bet · GN01KU15 · 2000-03-28 00:00:00 — Efter försöksperiodens slut börenligt motion K276 yrkande 10 frekvenserna inom detta frekvensområdebjudas ut till auktion parallellt med andra frekvenser. Motionärerna begärtillkännagivanden om detta till regeringen.I motionerna understryks också uppfattningen att det inte finns anledningatt bygga upp en statlig verksamhet för dekoderuthyrning (yrkande 7 resp. 2delvis). Statliga medel skall vare sig via statsbudgeten eller via statliga bolanvändas för att subventionera dekodrar. Risken är stor att de som skaffardekodrar sedan inte har ekonomiska resurser att skaffa det betydligt bättrebredband som sannolikt kommer inom . Regeringens planer på ettmarkbundet stolpnät för TV-sändningar kommer enligt motionen inte bara attmotverka mångfalden inom medieområdet utan också hindra en informa-tionsteknisk utveckling där digitaliseringen genom kabelnät, satelliter, elnätoch telenät skapar nya och omfattande möjligheter för interaktiv datakom-munikation.Eva Flyborg m.fl. (fp) begär i motion T705 yrkande 14 att gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att marknaden - inte politi-ker - skall styra utvecklingen av digital-TV. Att TV digitaliseras och kom-mer att sändas digitalt i olika former - marknät, kabeldistribution och satelli- är ingen politisk fråga. Konkurrensen är hård och TV-branschen kommersäkert att lyssna på konsumentintresset. När staten väljer vilka företag somskall få använda marknätet för TV och IT-tjänster skall det enligt motionenske efter ekonomisk betalningsvilja, inte genom politiskt godtycke.I motion K335 av (v) begärs förslag till sådan änd-ring av radio- och TV-lagen att allmänheten får möjlighet att hos JK påkallarättslig prövning av det förhållandet att ett tillstånd för digitala sändningarvia det marksända TV-nätet inte utnyttjas. Motionären framhåller att vare sigallmänheten, och TV eller rättsväsendet kangöra något åt det förhållandet att ett bolag med sändningstillstånd inte sän-der. Det är i en demokrati viktigt att även allmänheten kan klaga på uteblivensändning, och att Justitiekanslern får möjlighet att behandla denna klagan iallmän domstol samt att det vid avtalsbrott ges möjlighet att besluta omvarning, böter eller återkallande av tillstånd.BakgrundRegeringen föreslog (prop. 1996/97:67) att digital, marksänd TVskulle införas i flera steg med möjlighet för staten att successivt ta ställnintill om och på vilket sätt verksamheten skall fortsätta. Det skulle eftersträvaatt flera av varandra oberoende programföretag deltog. En grundläggandeförutsättning för en utbyggnad var enligt regeringen att de digitala mark-sändningarna bedöms ha ekonomisk bärkraft. Härvid skall utgångspunktenvara att en eventuell fortsatt utbyggnad skall finansieras av medverkandeföretag och utan statliga bidrag eller subventioner. godkänderegeringens förslag (bet. 1996/97: KU17, rskr. 1996/97:178).Regeringen fastställde genom beslut områden ochsändningsutrymme m.m. för marksänd digital TV. Områdena utgörs avStockholm med och , norra , södra ochnordöstra , med omnejd samt och medomnejd. Enligt beslutet skall i varje sändningsområde två frekvenskanalerupplåtas för digitala TV-sändningar.Samma dag beslutade regeringen förordningen (1997:894) om marksänddigital TV med föreskrifter som skall tillämpas vid annonsering och hand-läggning av ansökningar om tillstånd för digitala TV-sändningar.Regeringen beslutade därutöver att tillkalla en parlamentarisk kommittémed uppdrag att följa och utvärdera de markbundna digitala TV-sändningarna under den första etappen (dir. 1997:134). Kommittén skullemedverka vid urvalet av programföretag för de digitala TV-sändningarnagenom att yttra sig till Radio- och över tillståndsansökningar.Kommittén skall vidare följa verksamheten med digital marksänd TV ochfortlöpande rapportera sina iakttagelser till regeringen. Vid behov skallkommittén ta initiativ till förslag till förändringar av t.ex. de regler som gäler för verksamheten. Kommittén skall lägga fram minst två utvärderingsrap-porter. Slutrapporten skall läggas fram före utgången av den förstatillståndsperioden, såvitt kunde bedömas före utgången av oktober 2001.Under sommaren 1998 överlämnade regeringen en proposition till riksda-gen med förslag om ändringar i radio- och TV-lagen som hade samband medinförandet av digitala TV-sändningar (prop. 1997/98:184). Förslaget innebaratt bestämmelserna om skyldighet att vidarebefordra TV-sändningar i kabel-nät ändrades till att avse högst tre program från de tillståndshavare vars verksamhet finansieras med TV-avgiftsmedel samt högst ett program från andratillståndshavare. Vidare föreslogs att ett programföretag skall kunna få merän ett sändningstillstånd och att teknisk samverkan med andra tillståndshava-re skall kunna utgöra villkor för sändningstillstånd.Riksdagen antog förslagen till ändringar i radio- och TV-lagen (bet.1998/99: KU13, rskr. 1998/99:100). Ändringarna trädde i kraft den 1 februari1999.Regeringen beslutade att meddela tillstånd att sända tele-vision med digital sändningsteknik till , Kanal , , i , Televisionsaktiebolaget , , ochLandskrona Vision AB.Samma dag beslutade regeringen att komplettera sändningstillstånden förSveriges , och med enrätt att sända television med digital sändningsteknik. Sändningstillståndeninnebär en rätt att sända i samtliga områden med två undantag. får sända i norra och får sända i södra och nordöstra beslutade vidare att ytterligare en fre-kvenskanal skulle upplåtas för digitala sändningar i de områden som anges iregeringens beslut den 13 november 1997.Den 20 januari 2000 beslutade regeringen att meddela tillstånd att sändatelevision med digital sändningsteknik också till Group MTGAB, som får sända ZTV, Viasat Sport och TV1000, samt till Televi-sion som får sänd Canal+ och Blå i samtliga sändningsområden.MTG-sändningarna skall enligt regeringsbeslutet inledas senast den 31 mars2000. Samtliga tidigare beslutade sändningar har inletts. Den 1 september2000 skall inleda sändningar av regionala program också i norra och södra och nordöstra . och 1skall inleda sändningar i med omnejd resp. iStockholm med och bildades efter beslut i (prop. 1991/92:140, bet. 1991/92:KrU28). Staten är ensam ägare till bolagetEnligt bolagsordningen skall bolaget bedriva utsändning och överföring avradio- och TV-program. Bolaget skall vidare utveckla, marknadsföra ochutföra andra tjänster med stöd av resurser som har byggts upp för radio- ochTV-verksamheten eller som på annat sätt är förenliga med verksamheteninom radio- och TV-området. Tillsammans med Centrum NTR bildades imaj 1998 Boxer , som skall upphandla, försälja och uthyrautrustning för mottagning av TV via återförsäljare eller i egen regi. Företagetkommer också att erbjuda interaktiva tjänster till företag.Boxer har ingått en överenskommelse med om leverans av 10 000 digitala mottagningsboxar och hyr utdem för om bindningstiden är och för per må-nad om bindningstiden är kortare. Bolagets mål är att 100 000 boxar skallvara uthyrda i slutet av året.Riksdagen har godkänt regeringens förslag till avgränsning av den del avTeracoms verksamhet som skall bedrivas med skälig lönsamhet (prop.1998/99:1, UO17, bet. 1998/99:KrU1, rskr. 1998/99:55). I propositionen (s.140) anges att för den konkurrensutsatta delen av verksamhet skallägaren följa de riktlinjer som finns för hur verksamheten vid statliga konkur-rensutsatta bolag skall bedrivas samt att det även i fortsättningen skall ställkrav på avkastning och utdelning för denna verksamhet. Vid angavs att målet för nivån på utdelningen skallvara långsiktigt och ses utifrån resultatet över en konjunkturcykel. Ägarensmål är att utdelningen på den konkurrensutsatta delen normalt bör motsvaraen tredjedel av resultatet efter finansnetto med avdrag för schablonskatt.Enligt skrivelse från till den 9 september 1999grundas Boxers erbjudande på en affärsmässig kalkyl med mål att uppnå enlönsam verksamhet. Boxer avser således inte att subventionera boxarna.Däremot för Boxer enligt skrivelsen diskussioner med olika företag som harintresse av att nå hushållen med information och därmed intresse av att sub-ventionera boxar för de hushåll som accepterar att ta emot informationen.Tidigare riksdagsbehandlingVåren 1998 behandlade utskottet motioner (m) som gällde frågor om digitalmarksänd TV (bet. 1997/98:KU16). Utskottet anförde att en utgångspunktför ställningstagande i fråga om digital marksänd TVvar tillgängligheten. hade då i ett yttrande till konstitutionsskottet (yttr. 1996/97:KrU4y) konstaterat att av den bofasta befolk-ningen kan ta emot marksändningar. Därutöver erinrade kulturutskottet omatt en infrastruktur i form av marksändningar för analog sändning redanfanns i landet och att dessa sändare kan kompletteras med digital utrustningtill förhållandevis begränsad kostnad. Detta hindrade dock inte att även andradistributionsformer kunde prövas vid sidan av de trådlösa sändningarna.Konstitutionsutskottet delade kulturutskottets uppfattning och avstyrktemotionsyrkanden som vände sig mot planerna på ett markbundet stolpnät(bet. 1996/97:KU17). Utskottet gjorde samma bedömning ochville dessutom hänvisa till den uppföljning och utvärdering som skall genom-föras av den parlamentariska kommittén. I enlighet med detta avstyrkte ut-skottet motionerna.Under /99 behandlade utskottet åter motioner om de mark-bundna digitala TV-sändningarna och hänvisade till att sändningarna dåskulle inledas (bet. 1998/99:KU23). Utskottet fann inte anledning att göra ettändrat ställningstagande när det gällde dessa sändningar. Det var alltjämttillgängligheten som enligt utskottets mening var av avgörande betydelse närdet gäller valet av distributionsform. Vidare ansåg utskottet, i likhet med vadsom tidigare uttalats, att den uppföljning och utvärdering som skulle genom-föras av den parlamentariska borde avvaktas.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare bedömning i fråga om de markbundna digitalaTV-sändningarna. Samtliga sändningar som regeringen gett tillstånd till förebeslutet om tillstånd har inletts, och den parlamenta-riska har till uppdrag att följa och utvärdera de mark-bundna digitala sändningarna. Kommittén skall fortlöpande rapportera sinaiakttagelser till regeringen och vid behov ta initiativ till regeländringar. Mitvå utvärderingsrapporter skall läggas fram. Enligt utskottets mening börkommitténs arbete avvaktas. Motionerna K276 yrkande 5 och 10 (m), T717yrkande 2 i denna del (m), T705 yrkande 14 (fp) och K335 (v) avstyrks.När det gäller frågan om subventionering av dekodrar är utskottet inte be-rett att nu förorda ett tillkännagivande till regeringen. Motionerna K276yrkande 7 (m) och T717 yrkande 2 i denna del (m) avstyrks följaktligen.Tilläggas kan dock att frågan om huruvida dekodrarna subventioneras avstaten behandlas i utskottets nu pågående granskning av statsrådets tjäns-teutövning och regeringsärendenas handläggning.Must carry-skyldighetenMotionenI motion K276 av Per m.fl. begärs att beslutar att begränsamust carry-skyldigheten (yrkande 13). Det finns enligt motionärerna ingenanledning att ålägga kabelägare att kostnadsfritt distribuera kommersiellaprogram. Kravet på allmänhetens tillgång till allsidig information måsterimligen anses tillgodosett genom att de licensbetalda public service-kanalerna och omfattas av must carry-principen. Däremot kan detinte anses befogat att utöka must carry-skyldigheten till att omfatta andrakanaler för att tillgodose informationsbehovet. Must carry-regeln bör därförbegränsas till enbart de licensfinansierade public service-kanalerna.Gällande reglerEnligt 3 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen har varje svensk medborgare ochsvensk juridisk person rätt att sända radioprogram i etern. Denna frihet hind-rar inte att det i lag meddelas föreskrifter i fråga om bl.a. skyldighet förnätinnehavare att ge utrymme för vissa program i den utsträckning det be-hövs med hänsyn till allmänhetens intresse av tillgång till allsidig upplys-ning.I 8 kap. 1 § radio- och TV-lagen finns regler om skyldighet att vidarebe-fordra vissa sändningar i kabelnät (den. s.k. must carry-regeln). Skyldighetengäller TV-sändningar som sker med tillstånd avregeringen, dock högst tre sända TV-program från tillståndshavarevars verksamhet finansieras genom TV-avgiftsmedel samt högst ett programfrån andra tillståndshavare. Skyldigheten gäller endast för sändningar förvilka sändningstillståndet har förenats med krav på opartiskhet och saklighetsamt ett villkor om ett mångsidigt programutbud där det skall ingå nyheter.Program som har sänts ut med endast digital teknik behöver endast sändasvidare med samma teknik i kabelnäten.Tidigare riksdagsbehandlingDe nu gällande reglerna om skyldighet att vidarebefordra sändningar i kabel-nät trädde i kraft . I samband med riksdagsbehandlingenavstyrkte utskottet två motionsyrkanden (m resp. fp) som vände sig mot attskyldigheten att vidarebefordra program omfattar fler program än de somfinansieras genom TV-avgift, dvs. och (bet. 1998/99:KU6).Utskottet konstaterade att det i 3 kap. 1 § andra stycket yttrandefrihets-grundlagen stadgas att friheten enligt första stycket att sända program genomtråd inte hindrar att det i lag meddelas föreskrifter i fråga om skyldighet förnätinnehavare att ge utrymme för vissa program i den utsträckning det be-hövs med hänsyn till allmänhetens intresse av tillgång till allsidig upplys-ning. Det finns således ett uttryckligt grundlagsstöd för bestämmelsen omsändningsplikt i 8 kap. 1 § radio- och TV-lagen. Grundlagsstödet förutsätterdock att vidaresändningar behövs med hänsyn till allmänhetens tillgång tillallsidig upplysning. Enligt utskottets mening innebar regeringens förslag attskyldigheten att vidarebefordra TV-sändningar i kabelnät skulle få en rimligomfattning när de digitala sändningarna i marknät inleddes.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare bedömning och avstyrker motion K276 yr-kande 13 (m).Den s.k. TV-listanMotionenI motion Kr509 yrkande 17 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagi-vande till regeringen om den s.k. TV-listan. Motionärerna vill med kraftbetona idrottsrörelsens fortsatta rätt till egna evenemang, , varumär-ken samt rätten att kräva ersättning för dem. Försäljning av TV-rättighetertill stora medialt intressanta idrottsevenemang är en viktig inkomstkälla föridrotten. Den håller nu enligt motionen på att urholkas på grund av EU:srekommendation att reservera vissa större arrangemang i rikstäckande TV-kanaler. Motionärerna menar att det rör sig om en konfiskation av idrottensegendom som kan få allvarliga ekonomiska konsekvenser. Ytterst drabbar ens.k. TV-lista också breddidrotten.Tidigare riksdagsbehandlingI propositionen 1997/98:184 Ändringar i radio- och TV-lagen (1996:844)m.m. föreslogs en bestämmelse som gör det möjligt att upprätta en lista överi skyddade evenemang. Den som sänder TV-program inom svenskjurisdiktion och som innehar den exklusiva rätten till en TV-sändning från ettsvenskt eller utländskt evenemang som är av särskild vikt för det svenskasamhället skall inte få utnyttja rättigheten på ett sådant sätt att en väsentlidel av allmänheten i utestängs från möjligheten att i fri TV se eve-nemanget i direktsändning eller med en mindre tidsförskjutning. De evene-mang som kommer i fråga är sådana som inträffar högst en gång ochsom intresserar en bred allmänhet i . Enligt regeringens förslag skulleregeringen bestämma vilka evenemang som bestämmelsen skall gälla för.Konstitutionsutskottet delade regeringens bedömning att det borde införasen bestämmelse som möjliggör att det kan upprättas en svensk lista överevenemang som är av särskild vikt för det svenska samhället. konstaterade att den föreslagna konstruktionen av den aktuellabestämmelsen innebär att det ankommer på regeringen att besluta om ensvensk lista skall upprättas och att fastställa dess innehåll. I enlighet med vsom anfördes i propositionen utgick utskottet från att en sådan lista skulleupprättas först när det finns behov av att på detta sätt säkerställa att de aktella evenemangen blir tillgängliga för en väsentlig del av befolkningen. Närdet gäller idrottsevenemang där rättigheter upplåtits av inhemska arrangörerhade de problem som en lista var tänkt att lösa dittills inte varit för handen.Arrangörerna hade försökt göra evenemangen tillgängliga för en väsentligdel av befolkningen - detta i såväl deras egna som deras sponsorers intresse.Med hänsyn till svensk idrotts ekonomi och konkurrenskraft ansåg utskottetdärför att idrottsevenemang i där rättigheter upplåts av inhemskaarrangörer skall lämnas utanför en eventuell lista. Utskottet förutsatte attregeringen inhämtar godkännande om någon annan bedömningaktualiseras (bet. 1998/99:KU23). Två reservationer avgavs. I en reservation(m) framhölls att regeringens förslag i realiteten innebär att idrotten misterförfoganderätten till sina egna arrangemang, och regeringens förslag av-styrktes. I den andra reservationen (s) förordades att något tillkännagivandetill regeringen inte skulle göras. ställde sig bakom utskottets för-slag om ett tillkännagivande till regeringen.Utskottets bedömningRiksdagen beslutade att införa en bestämmelse som möjliggör atten svensk lista över evenemang som är av särskild vikt för det svenska sam-hället kan upprättas. gav därvid som sin mening regeringen tillkänna vad utskottet anfört om att utskottet utgick från att en sådan listaupprättas först när det finns behov av att på detta sätt säkerställa att de aktella evenemangen blir tillgängliga för en väsentlig del av befolkningen.Idrottsevenemang i där rättigheter upplåts av inhemska arrangörerskulle lämnas utanför en eventuell lista. Utskottet förutsatte att regeringeninhämtar godkännande om någon annan bedömning aktualiseras.Utskottet vidhåller denna bedömning. Motion Kr509 yrkande 17 (m) av-styrks följaktligen.Sändningstillstånd för lokal TVMotionernaI motionerna K355 (yrkande 3) av m.fl. (c) och K297 avErik () begärs en sådan ändring av 2 kap. 2 § radio- ochTV-lagen att det blir möjligt att meddela begränsade sändningstillstånd underlängre tid. Det finns enligt motionärerna ett intresse bland kultur- och utbildningsföretag för tillstånd att starta och driva lokala . Detta möteemellertid hinder i 2 kap. 2 § radio- och TV-lagen, som stadgar att Radio-och får meddela tillstånd att sända TV-program . I motion K355 framhålls att det för lokala TV-sändningar inte finns någon motsvarighet till bestämmelser som finns omtillstånd för lokal radio. Enligt motionärerna kan utbyggnaden av digital TVinte utgöra ett hinder mot sådana tillstånd. I motion K297 understryks att detbegränsade sändningstillståndet gör det svårt att skapa en ekonomiskt hållbarlångsiktig verksamhet. Det finns skäl att se över 2 kap. 2 § radio- och TV-lagen, så att sändningstillstånd kan meddelas under enlängre period, förslagsvis , i mån av tillgängligt frekvensutrymme.Gällande reglerEnligt 2 kap. 2 § första stycket radio- och TV-lagen krävs tillstånd av rege-ringen för att sända TV-program med hjälp av radiovågor på frekvens under3 Ghz. I fjärde stycket sägs att Radio- och får meddela tillstånd attunder en begränsad tid av högst sända TV-program eller ljudra-dioprogram som inte är lokalradio eller närradio. Verket får förena ett sådanttillstånd med villkor enligt 3 kap. 13 § samt besluta att föreskrifterna i 6 oc7 kap. inte skall tillämpas på sändningar som sker med stöd av ett sådanttillstånd.Tidigare riksdagsbehandlingVåren 1999 behandlade utskottet ett liknande yrkande som de nu aktuella(bet. 1998/99:KU23). Utskottet ansåg sig då inte berett förorda att riksdagenskulle vidta någon åtgärd med anledning av motionen. Utskottet ville dockpeka på att det inom ramen för de digitala marksändningarna kan finnasutrymme för programföretag att pröva sändningsverksamhet i t.ex. ett visstområde. Motionsyrkandet avstyrktes.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare bedömning. Motionerna K355 yrkande 3 (c)och K297 (c) avstyrks följaktligen.Innehållet i sändningarnaMotionenI motion Ub221 av m.fl. (kd) begärs ett tillkännagivandetill regeringen om att reklam för ett program med våldsinslag inte skall visasunder de tider då barn kan förväntas vara uppe. Enligt motionen ärtrailrar den programtyp på TV som innehåller störst andel våld. TV1000:strailrar består till av våld. Motionärerna menar att själva trailern skallbeskriva det kommande programmet på ett sakligt sätt. Reklam för ett pro-gram med våldsinslag skall inte visas under de tider då barn för-väntas vara uppe (yrkande 13).Gällande reglerBestämmelserna i 6 kap. 2 § radio- och TV-lagen, som även omfattar s.k.trailrar, föreskriver att program med ingående våldsskildringar av verklig-hetstrogen karaktär eller med pornografiska bilder inte får sändas i televisio-nen eller på sådant sätt att det finns en betydande risk för atbarn kan se programmen om det inte av särskilda skäl kan anses försvarligt.Program som har ett sådant innehåll skall antingen föregås av en varning iljud eller innehålla en varning som anges löpande i bild under hela sänd-ningstiden. Lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer ochvideogram omfattar också trailrar. Enligt 4 § får framställningen i en filmeller ett videogram eller del därav inte godkännas för visning om händelsernaskildras på ett sådant sätt och i sådant sammanhang att framställningen kanverka förråande. De åldersgränser som gäller enligt lagen tillämpas också påtrailrar. Från granskningsplikten enligt lagen undantas dock filmer och vi-deogram som sänds i ett TV-program som omfattas av yttrandefrihetsgrund-lagen.Radio- och TV-lagen gäller för sändningar av TV-program över satellit omsändningen kan tas emot i någon stat som är bunden av avtalet om Europeis-ka ekonomiska samarbetsområdet i första hand bara om den som bedriversändningsverksamheten har sin etablering i och TV har till uppgift att granska om TV-programföretagen följer bestämmelserna. Nämnden har möjlighet att före-lägga den som åsidosätter vissa bestämmelser att följa dessa, bl.a. bestäm-melser om varning före vissa program. Föreläggandet får förenas med vite.Vid upprepade överträdelser när det gäller förbudet mot våldsskildringar påtider och sätt som avses i 6 kap. 2 § får Justitiekanslern besluta föreläggandatt följa bestämmelserna och får förena föreläggandet med vite.Artikel 22.b.2 i ändringsdirektivet 97/36/EG till TV-direktivet 89/552/EEGålade kommissionen att genomföra en undersökning om möjliga fördelar ochnackdelar med fortsatta åtgärder i syfte att underlätta föräldrars kontroll öveprogram som minderåriga kan se. Bland annat skulle övervägas frågan om ettkrav på att nya televisionsapparater skulle att vara utrustade med teknik somgör det möjligt för föräldrar att filtrera bort vissa program. Vidare skullefrågan om införandet av en lämplig bedömningsmetod övervägas, liksompolicy och informationsåtgärder. Kommissionen redogjorde för resultatet avstudien i ett meddelande . Studien, som utförts av studies, hade kommit fram till att införan-det av s.k. V-chips inte är tekniskt möjlig i , där övergången till digi-tala sändningsmetoder pågår. Studien konstaterade också att de kulturellaskillnaderna i medlemsstaterna utesluter en harmoniserad klassificering avaudiovisuellt innehåll. Tekniska åtgärder sades inte inom överskådlig framtidersätta radio- och TV-bolagens ansvar när det gäller skyddet för minderåriga.Kommissionen hade aviserat sin avsikt att diskutera studiens slutsatser medDigital Video (DVB), ett konsortium med mer än 220 radio-och TV-bolag, tillverkare, nätverksoperatörer och tillsynsorgan i mer 30länder. Ändringsdirektivet till TV-direktivet förutsätter att en utvärdering oceventuella förslag till ändring i direktivet redovisas före utgången av år 2000Under 1999 antog rådet slutsatser i fråga om självreglering och skydd avminderåriga inom mediesektorn. Slutsatser om självregleringens roll motbakgrund av utvecklingen av nya medietjänster antogs . Den 17december antogs slutsatser om skydd av minderåriga mot bakgrund av kom-missionens V-chip-studie.