bet · GN01FöU2 · 2000-03-14 00:00:00 — Regeringhar medgivit Försvarsmakten att anskaffa totalt sex korvetter av Visbyklass.Dessa bedöms vara operativa . Inledningsvis upprätthålls antaletytstridsfartyg med befintliga korvetter av Stockholms- respektive Göteborgs-klassen samt med patrullbåtar av Kaparenklassen. Efter hand som korvetterav Visbyklass införs utgår patrullbåtssystemet.Antalet ubåtar bör enligt regeringens uppfattning reduceras till fem, varavtvå av Västergötlandsklassen och tre av Gotlandsklassen. De befintligaubåtarna, tre av Gotlandsklassen och fyra av Västergötlandsklassen, är såolika att en besättning inte utan vidare kan växla eller byta ubåtstyp. Ubåtar-na av Gotlandsklass har luftoberoende maskineri. För att öka den taktiskauthålligheten inom ubåtsvapnet har regeringen medgett Försvarsmakten attinstallera luftoberoende maskineri på de två ubåtar av Västergötlandsklassensom skall halvtidmoderniseras och behållas.Marinstridskrafternas förmåga till minröjningsinsatser bör vidmakthållasoch utvecklas inom ramen för en minkrigsflottilj. Fartygsdragen minsvep-ning är dock en äldre metod som inte bör behållas. Huvuddelen av minsvep-ningsförbanden bör därför avvecklas . Vissa enheter av minsvep-ningsförbanden bör dock behållas för att ingå i de nationella skyddsstyrkor-na. Det finns skäl att behålla förmågan att svepa med fjärrstyrda minsvep.Amfibieförbanden bör organiseras i en amfibiebrigadledning och tre amfi-biebataljoner. Den unika kompetens som amfibieförbanden har till väpnadstrid i skärgårds- och kustzonen bör tillvaratas så långt det är möjligt och, dbehov finns, vid internationella insatser.Sammantaget bör enligt regeringens mening marinstridskrafterna inriktasmot:? två ytstridsflottiljer med sammanlagt tolv ytstridsfartyg,?? en ubåtsflottilj med fem ubåtar,?? en minkrigsflottilj,?? en amfibiebrigadledning och tre amfibiebataljoner. ?Regeringens förslag till utformning av helikopterförbandenDen mark- respektive sjöoperativa helikopterkapaciteten bör vidareutvecklas.Härutöver bör förmågan utvecklas att transportera en luftburen bataljon.Två helikopterbataljoner bör organiseras. Den ena bör ha markoperativ in-riktning och den andra sjöoperativ inriktning. Inom dessa bataljoner bör detfinnas räddningskapacitet. Räddningsfunktionen enligt avtalet mellan och Försvarsmakten bör enligt regeringens mening upprätthållas.Den nuvarande arméflygbataljonen, de två helikopterdivisionerna,pansarvärnshelikopterkompanierna och den rörliga helikopterledningen böravvecklas med början . Den centrala helikopterresursledning som ärnödvändig bör ingå i den operativa insatsledningen. Vidare bör Försvars-makten mot slutet av perioden börja utveckla attackhelikopterkompetens,bl.a. genom studier och demonstratorer.Anskaffningen bör därför inriktas mot försvarsmaktsgemensamma heli-koptertyper, varav en bör vara medeltung och en bör vara lätt. Flertalet av denuvarande helikoptertyperna bör därför efterhand avvecklas.Regeringens förslag till utformning av flygstridskrafternaI fråga om stridsflygförbanden bör inriktningen vara åtta divisioner JAS 39Gripen . I avsnittet 5.4 i propositionen redovisar regeringenhur kravet på kontinuerlig utbildning av nya militära flygförare och hurombeväpningen från Viggensystemet till Gripensystemet påverkar såvälantalet divisioner som antalet flottiljer. Regeringen konstaterar där att detutöver de åtta stridsflygdivisionerna bör finnasytterligare två flygdivisioner för att säkerställa utbildningen ochombeväpningen. Dessa två extradivisioner bör enligt regeringens mening inteinnefattas i insatsorganisationen efter det att ombeväpningen till Gripensy-stemet är genomförd. Parallellt med ombeväpningen till Gripensystemet börViggensystemet successivt avvecklas fr.o.m. år 2001.När det gäller flygstridskrafternas bas-, luftbevaknings- och ledningsförbandanser regeringen att åtta flygbasförband och tre stridsledningscentralkompa-ni bör organiseras. Vidare bör en andra grupp flygburen spaningsradar (FSR890) organiseras utöver de 29 markbaserade radarplutoner 870 som finns.En mer detaljerad redogörelse för krigsförbandens organisation m.m. finns ipropositionens bilaga 3.Regeringens förslag till utformning av nya förbandstyperTerritorialförsvarsförband, hemvärnsförband och vissa andra delar av da-gens militära försvar bör - enligt regeringens mening - organiseras som s.k.nationella skyddsstyrkor. De nationella skyddsstyrkorna skall med varieran-de beredskap ha förmåga att skydda befolkningen och infrastrukturen samtatt stödja de operativt rörliga förbanden. I dessa bör ingå även bl.a. tvånorrlandsjägarbataljoner, tolv markstridsbataljoner, två basskydds-bataljoner och tre bevakningsbataljoner.Regeringen redovisar dock att det finns vissa osäkerheter, bl.a. när det gälleromfattningen av och metoder för att tillgodose behovet av bevakning ochskydd av sådan infrastruktur som är avgörande för samhällets grundläggan-de funktioner.Även när det gäller rekryteringen till hemvärnet och dess påverkan på be-manningen i övrigt av de nationella skyddsstyrkorna finns det behov avfördjupat underlag. Regeringen har därför denna dag beslutat om direktiv utredning som skall se över stödet till de frivilliga försvarsorganisationerna (inkl. Hemvärnet) och deras fortsatta funktion i totalförsvaret. Utredning-en skall lämna sina förslag senast den 31 december 2000.Försvarsmakten bör organisera även nya förband och skapa nya kompeten-ser. Dessa kommer att utgöra betydelsefulla komponenter i vår förmåga attmöta framtida hot. Exempel på sådana förband som bör organiseras är:? luftburen bataljon,?? signalspaningsbataljon,?? IT-säkerhetsförband,?? säkerhetsbataljon,?? jägarbataljon och?? ?Dessa förbandstyper kommer i huvudsak att utvecklas och organiseras medstöd av nuvarande krigsorganisation senast år 2004.Den luftburna bataljonen utvecklas och organiseras efterhand. Fram till år2003 sker såväl utveckling och kompetensuppbyggnad som den direktautbildningen av förbandet. anskaffas senare, preliminärtmed början år 2003.Regeringens förslag till åtgärder för att skapa förutsättningar för anpassningav Försvarsmaktens organisation och kompetensNär det gäller markstridskrafterna, anför regeringen, utgörs en del av an-passningsförmågan av förutsättningarna för att öka antalet förband. Förut-sättningarna att öka antalet markstridsförband beror främst på tillgången tillofficerare och möjligheten att anskaffa erforderlig organisationsbestämman-de materiel. Genom en utökning av antalet officerare, förrådsställning avredan befintlig organisationsbestämmande materiel samt planer för tillväxtkan förmågan upprätthållas att förstärka existerande förband och/eller ökaantalet förband.Under perioden 2000-2004 har markstridskrafterna en mycket god förmågaatt öka antalet förband. Därefter minskar förmågan på grund av att materiel,anläggningar och personal successivt avvecklas. Efter genomförd omstruktu-rering, dvs. , bedöms antalet markstrids-förband kunna öka med ytterligare cirka åtta markstridsbataljoner inklusivestödfunktioner, dvs. med ytterligare två brigader.Inom marinstridskrafterna bedömer regeringen det vara möjligt att inom denärmaste åren återgå till motsvarande dagens förbandsantal för sjöstrids-krafterna. Det finns möjlighet att öka med ett minröjningsfartyg av Lands-ortsklass. Utöver fem ubåtar finns möjlighet att organisera ytterligare tvåubåtar av Västergötlandsklass. Robotsystem 15 - som ingår idet tunga kustrobotförbandet - bör vid behov utnyttjas av korvettförband.De fasta kustartilleriförbanden samt det tunga kustrobotbatteriet bör emel-lertid helt avvecklas. Däremot bör kompetens och materiel behållas för attorganisera två rörliga kustartilleribataljoner (12/80) och ytterligare en amfi-biebataljon.När det gäller flygstridskrafterna bedömer regeringen att flygförbanden framtill har möjlighet att återgå till dagens antal förband, dvs. Därefter begränsas tillväxtmöjligheterna av bl.a. till-gången på flygförare. Efter det att Gripensystemet har införts, dvs. ,är möjligheterna att öka antalet stridsflygförband relativt goda. Den övregränsen sätts av utbildningskapaciteten för flygförare och tekniker som be-hövs för att organisera alla de flygplan JAS 39 som efter hand kom-mer att anskaffas.Regeringen har övervägt realismen när det gäller att kunna förverkliga denökning av krigsförband som redovisats och därvid funnit att planerna ochtillgång på organisations- och effektbestämmande materiel m.m. är sådana attden ovan angivna ökningen av markstridsförband, dvs. att kunna organiseraytterligare två brigader, är så pass genomarbetad och realistisk att en sådanökning kan läggas till grund för försvarsplaneringen. Däremot behöver enligtregeringens mening realiserbarheten att kunna öka antalet förband inom sjö-och flygstridskrafterna studeras ytterligare.MotionernaModerata samlingspartiet anser i motion Fö20 (m parti) att regeringens ned-rustning saknar motstycke. I yrkande 5 framförs förslag om en annan för-bandsutveckling än den som regeringen förordar. Fyra brigader innebär attSverige ställs i paritet med , trots uppenbara skillnader i storlek,geografiskt läge och allianstillhörighet. 48 artilleripjäser innebär möjighetatt understödja en ( möjligen två) bataljoners anfall. Endast en starkt geogra-fiskt begränsad del av , t.ex. , kan försvaras. Attdöpa om dagens förrådsställda och hemförlovade krigsorganisation till"insatsorganisation" är enbart ett kosmetiskt grepp. Utbildningskvalitetenoch förbandsomsättningen i 16 s.k. insatsbataljoner förblir ungefär somdagens 13 brigader.Beträffande omfattningen av ledningsförband anser Moderata samlings-partiet att två multinationella förband skapas, en brigadledning för en nordiskbrigad och en flottiljledning för en internationell sjöstyrka.Markstridskrafterna bör organiseras i tio brigader, men med en större dif-ferentiering än dagens. Artilleri- och luftvärnsförbanden bör stärkas i paritetmed den övriga förbandsvolymen. Två divisionsstaber bör organiseras, varavden ena för taktisk ledning av förband i norra bör utvecklas mot två ytstridsflottiljer omfattande 16till 20 ytstridsfartyg. De moderniserade patrullbåtarna av Kaparen-klassen bör behållas i avvaktan på beslut om nya ytstridsfartyg för leveransefter de sex fartygen i Visbyklassen. Samtliga ubåtar i Västergötlandsklassenoch Gotlandsklassen, dvs. sju ubåtar, behålls.Amfibieförbanden bör utökas och de rörliga kustartilleribataljonerna be-hållas. Isbrytar- och sjömätningsförbanden bibehålls och ingår i försvaretskrigsorganisation.Inom helikopterförbanden bör utvecklingen av attackhelikopterförmåganske och inom ramen för förbandsupp-trädande.Inom flygstridskrafterna förordar Moderata samlingspartiet effektivastmöjliga utnyttjande av det antal flygplan som beställts. Därför bör ett alter-nativ övervägas med fyra - i stället för åtta - aktiva JAS 39-divisioner.Därutöver skall utbildningskapaciteten för flygförare och tekniker samt för-tidsavgångna flygförare medge att ytterligare divisioner successivt krigsor-ganiseras upp till ca 8-12 divisioner. Därmed skapas förutsättningar förombeväpning och exportstöd. Kostnaderna för övergången mellan de tvåflygsystemen kommer att bli bättre balanserad. Bättre ekonomiskt utrymmeskapas för beväpning bl.a. genom satsningar på det sameuropeiska ra-darjaktrobotprojektet och för det långräckviddiga attackvapnet Tau-rus.De nationella skyddsstyrkorna måste ges ett reellt innehåll. Planerna förhur dessa skall organiseras är inte klarlagda. Moderata samlingspartiet avvi-sar därför regeringens förslag till ny typer av förband. Regeringen får åter-komma med fördjupat underlag till i frågan.I kommittémotion Fö32 (kd) anförs att de nationellaskyddsstyrkorna enligt regeringsförslaget skall ha förmåga att vid väpnadeangrepp skydda befolkningen och militär och civil infrastruktur samt attstödja de operativa förbanden. pekar på vikten av attkartlägga behovet av bevakning och skydd av samhällets vitala funktioner.Motionärerna delar regeringens syn att det finns osäkerheter på detta område.Regeringen bör därför återkomma till med ett fördjupat underlagsom säkerställer de nationella skyddsstyrkornas förmåga att tillgodose sam-hällets behov av bevakning och skydd samt stöd till de operativa förbanden(yrkande 8).I yrkande 9 (i denna del) framhåller att Hemvärnet fåren betydligt mer framskjuten position i det svenska försvaret bl.a. för attlokalt upprätthålla den militära närvaron som är viktig för medborgarnasallmänna försvarsvilja. Hemvärnet har en viktig roll i skyddet av viktigasamhällsfunktioner, i bl. a. våra storstadsregioner, för att säkra ledningssy-stemets funktion. Hemvärnet skall således ha förmåga att med hög beredskapbevaka och skydda viktiga totalförsvarsobjekt mot sabotage, något som ärdess förstahandsuppgift. Hemvärnet skall efter beslut kunnastödja de operativt rörliga förbanden och övriga förband vid strid främst motluftlandsatta förband. Personalstyrkan skall kunna ökas.Vänsterpartiet anser i motion Fö7 (v parti) yrkande 4 att miljöförband börinrättas för att kunna sättas in mot miljöfarliga verksamheter i menäven för att miljösanera efter en väpnad konflikt eller som hjälp med miljö-sanering i våra grannländer.Folkpartiet liberalerna framhåller i motion Fö28 (fp parti) yrkande 11 attföreslagna steg mot en luftburen bataljon - vars härkomst kan härledas urFolkpartiets motioner - är positiva men för långsamma.En luftburen bataljon bör skapas av jägarskvadroner, transporthelikoptrar ochattackhelikoptrar. Beträffande anskaffningen av attackhelikoptrar sägs pro-positionen vara mycket lågmäld, för att inte säga svävande. Folkpartietkräver ett tydligt ställningstagande för anskaffning av attackhelikoptrar inärtid - även begagnade och /eller inhyrda sådana är värdefulla för att kunna utveckla taktik och samverkan.Folkpartiet aktualiserar i yrkande 23 frågan om att behålla fasta KA-batterier i låg materielberedskap. Det torde handla om ytterst lite pengar föratt erhålla en stor handlingsfrihet att återskapa sådana förband. Fasta KA-förband skulle nämligen kunna användas för graderade insatser även vidincidenter och andra krissituationer på Östersjön.För att möta hot av miljökaraktär bör enligt de gröna i motionFö36 (mp kommitté) yrkande 2 utveckla en civil miljöbrigad enligtdet koncept som utarbetats av kommun.Karin () anser i motion Fö17 yrkande 2 att det är ogenomtänkt atti dag avveckla moderna KA-förband som för en ringa kostnad skulle kunnabehållas. Genom att bevara vissa fasta KA-förband tryggas förmågan attupprätthålla den territoriella integriteten, tillgång till ledningsplatser i skgården samt att kunna återta den sjömålsbekämpande förmågan.Margareta () pekar i Fö322 (i denna del) på att Hemvärnet undertidiga beredskapshöjningar skall möta sabotage mot viktiga totalförsvarsob-jekt. Det skall även inom ramen för grundberedskapen medverka i ytöver-vakningen av vårt land. En hemvärnsman skall även "efter särskilt åtagande"kunna medverka i incidentberedskapen och i samhällets räddningstjänst.Bertil () anser i motion Fö601 att det är absurt att Sveriges kusterdubbelbevakas och att det därför är hög tid att lägga in Kustbevakningenunder marinen.UtskottetGrunden för det militära försvarets utveckling skall även framgent vara för-mågan till väpnad strid. Behovet att försvara vid ett väpnat angreppställer de största anspråken på våra totalförsvarsförberedelser och därmedäven på det militära försvaret. Utgångspunkten för utvecklingen av krigsför-bandens organisation, utrustning och beredskap är de olika operativa förmå-gor som har beslutat. Vidare skall det i krigsorganisationen påolika sätt byggas in en förmåga att successivt förändra förbandens antal,sammansättning och beredskap m.m. mot bakgrund av förändringarna i bl.a.det säkerhetspolitiska läget.Förbandens beredskap skall i nuvarande omvärldsläge främst styras av be-hovet att hävda territoriella integritet, att medverka i att främja froch säkerhet samt att med olika resurser kunna stödja samhället vid allvarligapåfrestningar.Genom att ställa förhållandevis låga krav på attkunna möta ett väpnat angrepp på , kan större resurser avdelas för attmodernisera förbandens materiel och höja personalens kompetens än vadsom annars varit möjligt. Det ökar dessutom förmågan att medverka i freds-främjande insatser. Vidare ökar samverkansförmågan ("interoperabiliteten")med andra länders stridskrafter.I propositionen lämnar regeringen förslag till hur Försvarsmaktens krigs-förband bör utvecklas i olika avseenden fram . I propositionenanvänds begrepp och förbandsbenämningar vars närmare innebörd inte redo-visas. Oklarheter kan därför komma att råda om den faktiska innebörden avriksdagens beslut om förbandsorganisationen. Detta bör regeringen ta fastapå när vid nästa tillfälle har att ta ställning till krigsorganisatioutveckling.Regeringen anser att markstridskrafterna skall ha hög förmåga till väpnadstrid. Vapenverkan, rörlighet och skydd bör vidareutvecklas liksom förmå-gan till underrättelseinhämtning och ledningskrigföring. De operativt rörligamarkstridsförbanden bör enligt regeringen inriktas mot en struktur som om-fattar en armédivisionsstab med tillhörande förband, bland dem bl.a. jägar-,fallskärmsjägar- och luftvärnsbataljoner. Vidare bör sex armébrigadledning-ar, sexton mekaniserade bataljoner, sex stadsskyttebataljoner samt under-stödsförband m.m. skapas. Med denna organisatoriska inriktning jämte enomläggning av utbildningssystemet för markstridsförbanden kommer fyraarmébrigader att kunna organiseras efter en mobilisering.Moderata samlingspartiet anser i motion Fö20 yrkande 5 (i denna del) attantalet markförband är för få, för att kunna uppfylla de operativa krav somanges i regeringens proposition. För att uppfylla dessa krav skulle för mark-stridskrafterna behövas bl.a. två divisionsledningar med stödförband ochtillgång till ett antal bataljonsstridsgrupper eller sammansatt brigad, samt tibrigadförband varav en brigadledning för en nordisk brigad.Under förutsättning att det nya utbildningssystemet förverkligas och utbild-ningen ges erforderliga resurser, bedömer utskottet att markstridskrafternasberedskap och förmåga till väpnad strid kommer att förbättras jämfört medrådande läge. Ledningsresurser för sex armébrigader organiseras redan i fred.I den mån kommer att få i uppdrag att organisera en brigadledningt.ex. för en nordisk brigad bör denna kunna byggas upp utgående från för-banden i t.ex. och Kungsängen.Avvägningen mellan markstridskrafternas olika funktioner synes rimlig -förutom dimensioneringen av antalet artilleri- och luftvärnsförband.Genom en snabb personalomsättning i förbanden samt att organisations-och effektbestämmande materiel sparas, skapas förutsättningar för att organi-sera ytterligare två brigader. Under förutsättning att erforderliga understöds-och underhållsförband sätts upp kan därvid en total styrka inom arméstrids-krafterna organiseras som i huvudsak motsvarar två armédivisioner, vilketModerata samlingspartiet förordar. Det är emellertid oklart hur förbandensom skall understödja och underhålla de mekaniserade bataljonerna i dessatvå brigader skall organiseras. Detta bör klarläggas i det fortsatta arbetet.Artilleri- och luftvärnsfunktionen bör ägnas särskild uppmärksamhet i detfortsatta utredningsarbetet, t.ex. inför nästa försvarsbeslut hösten 2001.Regeringen anser att marinstridskrafterna bör ha förmåga att utöva områ-deskontroll över och under havsytan samt i kustzonen. Utformningen avmarinstridskrafterna styrs av förmågan att framgångsrikt kunna bekämpa enkvalificerad angripare och till uthållig närvaro i våra omgivande farvatten.Dimensioneringen av marinstridskrafter styrs däremot främst av kravet attkunna hävda vår territoriella integritet och kravet på långsiktig anpassning.Antalet ytstridsfartyg bör därför reduceras till tolv och antalet ubåtar tillfem. En brigadledning samt tre amfibiebataljoner bör kunna organiseras eftermobilisering. Organisations- och effektbestämmande materiel behålls så atttvå rörliga kustartilleribataljoner (12/80) samt ytterligare en amfibiebataljonkan - efter särskilt beslut - sättas upp.Moderata samlingspartiet anser i Fö20 yrkande 5 (i denna del) att marin-stridskrafterna bör omfatta tre ytfartygsflottiljledningar, varav en flottiljlening för en internationell sjöstyrka, med fyra ytfartygsdivisioner omfattande16 till 20 ytstridsfartyg. Antalet ubåtar bör vara sju och de rörliga kustartilribataljonerna (12/80) behållas.Folkpartiet aktualiserar i motion Fö28 (fp) yrkande 23 frågan om att be-hålla fasta KA-batterier i låg materielberedskap. Fasta KA-förband skullekunna användas för graderade insatser även vid incidenter och andra krissi-tuationer på . Liknande tankegångar förs fram av i motion Fö17 (m) yrkande 2 anser att det är ogenomtänkt att avvecklamoderna KA-förband som för en ringa kostnad skulle kunna behållas. föreslår i motion Fö601 (m) att läggs in undermarinen.Utskottet anser att hotet om en stort upplagd kustinvasion syftande till enockupation av är ytterst avlägset. Förband och vapensystem varshuvuduppgift är att ingripa mot en kustinvasion kan därför reduceras avse-värt - eller helt utmönstras. Utskottet ställer sig sålunda bakom förslaget attreducera antalet ytstridsfartyg och ubåtar. Antalet patrullbåtar av Kaparen-klassen bör avvecklas i takt med att ytstridsfartyg av Visbyklassen tillförsmarinstridskrafterna. Det bör inte organiseras en särskild flottiljledning fören internationell sjöstyrka eftersom det - såvitt utskottet är bekant - intefinns ett uttalat behov eller förts fram förslag att bör leda en sådansjöstyrka.I motsats till vad som förordas i motion Fö28 (fp) yrkande 23 och motionFö17 (m) yrkande 2 bör det fasta sjöfrontsartilleriet helt utgå. Kustförsvars-förbanden bör vara rörliga och inriktas mot tre amfibiebataljoner. Genom attbehålla materiel och viss kompetens skapas förutsättningar att organiseraytterligare två ubåtar, två rörliga kustartilleribataljoner (12/80) och ytterlire en amfibiebataljon om så anses nödvändigt. Genom dessa åtgärder bör iviss utsträckning förslagen i motion Fö20 (m) yrkande 5 tillgodoses.Förslaget i motion Fö601 (m) att föra in i Försvarsmak-ten har vid upprepade tillfällen avvisats av . Utskottet anser attriksdagen även bör avslå förslaget. Rågången mellan Försvar-smaktens utbildning för väpnad strid och militära operationer m.m. ochmyndighetsutövning som kan innebära tvång eller våld mot enskilda måstevara tydlig.Regeringen föreslår beträffande flygstridskrafterna att stridsflygförbandenbör inriktas mot åtta divisioner JAS 39 . Regeringenkonstaterar att det utöver de åtta stridsflygdivisionerna JAS 39 underombeväpningsperioden bör finnas ytterligare två flygdivisioner JA 37 Vig-gen för att säkerställa en kontinuerlig utbildning av flygförare under ombe-väpningstiden. Dessa två extra JA 37-divisioner bör enligt regeringens me-ning inte innefattas i insatsorganisationen efter det att ombeväpningen tillGripensystemet är genomförd.När det gäller flygstridskrafternas bas-, luftbevaknings- och ledningsför-band anser regeringen att åtta flygbasförband och tre stridsledningscentral-kompanier bör organiseras. Vidare bör en andra grupp flygburen spaningsra-dar (FSR 890) organiseras utöver de 29 markbaserade radarplutoner 870som finns.Moderata samlingspartiet förordar i Fö20 yrkande 5 effektivast möjligautnyttjande av det antal flygplan JAS 39 som beställts. Därför bör prövas attett alternativ med fyra - i stället för åtta - aktiva JAS 39-divisioner organisras. Därutöver skall utbildningskapaciteten för flygförare och tekniker samtförtidsavgångna flygförare medge att ytterligare divisioner successivt krigs-organiseras upp till ca 8-12 divisioner. Därmed skapas förutsättningar förombeväpning och exportstöd. Kostnaderna för övergången mellan de tvåflygsystemen kommer att bli bättre balanserad.