bet · GN01LU11 · 2000-02-15 00:00:00 — Några regler om attpersonnummer skall anges finns således inte vare sigdet är fråga om en individuell försäkring eller enkollektiv. Normalt har dock försäkringsbolagen bådevid de individuella försäkringarna och vid defrivilliga gruppförsäkringarna tillgång tillpersonnummer för identifiering avförsäkringstagaren. Vid de obligatoriskagruppförsäkringarna, där samtliga gruppmedlemmargenom sitt medlemskap i gruppen blir automatisktanslutna till försäkringen, är det däremotgruppföreträdaren och inte försäkringsbolaget somregelmässigt har tillgång till uppgifter om deförsäkrades identitet.I försäkringsavtalslagen finns inte heller intagennågon bestämmelse om en allmän skyldighet förförsäkringsbolag att informera ett dödsbo om att denavlidne haft en personförsäkring som medför attförsäkringsersättning utgår vid dödsfallet. Harnågon insatts som förmånstagare till försäkringen ärförsäkringsbolaget dock enligt 49 § lagen (1941:416)om arvsskatt och gåvoskatt skyldigt att i vissa falllämna kontrolluppgift till beskattningsmyndigheteninom en månad från det att bolaget erhöll kännedomom dödsfallet.På försäkringsområdet pågår ettomfattande reformarbete. Försäkringsrättskommitténavlämnade delbetänkandet (SOU 1986:56)Personförsäkringslag, vari läggs fram förslag tillnya bestämmelser om personförsäkringar som äravsedda att ersätta försäkringsavtalslagensbestämmelser på området. I anslutning tillföreslagna regler om handläggningen avförsäkringsfall framhåller kommittén attförsäkringsbolaget oftast får kännedom omförsäkringsfallet först genom en anmälan från någonsom påstår sig vara ersättningsberättigad. Det kandock förekomma att bolaget på annat sättfår reda på att ett försäkringsfall inträffat.Enligt kommittén kan bolaget t.ex. genomfolkbokföringen upptäcka att någon avlidit på varsliv en försäkring varit tecknad. Även i sådanasituationer bör bolaget kunna utgå från att deefterlevande tar kontakt med bolaget, varefterregleringen av försäkringsärendet inleds. Ombolaget, fortsätter kommittén, med kännedom om attett försäkringsfall inträffat noterar att något kravinte framställs inom rimlig tid, får det dock ansesåligga bolaget att ta initiativ till en reglering.Med anledning av det nu aktuella motionsyrkandetvill utskottet också erinra om uttalandevåren med anledning av en motion i ämnet. I dendå aktuella motionen begärdes en utredning om enlagstadgad skyldighet för försäkringsbolagen attgöra regelbundna levnadskontroller och vidinträffade försäkringsfall underrätta dödsboet omförsäkringsförhållandena. Utskottet anslöt sig tillmotionärernas uppfattning och ansåg att det skäligenkan krävas av försäkringsbolag att de rutinmässigtunderrättar boet efter en försäkringstagare om depersonförsäkringar som faller ut vid dödsfallet. Denärmare förutsättningarna för införandet av en sådanunderrättelseskyldighet borde enligt utskottetsmening prövas i samband med regeringens övervägandenrörande förslagen i det av Försäkringskommitténframlagda betänkandet. Vad utskottet då anförde gavriksdagen med anledning av den då aktuella motionensom sin mening regeringen till känna (bet.1988/89:LU22, rskr. 174).Inom har härefter skett enomarbetning av förslag, bl.a.med hänsyn till den internationella utvecklingen ochtill vad som framkommit vid remissbehandlingen avkommittéförslagen. Resultatet av arbetet harredovisats i departementspromemorian (Ds 1993:39) Nyförsäkringsavtalslag, vari föreslås en helt ny lagpå området. Förslagen innefattar regler som bl.a.gäller de kollektiva försäkringarna, och en annanviktig del av lagförslaget är skärpta bestämmelserom informationsplikt för försäkringsbolagen. Medanledning av lagutskottets av godkändauttalande föreslås i promemorian enbestämmelse som innebär att om ett försäkringsbolagfår kännedom om ett dödsfall som utgörförsäkringsfall, bolaget genast skall underrättadödsboet om detta. I promemorian anges att saken kanbli aktuell t.ex. när en person har flera liv- ellerolycksfallsförsäkringar i samma bolag och hans ellerhennes efterlevande kräver ersättning bara från enav dem. Förslaget till ny försäkringsavtalslag äralltjämt föremål för beredning iJustitiedepartementet, och arbetet med enlagrådsremiss pågår för närvarande.Utskottet kan för sin del känna sympati för desynpunkter som kommer till uttryck i motionen ochsom syftar till att underlätta för dödsbodelägareatt erhålla information om de försäkringar som kanfinnas efter en avliden person. Som anförts imotionen och som framkommit vid en utfrågning iärendet med företrädare för bl.a.försäkringsbranschen har emellertid mångaförsäkringsbolag ett utvecklat systemmed regelbundna registerkontroller för att utröna omförsäkringsfall föreligger, varefter bolagenkontaktar de efterlevande. Det torde dock inte kunnauteslutas att det i ett antal försäkringsfall finnsenskilda personer som går miste om sina rättigheter.Ifrågavarande problem uppmärksammades av riksdagenredan år 1989 då ett enigt utskott ansåg att fråganom en utökad informationsplikt förförsäkringsbolagen borde belysas ytterligare.När spörsmålet nu har aktualiserats på nyttmotionsledes vill utskottet särskilt peka på behovetav en mer ingående kartläggning av problemetsomfattning. Utskottet förutsätter att ett sådantarbete kan komma till stånd inom ramen för detfortsatta arbetet inom med en nyförsäkringsavtalslag och utgår från att regeringenhärefter återkommer till med de lagförslagsom visats erforderliga. Något formellttillkännagivande från sida därom ärenligt utskottets mening inte behövligt, ochutskottet avstyrker således bifall till motion L602. beträffande felaktigmyndighetsinformationatt avslår motion 1999/2000:L603 yrkande 3,res. 1 (fp)2. beträffande ansvaret vidfrihetsberövandenatt avslår motion 1999/2000:L603 yrkandena 1 och2,res. 2 (v, fp)3. beträffande jämkningsregelnatt avslår motion 1999/2000:L603 yrkande 4,4. beträffande preskriptionatt avslår motion 1999/2000:L603 yrkande 5,5. beträffande ersättning för kränkningatt avslår motionerna 1999/2000:L601 yrkandena 1och 2 samt 1999/2000:Ju911 yrkande 5,res. 3 (m, kd, c)6. beträffande skadestånd tillefterlevandeatt avslår motion 1999/2000:Ju723 yrkande 10,res. 4 (m, c)7. beträffande ersättning för renförmögenhetsskadaatt avslår motion 1999/2000:Ju723 yrkande 11,res. 5 (m)8. beträffande ansvar för genmodifieradeorganismeratt avslår motion 1999/2000:MJ718 yrkande 3,res. 6 (c)9. beträffande regressrätt för utgivensjuklönatt avslår motion 1999/2000:L604,res. 7 (m)10. beträffande patientskadelagenatt med anledning av motion 1999/2000:L605 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,11. beträffande genetisk informationatt avslår motion 1999/2000:L606,12. beträffande kollektiva försäkringaratt avslår motion 1999/2000:L602.res. 8 (kd)den 15 februari 2000På lagutskottets vägnarTanja LinderborgI beslutet har deltagit: TanjaLinderborg (v), (), (), StigRindborg (m), (),(), (m), (),(), MarinaPettersson (s), (), (), KjellEldensjö (kd), (),(), () och (). Felaktig myndighetsinformation (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 3börjar med "Vid utskottets" och på s. 4 slutar med"yrkande 3" bort ha följande lydelse:I likhet med vad som anförts i motion L603 anserutskottet att bestämmelsen i 3 kap. 3 §skadeståndslagen om ansvar för felaktigmyndighetsinformation har utformats på ett sådantsätt att regeln riskerar att bli verkningslös.Kravet på "särskilda skäl" för att ansvar skallföreligga innebär nämligen en alltför kraftigbegränsning av tillämpningsområdet och kan enligtutskottet innebära att den aktuella lagstiftningensom infördes får karaktären av enskenreform. En mer framkomlig väg för att erhållarimliga resultat i de enskilda fallen är, somframhålls i motionen, att i stället utnyttjamöjligheten till jämkning vid medvållande från denskadelidandes sida. Enligt utskottets mening börregeringen mot denna bakgrund återkomma tillriksdagen med lagförslag som innebär attbegränsningen till särskilda skäl tas bort.Vad utskottet sålunda anfört bör , medbifall till motion L603 yrkande 3, som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande felaktig myndighetsinformationatt med bifall till motion 1999/2000:L603 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,2. Ansvaret vid frihetsberövanden (mom. 2)(), () och AnaMaria Narti (fp) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 5börjar med "När " och slutar med"Motionsyrkandena avstyrks" bort ha följandelydelse:Vid bedömningen av i vilken utsträckning enskildamedborgare skall ha rätt till ersättning i sambandmed frihetsberövanden bör enligt utskottet göras enrimlig avvägning mellan den enskildes och samhälletsintressen. Enligt utskottets mening står det därvidklart att, även om det rör sig om ett kortvarigtfrihetsberövande, redan själva ingripandet ofta äromtumlande och smärtsamt för den enskilde. Att låtaanhålla eller gripa någon är sålunda ett allvarligtingrepp i den enskildes frihet, och det finns därförsärskild anledning att vara generös när någondärigenom åsamkas skada. I enstaka fall kan detinträffa att en kortvarig åtgärd orsakar betydandeekonomisk skada, och åtgärden vållar inte sällan denenskilde ideell skada i form av lidande. Från denenskildes synpunkt är det också av underordnadbetydelse om ingripandet mot honom eller henne tarformen av ett gripande eller ett anhållande. Detavgörande är att den enskilde utsätts för ettfrihetsberövande, kanske i arbetskamraters ochgrannars närvaro, och stämplas som en brottsling.Mot den nu angivna bakgrunden anser utskottet atthänsynen till den enskildes integritet ochrättsskydd väger så tungt att en regel om striktansvar bör införas även för frihetsberövanden somvarat . I rättssäkerhetensintresse är en sådan ordning betydelsefull, även omreformen skulle innebära en viss kostnadsökning fördet allmänna. Genom att utnyttja möjligheten tilljämkning kan man också undvika resultat som ter sigmindre skäliga. Det får ankomma på regeringen attlämna förslag till som innebär ett striktansvar för staten även i de fall som beskrivits.Vad utskottet nu anfört bör , med bifalltill motion L603 yrkandena 1 och 2, som sin meningge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande ansvaret vid frihetsberövandenatt med bifall till motion 1999/2000:L603 yrkandena1 och 2 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,3. Ersättning för kränkning (mom. 5)(), (), (), (), (), () och ()anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8börjar med "Enligt utskottets" och slutar med"yrkande 5" bort ha följande lydelse:Utskottet delar den uppfattning som kommit tilluttryck i motionen om det angelägna i att snarastförtydliga lagtexten såvitt avser rätten tillersättning för kränkning. Behovet av en sådanlagändring är särskilt uttalat när det gällerpoliser som i sin yrkesutövning utsätts för brott. Ilikhet med motionärerna anser utskottet att polisensarbete är av så stor vikt i samhället att det aldrigkan ses som acceptabelt att en polis i tjänst skallbehöva bli utsatt för våld eller ofredande. Eftersompoliser också löper särskilda risker för attutsättas för våld och annan kränkande behandling itjänsten har de ett särskilt behov av lagens skydd.Detta bör, enligt utskottets mening, komma tilluttryck inte bara i straffbestämmelserna om våld ochhot mot tjänsteman utan även i reglerna om rättentill skadestånd. Enligt utskottet bör regeringen idet pågående lagstiftningsarbetet ta initiativ tillerforderliga lagändringar i enlighet med vadutskottet nu angivit och därefter skyndsamtåterkomma till riksdagen.Vad utskottet sålunda anfört bör , medbifall till motionerna L601 yrkandena 1 och 2 samtJu911 yrkande 5, som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 5 bort haföljande lydelse:5. beträffande ersättning för kränkningatt med bifall till motionerna 1999/2000:L601yrkandena 1 och 2 samt 1999/2000:Ju911 yrkande 5som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,4. Skadestånd till efterlevande (mom. 6)(), (m), ElizabethNyström (m), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 9börjar med "Enligt utskottets" och slutar med"yrkande 10" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening kan den slutsats somKommittén om ideell skada kommit till när det gällerefterlevandes rätt till kränkningsersättning på godagrunder ifrågasättas. Ersättningen utgörbrottslingens sonande av sitt brott gentemotbrottsoffret, och i många fall utgör den en stor delav det totala skadestånd som brottsoffret erhåller.Nuvarande ordning leder emellertid till det orimligaresultatet att en gärningsman blirskadeståndsskyldig för kränkningen i de fallbrottsoffret överlever, men om brottet är så grovtatt offret avlider bortfallerersättningsskyldigheten. I likhet med motionärernaanser utskottet mot denna bakgrund att regeringenånyo bör se över dessa regler och att inriktningendärvid bör vara att ett dödsbo i förekommande fallskall kunna överta den avlidnes krav påkränkningsersättning.Det anförda bör , med bifall till motionJu723 yrkande 10, som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande skadestånd till efterlevandeatt med bifall till motion 1999/2000:Ju723 yrkande10 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,5. Ersättning för ren förmögenhetsskada(mom. 7), , (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10börjar med "kan" och slutar med "Ju723avstyrks" bort ha följande lydelse:I likhet med motionärerna kan utskottet konstateraatt offer för ekonomisk brottslighet många gångerhar svårt att få ersättning för den skada deåsamkats. Visserligen skall även renförmögenhetsskada ersättas enligt skadeståndslagennär den tillfogats någon genom brott. Sådanaersättningsanspråk skall emellertid i första handriktas mot brottslingen, som saknaråtkomliga utmätningsbara tillgångar. Ett offer förekonomisk brottslighet kan heller inte i sammautsträckning som övriga brottsoffer vända sig tillBrottsoffermyndigheten för att få ersättning enligtbrottsskadelagen, eftersom ersättning för renförmögenhetsskada endast utgår i undantagsfall.Enligt utskottets mening bör även den som utsattsför ekonomisk brottslighet ha möjlighet tillersättning, och regeringen bör därför skyndsamtåterkomma med förslag till förbättrade möjlighetertill ersättning för ren förmögenhetsskada på grundav brott. Det anförda bör , med bifall tillmotion Ju723 yrkande 11, som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande ersättning för renförmögenhetsskadaatt med bifall till motion 1999/2000:Ju723 yrkande11 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,6. Ansvar för genmodifierade organismer(mom. 8)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 12börjar med "Sammanfattningsvis konstaterade" ochslutar med "yrkande 3" bort ha följande lydelse:Utskottet är för sin del ense med motionärerna omatt skadeståndsansvaret för den som introducerar engentekniskt förändrad organism i begränsade försökeller på marknaden skall vara strikt. För att detekonomiska ansvaret skall fungera i praktiken bördet kombineras med en obligatoriskansvarsförsäkring. Med en sådan ordning skulleriskkostnaden för bioteknikföretagen och deraskunder bli tydligare. Ett strikt skadeståndsansvarskulle, enligt utskottets mening, dessutom vara ettbra komplement till myndigheternastillståndsprövning. Det bör ankomma på regeringenatt till återkomma med erforderligalagförslag i enlighet med vad utskottet sålundaanfört.Vad utskottet nu uttalat bör , med bifalltill motion MJ718 yrkande 3, som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 8 bort haföljande lydelse:8. beträffande ansvar för genmodifieradeorganismeratt med bifall till motion 1999/2000:MJ718 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,7. Regressrätt för utgiven sjuklön (mom. 9), , (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 13börjar med "Någon omständighet" och slutar med"motion L604" bort ha följande lydelse:Utskottet kan konstatera att spörsmålet ominförande av en regressrätt för utgiven sjuklönvarit föremål för utskottets behandling vidupprepade tillfällen. I likhet med motionärernaanser utskottet det nu angeläget att komma tillrätta med ifrågavarande problem utan onödigfördröjning. Utskottet förutsätter mot dennabakgrund att det pågående utredningsarbetet bedrivsmed en sådan inriktning att regeringen skallkunna förelägga erforderliga förslag tilländringar i skadeståndslagen.Vad utskottet nu uttalat bör , med bifalltill motion L604, som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 9 bort haföljande lydelse:9. beträffande regressrätt för utgiven sjuklönatt med bifall till motion 1999/2000:L604 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,8. Kollektiva försäkringar (mom. 12)och (båda kd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 18börjar med "När spörsmålet" och slutar med "motionL602" bort ha följande lydelse:Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning ifråga om en utökad informationsplikt förförsäkringsbolagen. Som framgår av motionen råder idetta hänseende särskilda problem vid vissakollektiva försäkringar där den försäkradesidentitet är obekant för försäkringsgivaren. Enytterligare genomlysning av ifrågavarande spörsmålbör enligt utskottets mening genomföras inom ramenför det fortsatta arbetet inom meden ny försäkringsavtalslag.Vad utskottet nu anfört bör , medanledning av motion L602, som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 12 bort haföljande lydelse:12. beträffande kollektiva försäkringaratt med anledning av motion1999/2000:L602 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört.Särskilt yttrandeKollektiva försäkringarViviann () anför:Frågan om en utökad informationsplikt förförsäkringsbolagen är viktig och förtjänaruppmärksamhet. Med hänsyn till att arbete förnärvarande bedrivs inom med en nyförsäkringsavtalslag förutsätter jag att desynpunkter som kommer till uttryck i motion L602beaktas i detta sammanhang. Jag har därför intefunnit skäl att reservera mig till förmån förmotionen.