bet · GN01JuU13 · 2000-03-14 00:00:00 — Inte heller får, enligt 8 kap. 2§, en utlänning - med vissa undantag - sändas tillett land där han riskerar att utsättas förförföljelse.Här kan vidare nämnas att utskottet i samband medbehandlingen av äldre yrkanden rörande överförandeav straffverkställighet uttalat att intresset frånsvensk sida främst gällde i förhållande till ländermed likartade rättssystem. Beträffande andra länderkunde det finnas anledning till viss försiktighetnär det gällde att överföra verkställigheten; bl.a.måste beaktas skillnader i fråga om den vård ochbehandling som förekom (JuU 1982/83:25 s. 11).Utskottet vill nu understryka att en framställningom överförande av en här i riket ådömd påföljd måsteföregås av överväganden rörande de förhållandenunder vilka verkställigheten i den främmande statenkan komma att ske. I allmänhet torde inteförhållandena i de till överförandekonventionen ochtilläggsprotokollet anslutna staterna behöva geupphov till några tveksamheter - det kan inte gärnai ett internationellt samarbete heller begäras attverkställigheten skall ske under former som heltmotsvarar de svenska. Föreligger däremotförhållanden motsvarande dem som anges i 8 kap. 1och 2 §§ utlänningslagen eller framstårförhållandena för verkställighet i den främmandestaten eljest som helt oacceptabla bör det enligtutskottets uppfattning inte komma i fråga att göranågon framställning om överförande.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Ju13och Ju14.Såvitt gäller propositionen i övrigt anserutskottet att också de övriga förslagen ligger väl ilinje med svenska ståndpunkter när det gälleröverförande av straffverkställighet. Regleringen kanockså verksamt bidra till bekämpandet avinternationell brottslighet. Med dessa uttalandentillstyrker utskottet propositionen och de i dennaupptagna lagförslagen.Straffverkställighet vid utvisningI motion Ju501 (m) efterfrågas överenskommelser medandra länder för att möjliggöra att personer som iSverige dömts till fängelse och utvisning skall fåavtjäna sina straff i hemlandet. I motion Ju905 (c)begärs en utredning kring möjligheterna att utvisasådana personer i ett tidigt skede avverkställigheten.Som ovan redovisats ger IVL och NVL redan i dagmöjligheter att låta personer som här i riket dömtstill fängelse och utvisning verkställa sina straff ihemlandet.Överförande av verkställighet till annan statförutsätter, när varken brottmålsdomskonventioneneller överförandekonventionen är tillämpliga, attdet föreligger någon annan internationellöverenskommelse. Vidare kan regeringen enligt 3 §IVL om det föreligger synnerliga skäl för visst fallträffa överenskommelse med främmande stat omöverförande av straffverkställighet. Ett exempel påen bilateral överenskommelse är det avtal omverkställighet av straffrättsliga påföljder somSverige ingått med (SÖ 1990:35).När utskottet vid andra tillfällen behandlatliknande motionsyrkanden har utskottet utgått frånatt regeringen, då konventioner inte föreligger,söker träffa bilaterala avtal om överförande avstraffverkställighet (se t.ex. bet. 1994/95:JuU16 s.14).Utskottet vill nu framhålla att förslagen i denförevarande propositionen går i den riktningmotionärerna efterlyser. Sålunda framhålls ipropositionen som en allmän utgångspunkt att enåteranpassning torde bli mer effektiv om den dömde iett tidigt skede överförs till sitt hemland. Iförhållande till stater som är anslutna tillbrottmålsdomskonventionen elleröverförandekonventionen med tilläggsprotokolletsynes motionsönskemålen väsentligen tillgodoseddagenom propositionens förslag.Vad gäller stater som inte är anslutna till någonav de nämnda konventionerna utgår utskottet alltjämtfrån att regeringen, utan något särskilt riksdags-initiativ, undersöker möjligheterna att ingåbilaterala avtal i den omfattning som är önskvärd.Med det anförda avstyrker utskottet såväl motionJu501 som motion Ju905 i nu berörda delar.Straffmätning vid utvisning m.m.I motion Ju701 (m) begärs att ett utmättfängelsestraffs längd inte skall påverkas av ettförordnande om att den dömde skall utvisas. Vidarebegärs i motionen att skall agera för attutvisningsdömda alltid skall tas emot i sinahemländer. Det har nämligen enligt motionärenförekommit att beslut om utvisning inte kunnatverkställas därför att den dömdes hemland inte tagitemot honom; resultatet har då blivit att den dömdefått ett lindrigare straff av hänsyn till enutvisning som sedan inte ägt rum.Enligt 4 kap. 7 § utlänningslagen får en utlänningutvisas ur om han dömts för ett brott somkan leda till fängelse eller om en domstolundanröjer en villkorlig dom eller skyddstillsyn somutlänningen har dömts till. Utlänningen får dockendast utvisas om han dömts till svårare straff änböter och det på grund av gärningens beskaffenhetoch övriga omständigheter kan antas att han kommeratt göra sig skyldig till fortsatt brottslighet häri landet eller om brottet med hänsyn till den skada,fara eller kränkning som det har inneburit förenskilda eller allmänna intressen är så allvarligtatt han inte bör få stanna kvar. Av 4 kap. 10 §samma lag framgår att domstolen, när den övervägerutvisning, skall på närmare angivet sätt beaktautlänningens anknytning till det svenska samhället.Av 29 kap. 5 § 4 följer att rätten vidstraffmätningen utöver brottets straffvärde skallbeakta om den tilltalade förorsakas men genom atthan på grund av brottet utvisas ur riket.Motsvarande bestämmelser fanns och 1980års utlänningslagar. Lagmotiven antyder närmast attutvisning regelmässigt är att betrakta som men förden dömde (jfr NJA II 1954 s. 158 och NJA II 1980 s.281 f).Bestämmelsen innebär i allmänhet att utlänningen pågrund av utvisningen får ett kortare fängelsestraffän han eljest skulle ha fått. I rättspraxis synesdock någon hänsyn till utvisning inte tas vidstraffmätningen i fråga om utlänningar som saknarnärmare anknytning till Sverige.Av 8 kap. 5 § utlänningslagen framgår att om enutlänning som skall utvisas inte kan sändas tillsitt hemland, får han i stället sändas till någotannat land. Bestämmelsen kan tillämpas bl.a. när denstat till vilken utlänningen normalt skulle ha säntsvägrar att ta emot honom (prop. 1988/89:86 s. 196f).Utskottet anser för sin del att en möjlighet attbeakta det men den dömde lider genom att han utvisasär nödvändig för att utlänningar inte i realitetenskall drabbas svårare i påföljdshänseende än andradömda. I de fall utvisning av en för brott dömdperson inte kan verkställas därför att hans hemlandvägrar att ta emot honom utgår utskottet från attregeringen söker lösa problemet genomöverenskommelse med vederbörande stat. Utskottetavstyrker motion Ju701. beträffande godkännande avtilläggsprotokolletatt med avslag på motionerna 1999/2000:Ju13 och1999/2000:Ju14 godkänner 1997 årstilläggsprotokoll till konventionfrån 1983 om överförande av dömda personer,res. 1 (v)2. beträffande internationellaverkställighetslagenatt antar regeringens förslag till lag om ändringi lagen (1972:260) om internationellt samarbeterörande verkställighet av brottmålsdom,res. 2 (v) - villk.3. beträffande nordiskaverkställighetslagenatt antar regeringens förslag till lag om ändringi lagen (1963:193) om samarbete med ,, och angåendeverkställighet av straff m.m.,4. beträffande straffverkställighet vidutvisningatt avslår motionerna 1999/2000:Ju501 yrkande 1och 1999/2000:Ju905 yrkande 30,res. 3 (m, c)5. beträffande straffmätning vid utvisningm.m.att avslår motion 1999/2000:Ju701.res. 4 (m)den 14 mars 2000På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: GunHellsvik (m), (),(), MargaretaSandgren (s), (),(), (), (), (), HelenaFrisk (s), (),(), JeppeJohnsson (m), (),(c), ()och (). Godkännande av tilläggsprotokollet(mom. 1)() och () anför:Bland de länder som kan tillträdatilläggsprotokollet finns sådana, vilka mer ellermindre regelmässigt använder tortyr eller annanförnedrande behandling i sina fängelser. I mångaländer, bl.a. i närområde, finns fängelsersom är så dåliga att verkställighet i dem i sigtorde kunna rubriceras som omänsklig ellerförnedrande behandling. Att överföra verkställighetdit skulle innebära ett brott mot bestämmelsen iartikel 3 i om förbud mot tortyroch annan omänsklig eller förnedrande behandlingeller bestraffning. Framför allt dessaomständigheter talar emot att det bör vara möjligtatt överföra straffverkställighet utan den dömdessamtycke i andra fall än det s.k. flyktfallet. Vianser att nu bör avslå förslaget omgodkännande av tilläggsprotokollet. Regeringen börsamtidigt få i uppdrag att omförhandlatilläggsprotokollet så att detta för svensk del inteomfattar någon möjlighet att överförastraffverkställighet utan den dömdes samtycke. Vadvi nu anfört bör som sin mening geregeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 1bort ha följande lydelse:1. beträffande godkännande avtilläggsprotokolletatt med anledning av motionerna 1999/2000:Ju13 och1999/2000:Ju14 dels avslår regeringens förslagom godkännande av tilläggsprotokolltill konvention omöverförande av dömda personer, dels som sinmening ger regeringen till känna vad som anförtsi reservation 1.2. Internationella verkställighetslagen(mom. 2)Under förutsättning av bifall till reservation 1Alice () och () anför:Av vad vi anfört i reservation 1 följer att det intebör vara möjligt att i de s.k. utvisningsfallenöverföra straffverkställighet utan den dömdessamtycke. De regeringsförslag till ändringar ilagen (1972:260) om internationellt samarbeterörande verkställighet av brottmålsdom som föranledsav artikel 3 i tilläggsprotokollet bör då integenomföras. Förslaget till ändringar i nämnda lagbör avslås och regeringen få i uppdrag att återkommamed en ny lagtext med den inriktning som följer avvad vi anfört i reservation 1. Vad vi nu anfört börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 2bort ha följande lydelse:2. beträffande internationellaverkställighetslagenatt dels avslår regeringens förslag till lag omändring i lagen (1972:260) om internationelltsamarbete rörande verkställighet avbrottmålsdom, dels som sin mening ger regeringentill känna vad som anförts i reservation 2.3. Straffverkställighet vid utvisning(mom. 4)(), (m), MaudEkendahl (m), () och (c) anför:Det är visserligen tillfredsställande attmöjligheterna till överförande avstraffverkställighet i samband med utvisningutvidgas i förhållande till stater som tillträttöverförandekonventionen och dess tilläggsprotokoll.Vi noterar också med tillfredsställelse attregeringen anser det lämpligt att utvisning iprincip bör ske i ett tidigt skede avverkställigheten. Enligt vår uppfattning böremellertid regeringen kunna göra mer. Sålunda börarbetet med att träffa överenskommelser medytterligare stater om överförande avstraffverkställighet intensifieras. Vad vi nu anförtbör som sin mening ge regeringen tillkänna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 4bort ha följande lydelse:4. beträffande straffverkställighet vidutvisningatt med anledning av motionerna 1999/2000:Ju501yrkande 1 och 1999/2000:Ju905 yrkande 30 som sinmening ger regeringen till känna vad som anförtsi reservation 3.4. Straffmätning vid utvisning m.m.(mom. 5)(), (m), MaudEkendahl (m) och () anför:Enligt vår uppfattning bör svenska och utländskamedborgares brottslighet bedömas lika. När enutlänning döms till fängelse bör därförfängelsestraffets längd inte påverkas av om detsamtidigt förordnas att han skall utvisas. Att ensådan ordning är motiverad anser vi framgå av attutvisningsbeslut i vissa fall inte kunnatverkställas, vilket lett till att den dömde endastdrabbats av ett "rabatterat" fängelsestraff.Regeringen bör få i uppdrag att utarbeta och tillriksdagen återkomma med lagförslag av den innebördvi nu skisserat. Regeringen bör också verka för attöverenskommelser ingås med främmande stater så attdessa tar emot egna medborgare som utvisats tillhemlandet. Vad vi nu anfört bör ges regeringen tillkänna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 5bort ha följande lydelse:5. beträffande straffmätning vid utvisningm.m.att med anledning av motion1999/2000:Ju701 som sin mening gerregeringen till känna vad somanförts i reservation 4.Särskilt yttrande1. Godkännande av tilläggsprotokollet(mom. 1)() anför:Jag instämmer i majoritetens uppfattning i fråga omde situationer där man från svensk sida inte börgöra någon framställning om överförande avstraffverkställighet till annan stat. Jag villdessutom förtydliga vad jag menar med oacceptablaförhållanden. Det gäller stater med fängelser som ärså dåliga att verkställighet i dem kan rubricerassom omänsklig eller förnedrande behandling. I dessafall bör någon framställning om överförande alltsåinte göras.Regeringens lagförslag1997 års tilläggsprotokoll tillEuroparådets konvention omöverförande av dömda personer