bet · GO01UU2 · 2000-11-21 00:00:00 — Formerna för överföringav biståndsresurser skall därför vara enkla och administrativt klara.Utskottet framhåller att det talar för en starkare inriktning på stödtill hela program eller processer snarare än projekt - i kombination medtydliga krav på politikens innehåll. Det kräver också ökadinternationell givarsamordning.Förutsättningen för sådant bredare stöd är, enligt utskottetsuppfattning, att som givare känner ett rimligt mått avförtroende för den politik som förs - den ekonomiska politiken i storteller politiken inom den berörda sektorn. Här måste det alltså mednödvändighet finnas ett betydande inslag av villkor, s.k.konditionalitet, i biståndsgivningen. Enligt utskottets mening ärkravlöshet förödande i all hjälpverksamhet. Utskottet vill vidare betonaatt den nya politik som bygger på partnerskap aldrig får leda till attSverige behandlar korrupta eller odemokratiska regimer som jämbördigapartner. Detta ger en legitimitet åt makthavare som inte skall stödjasutifrån.Därmed tillstyrks motion U206 (fp) yrkande 3. Motionerna U206 (fp)yrkande 20 samt U213 (c) yrkandena 2 och 3 anses besvarade med vadutskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 9 bort ha följande lydelse:9. beträffande demokrati och mänskliga rättigheter som övergripandebiståndsmålatt med bifall till motion 2000/01:U206 yrkande 3 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört samt förklararmotionerna /01:U206 yrkande 20 samt 2000/01:U213 yrkandena 2 och 3besvarade med vad utskottet anfört,4. Biståndsramen och enprocentsmålet (mom.10)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 27 börjar med. "Utskottet har vid" och slutar med "i anslutning till vårpropositionen"bort ha följande lydelse:Det svenska biståndet har präglats av engenerös inställning. Enprocentsmålet har, sedan en enig riksdagbeslutade om det 1968, varit en grundbult i biståndet. Beslutet om 1 %av BNI till biståndet var tänkt att garantera långsiktighet och undvikaatt biståndet gjordes beroende av tillfälliga fluktuationer i statensfinanser. Under goda år höjdes biståndet i pengar räknat, för att minskanär det gick sämre för . Detta kunde ske oberoende av växlingarvid regeringsmakten.Det förtjänar att påpekas att biståndet endast nåttupp till av BNI, nämligen 1982 samt 1992, då varbiståndsminister. Att notera är att vid bägge dessa tillfällenleddes av borgerliga regeringar.Sedan regeringsskiftet har regeringen med stöd av Moderatasamlingspartiet och kraftigt skurit ned biståndet från 0,till en nivå . föreslår regeringen, medhjälp av och , mycket blygsamma successivahöjningar till . Med denna takt skulle det ta föratt åter nå enprocentsnivån. Den uttalade ambitionen att återupprättaenprocentsmålet är, enligt utskottets mening, därför inte trovärdig.Regeringen föreslår denna låga biståndsnivå i då den enakatastrofen avlöst den andra i olika delar av världen. Orkaner,översvämningar, jordbävningar och förödande krig har nödvändiggjortstora biståndsinsatser. finns stora behov av långsiktigt stödför utveckling av demokrati och mänskliga rättigheter. Behovet avskuldavskrivningar är akut, som regeringen indirekt låter defattigaste vara med och betala saneringen av statsskuld.Utskottet vänder sig mot denna politik.Utskottet anser att den låga biståndsnivån aldrig borde haaccepterats. Ambitionen att åter nå av BNI måste nu blitrovärdig, något som regeringens förslag inte innebär. Regeringenskriver i årets budgetproposition att ambitionen är att uppnåenprocentsmålet när de statsfinansiella förutsättningarna för dettaföreligger. Regeringen poängterar ofta att det går bra för ochatt den svenska ekonomin är god och detta ökar visserligen biståndetnågot. Utskottet vill dock gå längre för att möta de enorma behoven.Motionsledes har föreslagit en plan föratt nå enprocentsmålet i början av det nya millenniet. Utskottet anseratt en sådan plan nu bör upprättas.Vad som ovan anförts om biståndsramen och enprocentsmålet bör gesregeringen till känna.Därmed tillstyrks motion U216 (kd) yrkande 25. Motionerna U206 (fp)yrkandena 45 och 46, U213 (c) yrkande 13 samt Fi211 (fp) yrkande 14 iberörd del anses besvarade med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 10 bort ha följande lydelse:10. beträffande biståndsramen och enprocentsmåletatt med bifall till motion 2000/01:U216 yrkande 25 och medanledning av yrkande 1 i proposition 2000/01:1, volym 4, utgiftsområde7, som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört samtförklarar motionerna 2000/01:U206 yrkandena 45 och 46, 2000/01:U213yrkande 13 samt 2000/01:Fi211 yrkande 14 i berörd del besvarade med vadutskottet anfört,5. Biståndsramen och enprocentsmålet (mom.10)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 27 börjar med"Utskottet har vid" och slutar med "i anslutning till vårpropositionen"bort ha följande lydelse:För att uppnå en utveckling som är politiskt, ekonomiskt, socialt ochmiljömässigt hållbar krävs åtgärder inom alla samhällssektorer.Biståndspolitiken måste ges en sådan strukturell inriktning attmänniskorna i mottagarländerna får ökade förutsättningar att långsiktigtkunna lösa fattig-domsproblemen. Detta kan bara förverkligas inom enstabil ram för utveckling, bestående av fred och säkerhet, ekonomisktillväxt, god styrelse, starka institutioner och kontinuerlig utvecklingav mänsklig kapacitet.Den länk som ofta saknas i arbetet med fattigdomsbekämpning är etteffektivt självstyre. Det svenska biståndet bör därför göra möjligt förbiståndsmottagarna att själva driva arbetet och utforma egnafattigdomsbekämpningsprogram, att själva bygga upp och utveckla sinaländer. Biståndet måste göra det möjligt för fattiga kvinnor och män attmedverka i utvecklingsprocesser och förbättra sin förmåga att försörjasig och ta sig ur sin fattigdom. Utan ett starkt civilt samhälle kanaldrig en långsiktigt stabil demokratisk utveckling uppnås.Folkrörelserna och de enskilda organisationerna spelar en oerhört viktigroll i det sammanhanget.Det handlar emellertid inte bara om att bättre utnyttja och samordnabefintliga resurser. Det behövs även mer pengar. Det offentligabiståndet till de minst utvecklade länderna har minskat till den lägstanivån . Många givarländer har dragit ner sina biståndsanslag;exempelvis anslår världens sju rikaste industriländer (G7) i genomsnittendast av BNP till bistånd. agerande som föregångare pådet här området lämnar mycket i övrigt att önska.Det internationella utvecklingssamarbetet hör till vårt landsviktigaste och mest konkreta utrikespolitiska verksamheter. Det är ensjälvklarhet att skall ta på sig sin del av ansvaret också förde globala problemens lösning. Utskottet anser att det är angeläget attbiståndsmålet på av BNI återupprättas i en betydligt snabbare ochjämnare takt än vad som sker. Att uppfyllaenprocentsmålet är mycket viktigt för anseende i detinternationella samfundet.Vad som ovan sagts om att återupprätta biståndsmålet på av BNI börges regeringen till känna.Därmed tillstyrks motion U213 (c) yrkande 13. Motionerna U216 (kd)yrkande 25, U206 (fp) yrkandena 45 och 46 samt Fi211 (fp) yrkande 14 iberörd del anses besvarade med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 10 bort ha följande lydelse:10. beträffande biståndsramen och enprocentsmåletatt med bifall till motion 2000/01:U213 yrkande 13 och medanledning av yrkande 1 i proposition 2000/01:1, volym 4, utgiftsområde7, som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört samtförklarar motionerna 2000/01:U216 yrkande 25, 2000/01:U206 yrkandena 45och 46 samt 2000/01:Fi211yrkande 14 i berörd del besvarade med vadutskottet anfört,6. Biståndsramen och enprocentsmålet (mom.10)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 27 börjar med"Utskottet har vid" och slutar med "i anslutning till vårpropositionen"bort ha följande lydelse:De socialdemokratiska regeringarna har skurit i det svenskabiståndet mer än någon tidigare regering gjort. StödpartiernaVänsterpartiet och har inte förmått att nämnvärt förändraden bilden. De förbättringar som drivits igenom har senare stoppats avbegränsningsbelopp som regeringen utfärdat. Det har skapat en svårsituation för främst Sida men även för enskilda organisationer. Det endapåtagliga resultatet är att det i budgeten utlovas en substantiellhöjning , alltså efter nästa val. "Gärna solidaritet, men intenu", är parollen.Utskottet anser det vara viktigt att fastslå att regeringensnedskärningar inom biståndspolitiken inte har kunnat motiveras meduteblivna resultat. Tvärtom, biståndet har i hög grad gett positivaresultat. Investeringar i "mänskligt kapital" har exempelvis ofta varitmycket framgångsrika. Biståndet har främjat läskunnighet, försettmänniskor med rent vatten, lärt dem vikten av hygien och gett demtillgång till en fungerande hälso- och sjukvård. Stödet tilldiktaturernas offer i och södra har inte bara varithumanitärt motiverat utan har också förbättrat förutsättningarna för dendemokratisering som pågår. De som hävdar att bistånd är onödigtsaknar grund för sitt påstående.Utskottet motsätter sig den nedprioritering av biståndet som skett desenaste åren. Utskottet kan heller inte acceptera att biståndet, enligtregeringens förslag, endast skall uppgå till 0,73, 0,74 respektive 0,av BNI för åren 2001, 2002 samt 2003. Behoven av demokratiska ochekonomiska reformer och katastrofhjälp i tredje världen är omedelbara. föreligger dessutom de statsfinansiella förutsättningarna för atthöja ambitionen och påskynda återställandet av enprocentsmålet.Utskottet menar att en successiv och konsekvent höjning med början år2001 vore att föredra framför den plötsliga ökning som regeringenföreslår . Biståndsarbetet blir ryckigt när man ena dagen införbegränsningar på biståndsanslaget och utlovar plötsligahöjningar. Detta försvårar planeringen för de organisationer som arbetarmed bistånd. Utskottet menar att det kommer att gå ut över biståndetskvalitet och förstöra de enskilda organisationernas relationer med sinasamarbetspartner i utvecklingsländerna.I ljuset av ekonomiska utveckling och behovet av att säkra attfler människor får del av globaliseringens fördelar, anser utskottet attbiståndsnivån framöver måste höjas i en helt annan takt än vadregeringen föreslår. Vägen mot det av fastställdaenprocentsmålet måste vara trovärdig. Så är inte fallet med regeringensförslag. har motionsledes presenterat en plan för enåtergång till enprocentsmålet . Förslaget innebäratt allokeringar på 0,, 0,och 0,av BNI görs för åren 2001,2002 och 2003, vilket motsvarar en ökning av biståndet med 1 700, 2 400respektive utöver regeringens förslag förrespektive år, eller sammanlagt för åren2001-2003. Utskottet ställer sig bakom en plan med en sådan inriktning.Detta bör ges regeringen till känna.Därmed tillstyrks motion U206 (fp) yrkandena 45 och 46. Motionerna U216(kd) yrkande 25, U213 (c) yrkande 13 samt Fi211 (fp) yrkande 14 i berörddel anses besvarade med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 10 bort ha följande lydelse:10. beträffande biståndsramen och enprocentsmåletatt med anledning av motion 2000/01:U206 yrkandena 45 och 46samt av yrkande 1 i proposition 2000/01:1, volym 4, utgiftsområde 7, somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört samt förklararmotionerna /01:U216 yrkande 25, 2000/01:U213 yrkande 13 samt2000/01:Fi211 yrkande 14 i berörd del besvarade med vad utskottetanfört,7. Särskilda katastrofinsatser (mom.18), (båda v) och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 44 börjar med "Dethumanitära biståndet" och slutar med "av tidigare erfarenheter" bort haföljande lydelse:Under senare år har flera länder i världen drabbats av omfattandenaturkatastrofer. De som drabbas är de fattiga länderna därlevnadsstandarden är låg, bostäderna bräckliga och tillfälliga ochinfrastrukturen svag. Översvämningar, stormar och skyfall har inneburitoerhörda umbäranden för befolkningen.Organisationen har genomfört en omfattande fallstudie avhur miljö- och naturkatastrofen drabbade : In debt todisaster - What happened to after Hurricane . Studienbehandlar både de bakomliggande orsakerna till denna katastrof ochpresenterar förslag till åtgärder. Den visar med stor tydlighet attsådana naturkatastrofer inte är olyckshändelser orsakade av naturensnyckfullhet, utan att andra än de drabbade bär ansvaret för vad somsker.I rapporten från föreslås en rad åtgärder för att skapaett varningssystem för annalkande naturkatastrofer, ökat stöd tillbyggandet av säkra hamnar och mycket annat. Utskottet yrkar att Sverigei internationella sammanhang bör ta upp frågan om ett s.k. earlywarning-system och medverka ekonomiskt till uppbyggnaden av ett sådant.Det svenska biståndet är vidare, påpekar utskottet, utformat så att detövriga biståndet drabbas när stora katastrofer inträffar. Därför bör istället en fond för katastrofbistånd byggas upp. Detta bör somsin mening ge regeringen till känna.Motion U211 (v) yrkande 9 tillstyrks därmed. Motionerna U211 (v) yrkande10 och U217 (kd) yrkande 6 anses besvarade med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 18 bort ha följande lydelse:18. beträffande särskilda katastrofinsatseratt med bifall till motion 2000/01:U211 yrkande 9 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört samt förklararmotionerna /01:U211 yrkande 10 samt 2000/01:U217 yrkande 6 besvarademed vad utskottet anfört,8. Kanaler för demokratibistånd (mom.28)(), (), () och KarinEnström (m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 63 börjar med "Utifrånanalys av" och slutar med "i dessa fall" bort ha följande lydelse:Utskottet yrkar att bistånd inte får utbetalas till statsmakter somgrovt och systematiskt kränker mänskliga rättigheter och utövar förtryckmot sina medborgare. Allvarlig korruption skall också utesluta bistånd.Ingen långsiktig och reell utveckling är möjlig utan någon grad avdemokrati och respekt för människors rättigheter. I de länder som taremot ett betydande svenskt bistånd har ett särskilt ansvar föratt respekten för mänskliga rättigheter och demokrati stärks och attetablerade regler och principer efterlevs.Hittills har agerande varit för svagt. Bistånd har alltför oftautbetalats utan några direkta krav på att utvecklingen skall gå iriktning mot demokrati med ökad respekt för mänskliga rättigheter. Ävenstatsmakter som har förtryckt sitt folk har kunnat räkna medsvenskt bistånd.Sverige måste nu på ett mycket aktivare och tydligare sätt ställa kravoch driva på utvecklingen mot demokrati och respekt för mänskligarättigheter. Utskottet anser således att inslaget av villkor bör öka idet bilaterala biståndet vad gäller dessa två frågor.Därmed tillstyrks motion 621 (m) yrkande 5. Motionerna U206 (fp)yrkandena 6 och 7 anses besvarade med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 28 bort ha följande lydelse:28. beträffande kanaler för demokratibiståndatt med bifall till motion 2000/01:U621 yrkande 5 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört och förklararmotion /01:U206 yrkandena 6 och 7 besvarad med vad utskottet anfört,9. Kanaler för demokratibistånd (mom.28)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 63 börjar med "Utifrånanalys av" och slutar med "i dessa fall" bort ha följande lydelse:Utskottet menar att biståndsdialogen måste vara ett kraftfulltinstrument för att främja demokrati och mänskliga rättigheter. Därförskall budskapet vara entydigt även till länder där vi har starkaexportintressen, såsom Kina.Om demokratibistånd skall bedrivas i diktaturstater, totalitära statereller stater som ej tillåter flerpartisystem anser utskottet attbiståndet skall ske genom enskilda organisationer. Det måste stå klartför mottagarländerna att biståndets omfattning och inriktning kanpåverkas av hur demokratifrågan hanteras. I detta avseende skallinslaget av villkor i biståndsgivningen öka. Utskottet menar vidare attSverige bör undvika bilaterala biståndsengagemang i länder vars regimerinte strävar efter demokratisering.Därmed tillstyrks motion U206 (fp) yrkandena 6 och 7. Motionen U621 (m)yrkande 5 anses besvarad med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 28 bort ha följande lydelse:28. beträffande kanaler för demokratibiståndatt med bifall till motion 2000/01:U206 yrkandena 6 och 7 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört och förklararmotion /01:U621 yrkande 5 besvarad med vad utskottet anfört,10. skuldbörda (mom.38)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 76 börjar med"Utskottet anser att" och på s. 77 slutar med"utvecklingsansträngningarna skall lyckas." bort ha följande lydelse:Många förvaltningar fungerar dåligt. Länderna har ofta tagitöver kolonialtidens stela byråkratier eller själva byggt uppöverdimensionerade och centraliserade förvaltningar. utvecklasflera länder från plan-ekonomi till marknadsorienterade samhällen. Ennödvändig, men inte tillräcklig, förutsättning för att minskafattigdomen är ekonomisk tillväxt. Det är självklart att den ekonomiskatillväxten också måste vara miljömässigt hållbar för att ge varaktigaeffekter för fattigdomsminskning.Förbättrade statsfinanser, effektivare statsförvaltning, fungeranderegelsystem och fördelningsmekanismer, ökad rättssäkerhet ochdecentraliserad samhällsmakt genererar långsiktigt verkande effekter. Ensund makro- och mikroekonomisk politik samt en strävan att upprätta välfungerande institutioner och ett regelverk som befrämjar demokrati,laglighet, öppenhet och effektivitet är nödvändiga förutsättningar fören hållbar ekonomisk tillväxt.Statens möjligheter till resursplanering och högre inkomster ger störremöjlighet att satsa på fördelningspolitiska åtgärder och kan uppnåsgenom exempelvis effektivare indrivning av skatter och avgifter,förbättrad kapacitet vad gäller budgetarbete, redovisning och revisionsamt genom mindre svinn och korruption. Att bidra till att etablera ochutveckla fungerande samhällsinstitutioner, som exempelvis bank- ochrättsväsende, skattesystem m.m. och stödja demokratisk utveckling ochekonomiska reformer samt stärka insatserna mot korruption är därföravgörande. Korruption leder till misshushållning med knappa resurser ochdrabbar därmed alla.De fattiga ländernas skuldbörda förhindrar vidare alla möjligheter tillutveckling. Enbart skuldbörda till väst uppgår tilloerhörda . Av världens totala investeringar desenaste två åren gick en procent till . Så länge huvuddelen av ettlands exportinkomster går till att betala en enorm skuldbörda, kan ingenutveckling åstadkommas.Utskottet välkomnar och Internationella valutafondens(IMF) gemensamma initiativ, det s.k. HIPC-initiativet (Heavily IndebtedPoor Countries) som syftar till att skriva av lån och därmed minska defattigaste och mest skuldtyngda ländernas räntebörda. Det är bra att manbestämt sig för att blåsa nytt liv i skuldfrågan och satt upp ett antaldelmål . Ett av målen är att halvera fattigdomen.Centerpartiet anser att det är bra som ett steg på vägen men villunderstryka att det övergripande målet alltjämt måste vara att utrotafattigdomen.HIPC-initiativet är dock otillräckligt. Ökade svenska resurser på dettaområde skulle ge regeringen större trovärdighet i arbetet att få tillstånd globala beslut om substantiella avskrivningar av de fattigaländernas skulder.Världsbanken och IMF tog ledningen i den nyautvecklingspolitik som kom att benämnas strukturanpassning. Isaneringsöverenskommelser med fattiga länder som var beroende av storalån från togs bara strikt nationalekonomiskahänsyn. IMF ställde stora krav på att länderna skulle genomförastrukturanpassningsprogram för att få ytterligare lån. Övriga givareanslöt sig som regel till dessa villkor. Programmen innebar att ekonominskulle liberaliseras. [Statliga monopol skulle bort, statliga företagkonkurrensutsättas och gärna privatiseras. Icke lönsamma företag skulleläggas ned, statliga subventioner av t.ex. livsmedel skulle tas bortliksom prisregleringar. Övervärderade valutor skulle skrivas ned,statsbudgeten skulle bringas i balans och budgetunderskott skäras bortgenom besparingar.] Demokratiska problem, kränkningar av mänskligarättigheter diskuterades inte, och de överenskommelser som Världsbankenoch IMF gjorde hölls länge strikt hemliga. Många enskilda organisationerhar protesterat mot detta arbetssätt.Under senare år har man försökt modifiera strukturanpassningsprogrammengenom ökade sociala hänsyn. arbetar också mer med s.k.mjuka lån. skapar emellertid kraven på marknadsanpassningoch åtstramning stora påfrestningar för de fattiga länder som ställsinför dem. Förhandlingsklimatet mellan banken eller valutafonden ochlånekunden har förändrats. Sociala förhållanden, demokrati och mänskligarättigheter diskuteras nu regelmässigt. Vissa avtal med några länder harpublicerats och båda institutionerna har inlett diskussioner och mötenmed frivilliga organisationer. De opinionsbildare som arbetatseriöst för att förändra institutionernas arbetssätt har således tillstor del lyckats.Mycket återstår dock att göra. Utskottet anser det inte rimligt attsvältdrabbade länder skall använda stora delar av sitt bistånd tillränta och amortering på skulder. All sanering av ett lands ekonomi måsteutgå ifrån de grundvärden som finns i , nämligen respekt förmänskliga rättigheter, rättsstaten, demokrati och ekonomisk och socialutveckling. Det innebär att både och skall ha enuttalad skyldighet att beakta dessa värden i förhandlingar ochavtalsslut med de stater som lånar pengar.De fattiga staternas ekonomi måste växa för att de skall kunna blistabila, demokratiska och skapa sig en plats i världsekonomin. Privatainvesteringar överskuggar med bred marginal biståndet. Denna trendkommer säkerligen att fortsätta i takt med förbättrade kommunikationer,och möjligheten att förlägga produktion var som helst i världen blirdärmed större. Därför behövs stora investeringar i utvecklingsländernassociala och ekonomiska infrastruktur.Utländska direktinvesteringar i de minst utvecklade länderna (MUL-länderna) är ett viktigt inslag i dessa ländersutvecklingsansträngningar eftersom relativt små förändringar i handels-och investeringsresurserna genererar mycket mer resurser för utvecklingän några förutsebara ökningar i det offentliga biståndet.De utvecklingsstrategier som förespråkats av de multilateralafinansieringsinstitutionerna har begränsningar. Det internationellasamfundet måste se över dessa och ta mer hänsyn till utvecklingenssociala, mänskliga och miljömässiga dimensioner. Ett transparentinternationellt ekonomiskt beslutsfattande med deltagande av allaberörda parter inklusive näringsliv, fri-villigorganisationer och denakademiska världen är en förutsättning för att internationellautvecklingsansträngningar skall lyckas. Detta bör ges regeringen tillkänna.Därmed tillstyrks motion U213 (c) yrkandena 14, 16, 17 och 19.Motionerna U211 (v) yrkande 1, U213 (c) yrkande 4 och U658 (fp) yrkande4 anses besvarade med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 38 bort ha följande lydelse:38. beträffande skuldbördaatt med anledning av motion 2000/01:U213 yrkandena 14, 16, 17och 19 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört ochförklarar motionerna 2000/01:U211 yrkande 1, 2000/01:U213 yrkande 4 och2000/01:U658 yrkande 4 besvarade med vad utskottet anfört,11. Korruptionsbekämpning och bistånd genom enskilda organisationer(mom.39)(), (), () och KarinEnström (m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 77 börjar med "Biståndbör på" och slutar med "rättigheter och korruption." bort ha följandelydelse:Korruption utgör ett avsevärt hinder för såväl det internationella somdet inhemska handelsutbytet. En korrumperad och inkompetent statsmaktutgör ofta det påtagligaste hindret för ett lands välståndsutveckling.Det är därför angeläget att bl.a. inom ramen för WTO anta etiska reglerför att bekämpa korruption.