bet · GN01LU15 · 2000-03-21 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet 13 motionsyrkandeni olika frågor rörande föräldrabalken.Motionsyrkandena avser spörsmål om vårdnad ochumgänge, hävande av faderskap, myndighetsåldern samtgode män. Vidare behandlar utskottet en motion omolovligt bortförande av barn.Med bifall till två motioner förordar utskottet etttillkännagivande om en utvärdering av 1998 årsföräldrabalksreform, såvitt avser gemensam vårdnadmot en förälders vilja och barnets boende. Övrigamotioner avstyrks med hänvisningar till tidigareställningstaganden och pågående utredningsarbete.Till betänkandet har fogats fem reservationer. 1999/2000:L401 av de ()vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om atttalerätt om hävande av faderskap för såvälefterlevande maka som mannens arvingar bör införas.1999/2000:L403 av och ()vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om attbarn till missbrukande och/eller psykiskt sjukaföräldrar bör tilldelas en god man genomtingsrättens försorg.1999/2000:L408 av och ()vari yrkas att hos regeringen begärförslag till ändring i om talerättvid hävande av faderskap i enlighet med vad imotionen anförts.1999/2000:L411 av m.fl. (kd) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att talerätt omhävande av faderskap för såväl efterlevande maka somför mannens arvingar bör införas.1999/2000:L413 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ändrautbetalningsadministrationen för gode män ochförvaltare.1999/2000:L415 av m.fl.(m, s, v, kd, c, fp, mp) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att en utvärdering bör göras avföräldrabalkens regler om domstols möjlighet attförordna om gemensam vårdnad mot en förälders viljasamt domstols möjlighet att besluta om s.k. växelvisboende mot en förälders vilja.1999/2000:L418 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att se överomfattningen av problemet i samband med vissavårdnadstvister och vid behov komma med förslag tillåtgärder.1999/2000:L421 av () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en utredning för attse över lagstiftningen i syfte att komma till rättamed umgängessabotage i vårdnads- ochumgängestvister.1999/2000:L424 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sådan ändring iföräldrabalken att båda föräldrarna automatiskt fårgemensam vårdnad oberoende av sitt civilstånd.1999/2000:L425 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn avHaagkonventionens tillämpning och konsekvenser.1999/2000:L426 av Elisebeht m.fl. (s) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att följadomstolarnas beslut i vårdnadsärenden.1999/2000:L427 av m.fl. (s) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om attmyndighetsålder skall följa kalenderår i stället förfödelsedatum.1999/2000:L428 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en förälder som begåttett grovt våldsbrott automatiskt bör fråntasvårdnaden om sitt barn.1999/2000:Sf302 av m.fl. (kd) variyrkas4. att hos regeringen begär förslag tillsådan ändring i lagstiftningen att barnet har rätttill kontakt med båda föräldrarna. Allmän bakgrundFöräldrabalken har genomgått betydande förändringarunder . I början av år 1983fattade beslut om ändringar i bl.a.bestämmelserna om vårdnad och umgänge (prop.1981/82:168, bet. LU 1982/83:17, rskr. Ett avsyftena med lagändringarna var att stärka barnensrättsliga ställning. Genom lagändringarna blev detbl.a. möjligt för makar att utan särskiltdomstolsbeslut efter en skilsmässa gemensamt utövavårdnaden om sina barn. Vidare förenkladesförfarandet i de fall då ogifta föräldrar som bortillsammans med sina barn vill få gemensam vårdnadom barnen. I de ändrade bestämmelserna slogs ocksåfast att barnets vårdnadshavare har ansvar för attbarnets behov av umgänge med den andre förälderntillgodoses.Under våren 1983 antog också ändringar iföräldrabalkens bestämmelser om verkställighet avallmän domstols avgöranden om vårdnad och umgänge(prop. 1982/83:165, bet. LU41, rskr. 369).Ändringarna innebar bl.a. att möjligheterna attbesluta om polishämtning av barn begränsades och attlänsrättens befogenhet att vägra verkställighet iviss mån utökades. Vidare gavs allmän domstolmöjlighet att, i samband med avgörande om vårdnadeller umgänge, i vissa fall förordna omverkställighet.Hösten 1990 beslutade om ytterligareändringar av bestämmelser om vårdnadoch umgänge (prop. 1990/91:8, bet. LU13, rskr. 53).Ändringarna, som trädde i kraft ,syftade särskilt till att underlätta en utvecklingmot att föräldrarna i större utsträckning skall taett gemensamt ansvar för barnet och själva kommaöverens om hur vårdnads- och umgängesfrågor skalllösas. Ett viktigt inslag i reformen var en satsningpå s.k. samarbetssamtal, samtal där föräldrarnaunder sakkunnig ledning försöker nå enighet i frågorrörande vårdnad och umgänge. De nya reglerna innebaratt samarbetssamtal skall erbjudas föräldrar i allakommuner. Vidare innebar ändringarna att domstolen iett mål om vårdnad eller umgänge kan ta initiativtill att samarbetssamtal kommer till stånd ochuppdra åt socialnämnden eller något annat organ attanordna samarbetssamtal. När det gäller ogiftaföräldrar innebar reformen att dessa skall kunna fågemensam vårdnad genom en anmälan till socialnämndeni samband med att faderskapet fastställs. Enuttrycklig bestämmelse infördes om att domstol, i defall gemensam vårdnad inte är aktuell, vidbedömningen av vad som är bäst för barnet särskiltskall fästa avseende vid barnets behov av en näraoch god kontakt med båda föräldrarna. När det gällerumgänge innebar de nya reglerna att vårdnadshavarenskall lämna sådana upplysningar om barnet som kanfrämja umgänget. En annan nyhet var att deinterimistiska besluten, i stället för att avsevårdnaden, skall kunna ta sikte på vem barnet skallbo tillsammans med.År 1995 beslutade att införa uttryckligabestämmelser i om barnets rätt attkomma till tals i bl.a. mål och ärenden om vårdnadoch umgänge samt i adoptionsärenden (prop.1994/95:224, bet. 1995/96: LU2, rskr. När endomstol skall avgöra vad som är till barnets bästaskall domstolen ta hänsyn till barnets vilja medbeaktande av barnets ålder och mognad. Reformeninnebar vidare att den som verkställer utredning isådana mål skall, om det inte är olämpligt, sökaklarlägga barnets inställning och redovisa den förrätten. De nya reglerna trädde i kraft den 1 januari1996.Ytterligare steg i syfte att betona vikten avsamförståndslösningar och underlätta för föräldraratt i så stor utsträckning som möjligt komma överensom hur frågor som rör vårdnad om barn m.m. skalllösas togs (prop. 1997/98:7, bet. LU12,rskr. 229 och 230). Andra syften med de då beslutadeändringarna i var att ökaanvändningen av gemensam vårdnad, även i fall där enav föräldrarna motsätter sig detta, och attytterligare understryka betydelsen av barnets viljai mål och ärenden om vårdnad och umgänge.Lagändringarna trädde i kraft den 1 oktober 1998.Utvärdering av föräldrabalksreformI 6 kap. 1 § föreskrivs att ett barnhar rätt till omvårdnad, trygghet och en godfostran. I lagrummet slås vidare fast att barn skallbehandlas med aktning för sin person och egenart ochatt de inte får utsättas för kroppslig bestraffningeller annan kränkande behandling. Den som harvårdnaden om ett barn har ett ansvar för barnetspersonliga förhållanden och skall se till attbarnets behov enligt 1 § blir tillgodosedda. Barnetsvårdnadshavare svarar även för att barnet får dentillsyn som behövs och skall bevaka att barnet fårtillfredsställande försörjning och utbildning. Föratt undvika att barnet orsakar skada för någon annanskall vårdnadshavaren se till att barnet står underuppsikt eller att andra lämpliga åtgärder vidtas.För att betona principen om barnets bästa infördesgenom föräldrabalksreform en bestämmelse omatt barnets bästa skall komma i främsta rummet vidavgörande av alla frågor som rör vårdnad, umgängeoch boende (6 kap. 2 a §). En motsvarandebestämmelse infördes också i det kapitel iföräldrabalken som handlar om verkställighet avdomstols avgöranden om vårdnad m.m. (21 kap. 1 §).Lagändringarna innebar även att gemensam vårdnadskall kunna komma i fråga även om en av föräldrarnamotsätter sig en sådan ordning, dock underförutsättning att detta är bäst för barnet (6 kap. 5§). Vidare infördes en möjlighet för domstolen attbesluta om vem av föräldrarna som barnet skall botillsammans med, även i det fall båda föräldrarnahar vårdnaden (6 kap. 14 a §). Ett beslut eller ettavtal om barnets boende kan innebära att barnetsboende växlar mellan föräldrarna.I motion L415 av m.fl.(m, s, v, kd, c, fp, mp) framhålls att gemensamvårdnad är en tydlig markering av barnets bästa ochskall eftersträvas när föräldrar beslutar att gåskilda vägar. Barnets rätt till både mamma och pappaoch att växa upp under trygga förhållanden är detcentrala. Syftet med reglerna är, anförs det, attskapa ett gott förhållande mellan barnet och de bådaföräldrarna också efter skilsmässan. I de fallkonflikten mellan föräldrarna är så djup att dekänner sig tvungna att anlita domstol för att lösatvisten är risken också stor att konflikten leverkvar, och gemensam vårdnad kan då vara till skadaför barnet. När motsättningarna utvecklats så långtär det ofta bäst för barnet om en av föräldrarna ärensam vårdnadshavare. Motionärerna framhåller attett beslut om gemensam vårdnad som strider mot enförälders vilja inte alltid är till barnets bästa.En god kontakt med båda föräldrarna är viktigast förbarnet, inte att det föreligger gemensam vårdnad moten förälders vilja. När reformen infördes höjdesockså röster både för och emot de nya reglerna. Imotionen begärs tillkännagivande om att enutvärdering bör göras av de införda reglernaom domstols möjligheter att mot en förälders viljaförordna om gemensam vårdnad och växelvis boende.Elisebeht m.fl. (s) anför i motion L426att de förändringar som gjordes i år1998 var väl motiverade i syfte att åstadkomma enökad användning av gemensam vårdnad, bl.a. som ettsätt att främja goda förhållanden mellan barnet ochbåda föräldrarna. Det finns emellertid enligtmotionärerna en oro på sina håll för att även mänsom utsatt kvinnan eller barnen för misshandel skallkomma i fråga för gemensam vårdnad. Enligtmotionärerna finns det mot denna bakgrund allanledning att mycket noggrant följa domstolarnaspraxis i vårdnadstvister särskilt i fall där detförekommit våld, trakasserier eller annan kränkandebehandling från en förälders sida mot annanfamiljemedlem. I motionen begärs etttillkännagivande med denna innebörd.Utskottet vill erinra om att regeringen redan isamband med reform utlovade en utvärderingnär de nya reglerna varit i kraft (prop.1997/98:7 s. 103). Då frågan om en utvärdering avreformen aktualiserades med anledning avmotioner uttalade utskottet att det inte hade någonannan uppfattning än motionärerna såvitt avserbetydelsen av att en utvärdering kommer till stånd,men att det krävdes att lagstiftningen varit i krafti vart fall något eller för att enutvärdering skulle vara meningsfull. Utskottetavstyrkte bifall till de då aktuella motionerna(bet. 1998/99:LU18).När nu frågor om en utvärdering av 1998 årsföräldrabalksreform på nytt aktualiserasmotionsledes konstaterar utskottet att den nyalagstiftningen har varit i kraft i ett och ett halvtår och att det rimligtvis borde finnas etttillräckligt underlag för att ett utvärderingsarbeteskall kunna påbörjas. Ett visst arbete har ocksåinletts. fick Socialstyrelsenregeringens uppdrag att stödja utvecklingen avmetoder för samarbetssamtalen för att främja barnetsbästa vid tvister om vårdnad, boende och umgänge.Inom ramen för uppdraget infordrar Socialstyrelsensamtliga domar i vårdnads- och umgängestvister sommeddelats efter för att undersökahur ofta domstolar beslutar om gemensam vårdnad motnågon av föräldrarnas vilja och förekomsten avförordnanden om växelvis boende. Uppdraget skallredovisas senast den 31 mars 2001.Också frågor om för- och nackdelar med växelvisboende har varit föremål för studier ochöverväganden. gav regeringentill känna i anledning av motionsyrkanden attstudier bör genomföras beträffande hur småbarn påverkas vid växelvis boende. Enligttillkännagivandet borde också utredas hur föräldrarbäst kan informeras och stödjas så att barnets behovfår styra hur boendet och umgänget utformas (bet.1998/99: SoU6, rskr. Inom ramen för ettutredningsuppdrag rörande automatisk gemensamvårdnad gav regeringen ett uppdrag barnpsykiatrisk expert att belysa frågan omväxelvis boende ur barnets perspektiv. Förutom attöverväga vilka för- och nackdelar som växelvisboende kan ha för barnet låg i uppdraget att belysafrågan huruvida växelvis boende bör undvikas ombarnet understiger en viss ålder och i vilkasituationer växelvis boende kan vara olämpligt ellermindre lämpligt. Små barns påverkan av växelvisboende var en fråga som särskilt skulle belysas avden barnpsykiatriske experten. Uppdraget redovisadessommaren 1999 i en bilaga tilldepartementspromemorian (Ds 1999:57) Gemensamvårdnad för ogifta föräldrar samt en språklig ochredaktionell översyn av 6 kap. föräldrabalken.Promemorian är nu föremål för remissbehandling.Utskottet delar motionärernas uppfattning att enutvärdering av föräldrabalksreform,särskilt såvitt avser bestämmelserna om gemensamvårdnad samt för- och nackdelar med växelvis boende,är angelägen, och utskottet ser positivt på detarbete som regeringen initierat. Medvetskap om att allt utvärderingsarbete ärtidskrävande anser utskottet att regeringen nu börvidta ytterligare åtgärder så att en utvärdering av1998 års föräldrabalksreform skall kunna redovisasför inom en inte alltför avlägsen framtid.En första åtgärd kan vara att bestämma i vilken formutvärderingsarbetet skall bedrivas och göra upp entidplan för arbetets slutredovisning. En fråga somsärskilt bör uppmärksammas är om utvärderingen avbestämmelserna om gemensam vårdnad bör ske med någonform av förtur.Vad utskottet sålunda anfört bör medbifall till motionerna L415 och L426 som sin meningge regeringen till känna.Enligt 6 kap. 19 § skall rätten setill att frågor om vårdnad, boende och umgänge blirtillbörligt utredda. Innan rätten avgör ett måleller ärende om vårdnad, boende eller umgänge skallsocialnämnden ges tillfälle att lämna upplysningar.Om det behövs ytterligare utredning får rättenuppdra åt socialnämnden eller något annat organ attutse någon att verkställa den. Som redovisats ovankan också socialnämnden själv ta initiativ tillutredning i ett vårdnadsärende.I motion L418 av () anförs att detstora antalet vårdnadstvister gör att barn- ochungdomspsykiatrins resurser tas i anspråk i alltförstor utsträckning, vilket går ut över den normalaverksamheten. I motionen yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att se över omfattningen avproblemet i samband med vårdnadstvister och vidbehov komma med förslag till åtgärder.Utskottet saknar underlag för att bedöma om detfinns fog för motionärens farhågor att antaletvårdnadstvister ökat, än mindre om detta gått utöver verksamheterna vid de barn- ochungdomspsykiatriska mottagningarna. En utgångspunktför föräldrabalksreform var emellertid, somtidigare redovisats, att betona vikten avsamförståndslösningar och underlätta för föräldrarnaatt komma överens i vårdnadsfrågorna och därmedminska antalet vårdnadstvister. Utskottet utgår frånatt de frågeställningar som tas upp i motionenkommer att belysas inom ramen för den aviseradeutvärderingen av föräldrabalksreform ochfinner inte skäl för några åtgärderfrån sida.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L418.Vårdnad, m.m.Den grundläggande regeln om vårdnaden om barn finnsi 6 kap. 3 § . I bestämmelsen angesatt barnet från födseln står under vårdnad av bådaföräldrarna om dessa är gifta med varandra, och iannat fall modern ensam. Ingår föräldrarna senareäktenskap med varandra står barnet från dentidpunkten under vårdnad av båda föräldrarna. Ogiftaföräldrar kan få gemensam vårdnad om sina barn genomdomstols förordnande, genom en anmälan tillsocialnämnden i samband med att faderskapetfastställs, eller - om inte domstol tidigarebeslutat i vårdnadsfrågan - genom en anmälan tillskattemyndigheten.I motion L424 anser () att nuvaranderegler bör ändras så att även föräldrar som inte ärgifta med varandra vid det gemensamma barnetsfödelse automatiskt får gemensam vårdnad om barnet.Enligt motionärens mening behöver ett barn båda sinaföräldrar i lika hög utsträckning oavsett om dessföräldrar är gifta eller inte. Barn har rätt tillbåda sina föräldrar, båda föräldrarna har ansvaret -ett förhållande som enligt motionärens mening medtydlighet bör framgå av lagstiftningen. I motionenyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad som sålunda anförts om en sådanändring i att båda föräldrarnaautomatiskt får gemensam vårdnad oberoende av sittcivilstånd.Utskottet erinrar om att ifrågavarandemotionsspörsmål var föremål för överväganden isamband med föräldrabalksreform. Utskottetansåg då, i likhet med regeringen, att frågan bordebli föremål för ytterligare överväganden ochavstyrkte i anslutning därtill flera motionsyrkandenmed samma innebörd som det nu aktuella i avvaktan påfrågans fortsatta beredning (prop. 1997/98:7, bet.LU12). Samma ställningstagande gjorde utskottetvåren vid behandlingen av liknandemotionsyrkanden som det nu aktuella (bet.1998/99:LU18).Hösten 1998 gav man inom ensärskild utredare i uppdrag att överväga frågan omautomatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar.Utredaren redovisade sitt arbete i dentidigare omnämnda promemorian, (Ds 1999:57),Gemensam vårdnad för ogifta föräldrar. I promemorianföreslås ändringar i som bl.a.innebär att föräldrar som inte är gifta med varandranär barnet föds skall få gemensam vårdnad när tremånader har förflutit från det att faderskapet harfastställts genom en bekräftelse som har godkänts avsocialnämnden, om ingen av föräldrarna inom dennatid till socialnämnden anmäler att han eller honmotsätter sig gemensam vårdnad. Om någon avföräldrarna gör en sådan anmälan skall modernfortsätta att vara ensam vårdnadshavare. En far somhar nekats del i vårdnaden skall enligt förslaget,liksom , kunna väcka talan om gemensam ellerensam vårdnad vid domstol. Möjligheten att erhållagemensam vårdnad genom anmälan skall finnas kvar fördem som vill få gemensam vårdnad snabbare.Promemorian är, som tidigare redovisats, förnärvarande föremål för remissbehandling.Enligt utskottets mening bör resultatet av detpågående beredningsarbetet inte föregripas genomnågot uttalande från sida, och utskottetavstyrker bifall till motion L424.Enligt 6 kap. 7 § skall rätten, om enförälder vid utövandet av vårdnaden om ett barn görsig skyldig till missbruk eller försummelse eller iövrigt brister i omsorgen om barnet på ett sätt sommedför bestående fara för barnets hälsa ellerutveckling, besluta om ändring i vårdnaden. Stårbarnet under båda föräldrarnas vårdnad skall rättenanförtro vårdnaden åt den andre föräldern ensam.Brister också den föräldern i omsorgen på angivetsätt, skall rätten flytta över vårdnaden till eneller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Stårbarnet under endast en förälders vårdnad, skallrätten flytta över vårdnaden till den andreföräldern eller, om det är lämpligare, till en ellertvå särskilt förordnade vårdnadshavare. En fråga omändring i vårdnaden kan prövas på talan avsocialnämnden.Socialnämnden har också möjlighet att med stöd avbestämmelserna i lagen (1990:52) med särskildabestämmelser om vård av unga hos rätten ansöka omvård om det på grund av misshandel, otillbörligtutnyttjande, brister i omsorgen eller något annatförhållande i hemmet finns en påtaglig risk för attden unges hälsa eller utveckling skadas. Enligtsamma lag har socialnämnden vidare möjlighet att ivissa fall omhänderta den unge om deterfordras av hänsyn till denne.Lena Ek m.fl. (c) anför i motion L428 att enförälder som begått ett grovt våldsbrott automatisktbör fråntas vårdnaden. Att med våld beröva barnetsmor livet är, enligt motionärernas mening, en sågrov kränkning också mot barnet och dess behov attden dömde föräldern inte kan anses uppfyllaföräldrabalkens krav på en vårdnadshavare. Imotionen yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts omatt en förälder som begått grovt våldsbrottautomatiskt bör fråntas vårdnaden om sitt barn.Utskottet är inte berett att förorda en sådanlagändring som begärs i motionen. Somjustitieministern uttalade i eninterpellationsdebatt kan desituationer som aktualiserar en överflyttning avvårdnaden se väldigt olika ut, och man måste utgåfrån varje enskilt fall. Det kan tänkas situationerdär det inte alls är givet att den som utövatvåldet, i vart fall inte , börberövas vårdnaden. Den nuvarande lagstiftningeninnebär att frågan om ett överflyttande av vårdnadenmåste avgöras efter vad som är bäst för barnet ochutifrån omständigheterna i varje enskilt fall, ochenligt utskottets mening är dessa reglertillräckliga.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L428.Föräldrabalken skiljer mellan tvåställföreträdarfunktioner för barn: vårdnad ochförmynderskap. Den som har hand om vårdnaden har,som tidigare berörts, ett ansvar för barnetspersonliga förhållanden och skall bl.a. se till attbarnets behov av omvårdnad, trygghet och en godfostran blir tillgodosedda. Vårdnadshavarenföreträder också barnet i personliga angelägenheter.Förmyndaren å sin sida skall förvalta barnetstillgångar och företräda det i angelägenheter somrör tillgångarna. Förmyndaren företräder i övrigtbarnet när detta inte enligt lag skall göras avnågon annan.Enligt 10 kap. 2 § är bådaföräldrarna gemensamt förmyndare för barn som stårunder deras vårdnad. För barn som står under vårdnadav endast den ene av sina föräldrar är denne ensamförmyndare. Föräldrars ställning som förmyndareföljer alltså utan särskilt beslut av deras egenskapav vårdnadshavare. Om vårdnaden anförtrotts en ellertvå särskilt förordnade vårdnadshavare är enligt 10kap. 3 § denne eller dessa båda ocksåförmyndare för barnet.I 11 kap. finns bestämmelser om atträtten eller överförmyndaren i olika situationerskall förordna en god man för att företräda personersom av skilda anledningar inte i full utsträckningkan representera sig själva. Enligt 11 kap. 1 § kanen god man förordnas att i förmyndarens ställe vårdaen underårigs angelägenheter när en förmyndare pågrund av sjukdom eller någon annan orsak inte kanutöva förmynderskapet. Till god man eller förvaltareskall utses en rättrådig, erfaren och i övrigtlämplig man eller kvinna (11 kap. 12 §).I motion L403 av och (båda m) anförs att barn till missbrukare ochpsykiskt sjuka sällan har någon utomståendevuxenkontakt och därför är några av de mest utsattai samhället. En stor del av kraften och resurserna imissbrukar- och psykiatrivården sätts in på denvuxne vårdbehövande, och av de ekonomiska resursernablir det sällan tillräckligt över till de drabbadebarnen. Enligt motionärernas mening borde man kunnaanvända institutet god man för dessa barn - på sammasätt som i fråga om andra barn med egna medelöverstigande ett visst belopp och äldre som mistförmågan att sköta sin vardag. I motionen yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att barn till missbrukandeoch psykiskt sjuka föräldrar bör tilldelas en godman.Som redovisats ovan innebär gällande rätt möjlighetatt förordna god man för en underårig vars föräldrarär sjuka eller av annan orsak inte kan utöva sittförmynderskap. Avsikten med bestämmelsen i 11 kap. 1§ är emellertid att godmanskapetskall vara under en övergångstid. Skulle förmyndarenvara förhindrad att utöva sittförmynderskap bör ny förmyndare utses.