bet · GN01SoU10 · 2000-02-22 00:00:00 — I betänkandet behandlas tolv yrkanden om olikanarkotikafrågor m.m. från den allmänna motionstiden1999.Utskottet är liksom tidigare enigt beträffandenarkotikapolitikens mål och inriktning. Utskottetstår fast vid att målet är att skapa ettnarkotikafritt samhälle. Utskottet vidhållerinställningen att narkotikapolitiken bl.a. måstebygga på en kombination av olika förebyggandeinsatser. Utskottet anser därmed att det är särskiltangeläget att kraftfullt motverka ungdomarsnarkotikaanvändning. Utskottet vidhåller därmedockså att det är synnerligen angeläget attregeringen med kraft fortsätter att bekämpa allakrav på legalisering av narkotika och liberaliseringav narkotikapolitiken, såväl nationellt som på detinternationella planet. måste fortsätta attaktivt driva sin inställning i narkotikafrågorinternationellt, bl.a. inom FN, , EU ochi det nordiska samarbetet.Utskottet föreslår ett tillkännagivande vad gällerförsöksverksamheten med rena sprutor m.m. Motbakgrund av frågans tidigare behandling och ianledning av framför allt tidsutdräkten kräverutskottet att det mycket skyndsamt görs en slutligutvärdering som är hållbar bl.a. i vetenskapligthänseende för ett slutligt ställningstagande om denaktuella försöksverksamheten skall fortsätta. I enreservation har m-, kd-, c- och mp-ledamöternauttryckt att det är hög tid att försöksverksamhetenavbryts.Samtliga motionsyrkanden avstyrks. 1999/2000:So226 av m.fl. (fp) variyrkas19. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om narkotika.1999/2000:So249 av m.fl. (c) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om en lagändringför att klassa GHB som en hälsofarlig vara.1999/2000:So295 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till såvälkortsiktiga som långsiktiga åtgärder för att hejdamissbruket av rökheroin som spritt sig i helavårt land.1999/2000:So312 av och () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omekonomiska garantier för Dopinglaboratoriet ochDopingjouren.1999/2000:So453 av och () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om detnödvändiga drogförebyggande arbetet.1999/2000:So475 av m.fl. (mp) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om en skyndsamförändring av lagen så att GHB kan stoppas.1999/2000:So493 av m.fl. (kd) variyrkas11. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omnarkotikaförebyggande arbete.1999/2000:Ju906 av m.fl. (m) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att förbättrainformationen till föräldrar om narkotikamissbruketssymtom och verkningar.1999/2000:Ju908 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om information tillföräldrar,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om heroinprojekt,5. att beslutar avbryta pågåendeverksamhet med utdelning av fria sprutor tillnarkotikamissbrukare i enlighet med vad som anförtsi motionen.1999/2000:Kr509 av m.fl. (m) vari yrkas9. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts omantidopingverksamheten.Ärendets beredning i utskottetFöreträdare från Dopingjouren har vidutskottssammanträde lämnatinformation om dopingmissbruk och om jourensverksamhet. Den narkotikapolitiska inriktningen ochförebyggande arbete m.m.MotionerI motion 1999/2000:Ju908 av m.fl. (m)yrkas tillkännagivande om information till föräldrar(yrkande 1). Motionärerna anför att föräldrar oftahar bristfälliga kunskaper om narkotika, dess symtomoch verkningar. Möjligheterna att på ett tidigtstadium upptäcka ett bruk är störst om föräldrarnahar tillräckliga kunskaper. Enligt motionärerna ärdet hög tid att regeringen tar de initiativ sombehövs för att informationsinsatser gentemotföräldrar omgående skall kunna sättas in. Ett istort likalydande yrkande framförs även i motion1999/2000:Ju906 av m.fl. (m) (yrkande4). I motion 1999/2000:Ju908 av m.fl.(m) begärs tillkännagivande om heroinprojektet(yrkande 4). Motionärerna anför att det bland vissaforskargrupper läggs stor kraft på att pläderaför en ändring av den svenska narkotikapolitiken.Det schweiziska heroinprojektet framställs som enförebild, och en schweizisk friserad rapport användssom argument. Om propagandan för projekt av detschweiziska slaget får stå oemotsagd kommerattityderna i att förändras på sammasätt som skett i . Motionärerna anser att detär väsentligt att agerar med kraft i deorgan där dessa frågor behandlas, och regeringen börföra upp denna fråga på EU:s dagordning och ävenagera inom FN:s ram.I motion 1999/2000:So493 av m.fl.(kd) yrkas tillkännagivande om narkotikaförebyggandearbete (yrkande 11). Enligt motionärerna får ingenkraft sparas för att uppnå målet om ettnarkotikafritt samhälle. Skolans roll somnormöverförare och informatör även på detta områdekan inte nog betonas. Ideella organisationer somarbetar med narkotikafrågor är värda allt stöd frånsamhällets sida och deras kunskap borde utnyttjasmer av samhället. Samverkan mellan olika kompetenseroch instanser är viktig. Vid narkotikabekämpningräcker inte enbart lokalt och nationellt arbete,utan även ett omfattande internationellt samarbeteär nödvändigt för att stoppa narkotikaflödet.I motion 1999/2000:So295 av () begärsatt hos regeringen begär förslag tillsåväl kortsiktiga som långsiktiga åtgärder för atthejda missbruket av rökheroin som spritt sig ihela vårt land. Enligt motionären är det mycketillavarslande att det tunga narkotikamissbruketsedan rökheroinet introducerades på kort tidhar ökat i hela landet.I motion 1999/2000:So226 av m.fl.(fp) begärs tillkännagivande om narkotika (yrkande19). Motionärerna ser när det gällernarkotikamissbruk allvarligt på utvecklingen. Deliberaliseringstendenser som ses ute i ärdjupt oroande liksom de rapporter som kommer om ökadacceptans av haschbruk bland ungdomar. Likaså är detallvarligt att nyrekryteringen till mera regelbundetnarkotikamissbruk bland socialt marginaliseradeungdomar tycks öka. De politiska partierna äröverens om att målet är ett narkotikafritt samhälleoch tar avstånd från de liberaliseringsförsök somgörs ute i . Det är en politik vi skallfortsätta att föra.I motion 1999/2000:So453 av och () yrkas tillkännagivande om det nödvändigadrogförebyggande arbetet. Enligt motionärerna harförutsättningarna för den svenska alkohol- ochnarkotikapolitiken förändrats i ett hastigt tempounder 1970-, . I och med EU-inträdet har förutsättningarna förändratsdramatiskt. Enligt motionärerna är visioner ochverklighet två viktiga ingredienser i ettdrogförebyggande arbete. Det drogförebyggandearbetet måste få en högre status än vad det har . Föreningslivet och kommunala verksamheter somfritid, skola, barnomsorg och socialtjänst måste fåstörre möjligheter att på ett tidigt stadium jobbamed barns och ungdomars attityder till droger.Motionärerna är övertygade om vikten av enstatushöjning och prioritering av arbetet för attförebygga användandet av olika typer av droger. Ettdrogförebyggande program måste ta sitt ursprung uren helhetssyn och måste sträcka sig över allasektorer i samhället utan vattentäta skott mellanmyndigheter eller organ.BakgrundUtskottet har vårvintern 1999 med anledning avregeringens skrivelse 1998/99:172 Ennarkotikapolitisk redogörelse behandlat motioner omden svenska narkotikapolitiken i betänkande1998/99:SoU4 Narkotikapolitik. I sin bedömning (s.11 f.) anförde utskottet bl.a. följande.Målet för den svenska narkotikapolitiken är attskapa ett narkotikafritt samhälle.Narkotikapolitiken måste bl.a. bygga på enkombination av olika förebyggande insatser.Utskottet anser att det är särskilt angeläget attkraftfullt motverka ungdomars narkotikaanvändning.Det behövs kraftfulla insatser för att vända trendenmot ett ökande intresse för narkotika och ett ökandemissbruk bland ungdomar. Viktigt i detta sammanhangär samverkan mellan olika lokala organ ochorganisationer, en god samordning av insatserna samtett levande och enträget engagemang från samhällets,från föräldrars och från frivilligorganisationerssida. Lika viktigt är det att informera ungdomar ochderas föräldrar om narkotika ochnarkotikamissbrukets symtom och verkningar och idet sammanhanget verka för har, som en av sina särskildauppgifter, att utvärdera och föreslå åtgärder föratt stärka och effektivisera det drogförebyggandearbetet.Den illegala narkotikahanteringen är ett stort ochväxande problem för världssamfundet som endast kanlösas med internationellt samarbete. Den globalautvecklingen av narkotikahandeln som pågår och denpåverkan utvecklingen har för del, framförallt vad gäller dagens ungdomar, inger oro.Utskottet delar regeringens uppfattning att Sverigesinternationella narkotikapolitik måste vara tydlig,konsekvent och långsiktig. restriktivanarkotikapolitik ligger till grund för detinternationella engagemanget. deltar sedanlänge mycket aktivt i det internationella samarbetetpå detta område. Utskottet vidhåller också att detär synnerligen angeläget att regeringen med kraftfortsätter att bekämpa alla krav på legalisering avnarkotika och liberalisering av narkotikapolitiken,såväl nationellt som på det internationella planet.Sverige måste fortsätta att aktivt driva sininställning i narkotikafrågor internationellt, bl.a.inom FN, , EU och i det nordiskasamarbetet. En nödvändig förutsättning för framgångi det internationella arbetet är att våra insatsernationellt är framgångsrika och att vi kan visa påen enig restriktiv inställning i frågan. Riksdagenhar givit regeringen till kännavad ett enigt socialutskott anfört omnarkotikapolitikens mål och inriktning samt omSveriges insatser mot narkotikan på internationellnivå. Utskottet vidhåller sin inställning.De synpunkter som framfördes i de aktuellamotionerna ansåg utskottet överensstämma i stort medutskottets tidigare uttalanden samt med desynpunkter regeringen framfört i skrivelsen imotsvarande del. Utskottet varenigt i denna del. följde utskottet (rskr.1998/99:138).I budgetpropositionen 1999/2000:1 (utg.omr. 9) anförregeringen bl.a. följande slutsatser rörandenarkotikapolitiken (s. 101 f.).Trots rapporter om ett ökat experimenterande meddroger i ungdomsgrupper och rapporter om ändradeattityder till narkotika är narkotikamissbruketsomfattning i relativt begränsat, både ijämförelse med och i ett internationelltperspektiv. Det finns dock anledning att tautvecklingen på allvar. Genomgripande politiska,tekniska, ekonomiska och sociala förändringar harstarkt påverkat eller förändrat tillvaron för storagrupper människor som toleransen motnarkotika har ökat på många håll i världen. Riskenatt ett nyfiket experimenterande med droger skallleda till ett mer permanent bruk som leder till ettberoende kan inte negligeras.Tillgången till narkotika i samhället är god ochpriserna relativt låga. Olika undersökningar pekarpå att fler unga prövar eller vill pröva narkotikaoch att nyrekryteringen till tungt missbruk tycks haökat. Sammantaget innebär utvecklingen attförebyggande insatser samt rehabilitering skall hafortsatt hög prioritet. Det är både fråga omgenerella förebyggande insatser för ungdomar för attstärka motståndet mot droger samt riktade insatseroch intervention bland ungdomar som löper särskiltstor risk att utveckla missbruk och beroende.Utvecklingen kommer också av allt att döma krävastärkta insatser för att tillgodoserehabiliteringsbehovet hos en liten grupp etableradeoch socialt belastade missbrukare.FN:s narkotikakonventioner utgör en stabil grundför det internationella samarbetet och deninternationella kontrollen av narkotika. Genomsamarbete inom både FN och EU har polis och tullförbättrat sina möjligheter att begränsa utbudet avnarkotika. bör även fortsättningsvis ha enframträdande roll i det internationella samarbetet.Detta samarbete är utomordentligt betydelsefullt,inte minst mot bakgrund av den pågående europeiskaintegrationen och de genomgripande förändringarna iCentral- och (dir. 1998:18) skall inomramen för sitt uppdrag lägga förslag som skallstärka internationella arbete.Utgångspunkten är att narkotikaproblemet är globalttill sin karaktär och därför kräver ett vittgåendeinternationellt samarbete för att kunna få enlösning.Regeringen har i budgetpropositionen (utg.omr. 9)vidare anfört (s. 99) att det under 1990-taletrapporterats om tendenser till ett ökat missbruk avrökheroin. I samma proposition (utg.omr. 4, s. 52)anför regeringen även att många cannabismissbrukarerapporteras ha övergått till att även missbrukarökheroin, en drog som blivit allt vanligare blandungdomar.Nationella folkhälsokommittén har i sitt delbetänkande Hälsapå lika villkor - andra steget mot nationellafolkhälsomål (SOU 1999:137) bl.a. presenteratpreliminära mål och strategier vad gäller narkotika.Enligt kommittén måste nyrekryteringen avmissbrukare minska. Kommunernas arbete med att fåner missbruket bör effektiviseras på ett sådant sättatt nyrekrytering av narkotikamissbrukare kanminska. Vidare skall fler missbrukare förmås attupphöra med sitt missbruk. Kommunens socialtjänstbör utveckla såväl öppenvård som sluten vård för attfler missbrukare skall förmås att sluta med sittmissbruk. Slutligen skall tillgången på narkotikaminska. Samverkan mellan tull, polis och andraberörda myndigheter skall utvecklas och fördjupassåväl nationellt som internationellt. Kommitténavser att remittera betänkandet genom egen försorgtill olika organ inom folkhälsoområdet. Ettslutbetänkande avses att överlämnas till regeringenhösten år 2000.Regeringen har tillsatt en organisationskommitté som skall seöver verksamhet (dir. 1999:56).Utgångspunkten är att skallombildas till en myndighet med mer stabsliknandeuppgifter samt att myndigheten kan komma att fåutvidgade uppgifter inom alkohol- ochnarkotikaområdet. Kommitténs uppdrag skall redovisassenast . Den ombildade myndighetenberäknas kunna vara i funktion år 2001.Utskottets bedömningEtt enigt socialutskott har mycketklart uttalat sin inställning vad gällernarkotikapolitikens mål och inriktning, senast ibetänkande 1998/99:SoU4. Utskottet vidhåller dennainställning. Det är vidare utskottets uppfattningatt såväl som arbete kommer att stärkaSveriges nationella och internationella arbete motnarkotika. De synpunkter som framförs i motionernaSo226 (fp) yrkande 19, So295 (kd), So453 (s), So493(kd) yrkande 11, Ju906 (m) yrkande 4 och Ju908 (m)yrkandena 1 och 4 överensstämmer i stort medutskottets tidigare uttalanden och det pågåendearbetet i olika nationella och internationellasammanhang. Motionerna är därmed i huvudsaktillgodosedda.Åtgärder mot GHBI motion 1999/2000:So249 av m.fl.(c) begärs tillkännagivande om en lagändring för attklassa GHB som en hälsofarlig vara.I motion 1999/2000:So475 av m.fl. (mp)yrkas tillkännagivande om en skyndsam förändring avlagen så att GHB kan stoppas. Som motionärerna serdet, finns det inte ytterligare utrymme att vänta pååtgärder mot GHB och liknande preparat som äruppenbara hot mot många ungdomars liv och hälsa.Regeringen har beslutat om enändring i förordningen (1992:1554) om kontroll avnarkotika som innebär att det smärtstillande medletGHB (gamma-hydroxi-butyrat) klassas som narkotikaenligt narkotikastrafflagen (1968:64). Förändringensom trätt i kraft innebär att iprincip all befattning med GHB är kriminaliseradfrån samma tidpunkt.Utskottets bedömningGenom en förordningsändring, som trätt i kraftinnevarande månad, har GHB narkotikaklassats och kannu bekämpas med hjälp av narkotikastrafflagen.Motionerna So249 (c) och So475 (mp) får därigenomanses vara tillgodosedda, varför dessa avstyrks.Dopinglaboratoriet och DopingjourenMotionerI motion 1999/2000:So312 av och () begärs tillkännagivande om ekonomiskagarantier för Dopinglaboratoriet och Dopingjouren.Motionärerna anför att kampen mot dopning i fleradecennier har varit en av idrottens viktigastetrovärdighetsfrågor. Dopningsmissbruket är i dagemellertid inte bara en idrottsfråga utan likamycket en allmän folkhälsofråga.I motion 1999/2000:Kr509 av m.fl. (m)yrkas tillkännagivande om antidopningsverksamheten(yrkande 9). Enligt motionärerna har kampen motdoping varit en av idrottensviktigaste trovärdighetsfrågor. ärdopningsmissbruket emellertid inte bara enidrottsfråga utan lika mycket en allmänfolkhälsofråga. Motionärerna anser att såvälDopingjouren som Dopinglaboratoriets fortsattaexistens bör tryggas.BakgrundKulturutskottet har vad gäller Dopinglaboratoriet isitt betänkande 1999/2000:KrU3 En idrottspolitik för2000-talet - folkhälsa, folkrörelse ochunderhållning m.m. anfört bl.a. följande (s. 10).Kulturutskottet har erfarit att regeringen fr.o.m.år 2000 avser att avsätta ytterligare 4,4 miljonerkronor till arbetet mot dopning. Av dessamedel avses omfördelas inomramen för anslaget Stöd till idrotten. Resterandemedel på , som regeringen avser attavsätta till Dopingjouren, skall finansieras inomSocialdepartementets ansvarsområde.Av de tillskjutna medlen om totalt 4,4 miljonerkronor skall enligt regeringen 1,5 miljoner kronorårligen användas för att långsiktigt säkra en brautveckling för Dopinglaboratoriet. Regeringen anföri sitt uttalande att härigenom säkrasDopinglaboratoriets fortsatta verksamhet och högakvalitet, vilket innebär en fortsatt IOK-ackreditering genom en godkänd ISO-standard. Vidareanför regeringen att den förstärktaresurstilldelningen ger laboratoriet ökademöjligheter till forskning, utveckling ochvidareutbildning av personal för att ävenfortsättningsvis vara ett av världens högst anseddadopningslaboratorier.De aktuella motionerna ansågs tillgodosedda ochavstyrktes.När det gäller Dopingjouren anförde kulturutskottetbl.a. följande (s. 12).Som kulturutskottet angivit i avsnittet ovan avserregeringen tillskjuta tillarbetet mot dopning. Av de tillskjutna medlen om 4,4miljoner kronor för skall gåtill Dopingjourens verksamhet. Enligt regeringenpågår inom ett arbete med attfr.o.m. säkerställa ett finansiellt stödtill verksamheten, som långsiktigt skall säkraDopingjourens framtid.Dopingjouren har genom sin fleråriga verksamhet ochsin centrala roll samlat en stor kunskap och byggtupp en för landet unik kompetens och överblick somenligt utskottets uppfattning är av stort värde iantidopningsarbetet. Att frågan om en finansieringnu kommer att bli löst är därför enligt utskottetsuppfattning mycket positivt.Utskottet ansåg att regeringens uttalade avsikt atttillskjuta ytterligare medel till Dopingjouren bordetillgodose önskemålen i motionerna, varför dessaavstyrktes. följde utskottet (rskr.1999/2000:52).Utskottets bedömningDopinglaboratoriets och Dopingjourens verksamhet,erfarenhet och kunnande är av stor betydelse förarbetet mot dopningsmissbruket i samhället. är det därför glädjande att regeringenavser att finansiellt trygga laboratoriets ochjourens verksamhet. Motionerna So312 (m) och Kr509(m) yrkande 9 får därmed anses i huvudsaktillgodosedda och avstyrks därför.Försöksverksamheten med rena sprutor m.m.MotionI motion 1999/2000:Ju908 av m.fl. (m)yrkas att beslutar avbryta pågåendeverksamhet med utdelning av fria sprutor tillnarkotikamissbrukare i enlighet med vad som anförtsi motionen (yrkande 5). Enligt motionärernasbestämda uppfattning är det motstridigt att förenaSveriges riksdags beslut om totalförbud mot allicke-medicinsk hantering av narkotika med enverksamhet som går ut på att dela ut verktygen föratt kunna injicera narkotika. En fortsattutbytesverksamhet med rena sprutor och kanyler tillnarkotikamissbrukare i skapar osäkerhet bådehär hemma och i om vad svensknarkotikapolitik egentligen står för.Bakgrund och tidigare behandlingDen pågående försöksverksamheten med begränsadeutbytesprogram rörande sprutor och kanyler började iLund 1986 och i . Syftet med verksamhetenär att förse injektionsmissbrukare med rena sprutoroch kanyler för att de skall kunna undvika hiv ochandra blodburna infektioner. I regeringens skrivelse1988/89:94 redogjordes för de villkor som bordegälla för verksamheten och anfördes bl.a. att deprojekt som skulle ingå i försöksverksamheten bordegranskas i vetenskapligt hänseende för attsäkerställa att en utvärdering av effekter påsmittspridning och narkotikamissbruket kunde göras.I betänkande 1988/89:SoU21 delade utskottetregeringens bedömning. Utskottet anförde bl.a. ocksåatt försöksverksamheten inte fick göras meromfattande än vad som var absolut nödvändigt för atttillgodose kraven på vetenskaplighet. Riksdagengjorde samma bedömning som utskottet (prot.1988/89:105). Utskottet behandlade därefterförsöksverksamheterna vid ettflertal tillfällen. Vid i princip samtliga dessatillfällen har motioner väckts med krav på attverksamheten skulle avbrytas. En utvärdering avförsöksverksamheterna i och överlämnadesav 1993 till regeringen. Styrelsensslutsats var att det inte gått att få något entydigtsvar på vilka effekter försöksverksamheten haft påspridningen av hiv eller missbruksutvecklingen. Enfortsatt hantering av sprututbytet borde beslutas avregering och riksdag. Regeringen anförde i skrivelse1995/96:1 att det inte fanns skäl att stoppaförsöksverksamheterna. Sprututbytet skulle dockendast tillämpas inom ramen för särskilda programoch i samverkan med . Regeringenanförde vidare bl.a. att inom ramenför sitt tillsynsansvar aktivt fick följa ochutvärdera verksamheterna. I sitt betänkande1995/96:SoU5 Narkotikafrågor delade utskottetregeringens uppfattning att den pågåendeförsöksverksamheten inte borde avbrytas. Utskottetförutsatte också att förstärkte sinaresurser för att fortlöpande följa verksamheternaoch utvärdera dessa. Utskottet behandlade ibetänkandet flera motioner bl.a. med innebörd attverksamheterna skulle avbrytas. deladeutskottets bedömning (rskr. 1995/96:26).Socialstyrelsen inspekterade verksamheterna år 1996.En inspektionsrapport publicerades 1997.Socialutskottet behandlade i betänkande1997/98:SoU12 Hälso- och sjukvårdsfrågor yrkandenom avbrytande av försöksverksamheten. Utskottetansåg det angeläget att gjorde enslutlig utvärdering av försöksverksamheten somunderlag för ställningstagande från regeringens ochriksdagens sida om utbytesverksamhet med renasprutor. En reservation frånm, kd, c och mp med innebörd att verksamheten bordeavbrytas fogades till betänkandet. Riksdagendelade utskottets bedömning (rskr. 1997/98:183).Infektionskliniken vid i verksamheten i . En förstadelrapport översändes till underhösten 1998. Utskottet uttalade sig därefter vintern1999 i betänkande 1998/99:SoU4 Narkotikapolitik medanledning av motionsyrkanden i saken åter om denaktuella försöksverksamheten. Utskottet krävde attSocialstyrelsens slutliga utvärdering avförsöksverksamheten skulle genomföras.Aktuella motioner avstyrktes. Till betänkandetfogades en reservation från m, kd, c och mp medinnebörd att verksamheten skulle avbrytas. Riksdagenföljde utskottet (rskr. 1998/99:138).Från har inhämtats att utvärderingennu ligger inom ramen för det arbete som enarbetsgrupp för övergripande missbruksprogramgenomför. har ännu inte formuleratnågra slutsatser av den delrapport som hösten 1998inkom från Malmöprojektet.Utskottets bedömningMot bakgrund av frågans tidigare behandling och ianledning av framför allt tidsutdräkten kräverutskottet att det mycket skyndsamt görs en slutligutvärdering som är hållbar bl.a. i vetenskapligthänseende för ett slutligt ställningstagande om denaktuella försöksverksamheten skall fortsätta. nu anfört bör som sin mening geregeringen till känna. Motion Ju908 (m) yrkande 5avstyrks. beträffande den narkotikapolitiskainriktningen m.m.att avslår motionerna 1999/2000:So226 yrkande 19,1999/2000:So295, 1999/2000:So453,1999/2000:So493 yrkande 11, 1999/2000:Ju906yrkande 4 och 1999/2000:Ju908 yrkandena 1 och 4,2. beträffande GHBatt avslår motionerna 1999/2000:So249 och1999/2000: So475,3. beträffande Dopinglaboratoriet ochDopingjourenatt avslår motionerna 1999/2000:So312 och1999/2000: Kr509 yrkande 9,4. beträffande försöksverksamheten medrena sprutor m.m.att dels avslår motion 1999/2000:Ju908 yrkande 5,dels som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört.res.