bet · GN01NU13 · 2000-03-21 00:00:00 — Konkurrensen är myckethård och marknadsföringen av som turistlandär, enligt utskottets mening, viktig.Av det reguljära anslaget till turistfrämjande, sominnevarande budgetår uppgår till 81,5 miljonerkronor, avsätts huvuddelen eller 69,5 miljonerkronor till marknadsförings- ochinformationsinsatser m.m. Vidare har enstrukturförändring av TuristRådet påbörjats iriktning mot färre fasta kontor och en mer flexibelorganisation, vilket avses möjliggöra en bredare ochmer kostnadseffektiv representation utomlands ochatt medel frigörs till marknadsföringsaktiviteter.Engångsvisa medel, uppgående till totalt ca 150miljoner kronor, har också anvisats under senare årför insatser på turistområdet. Till detta kommermedel som ställs till förfogande via EU:sstrukturfonder, ochkompetensutveckling () och de regionalatillväxtavtalen.Den förda politiken beträffande turistnäringenligger i linje med mycket av vad som efterfrågas ide här aktuella motionerna. Beträffande de olikaområden av turism som tas upp i motionerna -kulturturism, naturturism, landsbygdsturism ochkonferensturism - har, som redogjorts för,olika åtgärder vidtagits eller påbörjats. Någotinitiativ av på dessa områden är därförinte erforderligt.När det gäller frågan om uppföljning av att natur-och kulturvärden bevaras i turistsammanhang, som tasupp i motion 1999/2000:N388 (mp), delar utskottetmotionärernas synpunkter på att detta bör ske. Iregeringens politik på turistområdet ingårsjälvfallet att löpande följa utvecklingen.Utskottet utgår från att i det arbete som dennyligen bildade framtidsgruppen för den svenskarese- och turistindustrin skall bedriva kommer enlöpande uppföljning att ingå som en naturlig del.Med detta avstyrks den nämnda motionen i berörd del.Även de övriga här aktuella motionerna1999/2000:N229 (v), 1999/2000:N238 (kd),1999/2000:N324 (kd) och 1999/2000:Kr201 (c) avstyrksi berörda delar med hänvisning till vad som tidigareanförts.Regionala tillväxtavtalMotionernaI motion 1999/2000:N340 (m) pekas på risker som kanfinnas med de regionala tillväxtavtalen. Dessa avtalär inget "huvudspår" för tillväxt, ansermotionärerna. De menar att risken är stor attavtalen i stället blir negativa för tillväxten,genom att politiken blir alltför ensidig och därmedhämmar mångfalden. För att tillväxt skall komma tillstånd är det viktigt att konkurrens sker på likavillkor, anför motionärerna och anser att omsärintressen gynnas - såsom särskilda företag,branscher eller regioner - hämmas tillväxten.Dessutom är de resurser som varje län skallförhandla om betydligt mindre än det verkligabehovet, säger motionärerna. De anser att det som ärpositivt med tillväxtavtalen är de analyser somgjorts i samverkan med det lokala näringslivet införutarbetandet av avtalen.Frågan om kvinnors deltagande i arbetet medtillväxtavtalen tas upp i de tre motionerna1999/2000:N367 (v), 1999/2000:N327 (kd) och1999/2000: N214 (c). För att kvinnor skallgaranteras en rimlig representation i regionalabeslutsgrupper anser att detfyrtioprocentiga målet vad gäller representation avett kön är ett bra mål som måste uppfyllas,sägs det i den förstnämnda motionen. Detta är dockinte tillräckligt, utan motionärerna anser atttillväxtavtalen skall ha en strategi som säkrarkvinnors rätt till arbete och rimliga livsvillkor.Jämställdhetsperspektivet och tanken om s.k.mainstreaming har kommit bort i den första etappenav arbetet med tillväxtavtalen, säger motionärernamed beklagande i den andra motionen, 1999/2000:N327(kd). Attityden till arbetet med tillväxtavtal ärmer positiv i än i södra delen av landet,anser motionärerna och hävdar att rollfördelningenmellan staten och kommunerna upplevs som oklar.Företagens erfarenheter måste bättre tas till vara,säger motionärerna vidare och uppger att på flerahåll har det upplevts som om domineratoch styrt arbetet. Jämställdhetsarbetet måstebedrivas både genom mainstreaming och genom riktadeinsatser, anför motionärerna. De anser att det ärviktigt att offentligt stöd - såväl EU-stöd somregionalt stöd och näringslivsstöd - fördelas likamellan kvinnor och män. Tillväxtavtalen bör gekvinnor chans att delta i det regionalautvecklingsarbetet och inte bara vara föremål förjämställdhetsåtgärder, anför motionärerna.Alltfler unga kvinnor flyttar från landsbygden,konstateras det i partimotion 1999/2000:N214 (c).Avsaknad av arbete, brist på kultur ochnöjesaktiviteter samt möjlighet tillvidareutbildning anges som några orsaker.Landsbygden måste bli mer intressant för kvinnor attbo på, anför motionärerna. De anser att kvinnormåste ges större möjligheter att påverka arbetet medtillväxtavtalen, inte bara i diskussionsgrupper utanäven genom deltagande i de beslutandeförsamlingarna.Vissa kompletterande uppgifterI arbetet med de regionala tillväxtavtalen är det,enligt , inte avtalen somdokument som är väsentligast, utan den process sompågår och det som händer i verkligheten. Detviktigaste är att regionala parter gemensamtprioriterar vad som bör göras och kommer överens omhur tillgängliga resurser skall användas för attmest effektivt främja tillväxten. Näringslivet ochföretagarna har inflytande på avtalen, vilket ocksååterspeglas i de insatsområden och åtgärder somlyfts fram. Ju större deltagandet från näringslivetssida har varit, desto tydligare är avtalensinriktning på åtgärder som främjar näringslivetsutveckling. Samtliga län anser att det samarbetemellan parter som avtalen förutsätter har gettsamordningsvinster. En viktig fördel uppges ocksåvara att olika parter förstår varandrasarbetsvillkor bättre och har börjat anpassa sinaarbetsformer till varandra. Ingen uppger sig viljaåtergå till arbetsformer från tiden företillväxtavtalen.Samtliga län lämnade utkast tillregionala tillväxtavtal till regeringen.Utvärderingen av utkasten visade med få undantagsvaga insatser i länen, vad gäller dels att engagerakvinnor i arbetet med att ta fram avtalen, dels attvidta åtgärder för att tillvarata kvinnors kapacitetoch förbättra deras villkor i näringslivet. Länenfick förslag om metoder för att förbättrajämställdhetsarbetet, bl.a. borde länensjämställdhetsexpertis och sakkunskap påområdet utnyttjas bättre. Länen redovisade en andraversion av avtalen , vilka innebar enviss förbättring avseende jämställdhetsarbetet.Tillväxtavtalen visar, enligt ,att man har samarbetat i nya, givandekonstellationer i regionala partnerskap ocharbetsgrupper, men också att det oftast är de sedanlänge etablerade organisationerna och derasföreträdare som har deltagit. Nya grupper har intekommit till tals i den utsträckning som avsetts.Även andra medborgargrupper än kvinnor, t.ex.ungdomar och personer med utländsk bakgrund, ärunderrepresenterade. De metoder som finns att arbetakvalificerat med jämställdhetsfrågor förefaller varaotillräckligt kända. Regeringens bedömning är attsituationen oftast beror på okunskap, både ommetoder och potentiella resultat av jämställd-hetsarbetet.I regleringsbrevet för för ges NUTEKi uppdrag att redovisasitt engagemang i form av finansiella och andrainsatser inom ramen för regionala tillväxtavtal.NUTEK skall redovisa på vilket sättmyndigheten har gett metodstöd till länen i arbetetmed att ta fram regionala tillväxtavtal under tidenden till den 15 februari 2000respektive vid genomförande av avtal under år 2000.Det bör därvid framgå vilket metodstöd som lämnatsavseende jämställdhetsperspektivet itillväxtavtalen.I en rapport, Tillväxt i hela (Ds 2000:7),redovisar en tjänstemannagrupp inomRegeringskansliet och berörda myndigheter följandeiakttagelser och slutsatser efter en genomfördgranskning av de regionala tillväxtavtalen:- Alla län har gått framåt i arbetet med sinaregionala tillväxtavtal och vill fortsätta denprocess som avtalsarbetet startat. Arbetet bör gåvidare och utvecklas mot bakgrund av de erfarenhetersom är gjorda . Områdena jämställdhet ochekologiskt hållbar utveckling samt uppföljning ochutvärdering är viktiga i det fortsatta arbetet.- Näringslivets efterfrågan på offentliga tjänsterberör fler politikområden än den s.k. traditionellanäringspolitiken. De lokala förutsättningarna harstor betydelse för hur näringslivets behovformuleras.- Parterna i avtalsarbetet önskar kunna diskuteratillväxtfrågor i ett sammanhang, även om olika slagsåtgärder kan behöva hanteras i olika plane-ringsprocesser.- Utbildnings- och kompetensfrågor är högtprioriterade i tillväxtavtalen. De hanteras av ettstort antal aktörer inom både utbildnings- ocharbets-marknadspolitikens områden. Analysen av hurolika intressen skall balanseras och hur utbud ochbehov skall kunna matchas bättre bör fortsätta.- Livsmiljön har i flertalet län framhållits som enviktig tillväxtfaktor, och betydelsen avkulturutbudet samt natur- och kulturmiljön har idetta sammanhang ofta betonats. Livsmiljöns roll somtillväxtfaktor i ett långsiktigt perspektiv behöverdock preciseras.- De regionala parterna upplever att detarbetsmarknadspolitiska målet att nedbringaarbetslösheten och den detaljreglering som finns förde arbetsmarknadspolitiska åtgärderna begränsararbetsmarknadsorganisationens möj-ligheter att deltasom en aktiv part i den regionala näringspolitiken,vars tyngdpunkt ligger på tillväxt och merlångsiktigt ökad sysselsättning.- De regionala parterna anser att tvärsektoriellaförhandlingar om samfinansiering av åtgärderunderlättas om de förhandlande parterna har tillgångtill flexibla medel. De anser att regeringen ännuinte har fullföljt sina intentioner för attförverkliga den regionala näringspolitiken.- Den statliga budgetprocessen är endast delvisanpassad för att hantera långsiktiga,tvärsektoriella program som de regionalatillväxtavtalen.- Tvärsektoriella uppföljningar och utvärderingarkan endast utföras i mycket begränsad omfattning.- Den statliga budgetprocessen ochutvärderingssystemen bör analyseras för att utrönahur de bättre skall kunna svara mot tillväxtavtalensidé.- Det behövs tydligare information till länen omvad som sker med de olika förslagen tillregeländringar som de har lämnat.- Regelförslagen behöver ofta förtydligas. En idéär att den regionala nivån görs djupare delaktig iregelarbetet, t.ex. genom att svara för regionalakonsekvensstudier.Beträffande jämställdhetsperspektivet itillväxtavtalen sägs i rapporten att det på det helataget saknas ett sådant perspektiv även i den andraversionen av avtalen. Könsfördelningen ipartnerskapet är mycket ojämn i de flesta län. Detgäller både i fråga om enskilda personer ochrepresentanter för deltagande organisationer.Avtalen behöver alltså bli mycket bättre på dettaområde i alla län, sägs det i rapporten. Några länhar dock hunnit något längre än övriga - t.ex.Jämtlands, , ochÖstergötlands län. Flera län är starkt medvetna ombristerna i sina avtal, sägs det. De anger att dekommer att använda särskilda metoder förjämställdhetsanalyser och bedömningar av projekt ochhar också intensifierat arbetet på detta område.Regeringen har beslutat utse ,och till pilotlän förarbetet med jämställdhetsfrågorna i tillväxtavtalen.Dessa län avses svara för försöksverksamhet och varaförebilder i det fortsatta arbetet med att utvecklajämställdhetsperspektivet i alla län.Utskottets ställningstagandeRegionala tillväxtavtal är ett nytt inslag inäringspolitiken och innebär att tillgängligaresurser samordnas och inriktas på prioriteradeåtgärder för ökad tillväxt och sysselsättning. Måletär att utifrån de regionala förutsättningarnastimulera en hållbar ekonomisk tillväxt som kanbidra till fler och växande företag och därmed ökadsysselsättning för både kvinnor och män. mening har arbetet med regionalatillväxtavtal goda möjligheter att bli ett lyckatinslag i näringspolitiken.Utskottet anser att det finns olika omständighetersom gör att de regionala tillväxtavtalen är enlämplig modell för den framtida regionalanäringspolitiken. Eftersom förutsättningarna förtillväxt och sysselsättning ser olika ut i olikadelar av landet måste politikens verktyg för attstödja en god utveckling anpassas till de olikaregionernas skiftande förutsättningar. Vidare måstepolitiken bättre stimulera samverkan och samarbetemellan olika aktörer och samordning av resurser föratt åtgärder skall bli mer välriktade och effektiva.Näringslivets tillväxtmöjligheter är också till stordel beroende av hur det omgivande samhälletfungerar, varför politikens insatser på de lokalaoch regionala nivåerna måste bli kraftfullare föratt en god utveckling i näringslivet skall uppnås.Utskottet vill vidare understryka vikten av attmiljöfrågorna lyfts fram som en drivkraft förutveckling och tillväxt i det fortsatta arbetet medde regionala tillväxtavtalen. Av rapporten omtillväxtavtalen framgår att det finns brister idetta hänseende.Arbetet med den regionala näringspolitiken ochtillväxtavtalen handlar sålunda om att ge alla delarav landet möjligheter att utvecklas utifrån sinaegna förutsättningar och på egna villkor.Utgångspunkten är att besluten skall fattas av demsom berörs, att ansvaret skall tas lokalt ochregionalt och att så många människor som möjligtskall engageras. Utskottet har särskilt noterat detstarka engagemang som näringslivet på många håll harvisat för arbetet med tillväxtavtalen.Den skeptiska inställning till tillväxtavtalen somförs fram i motion 1999/2000:N340 (m) ställer sigutskottet alltså helt främmande inför. Motionenavstyrks i berörd del.Däremot kan utskottet förstå de farhågor som försfram i de andra här aktuella motionerna,1999/2000:N367 (v), 1999/2000:N327 (kd) och1999/2000:N214 (c), rörande kvinnors deltagande iarbetet med tillväxtavtalen. Av rapporten omtillväxtavtalen framgår, som nämnts, attjämställdhets-perspektiv nästan helt saknas. Dettaär helt oacceptabelt. Några län har visserligenkommit en bit på väg, och flera län anger att deframöver kommer att intensifiera arbetet på området,men det är, enligt utskottets mening, intetillräckligt. Utskottet utgår från att regeringenkommer att tillse att jämställdhetsfrågan lyfts frampå ett mer påtagligt sätt än vad som varitfallet. Med detta avstyrks de nu nämnda motionerna iberörda delar.Särskilda branscherVidareförädling av skogsråvaraMotionernaDet behövs ett sammanhållet program för design,utveckling, marknadsföring och ökad förädlingsgradav skogsråvara, anförs det i motion 1999/2000: N308(s). producerar och exporterar råvaror,varefter vidareförädlade produkter, bl.a. möblerdesignade i andra länder, t.ex. , importeras,säger motionärerna. De anser att de många små ochmedelstora sågverken skulle kunna omvandlas till envidareförädlande industri, om de fick rätt stöd. Detbehövs också, enligt motionärerna, ett ökatsamarbete mellan designer och sågverksindustrin, såatt den senare skall kunna ta fram de produkter somefterfrågas, kunna följa trender, men även försökapåverka dessa i ett miljövänligare val. Deterfordras också regionala , därnätverk och samverkan inom branschen kan främjas,anför motionärerna.Riksdagen bör göra ett uttalande om att forsknings-och utvecklingsverksamheten inom den trämekaniskaindustrin skall intensifieras, anförs det i motion1999/2000:MJ306 (m). gavregeringen ett löfte till den trämekaniska industrinom hälftenfinansiering av ett FoU-paket, sägermotionärerna. Totalt skulle projektet omfatta 300miljoner kronor fördelade på industrin, för kunskaps- och kompetensutveckling(). Handläggningen har emellertid gåttmycket trögt från och sida,och någon verksamhet baserad på dessa medel harknappast påbörjats, uppger motionärerna. De finnerdet angeläget att regeringen följer upp situationenoch verkar för att FoU-verksamheten tar fart. Detfår inte bli så att framåtsyftande satsningarblockeras därför att villkoren är oklara eller attfinansiärer ställer orimligt höga krav på projekt,säger motionärerna. De noterar att ett annatutvecklingsprogram - vid - kommiti gång snabbare tack vare ett kraftfullt engagemangfrån näringen i södra motion 1999/2000:N302 (v) föreslås tvåriksdagsuttalanden - om vidareförädling avskogsråvaran och om restprodukter från sågverken.Den svenska skogsindustrin sysselsätter av deindustrianställda, investeringarna uppgår till 12miljarder kronor , skatteintäkterna frånanställda och bolagsskatt uppgår till 32 miljarderkronor och exportvärdet till 110 miljarderkronor , säger motionärerna. De anser attskogsindustrin borde utnyttja sina ekonomiskaresurser och sitt kunnande effektivare vad avservidareförädling av råvaran och utveckling av nyverksamhet. Vidareförädling av skogsråvaran handlarom sågade trävaror, trähus, möbler, snickerier,träskivor och andra komponenter, områden på vilkaSverige har goda traditioner, anför motionärerna. Demenar att den uppåtgående konjunkturen för trähusborde utnyttjas för ytterligare utveckling avenergisnåla, miljöanpassade och tekniksmarta hus.Även möbeltillverkningen borde ha en lysande framtidsåväl vad gäller den svenska marknaden som exporten,anser motionärerna men menar att det då ärnödvändigt att en mer utvecklad industrielltillverkning kommer till stånd. Motionärerna bedömeratt de industriella utvecklingscentrumen (IUC) förträindustrin kan spela en viktig roll, liksom desatsningar på design som görs på flera håll.I motionen tas också upp frågan om restprodukternafrån sågverken, den s.k. industrispånen - sågspånoch hyvelspån. Träskiveindustrin bygger påtillvaratagande av dessa produkter. Även pellets-och brickettillverkarna använder emellertid dennarestprodukt, liksom vissa värmeverk. Det ärangeläget att konkurrenssituationen mellanvaruproduktion och energi finner en lösning, anförmotionärerna. De anser att staten bör ta initiativtill att, i samverkan med de olika sektorerna inäringen, lösa problemet.Det bör utarbetas nationella och regionala programför utveckling av skogsnäringen och vidareförädlingav skogsråvaran, anförs det i motion 1999/2000:N389(c). I motionen begärs också ett riksdagsuttalandeom vikten av att regionalaträcentrum/utvecklingscentrum skapas. Omsysselsättning och välfärd skall kunna upprätthållastorde frågan om hur hanterar sin träråvaravara av avgörande betydelse, anser motionärerna. Detmåste bl.a. ske en målmedveten och konsekventsatsning på vidareförädling av träråvaran iskogslänen och detta bör ingå som en viktig del avarbetet med de regionala tillväxtavtalen, menarmotionärerna. De anser dock att det också behövs ettstarkt stöd för detta arbete på nationell nivå ochatt ett led i en sådan satsning bör vara att stödjatillkomsten av regionalaträcentrum/utvecklingscentrum i skogslänen. Sådanacentrum skall kunna fungera som mötes-,informations-, kunskaps- och utvecklingsplatser förskogs- och träbranschen i respektive område.Vissa kompletterande uppgifterUtskottet behandlade frågan om vidareförädling avskogsråvara (bet. 1998/99:NU6,rskr. 1998/99:170). Utskottet anförde följande isitt ställningstagande:Skogsindustrin har mycket stor betydelse för denekonomiska utvecklingen i och svarar för enbetydande del av det svenska exportnettot. Mot dennabakgrund anser utskottet att det är angeläget attkonkurrenskraften inom den svenska skogsindustrinkan upprätthållas och utvecklas. Detta kräver en högkunskapsnivå inom industrin. Likaså är det önskvärtatt det sker en utveckling mot ökad vidareförädlinginom skogsindustrin.Som redovisats pågår olika program av relevans förde frågor som här är aktuella. Vidare har enarbetsgrupp inom haft i uppgiftatt belysa vissa frågor rörande forskning ochutbildning inom den skogliga sektorn. Avunderlagsmaterial som arbetsgruppen låtit ta framoch som utskottet redovisat framgår att endastknappt hälften av forskningen på skogsområdet hänförsig till skogsindustriell forskning. mening kan det ifrågasättas om detta ären lämplig fördelning, med hänsyn till den rollskogsindustrin har i den svenska ekonomin. Medhänvisning till det beredningsarbete som pågår inomRegeringskansliet anser utskottet dock att riksdageninte nu bör agera i frågan. Utskottet förutsätteratt denna fråga vägs in i den forskningspolitiskaproposition som regeringen aviserat.Regeringen utarbetade i samarbete och kompetensutveckling() och ett program för utveckling avskogsnäringen. Programmet består av följande fyradelar:- Ett utvecklings- och teknikspridningsprogram,vilket innehåller satsningar på bl.a. träbaseradebyggsystem, nya trä- och fiberprodukter,kretsloppsanpassning av skogsindustriprodukter samtmöbelutveckling. Programmet omfattar sammanlagt 300miljoner kronor, varav regeringen satsar 50 miljonerkronor . Programmet har förlängtstill , med dispositionstid förutbetalningar t.o.m . Ett samarbetehar nu etablerats mellan byggföretag, arkitekter,byggteknikexperter, trämaterialleverantörer ochforskare på temat En svensk plattform för ökatträbyggande i . Beslut har fattats om attinleda samarbete med inom trä-byggområdet.- Ett forskningsprogram på det skogsindustriellaområdet, vars mål är att långsiktigt stödjaskogsindustrins utveckling och skapa och stärkaforskningsmiljöer vid de nya högskolorna. Programmetgenomförs i nära samarbete mellan och , varvid staten satsar 90 miljoner kronoroch ca . Statenfinansierar primärt de träinriktade satsningarna ochKK-stiftelsen primärt de pappersinriktadesatsningarna. Satsningarna sker på följande områden:( - med tyngdpunkt på förädlingav trä mot byggsystem och högförädlade träprodukter.Programinnehållet har överenskommits, ochavtalsförhandlingarna är inne i en slutfas. ( - i ett samarbetemellan i ochträbyggforskningen i . Programinnehållet ärklart, och avtalsförhandlingarna är inne i enslutfas. ( - inriktning på bestrykningav papper. Programinnehållet har överenskommits, ochavtal undertecknas . ( - fyra delområden inom massa- ochpappersområdena. Programinnehållet haröverenskommits, och avtal har undertecknats. ( Ett nätverksprogram inom det trycktekniskaområdet, inkluderande såväl etablerade som nyahögskolor samt flera institut. Programinnehållet haröverenskommits, och avtal är undertecknat.- Ett forskningsprogram inom träteknikområdet, varssyfte är att utveckla konkurrenskraftig forskning,kompetens och forskarutbildning vid etableradeforskarmiljöer vid följande lärosäten: Lundsuniversitet, , Chalmerstekniska högskola, . Programmet, somskall pågå under , hade en budget på 6miljoner kronor för och avses därefter kunnautökas till per år.- Nya utbildningsplatser och professurer. Ibudgetpropositionen för föreslogs att skulle tilldelas 600utbildningsplatser från , varav minst50 platser för utbildning med inriktning på detträtekniska området. Sammantaget planeras 200 nyautbildningsplatser inom träteknikområdet.Programmen har haft en del initiala svårigheter, menhar nu kommit i gång, och avsikten är, enligtNäringsdepartementet, att fullfölja dem i enlighetmed ursprungliga planer.Regeringen beslöt att tillkalla enarbetsgrupp med uppgift att utveckla ett ramprogramför samordning och vertikal integration inom skogligoch skogsindustriell forskning och utbildning. Igruppen, som letts av professor , haringått företrädare för skogsnäringen ochforskningen. Uppdraget har rapporterats tillregeringen.I sammanhanget bör noteras den tidigare nämndaaviserade propositionen om vissa organisationsfrågorinom näringspolitiken samt de propositioner somaviserats på område, ommyndighetsorganisation för forskningsfinansieringoch om forskningspolitik.Frågan om träråvaruförsörjningen till skivindustrinhar tagits upp i en skrivelse till näringsutskottetfrån branschorganisationen . Iskrivelsen begärs ett klarläggande rörandeträskiveindustrins arbetsförutsättningar, dvs.industrins möjlighet att på lika villkor långsiktigtkunna konkurrera med andra aktörer om spånråvaran.Det är, enligt Svenska Träskivor, angeläget att nyasamtal inleds mellan företrädare förregeringen, aktuella utskott i ochföretagsledare inom träskiveindustrin.Dåvarande landshövdingen en rapport omspånförsörjningen till svensk träskiveindustri tilldåvarande näringsministern . Irapporten föreslogs bl.a. att en begränsad allmänenergiskatt skall införas på sågspån förenergiändamål. Energiskattefrågorna diskuteras förnärvarande intensivt inom , underledning av , och är nu inne i ettpolitiskt skede, dvs. diskussionerna förs påstatssekreterarnivå.