bet · GN01JuU9 · 2000-02-17 00:00:00 — Motion 1999/2000:Ju10avstyrks i denna del.VapenhandlartillståndI motion 1999/2000:Ju8 (m) framhålls att kraven påvapenhandlartillstånd medför att även seriösavapenhandlare i vissa fall, t.ex. en vapensmed somtillverkar vapen i en liten skala på beställning,kan få sina tillstånd indragna. Motionärerna kräverdärför en översyn av bestämmelserna.Genom lagändringar som trädde i kraft den 1 juli1992 skärptes bl.a. kraven för att kunna fåtillstånd att bedriva handel med vapen (prop.1990/91:130, bet. JuU33, rskr. Vid sidan av deförutsättningar som tidigare gällde förvapenhandlare - att vara allmänt berättigad attdriva handel och känd för ordentlighet ochpålitlighet - infördes dessutom krav på såvälbehövliga kunskaper som att verksamheten skallbedrivas yrkesmässigt. Ett tungt vägande skäl föratt skärpa kriterierna för att beviljavapenhandlartillstånd var att det inte ansågsrimligt med en mindre ingående prövning i dessaärenden än i ärenden om vapentillstånd för egetbehov.Ett krav på att en verksamhet skall varayrkesmässig innebär ett krav på en viss omfattningav en rörelse. Några tiotal transaktioner börenligt förarbetena tjäna som lämplig riktlinje förkravet på yrkesmässighet vid handel med vapen (prop.1990/91:130 s. 39).I föreskrifter och allmänna rådsägs angående kravet på yrkesmässighet att dettainnebär att verksamheten skall vara vinstinriktadoch ha en viss varaktighet eller åtminstone varainriktad på en serie affärshändelser.Polismyndigheten skall vid sin bedömning av omtillstånd skall meddelas göra en prognos beträffandeden tilltänkta verksamheten och avgöra om det ärfråga om en seriös och yrkesmässighandelsverksamhet. Vid denna bedömning bör vägas inomfattningen av verksamheten varvid några tiotaltransaktioner torde kunna vara ett nedreriktmärke. Den beräknade årsomsättningen bör ocksåstå i rimlig proportion till lagerhållningen.Uppgifter om tilltänkt kundkrets, vilket utbud somplaneras, i vilken affärslokal verksamheten skallbedrivas, öppettider och finansiering äromständigheter som bör beaktas (RPS FS 1996:6 FAP551-3 12.1-4).Enligt uppgift som utskottet inhämtat frånRikspolisstyrelsen har de skärpningar i fråga omvapenhandlartillstånd som trädde 1992medfört att av tillstånden återkallats. Ensanering av branschen har således skett de senasteåren, vilket enligt polisen är tillfredsställande.Utskottet har tidigare uttalat sig i fråga ommotionsönskemål liknande de nu aktuella, senast ifebruari 1998. Utskottet hänvisade därvid tillVapenutredningens uppdrag och att det i detta äveningick att överväga frågor om tillstånd till handelmed vapen (dir. 1995:39). Utredningens arbete bordeenligt utskottet avvaktas (bet. 1997/98:JuU18 s. 7f).De ändringar som föreslås med anledning avVapenutredningens betänkande innebär dels atttillstånd till vapenhandel alltid skall begränsastill sin omfattning såvitt avser vilka typer avskjutvapen samt vilket antal vapen som får innehas,dels att handeln med helautomatiska vapen väsentligtbegränsas. Bestämmelserna om återkallelse föreslåsvidare bli i princip obligatoriska.Utskottet konstaterar att det i fråga om vilka kravsom skall ställas på en person för att han eller honskall ges tillstånd att handla med vapen inte nuföreslås någon ändring. Enligt utskottetsuppfattning är dock nuvarande reglering utformad påett ändamålsenligt sätt. Av de uppgifter utskottetinhämtat framgår att de regler för vapenhandel somgällt bl.a. lett till att en saneringskett bland vapenhandlarna. Att så skett är enligtutskottet också en nödvändig förutsättning för attbegränsa åtkomsten av illegala vapen på marknaden.Någon anledning att nu göra en ytterligare översynav bestämmelserna om vapenhandlartillstånd finnsenligt utskottet inte. Motion 1999/2000:Ju8 avstyrksi denna del.Illegal hantering av vapenI motion 1999/2000:Ju12 (kd) begärs ytterligareåtgärder för att bekämpa den illegala vapenhandeln.Regeringen föreslår i propositionen attRikspolisstyrelsen skall ges en formellrapporteringsskyldighet i förhållande tillregeringen på området för civila skjutvapen. Enligtförslaget bör rapporteratill regeringen om tillämpningen avvapenlagstiftningen och andra förhållanden avbetydelse på området, bl.a. utvecklingen vad gällerstulna och förkomna skjutvapen samt införsel avillegala skjutvapen, redogörelse för övrig statistikpå området och för det internationella arbete somRikspolisstyrelsen deltar i.Enligt uppgift från pågår förnärvarande ett arbete att tillsammans medSäkerhetspolisen försöka kartlägga den illegalavapenhandeln ur ett nationellt och internationelltperspektiv.Internationellt samarbete mot illegal vapenhandelpågår på flera plan. Bland annat bedrivs inomFörenta nationerna (FN) ett arbete som är särskiltinriktat på lätta vapen och handeldvapen. Dethuvudsakliga syftet med detta arbete är attgenerellt minska förekomsten av dessa vapentyper ivärlden. Inom FN pågår vidare ett arbete attutarbeta en konvention om internationell,gränsöverskridande organiserad brottslighet och etttill denna hörande tilläggsprotokoll avseendeillegal tillverkning och handel med vapen m.m.Sverige har välkomnat detta initiativ och serpositivt på arbetet. Även inom EU pågår ettomfattande arbete rörande förekomsten av skjutvapen.Bland annat håller kommissionen på att utvärdera vadtillämpningen av direktivet om kontroll av förvärvoch innehav av vapen inneburit (91/477/EEG, jfrprop. 1995/96:52, bet. JuU12 och rskr. Vidarearbetar man inom ramen för det säkerhetspolitiskasamarbetet bl.a. med att bekämpa spridningen avhandeldvapen och lätta vapen. Även inom den tredjepelaren pågår arbete för att motverka illegal handelmed vapen; bl.a. har en tiopunktslista upprättats isyfte att öka medlemsstaternas samarbete på området.Av intresse i sammanhanget är också Europol ochSchengensamarbetet. Inom ramen förSchengensamarbetet finns t.ex. en arbetsgrupp förskjutvapen och ammunitionsfrågor. Gruppen har givitsi uppdrag att utarbeta en rapport om illegaltinnehav och användande av skjutvapen i de olikamedlemsländerna och i anslutning till detta framföranödvändiga rekommendationer. Arbetsgruppen harhittills koncentrerat sig på fyra frågor;omfattningen av den illegala trafiken med vapen,kvaliteten på dessa vapen, vapnens ursprung ochderas rutt. Också mellan de nordiska länderna pågårett samarbete beträffande vapenlagstiftningen.Regeringen anför i propositionen att den illegalainförseln av skjutvapen till och denillegala handeln med sådana vapen är ett allvarligtproblem. Åtgärder för att bekämpa sådan verksamhetutgör enligt regeringen en viktig del i arbetet medatt förhindra att skjutvapen kommer till brottsliganvändning. Regeringen avser därför att verka föratt det internationella arbetet på vapenområdetfortsätter med oförminskad styrka.Utskottet konstaterar med tillfredsställelse attdet på flera olika håll pågår arbete för attkartlägga och motverka den illegala vapenhandeln.Med hänsyn till det arbete som pågår finns detenligt utskottet inte anledning för att nugöra något särskilt uttalande i frågan. Motion1999/2000:Ju12 avstyrks i denna del.I motion 1999/2000:Ju12 begärs vidare attytterligare resurser skall anvisas till polisen ochtullen för bekämpningen av illegal hantering avvapen.Frågan om polisens resurser har behandlats heltnyligen av utskottet i budgetbetänkandet för år2000. Utskottet tillstyrkte därvid regeringensförslag om att för anvisa drygt 11,5miljarder kronor till polisorganisationen. Bland deprioriteringar som nämns vad gällerresursfördelningen inom polis-organisationen märksbl.a. att insatserna mot den gränsöverskridandebrottsligheten skall förstärkas. Det skall t.ex.vidtas åtgärder som behövs för en bättregränskontroll och det utvidgade polissamarbete somföljer av anslutning tillSchengensamarbetet. Polisen skall också intensifieraarbetet att bekämpa våldsbrott (bet. 1999/2000:JuU1s. 21 f).Utskottet finner inte anledning att nu föreslåytterligare resurser till polis-organisationen. Vadsedan gäller tullens resurser hör detta anslag intetill det utgiftsområde som justitieutskottet svararför. Utskottet är således inte berett att föreslåriksdagen något uttalande i den delen. Motion1999/2000:Ju12 avstyrks i denna del.I motion 1999/2000:Ju9 (c) framhålls att enstraffskärpning bör ske vad gäller tillgrepp avmilitära vapen och ammunition.Tillgrepp av militära vapen och ammunition utgörinte något särskilt brott utan sådana gärningarbedöms enligt bestämmelserna om tillgreppsbrott ibrottsbalken. Normalt sett bedöms de som antingengrova stölder enligt 8 kap. 4 § ellergrova rån enligt 8 kap. 6 § samma balk beroende avomständigheterna kring tillgreppet. För grov stölddöms gärningsmannen till fängelse, lägst sex månaderoch högst . För grovt rån döms gärningsmannentill fängelse, lägst och högst tio år.Utskottet delar motionärernas uppfattning att manmåste se mycket allvarligt på tillgrepp av militäravapen och ammunition. Enligt nuvarande regleringbedöms dessa brott också som mycket allvarliga ochkan leda till långa fängelsestraff. Utskottet anserinte att det finns skäl för att göra någotuttalande i frågan. Motion 1999/2000:Ju9 avstyrks idenna del.Skjutvapen på allmän platsRegeringen föreslår att det i 5 kap. 6 § vapenlageninförs ett förbud mot att inneha skjutvapen påallmän plats, inom skolområde eller i fordon påallmän plats, såvida inte innehavet är befogat.Utskottet har inte något att erinra mot att ettförbud av denna innebörd införs. Överträdelser avförbudet bör dock enligt utskottetstraffsanktioneras på sätt som framgår av utskottetslagförslag, se bilaga 2. fall bör somregeringen anfört (se prop. s. 55 f) inte leda tillansvar.KnivförbudslagenI motion 1999/2000:Ju9 (c) begärs att propositionensförslag om förbud mot att inneha kniv m.m. i fordonpå allmän plats avslås. I motion 1999/2000:Ju8 (m)begärs att förbudet begränsas så att det blirmöjligt att medföra en kniv i fordonetsbagageutrymme för användning i t.ex.olyckssituationer.Regeringen anför som skäl för sitt förslag att detråder en viss osäkerhet om rättsläget i fråga omknivförbudslagen är tillämplig på knivar och andrafarliga föremål som anträffas i fordon på allmänplats och att det därför krävs ett förtydligande.Den mest praktiska nyttan av knivförbudslagen är attdet ges möjlighet att ta om hand och förverka knivarm.m. hos personer som är föremål för omhändertagandeeller annat polisingripande. Mot den bakgrundenframstår det enligt regeringen somotillfredsställande att det inte skulle vara möjligtför polisen att ingripa även när en kniv ellerliknande återfinns i ett fordon på allmän plats.Förbudet bör därför enligt regeringen omfatta ävendessa situationer.Regeringen framhåller i sammanhanget att ettinnehav av kniv m.m. är befogat. Enligtregeringen måste regeln därför tillämpas på ettmycket nyanserat sätt, så att den personligaintegriteten inte kränks i onödan. En rimligförklaring till innehavet bör således accepteras.Utskottet delar regeringens överväganden i frågan.Utskottet understryker härvid att det avknivförbudslagen framgår att förbudet inte gäller ide fall innehavet är att anse som befogat. Ettinnehav är att anse som befogat t.ex. om kniveningår som en del av en yrkesutövares utrustning. Detär också att anse som befogat om innehavaren är påväg ut på en fisketur eller för att jaga ellerbehöver kniven i något annat sammanhang som är heltlegitimt. Någon anledning för utskottet att föreslåytterligare undantag föreligger inte. Motionerna1999/2000:Ju8 och Ju9 avstyrks i nu berörda delar.I övrigt har utskottet ingenting att erinra motregeringens förslag till ändringar iknivförbudslagen.SekretesslagenRegeringen föreslår att bestämmelsen i 5 kap. 5 §sekretesslagen ändras på så sätt att sekretess skallgälla för uppgift i ett ärende enligt vapenlagen -oavsett om uppgiften tillförts ett vapenregistereller inte - om det inte står klart att uppgiftenkan röjas utan fara för att vapen eller ammunitionkommer till brottslig användning.Utskottet har tidigare uttalat sig i frågan omsekretess för uppgifter i ärenden enligt vapenlagen,nämligen i samband med att frågan om inrättande avnya vapenregister behandlades. Utskottet anmärkte dåatt oklarhet rådde beträffande frågan om en ansökaneller ett beslut i ett vapentillståndsärende kundesekretessbeläggas och utgick från att regeringenskulle ägna denna fråga uppmärksamhet i den nuaktuella propositionen (bet. 1998/99:JuU14 s. 3).Utskottet anser att det är av vikt att de uppgiftersom inkommer i ett ärende enligt vapenlagen omfattasav erforderlig sekretess. Den av regeringenföreslagna ändringen innebär en förstärkning avsekretesskyddet. Utskottet ställer sig därförpositivt till regeringens förslag.Utskottet vill dock väcka frågan om ytterligare enändring i sekretesslagen, nämligen i fråga omskyddet för den enskildes personliga förhållanden.De uppgifter som inkommer om en enskild i ettärende enligt vapenlagen omfattas av bestämmelsernai 2 kap. tryckfrihetsförordningen om allmännahandlingar. De måste därför tas om hand avmyndigheten och får endast gallras ut i denomfattning som följer av gallringsbestämmelserna förmyndigheten. De är, i den mån de inte omfattas avsekretess, offentliga och kan lämnas ut tillallmänheten.Regeringen anför i propositionen att de uppgiftersom inkommer till polismyndighet till följd avläkares anmälningsskyldighet omfattas av sekretessgenom 9 kap. 17 § 4 sekretesslagen. Enligt dettalagrum gäller sekretess för enskilds personliga ochekonomiska förhållanden i polismyndighets verksamhetför att förebygga, uppdaga, utreda eller beivrabrott, om det inte står klart att uppgiften kanröjas utan att den enskilde eller någon honomnärstående lider men. Då bestämmelsen omanmälningsskyldighet inom den psykiatriska vårdendirekt syftar till att förhindra att personer somkan befaras missbruka vapen på ett sätt sominnefattar brottslig gärning ges tillstånd attinneha vapen måste bestämmelsen enligt regeringenanses ha en utpräglad brottsförebyggande funktion.De uppgifter som läkare lämnar i anledning av sinanmälningsskyldighet bör därför omfattas avsekretess enligt angiven bestämmelse.Lagrådet är däremot tveksamt till om den angivnasekretessbestämmelsen täcker ett behov av sekretessför uppgifter som en läkare lämnar till enpolismyndighet för att denna skall kunna bedöma omen person bör ha ett tillstånd enligt vapenlagen.Som skäl för denna tveksamhet anger Lagrådetföljande. Visserligen är ett syfte med vapenlagenatt motverka att vapen kommer till användning vidbrottslig verksamhet. Syftet med lagen är emellertidvidare än så och kan närmast beskrivas som att avseupprätthållande av allmän ordning och säkerhetgenerellt utan att det behöver vara fråga om brott.Lagrådet anmärker också att det i 5 kap.sekretesslagen, som innehåller en motsvarandebestämmelse om s.k. förundersökningssekretess (1 §)finns den tidigare refererade 5 §. Den paragrafenoch den ändring i paragrafen som föreslås skulleenligt Lagrådet, med det synsätt som antagits iförfattningskommentaren, inte behövas. Lagrådetföreslår mot denna bakgrund att ett tillägg övervägsi 7 kap. 19 § sekretesslagen för att åstadkommaönskad sekretess för uppgifter som läkare lämnar. Idenna paragraf regleras olika situationer i vilkasekretess för uppgift om enskilds personligaförhållanden gäller hos polismyndighet. Lagrådet görhärvid även en jämförelse med 7 kap. 31 §sekretesslagen enligt vilken sekretess gäller föruppgift om den enskildes hälsotillstånd eller andrapersonliga förhållanden i ärende om prövning avnågons lämplighet att inneha körkort etc.Utskottet delar Lagrådets uppfattning att det ärtveksamt om de uppgifter som inkommer till följd avläkares anmälningsskyldighet alltid omfattas avsekretess. Utskottet är också tveksamt till i vilkenmån andra uppgifter som inkommer om en enskild i ettärende enligt vapenlagen omfattas av sekretess. Föratt undvika risken att sekretess inte alltid skullegälla för integritetskränkande uppgifter om enskildspersonliga förhållanden bör därför ett tillägg görasi 7 kap. 19 § sekretesslagen. Detta bör ges denlydelse som framgår av utskottets lagförslag, sebilaga 2. beträffande skärpningar ivapenlagstiftningenatt avslår motionerna 1998/99:Ju214 och1998/99:Ju218 yrkande 1,2. beträffande begreppet behovatt med avslag på motion 1999/2000:Ju10 yrkande 1antar regeringens förslag till lag om ändring ivapenlagen (1996:67) såvitt avser 2 kap. 4 §,res. 1 (mp)3. beträffande vapengarderobenatt avslår motionerna 1999/2000:Ju7 yrkande 1,1999/2000:Ju8 yrkande 3, 1999/2000:Ju9 yrkande 3och 1999/2000:Ju10 yrkande 3,res. 2 (m, kd, c, fp)res. 3 (mp)4. beträffande tidsbegränsadevapentillståndatt avslår motionerna 1999/2000:Ju8 yrkande 1 och1999/2000:Ju10 yrkande 2,res. 4 (m)res. 5 (mp)5. beträffande udda ändamålatt avslår motion 1999/2000:Ju10 yrkande 4,res. 6 (mp)6. beträffande vapens användning för vissaändamålatt avslår motion 1999/2000:Ju9 yrkande 1,res. 7 (c)7. beträffande helautomatiska skjutvapenatt avslår motion 1999/2000:Ju9 yrkande 4,res. 8 (c, mp)8. beträffande svartkrutsvapenatt avslår motion 1999/2000:Ju6,9. beträffande tårgassprayatt avslår motion 1999/2000:A807 yrkande 12,res. 9 (fp)10. beträffande skjutvapen förprydnadsändamål m.m.att med avslag på motionerna 1999/2000:Ju7 yrkande2, 1999/2000:Ju8 yrkande 2 och 1999/2000:Ju9yrkande 2 antar det i moment 2 nämndalagförslaget såvitt avser 2 kap. 5 a §,res. 10 (m, c, fp)11. beträffande vapentillstånd förpsykiskt störda personer m.fl.att avslår motionerna 1998/99:Ju223 yrkande 1,1998/99:Ju904 yrkande 18, 1999/2000:Ju9 yrkande7 och 1999/2000:Ju901 yrkande 6,12. beträffande läkares anmälningsskyldighetatt med avslag på motion 1999/2000:Ju8 yrkande 6antar det i moment 2 nämnda lagförslaget såvittavser 6 kap. 6 §,res. 11 (m)13. beträffande förvaring av skjutvapenatt med avslag på motionerna 1998/99:Ju223 yrkande2 och 1999/2000:Ju9 yrkande 5 antar det i moment2 nämnda lagförslaget såvitt avser 5 kap. 2 §,14. beträffande utökad kontroll avförvaringsbestämmelsernaatt med avslag på motionerna 1999/2000:Ju9 yrkande6 och 1999/2000:Ju11 antar det i moment 2 nämndalagförslaget såvitt avser 5 kap. 7 § och 6 kap.1 § första stycket b,res. 12 (c)15. beträffande straffsanktionering avbrister i förvaringen av vapenatt avslår motion 1999/2000:Ju10 yrkande 5,res. 13 (mp)16. beträffande vapenhandlartillståndatt avslår motion 1999/2000:Ju8 yrkandena 4 och 5,res. 14 (m)17. beträffande åtgärder mot den illegalavapenhandelnatt avslår motion 1999/2000:Ju12 yrkandena 1 och2,res. 15 (kd)18. beträffande resurser till polisen ochtullenatt avslår motion 1999/2000:Ju12 yrkande 3,res. 16 (kd)19. beträffande tillgrepp av militäravapen och ammunitionatt avslår motion 1999/2000:Ju9 yrkande 8,res. 17 (c)20. beträffande knivförbudslagenatt med avslag på motionerna 1999/2000:Ju8 yrkande7 och 1999/2000:Ju9 yrkande 9 antar regeringensförslag till lag om ändring i lagen (1988:254)om förbud beträffande knivar och andra farligaföremål,res. 18 (m)res. 19 (c)21. beträffande ändringar i vapenlagen iövrigtatt antar det i moment 2 nämnda lagförslaget i denmån det inte omfattas av utskottets hemställanovan, dock med den ändringen att 9 kap. 2 § gesden lydelse som utskottet föreslår i bilaga 2,22. beträffande ändringar i sekretesslagenatt dels antar regeringens förslag till lag omändring i sekretesslagen (1980:100), dels beslutaratt 7 kap. 19 § i sekretesslagen (1980:100) ges denlydelse som utskottet föreslår i bilaga 2, delsbeslutar om sådan ändring av ingressen tillregeringens förslag till lag om ändring isekretesslagen (1980:100) som föranleds härav.Stockholm den 17 februari 2000På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: (), IngvarJohnsson (s), (), MargaretaSandgren (s), (), (), (m), (),(), (), RagnwiMarcelind (kd), (), (), (c), (), GöranNorlander (s) och (). Begreppet behov (mom. 2)() anför:Jag anser i likhet med vapenutredning attbegreppet behov skall ersättas med ett krav på attsökanden skall ha giltigt skäl att innehaskjutvapen. Det är enligt min mening mycket viktigtatt det i lagtexten tydligt markeras att det ärsamhället som anger ramarna för vad som skall varatillåtet och inte medborgarnas behov av skjutvapen.Det ankommer på regeringen att återkommatill med ett förslag till ny lydelse av 2kap. 4 § vapenlagen som tillgodoser vad jag nuanfört. I avvaktan härpå får regeringens förslaggodtas.Jag anser att utskottets hemställan under moment 2bort ha följande lydelse:2. beträffande begreppet behovatt dels antar regeringens förslag till lag omändring i vapenlagen (1996:67) såvitt avser 2kap. 4 §, dels med anledning av motion1999/2000:Ju10 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts ireservation 1.2. Vapengarderoben (mom. 3)(), (), (), (), (), (), (c) och SiwPersson (fp) anför:Vi delar inte regeringens bedömning att en meringående prövning av den enskildes behov bör görasdå han eller hon ansöker om tillstånd att ha fler änfyra vapen i sin vapengarderob. Det finns mångajägare vars verkliga behov uppgår till sexjaktvapen. Under förutsättning att en person bedömssom lämplig att inneha vapen, vilken prövning skallske redan när tillstånd ges att inneha det förstavapnet, bör det inte göras någon skillnad påinnehavet av fyra eller sex vapen. Regeringen börsåledes avstå från att införa föreslagnabegränsningar i vapengarderoben.Vad vi nu anfört med anledning av motionerna1999/2000:Ju7, Ju8, och Ju9 bör som sinmening ge regeringen till känna, medan motionen1999/2000:Ju10 bör avslås.Vi anser att utskottets hemställan under moment 3bort ha följande lydelse:3. beträffande vapengarderobenatt med anledning av motionerna 1999/2000:Ju7yrkande 1, 1999/2000:Ju8 yrkande 3 och1999/2000:Ju9 yrkande 3 och med avslag på motion1999/2000:Ju10 yrkande 3 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts ireservation 2.3. Vapengarderoben (mom. 3)() anför:Jag anser i likhet med vapenutredning attvapengarderoben bör inskränkas till tre vapen. framhåller har den genomsnittligevapeninnehavaren endast två-tre vapen. Detta tordealltså utgöra en jägares normalbehov. Om en persontrots allt skulle behöva tillstånd att innehaytterligare vapen måste det ankomma på personen attvisa att tillräckliga skäl för ett sådant innehavföreligger.Vad jag nu anfört med anledning av motionen1999/2000:Ju10 bör som sin mening geregeringen till känna, medan motionerna1999/2000:Ju7, Ju8 och Ju9 bör avslås.Jag anser att utskottets hemställan under moment 3bort ha följande lydelse:3. beträffande vapengarderobenatt med anledning av motion 1999/2000:Ju10 yrkande 3och med avslag på motionerna 1999/2000:Ju7yrkande 1, 1999/2000:Ju8 yrkande 3 och1999/2000:Ju9 yrkande 3 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts ireservation 3.4. Tidsbegränsade vapentillstånd (mom. 4)(), (m), MaudEkendahl (m) och () anför:Enligt vår uppfattning bör bestämmelserna omtidsbegränsade tillstånd utformas på ett sådant sättatt ett tillstånd för innehav av vapen förtävlingsskytte inte automatiskt dras in närinnehavaren upphör att aktivt tävla och träna medsina vapen. En f.d. tävlingsskytt kan t.ex. trotsatt han inte längre aktivt utövar sin sport viljautöva denna emellanåt. I sådanasituationer är det inte rimligt att han eller honskall få sitt tillstånd indraget.Det ankommer på regeringen att tillgodose vad vi nuhar anfört med anledning av motionen 1999/2000:Ju8vid utformningen av de närmare bestämmelserna om närett tillstånd kan förlängas. Motionen 1999/2000:Ju10avstyrks.Vi anser att utskottets hemställan under moment 4bort ha följande lydelse:4. beträffande tidsbegränsade vapentillståndatt med anledning av motion 1999/2000:Ju8 yrkande 1och med avslag på motion 1999/2000:Ju10 yrkande2 som sin mening ger regeringen till känna vadsom anförts i reservation 4.5. Tidsbegränsade vapentillstånd (mom. 4)() anför:Jag anser att den avgränsning regeringen har gjortför vilka tillstånd som skall tidsbegränsas ärfelaktig. Enligt min uppfattning bör samtligatillstånd att inneha skjutvapen för målskytte ochskydd samt tillstånd att inneha enhandsvapen förjakt tidsbegränsas.