bet · GN01SoU8 · 2000-02-22 00:00:00 — har avsatt särskilda stimulansbidragpå för attkommunerna i samverkan med anhörig- och andrafrivilligorganisationer skall utvecklaanhörigstödet. Motionärerna anser det angeläget attSocialstyrelsen har utvärderingsinstrument så attkommunerna stimuleras till att utvecklaanhörigvården. De anför vidare att avdet totala omsorgsarbetet utförs av anhöriga. Entyst och försummad grupp. Det är inte ovanligt att80-åringar, ofta kvinnor, sköter en starktvårdbehövande make i hemmet. Det är inte hellerovanligt att det görs helt utan eller med mycketotillräcklig hjälp från kommunen. Motionärerna anseratt den fysiska och psykiska hälsan hosanhörigvårdare måste förbättras/bevaras. De måsteges en ökad trygghet och inte utnyttjas över sinförmåga. Därför behövs det studier och forskning omvad hälsokontroller, hälsovård och andrastödåtgärder innebär för hälsotillståndet hosanhörigvårdare och för tryggheten i rollen, anförsdet. bör, enligt motionärerna, få iuppgift att fastställa specifika riktlinjer för hurstödet till de anhöriga skall utformas genom engaranti som kan innehålla olika moment. Slutligenanför motionärerna att det råder stora skillnadermellan kommunerna när det gäller yngres möjlighettill anställning för vård av närstående. De somanställs får alltid timanställning med lägstaersättning. Trygghetsförsäkringar och pensionsavtalgäller inte för denna grupp. Enligt motionärernabehövs det en utredning om dessa frågor.I motion So330 av m.fl. (c) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utvecklat stöd tillanhörigvård (yrkande 26). Motionärerna anser attföljande frågor bör lösas för anhörigvårdare: enfortsatt utbyggnad av avlastning och växelvård,förbättringar i kommunernas regler förhemvårdsbidrag och ökade möjligheter för närståendeatt anställas, en utvidgning av kretsen av dem somhar rätt att vara anhörigvårdare med ersättning frånförsäkringskassan samt en ytterligare förlängdperiod för dem som vårdar. Motionärerna anser attett förbättrat samhällsstöd till anhörigvårdarnatorde kunna leda till ekonomiska besparingar genomatt färre platser utnyttjas på sjukhus och inomäldreboende. Motionärerna anser att enhälsoekonomisk undersökning av anhörigvårdensbetydelse bör genomföras.I motion Sf226 av m.fl. (fp) yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om uppföljning ochkvalitetskontroll av närståendevården med beaktandeav integritetsaspekterna (yrkande 2), om enhälsoekonomisk värdering av närståendevården(yrkande 3) och om överläggningar mellankommunförbunden och staten om förbättradeförutsättningar för närståendevården ochhemsjukvården (yrkande 4). Motionärerna anför att enviktig del av sjukvården är en bra uppföljning ochkvalitetskontroll av den vård och omsorg som ges.Det gäller också närståendevården. Motionärernaanser det angeläget att ägnar storuppmärksamhet åt metodutveckling av hur en sådanuppföljning inom området sjukvård i hemmet kan skemed beaktande av de berörda personernas integritet.Vidare anser motionärerna att ett bättresamhällsstöd till närståendevårdarna förmodligenskulle leda till besparingseffekter i t.ex. sparadevårdplatser på sjukhus och äldreboende. Någrasiffror på dessa samhällsekonomiska vinster finnsdock inte. De vill därför ha en hälsoekonomiskundersökning av närståendevårdens betydelse.Slutligen anser de att ett första steg mot attunderlätta för närståendevårdarna vore attregeringen tog initiativ till överläggningar med debåda se över hur ett utökatstöd till dem som vårdar närstående skall kunna ske.I tre motioner tas frågan om frivilligarbete upp.I motion So372 av m.fl. (m) yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om förutsättningarnaför frivilliga insatser (yrkande 15). Många anhörigagör stora insatser för äldre och sjuka.Motionärerna anser att den nya valfrihet som deförespråkar öppnar möjligheter för den frivilligasektorn och för familjen att ta ettförstahandsansvar för omsorgen om de äldre. Detoffentliga träder in med ett grundstöd men blandarsig inte därutöver i den enskildes personligaangelägenheter.I motion So330 av m.fl. (c) begärstillkännagivande om vad i motionen anförts omvidgade sociala insatser (yrkande 28) och ökat stödför frivilliginsatser (yrkande 29). Motionärernaanför att en god äldreomsorg förutsätter enmeningsfull vardag för de äldre i särskilt boende.Frivilliginsatser och kontakt med anhöriga är avsärskild betydelse. De anför att frivillig-insatserna inom äldreomsorgen säkert kommer att varaen begränsad men betydelsefull del av äldreomsorgenäven . För många nyblivna pensionärer kandet bidra till ökad livskvalitet om man kan fyllatiden med kontaktverksamhet med gamla och ensammainom äldreomsorgen. Därför bör samverkan mellanoffentlig och ideell sektor utvecklas.Frivilligverksamheten bör stödjas via deorganisationer som verkar inom området ansermotionärerna.Också i motion So326 av m.fl. (c)begärs tillkännagivande om frivilligverksamheten(yrkande 4).Bakgrund och tidigare behandlingI budgetpropositionen för , prop. 1996/97:1,redovisade regeringen att isitt slutbetänkande (SOU 1994:139) föreslagit en nybestämmelse i socialtjänstlagen som innebär attkommunernas ansvar att ge anhöriga stöd tydliggörs.Regeringen gjorde bedömningen att det är angelägetatt kommunernas hållning gentemot anhöriga ochmetoderna för samverkan kring den enskildevårdtagaren utvecklas. Regeringen föreslog därföratt ett tidsbegränsat statligt utvecklings- ochstimulansbidrag om inrättadesför att utveckla metoder och stöd till anhöriga.Fr.o.m. infördes en nybestämmelse i 5 § socialtjänstlagen om attsocialnämnden genom stöd och avlösning börunderlätta för dem som vårdar närstående som ärlångvarigt sjuka eller äldre eller som harfunktionshinder.Vid utskottets behandling avpropositionen Nationell handlingsplan föräldreomsorgen i betänkande 1997/98:SoU24 tillstyrkteutskottet förslaget om ett särskilt stimulansbidragför på föratt utveckla stödet till anhöriga. Utskottet bedömdeatt det föreslagna stödet skapar förutsättningar förett mer aktivt stöd till anhöriga och stimulerarkommunerna att utveckla samverkan med anhöriga ochmed frivilligorganisationerna. Utskottet framhöllatt de frivilliga organisationerna har en viktigroll som komplement till samhällets insatser när detgäller stödet till anhöriga. De insatser somkommunen genomför bör därför ske i samverkan bådemed de anhöriga och de frivilliga organisationerna.Utskottet ansåg, med anledning av motioner, att entydligare lagreglering av anhörigstödet bordeövervägas och att frågan borde kunna övervägas avkommittén för översyn av vissa frågor rörandesocialtjänstlagen och uppgifter.Riksdagen följde utskottet (rskr. 1997/98:307).Socialstyrelsen har avlämnat Utveckling avanhörigstödet En lägesrapport . Här redovisas enintervjuundersökning som gjordes iett urval kommuner. Två tredjedelar av kommunernahade då tagit särskilda initiativ med utgångspunktfrån tillägg i 5 § socialtjänstlagen.Den 1 oktober 1999 hade 250 kommuner inkommit meden treårig handlingsplan för utveckling avanhörigstödet. Handlingsplanen skall tas fram isamverkan med frivilligorganisationer, vilket skallframgå av planen. Vanligt är att kommunerna erbjuderstödinsatser som korttidsvård, växelvård ochdagvård. Utmärkande i de inkomna handlingsplanernaär att många kommuner nu vill satsa mer påindividuellt anpassat stöd och på att förbättrakvaliteten i anhörigstödet. Även betydelsen avutbildning till anhöriga framhålls av mångakommuner.Av bidraget fördelas utifrånkommunernas invånarantal och underförutsättning att kommunen utarbetar enhandlingsplan. Resten av bidraget, 4 miljonerkronor, fördelas till särskilda projekt i vissakommuner samt till uppföljning och utvärdering.Enligt uppgift har alla kommuner utom en numera() lämnat in den föreskrivna hand-lingsplanen.Socialtjänstutredningen föreslår i sittslutbetänkande Socialtjänst i utveckling, SOU1999:97 att kommunerna bör få ett lagstadgat ansvaratt genom stöd och avlastning underlätta för dem somger vård och omsorg till närstående. Utredningenanser att bestämmelsen i 5 § SoL behöver skärpas ochatt anhörigstödet är så viktigt att det bör bli ensärskilt reglerad skyldighet för attge ett sådant stöd. Målet för anhörigstödet handlarom tre saker, anförs det. Det första är att visasamhällets uppskattning för den närstående som villgöra en insats för en vårdbehövande. Det andra måletär att medverka till närståendevårdares livskvalitettrots ett vårdåtagande. Det tredje är att förebyggautbrändhet hos den vårdgivande närstående.Utredningen har i den föreslagna lagtexten valtbegreppet närstående och inte anhörig då begreppetnärstående är vidare och utöver familje- ochsläktkrets även innefattar grannar och vänner somträder i anhörigas ställe. Utredningens förslaginnebär vidare att målgruppen för anhörigstödetskall vara anhöriga/närstående till alla olikamålgrupper för insatser enligt socialtjänstlagen.Den föreslagna skyldigheten för kommunerna attstödja närstående är enligt utredningens mening ettkomplement till de insatser som kommunen är skyldigatt tillhandahålla dem som är i behov av stöd, vårdoch omsorg. Det stöd som avses handlar inte omekonomisk ersättning till anhöriga. Frågan omekonomiskt bidrag eller anställningar föranhörigvård är fråga om stöd för anhöriga som enligtutredningens mening inte bör regleras isocialtjänstlagen.I utredningen redovisas att ekonomisk ersättningtill anhöriga kan utgå via i formav vårdbidrag (för barn), handikappersättning ochnärståendepenning. Bidrag kan utgå från kommuner iform av hemvårdsbidrag till vårdtagaren. Kommunerfungerar också som arbetsgivare till anhöriga genomprojektanställningar eller genom att anhörigvårdareblir uppdragstagare och erhåller viss ersättning medhänsyn till ett bedömt vårdbehov.Utredningsbetänkandet har remissbehandlats.Utskottets bedömningRiksdagen tillstyrkte vid behandlingen av dennationella handlingsplanen för äldrepolitikenförslaget om ett särskilt stimulansbidrag för åren1999-2001 på för attutveckla stödet till anhöriga. Verksamheten har nukommit i gång och så gott som samtliga kommuner harutarbetat handlingsplaner för utvecklingen av stödettill anhöriga. Utskottet anser att bidraget skaparförutsättningar för ett mer aktivt stöd ochstimulerar kommunerna att utveckla samverkan medanhöriga och med frivilligorganisationerna.Utskottet, som anser det väsentligt att anhörigasinsatser uppmärksammas mer och att kommunernas stödutvecklas, avser att noga följa utvecklingen.Vid behandlingen av den nationella handlingsplanensåg utskottet mycket positivt på förslaget med ettstimulansbidrag men ansåg trots detta att även entydligare lagreglering av anhörigstödet bordeövervägas och ges regeringen till känna. hardärefter föreslagit att anhörigstödet bör bli ensärskilt reglerad skyldighet för socialtjänsten.Utskottet anser att regeringens fortsatta beredningav frågan bör avvaktas. Något ytterligare initiativbehövs inte med anledning av motionerna So253 (m),So330 (c) yrkande 26, So332 (kd) yrkandena 1-6,So364 (m) yrkande 1, So482 (kd) yrkande 13 och Sf226(fp) yrkandena 2-4. Motionerna avstyrks.Utskottet vidhåller bedömningen att frivilligainsatser utgör ett värdefullt komplement tillsocialtjänstens insatser och bör stödjas. Det ärangeläget att ta till vara den särskilda kunskap somfinns inom frivillig- och anhörigföreningar.Utskottet konstaterar atthandlingsplanerna för utveckling av anhörigstödetsom kommunerna tagit fram skall baseras på insatsersom genomförs av kommunerna i samverkan med anhörig-och frivilligorganisationer. Detta innebär enförstärkning av samarbetet. Motionerna So326 (c)yrkande 4 och So330 (c) yrkandena 28 och 29 ärdärmed tillgodosedda. Även motion So372 (m) yrkande15 är i huvudsak tillgodosedd. Motionerna avstyrksdärmed.Medicinsk kompetens, forskning ochhälsofrämjande arbeteMotionerI motion So372 av m.fl. (m) yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om brister iomvårdnaden av äldre (yrkande 1, delvis). Ökningenav antalet äldre i de högsta åldersgrupperna ställerextra stora krav på såväl sjukvård som påäldreomsorg. Det finns stora skillnader i hur manlyckas möta denna utmaning, anför motionärerna.Vissa problem är dock generella. Till exempel äravsaknaden av kontinuerlig tillgång till läkare i desärskilda boendeformerna ett utbrett problem, vilketofta medför brister i den medicinska omvårdnaden.I motion So311 av och Ann-KatrineDunker (båda m) begärs tillkännagivande omläkarmedverkan och patientens rätt att välja läkareinom äldrevården. Motionärerna konstaterar att mångaäldre i särskilt boende har en felaktig medicineringoch att detta beror på avsaknaden av kontinuerligtillgång till läkare. En möjlig väg att gå är,enligt motionärerna, möjligheten för varje enskildpatient att själv få välja läkare inom eller utomprimärvården. På detta sätt skulleläkartillgängligheten öka, anser de.I motion So427 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen hos regeringen begär att kommittén Senior2005 får tilläggsdirektiv att utreda möjligheten attinföra en lag enligt vad i motionen anförts omminimikrav när det gäller vård och omsorg av äldre(yrkande 1). Motionärerna anser att det behövsutfärdas minimikrav av vad god kvalitet i vård ochomsorg är. Ett minimikrav skulle kunna innehålla attde äldre får den rehabilitering de behöver, att defår tillgång till promenader och att de får viktigsocial stimulans för att inte passiviseras.I motion So259 av () begärstillkännagivande om vad i motionen anförts ombegreppet "medicinskt färdigbehandlad" (yrkande 1),om satsning på läkarutbildning för att tillgodosebehov av specialistkompetens inomgeropsykiatri/psykogeriatrik (yrkande 2), omkognitiva sjukdomar som ett högprioriteratforskningsområde (yrkande 3) och omprestationsredovisningen inom psykiatrin (yrkande4). Motionärerna anser att begreppet "medicinsktfärdigbehandlad" ställer till stora problem dåbegreppet lätt kan tolkas som om patienten intelängre är i behov av vård. Motionärerna oroas ocksåav att personer med behov av psykiatrisk vård lättkommer i kläm. Även om det är behovet av vård somskall styra tillgången till vård så trormotionärerna att resultatorientering och gängsestatistiska effektivitetsmått gör att kirurgi ochmedicinsk vård osv. kan vara lättare att mäta ochatt detta missgynnar psykiatrin. Motionärerna anservidare att det finns brister i samverkansformerkommun-primärvård-länssjukvård och regionsjukvård.Det behövs, enligt motionärerna, en satsning påläkarutbildningen för att kunna tillgodose behovetav specialistkompetens igeropsykiatri/psykogeriatrik vidare måste kognitivasjukdomar bli ett mer högprioriteratforskningsområde.I motion So320 av m.fl. (kd)yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om läkarmedverkani särskilda boendeformer (yrkande 12), om behovet avforskning inom äldreområdet (yrkande 3) och om attfolkhälsoinsatser för äldre ges högre prioritet(yrkande 4). Motionärerna anför att fortfarandesaknas läkarmedverkan i de flesta kommunala boenden.På sina håll har detta lösts genom samverkan mellangeriatriska kliniker och kommunen eller genomprimärvården och kommunen. Motionärerna anför vidareatt sambandet mellan åldrande och hälsa inte harvarit ett prioriterat forskningsområde. Deframhåller att genom hälsofrämjande ochsjukdomsförebyggande insatser kan äldres hälsapåverkas och i stor utsträckning bibehållas. Det harkunnat påvisas att rekreation och socialt stöd efterde äldres önskemål minskar symtomupplevelsen vidkronisk och degenerativ sjukdom. Insatser för attmotverka ensamhet är av största betydelse för enförbättrad hälsa. Det är i detta sammanhang viktigtatt ta till vara frivilligorganisationernasengagemang som ett komplement till offentligainsatser, anförs det.I motion So336 av och Maj-BrittWallhorn (båda kd) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att varje enhet där äldre vårdas skall haen fast läkare (yrkande 3), om att psykiatrisk ochgeriatrisk kompetens skall finnas inom äldreomsorgen(yrkande 4) och om att utbildning av geriatrikerökar (yrkande 5). En grundtanke med ädelreformen varden starka betoningen av den social delen avomsorgen. Denna kom dock att gå ut över denmedicinska vården, anför motionärerna. Det råderfortfarande ett slags motsatsförhållande mellankommuner och landsting när det gäller vård ochomsorg. Motionärerna anser att behovet av en fastläkare ansluten som konsult till varje enhetunderskattas. En väl fungerande vårdkedja är enviktig förutsättning för ett optimaltomhändertagande på olika vårdnivåer och av olikavårdgivare. Vidare är psykiatrisk och geriatriskkompetens viktigt för många äldre. Därför måsteutbildningen av geriatriker öka och äldrevårdenmåste få högre status, anförs det.I motion So367 av ochInger (båda kd) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om det ökade behovet av geriatrisk kompetens(yrkande 1), om bristen på geriatriker under (yrkande 2), om att utreda hur sjukvården för våraäldre inom kommunerna skall organiseras (yrkande 3) och om att se över hurutbildningsplatserna för läkare under de kommandeåren skall fördelas för att möta behovet avkompetens inom åldrandets sjukdomar (yrkande 4).Motionärerna anför att med den ökande andelen äldrekommer behoven av kunskaper om åldrandets sjukdomaratt öka. Trots att vi vet att behoven av geriatriskkompetens kommer att öka har vi få utbildadegeriatriker som är . Motionärernaanser att denna fråga bör ses över genom samråd medkommunerna. De anser att den geriatriska kunskapeninte får gå förlorad och specialiteten inte fårförsvinna. Det är därför hög tid att se överrekryteringen och utbildningen av nya geriatriker.I motion So330 av m.fl. (c) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bättre möjlighet till vårdi hemmet (yrkande 23) och om införande avmellanvårdsformer (yrkande 25). Motionärerna anföratt det krävs ökad samverkan mellan kommuner ochlandsting för att trygga läkarinsatserna. Ett stortproblem är att vårdtagare som är medicinsktfärdigbehandlade inom akutsjukvården fortfarande kanvara mycket vårdkrävande. De anser att en väg för enmjukare övergång till den kommunala omsorgen är attinrätta en mellanvårdsform i avvaktan på kommunalomsorg. Denna mellanvårdsform bör vara en gemensamuppgift för kommuner och landsting. Vidare anförsatt det behövs en bättre samverkan inomhemsjukvården, och slutenvården för attutveckla en fungerande vårdkedja, speciellt föräldre.I samma motion begärs också tillkännagivande om vadi motionen anförts om breddat folkhälsoarbete föräldre (yrkande 12). Det förebyggandefolkhälsoarbetet för äldre är viktigt så att äldrekan leva ett självständigt liv med god livskvalitet,anför motionärerna. Av stor betydelse för hälsan ärde sociala nätverken. Därför betyderfrivilligorganisationernas arbete mycket. Tillgångentill resurser för geriatrisk forskning är angeläget.Fysisk träning kan hindra benbrott ocholycksfallsskador. Detta bör enligt motionärerna gesregeringen till känna.I motion So323 av m.fl. (fp) yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om införandet av enomsorgsgaranti (yrkande 7). Motionärerna anser attdet bör införas en omsorgsgaranti. Denna skallinnehålla de delar som är väsentliga för att denenskilde äldre skall erbjudas en kvalitativt godomsorg och valfrihet. Motionärerna anser attkommunerna skall, utifrån en av Socialstyrelsenutarbetad skiss, fastställa en omsorgsgaranti. Dekommuner som inte lever upp till de rättigheter somgaranteras av omsorgsgarantin skall bli skyldiga attge de äldre, som inte får den omsorg somfastställts, motsvarande avgiftsreduktion.I motion So284 av m.fl. (s) begärstillkännagivande till regeringen om vad i motionenanförts om prioriteringar i kommunsektorn.Motionärerna anför att de ökade resurser somtillförs kommunsektorn bör användas såväl till atthöja kvaliteten i vård och omhändertagande som tillatt förbättra arbetsmiljön för personalen.I motion So431 av och Claes-GöranBrandin (båda s) yrkas att begär attregeringen låter initiera folkhälsoarbetet för deäldre genom att modeller tas fram för regelbundnahälsoundersökningar för äldre (70-plus) ochförsöksverksamheter föreslås i såväl storstad somglesbygdsområden.Bakgrund och tidigare behandlingUtskottet behandlade ett antal motioner om medicinskkompetens och hälsofrämjande arbete senast ibetänkande 1998/99:SoU7. I betänkandet ges en bredbakgrundsbeskrivning av begreppet god kvalitetenligt socialtjänstlagen, allmännaråd, överenskommelsen mellan staten och landstingenom insatser för att stärka patientens ställning,utredningsverksamhet m.m. vartill hänvisas (s.19-23) (vad gäller frågor kring forskning se ocksås. Utskottet gjorde följande bedömning (s.23-24):Utskottet uttalade att det utgår från att deinsatser som görs från olika håll kommer att ledatill att samtliga särskilda boenden kommer att fåtillgång till läkare som tar ett helhetsansvar förden medicinska vården, vårdplaneringen ochhandledning av vård- och omsorgspersonal. Detta gavsockså regeringen till känna. Utskottet, somvidhåller denna ståndpunkt, kan konstatera attLandstingsförbundets enkät visar att samtligalandsting är inne i en aktiv process med att utformasamverkansavtal avseende läkarinsatserna i detsärskilda boendet. Utskottet konstaterar vidare attSocialstyrelsen aktivt arbetar med kvalitetssäkringav äldreomsorgen genom Allmänna råd och genomkonferensverksamhet. Vidare har ochlänsstyrelserna genom beslut av tillförtsytterligare för att förstärka ochintensifiera tillsynen över vården av äldre ochfunktionshindrade. Svenska Kommunförbundetsäldreberedning har avgivit en slutrapport.Utskottet anser inte att det nu behövs någotinitiativ från sida. Motionerna - - -avstyrks därmed.Enligt överenskommelsen mellan staten ochlandstingen kommer landstingen att ta särskildainitiativ för att ytterligare förstärka samverkanmed kommunerna. På fler håll i landet utvecklasockså s.k. mellanvårdsformer. Utskottet ser mycketpositivt på denna utveckling och vill än en gångunderstryka att samverkan mellan kommuner ochlandsting i dessa situationer behöver utvecklasytterligare och särskild hänsyn tas till de äldresönskemål. Utvecklingen mot en ökad andel öppenvårdkräver en fortsatt utbyggnad av hemsjukvården ochprimärvården. Inte minst gäller detta tillgångentill läkare. håller på egetinitiativ på med att utarbeta föreskrifter ochallmänna råd för en god och säker hemvård. Utskottetvill också understryka att en ökad samverkan mellanhuvudmännen är grundläggande för att kunna erbjudaen god rehabilitering av äldre. De olika insatsersom nu görs för att utveckla samverkan mellankommuner och landsting och förstärka hemvården böravvaktas. Motionerna - - - bör inte föranleda någotinitiativ från sida. Motionerna avstyrks.- - -Utskottet vidhåller bedömningen attfolkhälsoarbetet avseende äldre bör förstärkas.Folkhälsoinstitutet har redovisat att det aldrig ärför sent med folkhälsoinsatser. Utskottet utgår frånatt den kunskap som tagit framomsätts i praktiken. Institutet fortsätter arbetetmed att driva frågor om hälsofrämjande insatser föräldre. kommer attformulera nationella mål för folkhälsoarbete riktattill äldre och belysa folkhälsostrategier från ettäldreperspektiv. Motionerna - - - är därmed ihuvudsak tillgodosedda och avstyrks.Ett gott förebyggande arbete och omhändertagande ärangeläget också bland de äldre i särskilt boende.Flera kommuner och landsting har under senare årutvecklat olika former av kvalitetssäkring avvårdkedjan för äldre. Utskottet vill understryka attgoda rutiner och ett effektivt utnyttjande av olikapersonalgruppers kompetens minskar risken förnäringsbrist, trycksår, fallskador m.m. Vidare ärpersonalens kompetensutveckling liksomdimensionering angelägna frågor för att nå en brakvalitet i vården och ett värdigt bemötande av deäldre. Utskottet delar uppfattningen i motionernaatt det är angeläget att den enskilde blir sedd ochges den omvårdnad som han eller hon behöver.