bet · GN01MJU9 · 2000-03-07 00:00:00 — I betänkandet behandlas 12 motionsyrkanden frånallmänna motionstiden och 1999 om rennäringm.m. Samtliga motionsyrkanden avstyrks, bl.a. medhänvisning till det arbete som pågår inomRennäringskommittén och i samband med regeringensberedning av ratificeringen av konvention nr169 om ursprungsfolk.Till betänkandet fogas två reservationer och tresärskilda yttranden. Allmänna motionstiden 19981998/99:MJ230 av och () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om regeringens ansvar att lösa frågan omrennäringens vinterbetesområden.1998/99:MJ237 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om samernas vinterbetesmarkersamt att staten upptar förhandlingar med berördaparter för att uppnå långsiktigt uppställda mål.1998/99:MJ251 av m.fl. (s) variyrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om ett samlatutvecklings- och utbildningsprogram för samisktnäringsliv och kultur.1998/99:MJ257 av och Ulla-BrittHagström (kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om beslutad översyn avrennäringsområdet och samisk näringslivsutveckling,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en gemensam samiskgränsöverskridande renskötsel och den svensk-norskarenbeteskonventionen,3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om bättre samförståndmellan och staten angående småviltjakten,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om underlättandet avsamernas kontakter med statliga myndigheter.Allmänna motionstiden 19991999/2000:MJ220 av Per m.fl. (mp) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om rennäringen,4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om sedvanerätten tillrenbete,5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att ge samernarimliga ekonomiska resurser för att klararättsprocesserna om sedvanerätten till renbete pålikvärdigt sätt,6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om den friasmåviltjakten och fisket i fjällen,7. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om andraintressekonflikter i renskötselområdena. Utfrågning m.m.Den 24 februari 2000 anordnade utskottet enutfrågning med ordföranden i ochmottog uppvaktning från företrädare förSvenska samernas riksförbund.BakgrundSamerna har enligt regeringsformen 1 kap. 2 § fjärdestycket ett grundlagsskydd som etnisk minoritet.Skyddet innebär att man vid uppbyggnaden avsamhällets stöd till samekulturen måste ge utrymmeäven åt andra bedömningar än de som kan görasbeträffande övriga minoritetsgrupper i det svenskasamhället, som målen för samhälletsinsatser för den samiska minoriteten har sinutgångspunkt i de mål som har slagits fast förminoritetspolitiken i stort, nämligen jämlikhet,valfrihet och samverkan (prop. 1976/77:80, bet.1976/77:KrU43). Som miljö- och jordbruksutskottettidigare uttalat (bet. 1996/97:JoU12) harrennäringen inte endast renodlat samhällsekonomiskavärden, utan bidrar till biologisk och kulturellmångfald och berikar vårt land i en rad olikaavseenden. Den svenska rennäringen bör omfatta inteendast själva skötseln av renar, utan bör vara enkultur där djur, människor och natur ingår somviktiga delar. Det anförda hindrar inte att det kanfinnas betydande utvecklingsmöjligheter i samiskverksamhet, t.ex. småskalig förädling i samisk regi.Det är också angeläget att det inom rennäringenfinns kvar företagsekonomiska motiv. Rennäringen haräven en samhällsekonomisk betydelse för turismen,som kulturbärare och regionalpolitiskt.Med anledning av revisorers förslag1996/97:RR4 angående stödet till rennäringenförordade utskottet (bet. 1996/97:JoU12)bl.a. en översyn av stödet till rennäringen ochsamisk kultur, rennäringsadministrationen ochrennäringslagstiftningen. I enlighet härmedtillkallade regeringen en kommitté med uppgift attbl.a. lämna förslag till en rennäringspolitik somger förutsättningar för en ekologiskt, ekonomisktoch kulturellt långsiktigt hållbar rennäring.Kommittén skall också överväga hur renskötseln börorganiseras , utreda vilka uppgifter somi fortsättningen bör vara myndighetsuppgifter ochgranska förhållandet mellan rennäringen och andraareella näringar. Utgångspunkten skall vara attsamerna ges möjlighet att i större utsträckning bestämma organisationsform för rennäringen ochorganisationens verksamhetsområde. Uppdraget skallredovisas (dir. 1997:102).Kommittédirektiven grundar sig på revisorernasförslag och beslut. Kommitténs ordförandeGörel har inför utskottet lämnat enutförlig redogörelse för kommitténs (International LabourOrganization) har utarbetat konvention nr 169 omursprungsfolk. Konventionen trädde 1991.I betänkandet Samerna - ett ursprungsfolk i Sverige.Frågan om anslutning till konventionnr 169 (SOU 1999:25) tas ställning till om Sverigekan ratificera konventionen och vilka åtgärder som iså fall krävs för att skall kunna efterlevakonventionens bestämmelser. I betänkandet behandlasbl.a. frågor om markrättigheter, rätt tillnaturtillgångar, hantverk, landsbygdsindustri ochadministration. Betänkandet bereds i Regeringskan-sliet inför en kommande skrivelse om samefrågorna istort.Samiskt näringsliv m.m.MotionernaI motion 1998/99:MJ251 (s) begärs ett samlatutvecklingsprogram för samiskt näringsliv ochkultur. Enligt motion 1998/99:MJ257 (kd) bör denbeslutade översynen av rennäringen och samisknäringslivsutveckling syfta till att stärka desamiska organisationernas möjligheter att ta störreeget ansvar, vidga arbetsområde och höjatingets status ytterligare. Vidare börförutsättningarna för det samiska näringslivetförstärkas ytterligare genom ökadsjälvbestämmanderätt, ändrade regler för samebyskompetensområde och för villkoren för medlemskap isameby (yrkande 1). För att samernas kontakter medstatliga myndigheter skall kunna underlättas krävsstörre samordning på den statliga sidan (yrkande 4).I motion 1999/2000:MJ220 (mp) påtalas behovet avförbättrad resurshushållning för att säkerställa enpositiv utveckling för samisk kultur och samisktnäringsliv (yrkande 3). Som exempel påintressekonflikter i renskötselområdena framhålls imotionen stora kalhyggen, vattenkraftens intressenoch turismen i fjällen (yrkande 7).Utskottets övervägandenRennäringen är en viktig del av det samiskakulturarvet. Staten har ett övergripande ansvar föratt rennäringen kan fortleva som en del av detta arvsamtidigt som samerna som urbefolkning börtillförsäkras större självbestämmande. I enlighetmed moderna förvaltningsprinciper bör staten i ökadgrad låta principerna om bl.a. mål- ochresultatstyrning, avreglering och delegering omfattarennäringen. Staten bör formulera och följa upp målför verksamheten samt ställa upp de restriktionersom behövs för att näringen skall kunna levajämsides med andra brukare i området. om den hänsyn som skall tas tillnaturvårdens och kulturmiljövårdens intressen vidrenskötselns utövande bör staten så långt möjligtöverlåta åt näringsutövarna själva att utformaverksamheten. Detta synsätt kommer till uttryck i dedirektiv (dir. 1997:102) som styrRennäringskommitténs arbete. Mot denna bakgrundskall kommittén lämna förslag till enrennäringspolitik som ger förutsättningar för enekologiskt, ekonomiskt och kulturellt långsiktigthållbar rennäring. Kommittén skall också övervägahur renskötseln bör organiseras i framtiden.Utgångspunkten skall vara att samerna ges möjlighetatt i större utsträckning än bestämmaorganisationsform för rennäringen ochorganisationens verksamhetsområde. ta ställning till om ansvaret förstödgivningen och användning och förvaltning avSamefondens medel skall överlämnas till Sametinget.Flertalet av dessa frågor har även behandlats ibetänkandet Samerna - ett ursprungsfolk i Sverige.Frågan om anslutning till konventionnr 169 (SOU 1999:25). I betänkandet tas också uppfrågor som rör markrättigheter, rätt tillnaturtillgångar och administration av samernasrättigheter.Av det ovan anförda framgår att de frågor som tasupp i motionerna 1998/99:MJ251 (s), 1998/99:MJ257(kd) yrkande 1 och 1999/2000:MJ220 (mp) yrkande 3 ärföremål för överväganden såväl i Rennäringskommitténsom i regeringens beredning av frågan om Sverigesratificering av konvention om ursprungsfolken.Syftet med motionerna i dessa delar får därmed ansestillgodosett utan något särskilt riksdagensuttalande i frågan.De grundläggande bestämmelserna för hushållning medmark- och vattenområden finns i 3 kap. miljöbalken.Enligt 3 kap. 5 § i balken skall rennäringens behovav mark beaktas. Mark- och vattenområden som harbetydelse för rennäringen skall så långt möjligtskyddas mot åtgärder som påtagligt kan försvåranäringarnas bedrivande. Områden som är avriksintresse för rennäringen skall skyddas motsådana åtgärder. I sammanhanget vill utskotteterinra om miljökvalitetsmål 10 Storslagen fjällmiljösom antogs av (prop.1997/98:145, bet. 1998/99:MJU6). Miljökvalitetsmåletinnebär bl.a. att kulturmiljövärden, särskilt detsamiska kulturarvet, bevaras och utvecklas.Rennäring, turism, jakt, fiske och annat nyttjandeav fjällen liksom bebyggelse och annan exploateringbedrivs med hänsyn till naturens långsiktigaproduktionsförmåga, biologisk mångfald, natur- ochkulturmiljövärden samt värde för friluftsliv. Enligtvad utskottet erfarit kan en proposition med förslagom delmål, åtgärdsstrategier m.m. undermiljökvalitetsmålen väntas /01.Utskottet vill även hänvisa till budgetpropositionenför , utgiftsområde 23, där regeringenuttalar sin avsikt att, mot bakgrund av lämnadeuppdrag och den utvecklingsverksamhet som pågår,senare återkomma till i fråga om lämpligmetod för renbe-tesinventering. När det gällerförhållandet mellan rennäringen och andra areellanäringar vill utskottet erinra om att denna frågagranskas av . Med det anfördaavstyrker utskottet motion 1999/2000: MJ220 (mp)yrkande 7 i den mån motionsyrkandet inte kan ansestillgodosett.I betänkandet om anslutning till nr 169 (SOU 1999:25) framförs synpunkterpå samordning av samtliga de frågor som konventionentäcker. Som framgår av utskottets redogörelse ovanhar även i uppdrag att utredavilka uppgifter som i fortsättningen bör varamyndighetsuppgifter när det gäller rennäringen. Enutgångspunkt skall vara att den statligarennäringsadministrationen i möjligaste månförenklas och att utgifterna för den minskas. bedömning torde syftet med motion1998/99:MJ257 (kd) yrkande 4 bli tillgodosett inomramen för detta arbete. Motionsyrkandet bör intemedföra någon ytterligare åtgärd från riksdagenssida.RenbeteMotionernaNär det gäller frågan om en gemensam samiskgränsöverskridande renskötsel och den svensk-norskarenbeteskonventionen bör enligt motion 1998/99:MJ257(kd) särskilt uppmärksammas att kommande användningav säsongsbetena inte felaktigt medför förslitningav betesresurserna (yrkande 2). Sedvanerätten tillrenbete tas upp i motion 1999/2000:MJ220 (mp).Regeringen måste agera på lämpligt sätt i ochenlighet med nationella och internationellaåtaganden gentemot samerna (yrkande 4). Samernamåste få rimliga ekonomiska resurser för att klararättsprocesserna om sedvanerätten till renbete pålikvärdigt sätt. Processkostnaderna bör regleras avallmänna medel (yrkande 5). Regeringens ansvar attlösa frågan om rennäringens vinterbetesområdenframhålls i motionerna 1998/99:MJ230 (v) och1998/99:MJ237 (fp). Rätten till dessa områden måstesäkerställas, t.ex. genom förhandlingar mellanberörda parter och ett långsiktigt arbete.Utskottets övervägandenDen svensk-norska renbeteskonventionen om renbetningm.m. Inför en nykonvention har regeringen ingått avtal med omupprättande av och mandat för en blandad svensk-norsk renbeteskommission. Kommissionen, som skallavge ett betänkande , hartill uppgift att utreda frågan om det ena landetsrenskötande samer har behov av fortsatt renbete idet andra landet. Kommissionen skall därför inödvändig utsträckning undersöka betestillgångarna iSverige och samt klarlägga hur dessa haranvänts och hur de mest rationellt skall kunnautnyttjas på ett sätt som ger ett långsiktigtunderlag för en ekologiskt, ekonomiskt ochkulturellt bärkraftig rennäring. I enlighet med ettriksdagsbeslut (bet. 1993/94:BoU11,rskr. 1993/94:186) pågår arbete med att ta fram enny metod för renbetesinventering. Arbetet haremellertid visat sig vara oväntat komplicerat. Somframgår ovan undersöker den svensk-norskarenbeteskommissionen betestillgångarna irenskötselområdena. Avsikten är att inrätta ettgemensamt geografiskt informationssystem för helarenskötselområdet. Det material som tas fram isamband med detta arbete bedöms kunna utnyttjas ävenför renbetesinventeringar. Genom det s.k. Fjäll-MISTRA-programmet har vidare ett brett upplagtprojekt inletts med syfte att utveckla ett operativtförvaltningssystem för dessa frågor. Bland annatsker forskning om förändringar av antalet renar,slaktvikter och köttklassificering för att utröna omdetta kan vara indikatorer på miljöförändringar. Ibudgetpropositionen för , utgiftsområde 23,har regeringen förklarat sin avsikt att senareåterkomma till i fråga om en lämplig metodför renbetesinventering. Utskottet vill även hänvisatill vad som anförs ovan (s. 4) om miljökvalitetsmål10 Storslagen fjällmiljö. Sammantaget innebär detanförda att syftet med motion 1998/99:MJ257 (kd)yrkande 2 bör kunna bli tillgodosett utan någotriksdagens uttalande i frågan.Som anförs i motion 1999/2000:MJ220 (mp) har detförhållandet att samernas rättigheter till mark förrenbete, jakt och fiske bygger på sedvanerätt ochinte på avtal och lagstiftning skapat problem närdet gäller nyttjandet av marken. Det finns därförbehov av bestämmelser i fråga om rennäringensrättigheter och skyldigheter för att bl.a. minimerakonflikterna mellan rennäringen och andramarkanvändare i renskötselområdet. En av deuppgifter som ankommer på ärdärför att granska förhållandet mellan rennäringenoch andra areella näringar. Även betänkandet avutredningen om konvention nr 169 (SOU 1999:25)innehåller åtskilliga bedömningar som rörrennäringens rättsliga förhållanden, bl.a.markrättigheter och rätt till naturtillgångar. Defrågor som tas upp i motionens yrkande 4 kommersåledes att bli föremål för regeringensöverväganden. Något särskilt uttalande med anledningav motionen i denna del finner utskottet intepåkallat.Med hänvisning till det ovan anförda är utskottetinte berett att tillmötesgå motion 1999/2000:MJ220(mp) yrkande 5 om statlig finansiering avrättegångskostnaderna i mål om samernas rätt . Motionen i denna del avstyrks.Utskottet delar uppfattningen i motionerna1998/99:MJ230 (v) och 1998/99:MJ237 (fp) att enlösning av frågan om vinterbetesområdena ärnödvändig för rennäringens fortlevnad. Som anförs imotionerna bör sådana förutsättningar skapas förrenskötseln i dessa områden att långdragna ochdyrbara processer i möjligaste mån kan undvikas iframtiden. Det ingår också i Rennäringskommitténsuppdrag att göra en översyn av rennäringensrättigheter och skyldigheter även när det gällervinterbetet. Vid utskottets utfrågning betonadekommitténs ordförande att kommittén har ambitionenatt framlägga sådana förslag att frågan kan få sinlösning på lång sikt och på ett för alla partergodtagbart sätt. Det bör tilläggas att frågan harbehandlats även av utredningen om konventionom ursprungsfolk. I avvaktan på det arbete somsåledes pågår finner utskottet inte anledning attutöver det anförda vidta någon åtgärd med anledningav motionerna.Småviltjakten m.m.MotionernaBättre samförstånd mellan och statenangående småviltjakten efterlyses i motion1998/99:MJ257 (kd) yrkande 3. Enligt motion1999/2000:MJ220 (mp) strider det mot om ursprungsfolk att samebyarna intesjälva får sköta jakt och fiske i fjällen (yrkande6).Utskottets övervägandenI dag regleras samernas möjligheter att självaförfoga över de rättigheter som omfattas avrenskötselrätten i 31 § rennäringslagen (1971:437).Enligt denna bestämmelse får sameby eller medlem isameby inte upplåta rättighet som ingår irenskötselrätten till annan. Undantag görs förupplåtelse av rätt till viss jakt och fiske tilltidigare medlem i samebyn. Även denna frågabehandlas i betänkandet Samerna - ett ursprungsfolki (SOU 1999:25). Härutöver har regeringenuppdragit åt att, efter samråd medberörda myndigheter och intresseorganisationer, tafram förslag till förändringar av upplåtelsesystemetför småviltjakt och fiske på statens mark ovanförodlingsgränsen och på renbetesfjället. Uppdraget harredovisats och bereds i . De frågorsom tas upp i motionerna 1998/99:MJ257 (kd) yrkande3 och 1999/2000:MJ220 (mp) yrkande 6 är såledesföremål för regeringens uppmärksamhet. Motionernaavstyrks i den mån de inte kan anses tillgodosedda. beträffande samiskt näringsliv m.m.att avslår motionerna 1998/99:MJ251, 1998/99:MJ257yrkande 1 och 1999/2000:MJ220 yrkande 3,2. beträffande intressekonflikter irenskötselområdenaatt avslår motion 1999/2000:MJ220 yrkande 7,3. beträffande samordning av den statligarennäringsadministrationenatt avslår motion 1998/99:MJ257 yrkande 4,4. beträffande gränsöverskridanderenskötselatt avslår motion 1998/99:MJ257 yrkande 2,5. beträffande sedvanerätten tillrenbeteatt avslår motion 1999/2000:MJ220 yrkande 4,6. beträffande kostnader för processer omsedvanerätten till renbeteatt avslår motion 1999/2000:MJ220 yrkande 5,res. 1 (mp)7. beträffande rennäringensvinterbetesområdenatt avslår motionerna 1998/99:MJ230 och1998/99:MJ237,8. beträffande småviltjakten m.m.att avslår motionerna 1998/99:MJ257 yrkande 3 och1999/2000:MJ220 yrkande 6.res. 2 (mp)den 7 mars 2000På miljö- och jordbruksutskottets vägnarDan EricssonI beslutet har deltagit: (), GöteJonsson (m), (), (), (), (), (), (), Ann-KristineJohansson (s), (), EskilErlandsson (c), (), MichaelHagberg (s), (), (),() och (). Kostnader för processer om sedvanerättentill renbete (mom. 6)() anför:För närvarande är 12 samebyar involverade i sjuprocesser i domstol, där rennäringen ställs motskogsbruket i norra . I samtliga fall gällertvisterna sedvanerätten till vinterbete för renar.Processkostnaderna kan komma att uppgå tillsammanlagt ca 100 miljoner kronor.Sedvanerättsprocessen i startade 1990.Domen i fastställdes den 21 februari1996 och innebär att samebyarna inte har någon rätttill renbete på huvuddelen av nuvarandevinterbetesmarker. 690 markägare hade stämtsamebyarna med krav på avtal om vinterbetet påberörd mark. Domen överklagades och måletfortskrider i hovrätten i Sundsvall.Den första s.k. Härjedalsprocessen har hittillskostat de berörda samebyarna 12 miljoner kronor.Kostnaderna beräknas till ytterligare ca 12 miljonerkronor innan den slutliga domen fälls av Högstadomstolen (HD).Samerna befinner sig i en situation där privata markägare, medbistånd av allmänna medel, driver processer motsamebyar som inte har någon möjlighet tillrättshjälp. finns därför risk attnågra av samebyarna tvingas dra sig ur pågåendeprocesser på grund av ekonomiska skäl, trots attsedvanerätten lagfästes 1886 i samband med denförsta renbeteslagen. Domen i tingsrätten i kandessutom anses urholka det folkrättsliga skyddsamerna har enligt artikel 27 i FN:s konvention ommedborgerliga och politiska rättigheter från år1966. Mot denna bakgrund, vilket också anförs imotion 1999/2000:MJ220 (mp), bör samebyarnaskostnader för processerna regleras av allmännamedel.Jag anser att utskottets hemställan under 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande kostnader för processer omsedvanerätten till renbeteatt med anledning av motion 1999/2000:MJ220 yrkande5 som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts,2. Småviltjakten m.m. (mom. 8)() anför:Den fria småviltjakten och fisket i landetsfjällområden gäller försvaret av grundläggandesamiska livsvärden såsom rätten till trygghet isamernas näringsutövning och utnyttjandet ochfördelningen av Sápmis (Samelands) naturresurser ochär en central politisk fråga för samerna.Efter framställan från gavregeringen i uppdrag att,efter samråd med berörda myndigheter och företrädareför andra intressen, utarbeta förslag tillförändringar av systemet för småviltjakten.Arbetsgruppen presenterade sitt förslag den 1 juli1998. Den kritik som Svenska samernas riksförbundoch samebyarna har framfört mot dagens friasmåviltjakt har fått stöd i utredningenom anslutning till konvention nr 169om ursprungsfolk (SOU 1999:25). I betänkandetkonstateras att det strider mot konventionen attsamebyarna inte får ta ansvaret för jakt och fiske ifjällområdena. Detta förhållande måste givetvisbeaktas av regeringen i det fortsatta arbetet.Jag anser att utskottets hemställan under 8 bort haföljande lydelse:8. beträffande småviltjakten m.m.att med anledning av motion 1999/2000:MJ220 yrkande6 och med avslag på motion 1998/99:MJ257 yrkande3 som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts.Särskilda yttranden1. RennäringenDan () och ()anför:Kristdemokraterna arbetar för att stärkaförutsättningarna för den samiskanäringslivsutvecklingen och för ökat samisktsjälvbestämmande.Marken utgör den huvudsakliga resursen irenskötseln. Den svensk-norska renbeteskonventionenav löper ut den 10 april 2002.Nya konventionsförhandlingar bör utgå från att genomgränsöverskridande lokalt markutnyttjande skapaförutsättningar för en ekologiskt och ekonomisktuthållig rennäring. Mark- och betestvisterna i detsvenska samelandet måste lösas. Reglerna behöverförändras beträffande samebyns kompetensområde ochvillkor för medlemskap i sameby. dubblafunktion bör ytterligare klargöras och tingetsstatus förbättras. Samarbetet mellan Sameting,samebyarna och länsstyrelserna måste förenklas. Vikonstaterar med tillfredsställelse att direktiventill den rennäringspolitiska kommittén väl motsvararyrkandena i vår motion 1998/99:MJ257. Vi avvaktardärför utredningens slutförande.För närvarande är 12 samebyar involverade i sjuprocesser i domstol, där rennäringen ställs motskogsbruket i norra . I samtliga fall gällertvisterna sedvanerätten till vinterbete för renar.För skogsbrukarnas del täcks kostnaderna avförsäkringar medan samebyarna saknar denna möjlighettill finansiering. riskerar några avsamebyarna att tvingas dra sig ur processen på grundav bristande ekonomiska medel. Enligt vår mening börsamebyarnas kostnader för dessa processer reglerasav allmänna medel. Vi anser också att regeringensnarast bör tillsätta en juristkommission som skallklarlägga vilken mark som samerna av tradition delskan anses inneha, dels har nyttjat tillsammans medandra brukare. Vi avser att i annat sammanhangåterkomma i dessa frågor.2. RennäringenMaggi () och () anför:Flera av de frågor som berör rennäringen ochsamernas rättigheter behandlas av pågående ellernyligen avslutade utredningar. Vi har därför valtatt inte reservera oss i detta betänkande.Det finns dock flera frågor som berör samernasvillkor som egentligen inte skulle behöva vänta påsin lösning till dess regeringen har tagit ställningtill utredningarnas förslag. Det gäller t.ex. fråganom kostnaderna för processer om sedvanerätt tillrenbete och kostnaderna för ökade viltstammar irenbetesområdena. Den förlängda utredningstiden förRennäringskommittén innebär dessutom att frågornablir ytterligare försenade.En annan fråga som har anknytning till rennäringenär konflikterna angående rätten till jakt och fiskepå statens mark ovan odlingsgränsen och den s.k.dubbelregistreringen av jaktmark.Dubbelregistreringen innebär att medlem i sameby harjakträtt även på viss privat mark, vilket delsinnebär risker ur säkerhetssynpunkt, dels harbidragit till en infekterad konflikt mellan olikabefolkningsgrupper. Det är vår uppfattning attregeringen måste ta initiativ till att lösadessa frågor.3. RennäringenGudrun () anför:Samer och rennäringFrågan om skall ratificera konventionnr 169 om ursprungsfolk har länge varit en s.k. hetpotatis. var pådrivande när det gällde attfå till stånd denna internationella konvention somskall skydda ursprungsfolkens rättigheter världenöver och har tidigare - med all rätt -stött utsatta folkgrupper i hela världen.