsplan för att höja den faktiska pensionsåldern. Motionärerna anseratt det behövs en ökad flexibilitet i arbetslivet och kontinuerligvidareutbildning. Människor måste ges förutsättningar att orka arbeta tillpensioneringen. Det bör också vara möjligt att arbeta ålder.Lars m.fl. (fp) anser att den arbetslivsinriktaderehabiliteringen bör vara organiserad enligt dagens modell men med enkraftfullare roll för . Denna modell bör kompletteras med enrehabiliteringsförsäkring som tecknas av arbetsgivaren. Arbetsgivaren börkunna teckna försäkringen hos privata försäkringsbolag eller genom denallmänna försäkringen. Avgiften avgörs av utfallet av sjukskrivning ochförebyggande insatser föregående år. Ett högkostnadsskydd hindrar attkostnaden för en enskild arbetsgivare blir för hög. Motionärerna anser att ikombination med den s.k. FINSAM-modellen skulle detta sammantaget bli enkraftfull insats för förbättrad rehabilitering. I motion A225 yrkande 5begärs ett tillkännagivande om detta.Lena och () begär i motion Sf234 etttillkännagivande om en obligatorisk rehabiliteringsförsäkring. Motionärernaanser att denna försäkring bör vara statlig men att den inte på något sättskall frånta arbetsgivarna kostnadsansvaret.I motion Sf278 av () begärs ett tillkännagivande ombehovet av ökad samverkan mellan olika huvudmän för att underlättarehabilitering.I motion Sf277 av och () begärs etttillkännagivande om möjligheten till arbete för funktionshindrade.Motionärerna anser att reglerna för upphandling av rehabiliteringstjänsterbör göras smidigare. Krav på s.k. ramavtal bör inte ställas.Ester m.fl. (kd) anser att det är viktigt med tidigainsatser och bättre vägledningsstöd i rehabiliteringen av hörselskadade. Imotion So540 yrkande 5 begärs ett tillkännagivande.I motion So360 av () begärs i yrkande 2 etttillkännagivande om att rehabiliteringsmedel hos försäkringskassorna börreserveras för whiplashskador.Viviann och (c) anser att det är viktigt med anpassaderehabiliteringsåtgärder för kroniskt sjuka. När det gäller bl.a. fibromyalgikrävs specifik smärtanalys och behandling. I motion So544 yrkande 3 begärsett tillkännagivande härom.Eskil och () begär i motion Sf281 etttillkännagivande om att möjligheterna att erhållaarbetsrehabiliteringshjälpmedel skall omfatta även lant- och skogsbrukare.I motion Sf275 av och () anges attdet är viktigt att ersättning kan utgå även till en hörselskadads anhörig vidden långa teckenspråksutbildningen som ges medrehabiliteringsersättning. I motionen begärs ett tillkännagivande härom.Övrig motion om närståendepenningEskil och () begär i motion Sf307 etttillkännagivande om att närståendepenningen inte bör begränsas till 60 dagarper år.Utskottets bedömningSjukförsäkringenDe senaste årens ökade kostnader för sjukförsäkringen är enligt utskottetsmening, även om ökningstakten avtagit något, mycket oroande. Som nämntstidigare har regeringen i syfte att påverka den negativa utvecklingen bl.a.beslutat om två större utredningar. Den ena, , överlämnat ett delbetänkande Sjukförsäkringen - basfaktaoch utvecklingsmöjligheter (SOU 2000:72). Utredaren skall slutredovisa sittuppdrag . Den andra, Utredningen om den arbetslivsinriktaderehabiliteringen, har haft regeringens uppdrag att se överrehabiliteringsområdet och lämna förslag till åtgärder som på olika sätt kanstärka och effektivisera rehabiliteringen för långtidssjukskrivna. Den 30augusti presenterade utredningen betänkandet Rehabilitering till arbete- En reform med individen i centrum (SOU 2000:78). Betänkandetremissbehandlas för närvarande.Därutöver har regeringen tillsatt en arbetsgrupp inom skall ta fram en handlingsplan som anger en strategi för attkomma till rätta med utvecklingen av den arbetsbetingade ohälsan och för attåstadkomma en förnyelse av arbetsmiljöarbetet. Arbetsgruppens uppgift är attskapa en struktur på ohälsoområdet som är tillräckligt kraftfull för attavsevärt öka människors möjligheter att delta i arbetslivet. Detta kan skegenom förebyggande åtgärder, förbättrad arbetsmiljö, bättre rehabiliteringoch effektivare försäkringssystem. Utredningens arbete skall också syfta tillatt äldre arbetskraft ges bättre möjligheter att stanna kvar i arbetslivet.Inom arbetsgruppen skall även reglerna för beräkning av sjukpenninggrundandeinkomst beredas. I propositionen anges att inriktningen är att ett samlatförslag skall vara klart att remittera och att en propositionskall föreläggas med ett ikraftträdande senast fr.o.m.2003.Av delbetänkande framgår bl.a. attsjukskrivning och sjukfrånvaro är ojämnt fördelad mellan kön samt mellanolika sektorer, arbetsplatser och regioner. Utvecklingen harförstärkt dessa skillnader. Utredningen drar den slutsatsen att olikaarbetsplatser och olika arbetsmiljöer skapar och resulterar i olikasjukfrånvaro. Som ett underlag för en fortsatt diskussion tar utredningenockså upp en rad frågor som rör sjukförsäkringen, bl.a.arbetsgivaravgifternas storlek och systemets försäkringsmässighet. Utskottethar i tidigare avsnitt om sjuklön redogjort för vissa av de frågor somutredningen behandlar, såsom en förlängd sjuklöneperiod och högkostnadsskydd.Utredningen anger i sitt delbetänkande att alla läkare som skall harätt att utfärda läkarintyg. Vid utskottets utfrågning i årangav den särskilda utredaren att utredningen i sitt slutbetänkande kommeratt föreslå utökade utbildningsinsatser för läkare och att försäkringsmedicinbör ingå i all läkarutbildning på alla nivåer. När det gällerförsäkringsläkarna angavs att dessa besitter en viktig kompetens men att devarit överbelastade och därför tvingats till ett i princip kontrollerandearbete. I utredningens uppdrag ingår att granska sjukskrivande läkarens ochförsäkringsläkarens roll. Utskottet, som tidigare ochsenast i betänkande 1999/2000:SfU1 har behandlat frågan om bl.a. tillsynen avförsäkringsläkarna, anser att utredningen bör avvaktas.I tre motioner anförs att bl.a. forskningen skulle underlättas omförsäkringskassans kunskap om sjukdomar och arbetsskador tas till vara samten möjlighet att registrera diagnos och arbetsplats införs. Utskottet kankonstatera att även frågan om registrering av diagnoser behandlas avSjukförsäkringsutredningen. Enligt utredningen bör man, i syfte attunderlätta för bl.a. forskning och analyser, försöka finna en urintegritetssynpunkt acceptabel lösning så att diagnos, yrke, arbetsplats ochsjukskrivande läkare skall kunna registreras fortlöpande.Beträffande motionsyrkanden om socialförsäkringens utformning m.m. anserutskottet, och som tidigare uttalats i betänkande 1999/2000:SfU1, att en välfungerande sjukförsäkring är av stor betydelse. har under våren1997 fastställt principer för en allmän försäkring vid sjukdom ochrehabilitering. Enligt utskottets uppfattning ger dagens försäkring, medskydd mot inkomstförlust vid sjukdom enligt inkomstbortfallsprincipen och meden kompensationsnivå på , en god trygghet med en rimlig ersättningsnivå.Utskottet anser också att det bör ingå en viss självrisk i systemet.Uppbyggnaden med en karensdag kombinerat med olika högriskskydd, bl.a. vidupprepade sjukfall, utgör en rimlig avvägning. Enligt utskottets meningskulle en ytterligare karensdag innebära alltför stora påfrestningar förredan utsatta gruppers försörjningssituation. I Sjukförsäkringsutredningensdelbetänkande anges beträffande incitament och självrisker i systemet attytterligare karensdagar och lägre ersättningsnivåer ekonomiskt gynnar företagmed hög sjukfrånvaro. I övrigt har utskottet ovan under avsnittet Allmännaprinciper för socialförsäkringarna påtalat behovet av en höjning av taket iförsäkringssystemen.Beträffande frågan om att sjukfall och skador till följd av trafiken skallöverföras till trafikförsäkringen och kostnaderna därmed inte längre belastaden allmänna försäkringen anser utskottet att ett system, där vissaskadetyper inte längre ryms inom den allmänna försäkringen, för närvarandeinte är aktuellt med hänsyn till det ansvar har församordning och tillsyn av rehabiliteringsverksamheten.Utskottet delar regeringens bedömning att orsakssambanden är mycketkomplexa och att det finns flera förklaringar till det rådande förhållandetmed ökande sjukfrånvaro. Utskottet anser att det måste utformas en strategiför att komma till rätta med utvecklingen av den arbetsbetingade ohälsan ochför att åstadkomma en förnyelse av arbetsmiljöarbetet som ökar människorsmöjligheter att delta i arbetslivet. Detta bör ske genom förebyggandeåtgärder, förbättrad arbetsmiljö, bättre rehabilitering och effektivareförsäkringssystem. Beredningen av dessa frågor inom börenligt utskottets mening avvaktas. Utskottet utgår från att regeringenåterkommer till med ett samlat förslag så snart som möjligt.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Sf286 yrkandena 4, 5, 11, 13och 16, So364 yrkandena 2, 4 och 6, Sf302, Sf283, So544 yrkande 2, Sf222,Sf225, Sf287, Sf279, So452 yrkande 1, A808 yrkande 15 och Sf255.Utskottet avstyrker även motionerna Sf258, Kr230 yrkande 8, Sf216, Sf254,N323 yrkande 13, Sf212, Sf263 och Sf288.Angående förslag i motioner som har betydelse för medelsanvisningenåterkommer utskottet härtill senare i detta avsnitt.Ekonomisk samverkan och finansiell samordningSom framgått ovan, av redogörelsen för gällande ordning, harförsäkringskassan möjlighet att träffa överenskommelse med kommun, landstingoch länsarbetsnämnd om samverkan för att uppnå en effektivare användning avtillgängliga resurser (FRISAM). Denna möjlighet som infördes den 1 januari1998 syftar till att fördjupa och utveckla rehabiliteringsarbetet genom enökad samverkan. Genom denna samverkan mellan flera parter skapas möjligheteratt utifrån det individuella perspektivet åstadkomma en lösning som tarhänsyn till helheten i individens situation. I samband med riksdagensbehandling av förslaget om en sådan friare samverkan mellan olika huvudmän(bet. 1997/98:SfU1) avstyrkte utskottet motionsyrkanden om att FINSAM-modellen skall införas i hela landet. Utskottet framhöll dock att det ärangeläget att insikterna om förbättrad metodutveckling och effektivareadministration från FINSAM-försöken tas till vara och får genomslag i det nyasamverkansarbetet. Utskottet påtalade också vikten av att det fastställs ettgemensamt mål om samverkan för de berörda myndigheterna. Utskottet har vidflera tillfällen därefter vidhållit sitt ställningstagande att FINSAM-modellen inte bör införas i hela landet (se senast yttr. 1999/2000:SfU7y).Som utskottet tidigare framhållit är det angeläget att resultatet avsamverkansarbetet systematiskt följs upp och utvärderas. En gemensamledningsgrupp med , ,Arbetarskyddsstyrelsen, RFV, och Landstingsförbundethar också bildats för att utvärdera effekterna av samverkan inomrehabiliteringsområdet (FRISAM och SOCSAM). Arbetet skall slutredovisas den31 december 2001.Utskottet har även framhållit att åtgärder för arbetslösa är ett viktigtinslag i försöksverksamheten. Samverkan har också formaliserats genom attledningsorganet för försöksverksamheten i sju av de åtta försöksområdenatecknat samverkansavtal med (1999). Ett gemensamt mål förAMS, Arbetarskyddsstyrelsen, RFV och angavs vara att inomrehabiliteringsområdet samverka för att uppnå en effektivare användning avtillgängliga medel i syfte att underlätta för den enskilde att försörja siggenom arbete.Socialutskottet har i betänkande 2000/01:SoU5 behandlat en motionväckt med anledning av proposition 1999/2000:149 Nationell handlingsplan förutveckling av hälso- och sjukvården. I betänkandet föreslår socialutskottetmed anledning av motionen ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamtbör återkomma till med förslag till finansiell samordning i syfteatt underlätta samarbete för att åstadkomma ökad hälsa och minskadesjukskrivningar. I betänkandet anförs:Utskottet delar inställningen i motion So3 (c) yrkande 8 om att bättresamordning mellan hälso- och sjukvården, socialförsäkring och socialtjänstkan bidra till bättre hälsa. En bättre samordning av resurserna mellan dessaverksamheter kan, som motionärerna anfört, innebära att systemen fungerar mereffektivt och att medborgaren därmed får en bättre vård somsamhällets totala kostnader hålls nere. Som exempel kan nämnas Finsam somvarit ett av de försök som bedrivits och är utvärderat. Utskottet hartidigare betonat vikten av samverkan mellan olika huvudmän och framhållit attgenom sådan samverkan mellan flera parter skapas möjligheter att utifrån detindividuella perspektivet åstadkomma en lösning som tar hänsyn till helheteni individens situation (se 1999/2000:SoU9). Utskottet vidhåller dennainställning. Dessutom vill utskottet framhålla att samverkan kanske inom ramen för rådande lagstiftning och regleringsbrev.Utskottet vill vidare framhålla att försöksverksamhet pågårnär det gäller finansiell samverkan mellan olika myndigheter. Dessaförsöksverksamheter skall systematiskt följas upp och utvärderas i olikasteg. De utvärderingar som pågår skall fullföljas. Regeringen bör återkommatill med förslag till finansiell samordning mellan hälso- ochsjukvården, och socialförsäkringen i syfte att underlättasamarbete för att åstadkomma ökad hälsa och minskade sjukskrivningar.Utskottet vill emellertid tydliggöra att det är frågan om ett lokaltsamarbete där varje parts delaktighet förutsätts och där begränsningar av dentotala finansiella ramen kommer att finnas. Dessutom bör det tydliggöras attutskottet inte avser samarbete i första hand på individnivå samt attförslaget kommer att kunna innehålla regler som möjliggör olikasamverkansformer. Utskottet vill betona vikten av att regeringen skyndsamtåterkommer till . Vad utskottet nu anfört bör med anledning avmotion So3 (c) yrkande 8 ges regeringen till känna.Riksdagens beslut med anledning av socialutskottets betänkande 2000/01:SoU5kommer att fattas den 29 november 2000.Regeringens förslag bör därefter avvaktas och socialförsäkringsutskottetförutsätter att regeringen i beredningsarbetet även väger in de förslag somlagts fram av de båda övergripande utredningarna om den arbetslivsinriktaderehabiliteringen och sjukförsäkringen.Med det anförda är enligt utskottets uppfattning motionerna Sf201 samtSf294 yrkandena 1 och 2 i huvudsak tillgodosedda och bör avslås.Angående förslag i motioner som har betydelse för medelsanvisningenåterkommer utskottet härtill senare i detta avsnitt.RehabiliteringI och med den s.k. rehabiliteringsreformen infördes begreppetarbetslivsinriktad rehabilitering vilken omfattar de åtgärder som i förstahand arbetsgivare och försäkringskassa ansvarar för och som en person behöverför att återfå eller behålla sin arbetsförmåga. fick detövergripande ansvaret för samordningen av den arbetslivsinriktaderehabiliteringen. Samordningsansvaret innebär inte att försäkringskassanövertar det ansvar för att genomföra och bekosta insatser för den enskildesom ligger på arbetsgivare och olika myndigheter.RFV har fastställt som riksmål för landets försäkringskassor att avdem som genomgår samordnad rehabilitering skall ha ökat sin arbetsförmåga sexmånader efter avslutad rehabilitering. Enligt vad som anges ibudgetpropositionen uppgick andelen personer med ökad arbetsförmågatill , vilket innebär att riksmålet inte uppnåddes. Förklaringen liggerdelvis i att försäkringskassorna har flyttat personalresurser tillhandläggning och utbetalning av ersättningar. Av vad som framgår avpropositionen har också demografiska faktorer betydelse. Vidare visar en delundersökningar att väntetiderna inom sjukvården har ökat, vilket innebär bådelängre sjukskrivningar och att rehabiliteringsarbetet försvåras.Utredningen om den arbetslivsinriktade rehabiliteringen har haftregeringens uppdrag att se över rehabiliteringsområdet och lämna förslag tillåtgärder som på olika sätt kan stärka och effektivisera rehabiliteringen förlångtidssjukskrivna. Som nämnts presenterade utredningen i augusti i årbetänkandet Rehabilitering till arbete - En reform med individen i centrum(SOU 2000:78). I betänkandet konstateras att det finns en rad orsaker tillatt rehabiliteringsreformen inte nådde sitt fulla syfte. Bland annat vararbetsgivarens ansvar för rehabiliteringen otydligt, vilket ledde till attansvaret försköts till den offentliga sektorn med den statligasocialförsäkringen, arbetsförmedlingen, den kommunala ochlandstingets hälso- och sjukvård. Andra faktorer som utredningen pekar på ärförändringar i arbetslivet och på arbetsmarknaden såsom förändrade och mer"slimmade" arbetsorganisationer. Utredningen föreslår en ny reform inom denarbetslivsinriktade rehabiliteringen som innebär en offentlig modell och sombygger på sju hörnstenar - individen i centrum, en offentlig huvudaktör (enny statlig myndighet), en kraftfullare försäkring via en sammanhållenrehabiliteringsförsäkring, stärkta förebyggande insatser, ökat utbud avresurser och ökad kunskap, likvärdiga möjligheter över landet och mellanolika grupper samt tydligare drivkrafter. Målet med reformen är färresjukskrivningar och, om de ändå inträffar, kortare sjukskrivningsperioder.Betänkandet remissbehandlas för närvarande.Som utskottet anfört ovan är de senaste årens ökade kostnader försjukförsäkringen och det därmed eftersatta rehabiliteringsarbetet oroande.Enligt utskottets uppfattning har dock många bra åtgärder initierats inomrehabiliteringsområdet, inte minst när det gäller samverkansarbetet. Somangivits tidigare skall en arbetsgrupp inom ta fram enhandlingsplan som anger en strategi för att komma till rätta med utvecklingenav den arbetsbetingade ohälsan och för att åstadkomma en förnyelse avarbetsmiljöarbetet. Utskottet anser att den samlade beredningen inomRegeringskansliet av bl.a. förslagen från utredningen om denarbetslivsinriktade rehabiliteringen bör avvaktas.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Sf276 yrkandena 1, 2, 6 och7, Sf286 yrkande 14, Sf257, A277 yrkande 7, Sf236 yrkandena 1 och 3-5,Sf247, A225 yrkande 5, Sf234, Sf278, Sf277, So360 yrkande 2, So544 yrkande 3,Sf281, Sf275 och So540 yrkande 5.Enligt utskottets mening är ett syfte med att utvecklarehabiliteringsarbetet bl.a. att höja den faktiska pensionsåldern. Med vadutskottet ovan uttalat angående utredningen om den arbetslivsinriktaderehabiliteringen tillgodoses motion So539 yrkande 6 om förslag tillhandlingsplan för att höja den faktiska pensionsåldern. Motionen avstyrks.Angående förslag i motioner som har betydelse för medelsanvisningenåterkommer utskottet härtill senare i detta avsnitt.NärståendepenningUtskottet har tidigare avstyrkt krav om att förlänga rätten tillnärståendepenning och den därtill kopplade rätten till ledighet frånnuvarande 60 . Utskottet finner inte nu skäl att göra annanbedömning. Motion Sf307 avstyrks.Angående förslag i motion som har betydelse för medelsanvisningenåterkommer utskottet härtill senare i detta avsnitt.Förslag rörande medelsanvisningen till anslag 19:1 Sjukpenning ochrehabilitering, m.m.Beträffande regeringens förslag till medelsanvisning noterar utskottet attutgifterna för sjukpenningen har fortsatt att stiga även . Trotsatt ökningstakten avtagit något finns det inget somtyder på att utgifterna kommer att minska . mening är det viktigt att de bakomliggande orsakerna analyserasingående och att kommande förslag samordnas. Utskottet ser därför positivt påden handlingsplan för att öka hälsan som regeringen aviserat till hösten2001.Utskottet, som noterar att anslaget med nuvarande prognos kommer att ha ettrelativt stort negativt ingående överföringsbelopp 2001, utgår från attregeringen noga följer utvecklingen av kostnaderna försjukpenningförsäkringen och så snart det är möjligt återkommer med förslag.Vad utskottet i tidigare avsnitt anfört om finansiell samordning påverkarinte budgeten för 2001.Med hänsyn till det anförda biträder utskottet regeringens förslag.Utskottet avstyrker motionerna Sf299 yrkandena 1 och 2, Sf286 yrkandena 6, 7,10 och 12, Sf276 yrkandena 3-5, Sf294 yrkandena 3, 5, 6 och 7 i denna del,Sf271, Sf310 yrkandena 1 i denna del samt 2 och 3, Sf292 yrkande 5 i dennadel, Fi211 yrkandena 16 i denna del och 24, A225 yrkande 6, So548 yrkande 2och So541 yrkandena 1 och 5.19:2 FörtidspensionerGällande ordningFrån anslaget bekostas utgifter för tilläggspension och folkpension i form avförtidspension samt pensionstillskott och barntillägg till förtidspensionsamt statlig ålderspensionsavgift.Enligt 7 kap. 1 § AFL utges förtidspension till försäkrad som fyllt 16 årför tid före den månad då han/hon fyller om arbetsförmågan på grund avsjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiskaprestationsförmågan är nedsatt med minst en fjärdedel och nedsättningen kananses varaktig. Kan nedsättningen av arbetsförmågan inte anses varaktig menkan den antas bli bestående för avsevärd tid har den försäkrade rätt till etttidsbegränsat sjukbidrag. Förtidspension/sjukbidrag utges som hel, trefjärdedels, halv eller en fjärdedels förmån, alltefter graden avnedsättningen av arbetsförmågan. Motsvarande regler finns i 13 kap. AFL ifråga om förtidspension från ATP.PropositionenI propositionen föreslås att för till anslag 19:2Förtidspensioner anvisar ett ramanslag på 49 696 miljoner kronor.Regeringen anger i propositionen att situationen på förtidspensionsområdetär mycket oroande med en utveckling som pekar på en fortsatt ökning avantalet personer med förtidspension och sjukbidrag under de närmaste åren.Nästan alla förmånsslag inom politikområdet är föremål förutredning och reformering. Det pågående utredningsarbetet med att reformerasystemet med förtidspension har avslutats och förslagen fråndetta arbete har sänts ut på remiss. Avsikten är att ett förslag omreformerat ersättningssystem vid långvarig eller varaktig medicinskt grundadnedsättning av arbetsförmågan skall kunna överlämnas till undervåren 2001. De nya reglerna avses träda i kraft . Somtidigare nämnts pågår också ett arbete med att utarbeta en handlingsplan förhela ohälsoområdet samt föreslå åtgärder som bryter den negativa utvecklingeninom sjukförsäkrings- och förtidspensionsområdena. Inriktningen är attförslag skall kunna föreläggas med ettikraftträdande senast fr.o.m. 2003.Den 1 januari 2000 infördes regler om vilande förtidspension. Reglernasyftar till att stimulera till återgång i arbetslivet och ett i övrigt aktivtliv. Av propositionen framgår att RFV skall lämna en första översiktligredovisning av effekterna av systemet och en meromfattande utvärdering . Enligt RFV hade hittillsknappt 300 personer beviljats vilande förtidspension; det saknas emellertiduppgift om antalet ärenden som var under handläggning. Enligt propositionenindikerar detta att färre personer än beräknat kommer att pröva dennamöjlighet , något som reducerar den kalkylerade minskningen avförsäkringsutgifterna.Motioner med anslagseffekt budgetåret 2001ModeraternaI motion Sf299 av m.fl. (m) begärs i yrkande 3 att riksdagenbeslutar att för till anslag 19:2 anvisa 1 000 miljonerkronor mindre än regeringen föreslagit.