bet · GN01FiU20 · 2000-05-30 00:00:00 — För attåstadkomma detta behövs både en regionalpolitik som är möjlighetsskapandeoch generellt goda villkor för företagande. Staten skall garantera likvärdigamöjligheter genom god infrastruktur och grundläggande service i hela landet.Riktade stöd och bidrag måste ersättas med att vi tillvaratar den utvecklings-kraft som finns i regionerna.En tillväxt som bygger på generellt goda förutsättningar i hela landet ochsom förstärks av flera regionala tillväxtcentrum är stabilare och har bättreförutsättningar att bli långsiktigt hållbar än en tillväxt som endast drivs avett fåtal tillväxtcentrum. Det är därför nödvändigt att det förs en generellekonomisk politik som förmår öppna möjligheterna för företagande och nyajobb i landets olika delar och som ger förutsättningar för de många männi-skorna att komma in på en fungerande arbetsmarknad.Balanserade offentliga finanserFör att den offentligt finansierade verksamheten väl skall kunna fylla sinauppgifter krävs både en större stramhet på vissa områden och ökade resurserpå andra. Dessutom krävs, som utskottet redovisat ovan, betydande avregle-ringar och omorganisationer inom det som varit i stort sett offentligamonopol.Detta kräver också offentliga finanser i balans. Regeringen har ingen stra-tegi för hur detta skall kunna ske. Att de offentliga finanserna , delvis pågrund av att konjunkturuppgången i särskilt hög grad är positiv för de kon-junkturkänsliga svenska offentliga finanserna, blivit bättre verkar regeringenta till intäkt för att alla problem nu är över. tycks regeringen, och dessstödpartier, tro att man på nytt kan börja med expansionspolitik. Detta ärutomordentligt farligt, kanske inte på ett à , men kan - precis sommotsvarande socialdemokratiska politik - bli starktnegativ så fort konjunkturen mattas av. Regeringen riskerar att bygga uppoffentliga åtaganden som blir betungande när tillväxten mattas av. Det är ,medan konjunkturen är positiv, som de mera långsiktiga greppenbör tas.En nödvändig åtgärd är att minska ned de offentliga finansernas konjunk-turkänslighet. Detta sker bl.a. genom att minska både inkomst- och utgiftssi-dan. Moderata samlingspartiet, , liberalerna har en inriktning i sina respektive budgetförslag som inne-bär en sådan minskning av de offentliga finansernas omfång genom minsk-ningar av både offentliga utgifter och inkomster. Utskottet ställer sig bakomen sådan inriktning av budgetpolitiken.Vad utskottet anfört om riktlinjerna för den ekonomiska politiken vad avserkonkurrens, företagande och sysselsättning med anledning av motionernaFi12 (m) yrkandena 8 och 10-13, Fi13 (kd) yrkandena 10 och 13, Fi14 (c)yrkandena 7 och 9 och Fi15 (fp) yrkandena 12-16 och 26 bör somsin mening ge regeringen till känna.De förslag till inriktning av den ekonomiska politiken i berörda delar somframförs i propositionens yrkande 1 avstyrks.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande riktlinjer för den allmänna ekonomiska politiken så-vitt avser konkurrens, företagande och sysselsättningatt med anledning av motionerna 1999/2000:Fi12 yrkande-na 8 och 10-13, 1999/2000:Fi13 yrkandena 10 och 13, 1999/2000:Fi14 yrkandena 7 och 9 och 1999/2000:Fi15 yrkandena 12-16 och 26samt med avslag på proposition 1999/2000:100 yrkande 1 i denna delgodkänner vad utskottet anfört och som sin mening ger regeringendetta till känna,2. Riktlinjer för den allmänna ekonomiska politiken i övrigt(mom. 2) (m, kd, fp)(), (), (), (), Per (), () och ()anserdels att finansutskottets yttrande i avsnitt 1.2.7 ställningstgande till vårpropositionens och partimotionernas konjunkturbedömningarbort utgå,dels att finansutskottets yttrande i avsnitt 1.3.3 ställningstgande till partimotionernas förslag till inriktning av den allmänna ekonomis-ka politiken i övrigt bort ha följande lydelse:Inriktningen av den allmänna ekonomiska politiken i övrigtInledningUtskottet noterar att regeringen låter den ekonomiska utvecklingen dölja intebara de strukturella problem som präglar svensk ekonomi, utan även låterden goda konjunkturen leda till en förhållandevis snabb ökning av de offent-liga utgifterna. Det faktum att den samlade utgiftskvoten trots detta sjunkerberor på den goda tillväxt som präglar efter 1990-talets reformpoli-tik. bryter emellertid regeringen upp från den reformpolitik som lagtgrunden för dagens goda ekonomiska utsikter som man släppergreppet om de offentliga utgifterna.Det är en utveckling som är synnerligen allvarlig. Den innebär att rege-ringen i goda tider medverkar till att göra de offentliga finanserna än merkonjunkturkänsliga. I högkonjunktur innebär detta att de offentliga finanser-na stärks genom de höga skatterna och genom att det automatiska trycket påutgifterna är mindre. När konjunkturen försvagas kvarstår nivån på de be-slutade offentliga utgifterna som trycket på utgiftssystemen ökarparallellt med att skatteintäkterna minskar.Utskottet har tidigare redovisat inriktningen av en politik för strukturellareformer som kan fullfölja den politik som kom att prägla framför allt denförsta delen av men vill här nu också understryka vikten av fort-satta strukturella reformer som ett inslag i den övergripande ekonomiskapolitiken. För att minska de offentliga finansernas sårbarhet är det nödvän-digt att nu föra en konsekvent politik för en växande privat sektor och enlägre offentlig utgiftsandel.Detta gäller inte minst mot bakgrund av att regeringen i sina prognoseröver tvingas räkna med ett strukturellt underskott i sta-tens finanser. Det skärper kravet på en långsiktig politik för att minska deoffentliga utgifternas andel av ekonomin.Det faktum att utvecklingen av sysselsättningen trots den goda konjunktu-ren inte är bättre än att det återstår drygt 400 000 nya jobb för att nå upp tide sysselsättningsnivåer som rådde vid utgången av visar på ytter-ligare ett sätt hur känslig den svenska ekonomin är för kommande sväng-ningar och förändringar.Regeringens budget har uppenbara svagheterBudgettricksande i redovisningen för att kringgå utgiftstaketRegeringen har i och med årets vårproposition helt lämnat den uppstramadebudgetdisciplin som gällt . En av principerna som bryts är kravet påbruttoredovisning. Denna princip är intimt kopplad till vilken betydelse detstatliga utgiftstaket i praktiken har. I vårpropositionen föreslår regeringenexempelvis att tre myndigheter får ett resurstillskott under innevarande bud-getår genom att avgifter som redovisats mot inkomsttitel i fortsätt-ningen redovisas mot myndigheternas förvaltningsanslag.? föreslås få disponera medel från expeditions- och ansök-ningsavgifter, tullförrättningsavgifter och tullräkningsavgifter, vilkaväntas ge ett resurstillskott på .?? Polisväsendet föreslås få disponera avgifter från pass utfärdade av po-lismyndigheten. För helår beräknas detta ge ett tillskott på 180 miljonerkronor .?? föreslås få disponera de avgiftsintäktersom tas ut för uppläggning av lån. Dessa avgifter uppgår till 80 miljonerkronor . ?Totalt innebär förslagen att de tre myndigheterna tillförs 285 miljoner kronorpå årsbasis. Någon fullständig redovisning av effekten för innevarande årfinns inte i propositionen, men kan bedömas ligga i storleksordningen 182miljoner kronor.Förslagen innebär att vissa avgifter som redovisas brutto påstatsbudgeten kommer att redovisas netto framöver. Brutto- respektive netto-redovisning regleras i 17 § lagen (1996:1059) om statsbudgeten och huvud-regeln anger att statens inkomster och utgifter skall budgeteras och redovisasbrutto på statsbudgeten. Från denna huvudregel om bruttoredovisning finnsemellertid även en undantagsbestämmelse som stadgar att om inkomsterna ien verksamhet endast skall bidra till att täcka verksamhetens utgifter, fårutgifter dock redovisas netto på statsbudgeten. Med detta avses att det förverksamheten inte finns något krav på full kostnadstäckning. Vad som gällerför verksamheter med full kostnadstäckning regleras i 18 § där det stadgas atten verksamhet där statens kostnader helt skall täckas med verksamhetensintäkter inte skall budgeteras och redovisas på statsbudgeten.Paragrafen innehåller emellertid inget undantag från bruttoprincipen förinkomster som redovisas mot inkomsttitlar. Sådana inkomster skall därföralltid, enligt 9 §, budgeteras och redovisas brutto.Det är därför ett allvarligt orostecken att regeringen nu i ökad utsträckningvidtar åtgärder som avviker från budgetlagens principer, och att man därige-nom steg för steg har börjat urholka utgiftstaket. Omfattande utgiftsökningargöms undan genom olika former av budgettricksande och bokföringsmässigamanövrer som har lite gemensamt med begreppet god bokföringssed. För attkunna upprätthålla skenet av en regering som har utgiftsläget under kontrollhar utgifter nettoredovisats mot inkomster, statliga företag belastats medutgifter, utgifter redovisats på budgetposter som inte är takbegränsade ochstora ersättningsbelopp fördelats , allt för att genomslaget påutgiftstaket skall bli så litet som möjligt.Av en sammanställning som redovisas i vårpropositionen framgår att rege-ringens intresse för att hitta vägar som kringgår utgiftstaket nu ökat dramatisTabell. Förslag i vårpropositionen som innebär att utgiftstaket kringgåsBelopp i miljoner kronor200120022003VaraktigeffektTullen, avgiftsinkomster25252525Polisväsendet, avgiftsinkomster för pass180180180180UD, avgiftsinkomster för pass och viseringar25252525CSN, avgiftsinkomster för uppläggning av lån80808080Vägverket, avgiftsinkomster för körkort480540540500Länsstyrelserna, avgiftsinkomster för körkort40404040Specialskolor, avgiftsinkomster från kommuner48969690Arbetspraktik, avgiftsinkomster från arbetsgivare200200200200Anställningsstöd för långtidsarbetslösa750840840835Skatteavdrag för IT-installationer800800800160Återvunna lönegarantimedel220220220220Avskrivning av kommunernas momsunderskott4 000--200Summa inkomstminskning6 8483 0463 0462 555Med hjälp av budgettricksande operationer kan alltså regeringen under nästaår öka utgifterna med utan att detta påverkar detakbegränsade utgifterna. Vore syftet något annat än att kringgå utgiftstaketskulle regeringen självklart föreslagit att utgiftstaket sänkts med ett lika stbelopp. gör man inte det, och regeringens verkliga syfte framträder däri-genom i all sin nakenhet.Beräknade utförsäljningsinkomster uteblirRiksgäldskontoret har beslutat att minska de planerade uppköpen av statsob-ligationer från tidigare angivna till 30 miljarder kronor.Skälet till nedrevideringen är att Teliautförsäljningen, enligt besked frånNäringsdepartementet, antas ge mindre inkomster till staten än det antagandepå som låg till grund för kontorets tidigare beslut.Enligt de uppgifter som enligt meddelats från Närings-departementet kommer statens inkomster till följd av försäljning av Teliaak-tier att ligga i intervallet . Det exakta beloppet kom-mer att avgöras av den slutliga prissättningen och av hur stor andel av Teliasom staten väljer att sälja (20 eller ). Statsskulden kan alltså i värsta fbli högre , än vad somframgår av vårpropositionen, enbart till följd av de ändrade förutsättningarnaför Teliaförsäljningen.Högre statsskuld än tidigare beräknatEn annan direkt följd av regeringens sätt att sköta statsfinanserna är attstatsskulden nu beräknas bli ca högre än vad som beräk-nades i vårpropositionen . Förändringen av statsskuldensutveckling mellan de olika vårpropositionerna framgår av nedanståendetabell.Om man dessutom reviderar beräkningsantagandet med hänsyn till de be-tydligt lägre utförsäljningsinkomsterna från blir skillnaden 143 miljar-der kronor om inga nya beslut om utförsäljning tas. Statsskulden skulle vidslutet av då uppgå till nästan , i stället för deca som beräknades i vårpropositionen sedan.Statsskuldens utveckling enligt vårpropositionen 1999 och vårpropositionen år 2Miljarder kronor19992000200120022003Statsskulden enligt VP19991 325,41 249,31 071,21 049,3Statsskulden enligt VP20001 374,21 256,31 153,31 142,61 145,7Skillnad i statsskuld+48,8+7,0+82,1+93,3Korrigering av Teliainkomster50,050,050,0Skillnad i statsskuld med lägre Telia-inkomster+57,0+132,1+143,3Den ekonomiska utvecklingenDen internationella utvecklingenDen internationella ekonomiska utvecklingen var stark , ochprognoserna för resten av innevarande år och är ljusa. Detta förvän-tas leda till stigande svensk export, vilket ger ett ökat bidrag till den inhemka tillväxten.De senaste åren har det främst varit den höga tillväxten i som drivitden internationella utvecklingen. Tillväxten i förväntas vara fortsatthög , även om flertalet prognoser pekat mot en viss av-mattning nästa år.Det mesta pekar på att tillväxten även i tar fart de kommande åren.Främst är det inom euroområdet som konjunkturuppgången tar fart, jämförtmed föregående år, medan flera av länderna utanför euroområdet, däriblandStorbritannien och , förväntas bibehålla en redan stark tillväxttakt.Redan i år märks en förstärkning av konjunkturen inom euroområdet, ochfr.o.m. förväntas tillväxten i som helhet överstiga den ameri-kanska, även om konjunkturen också i blir något lägre , jäm-fört med i år.Fortfarande utgör aktiemarknaderna i främst men också i viss mån iEuropa en osäkerhetsfaktor. Så länge det inte sker en mycket kraftig ochsnabb nedgång förväntas de negativa konsekvenserna bli begränsade. Mångaanalytiker ser nedgången som en hälsosam korrigering av hårtuppdrivna kurser. En långvarig nedgång i kan emellertid påverka kon-sumtionen negativt då belåningen på den amerikanska aktiemarknaden ärförhållandevis hög. Möjligen kan detta ytterligare bidra till den förväntadeavmattningen.Inom euroområdet utgör den svaga euron en viss osäkerhetsfaktor. Än haremellertid inte deprecieringen av den gemensamma valutan lett till högreinflation. En fortsatt depreciering kan leda till att ECB drar upp styrräntansnabbare än vad som annars skulle vara fallet. Den svagare euron har ävenlett till viss osäkerhet på obligationsmarknaden, och marknadsräntan inomeuroområdet har gått upp något . Viktigt att påpeka är emellertidatt deprecieringen av euron främst är beroende av fortsatta konjunkturellaskillnader mellan euroområdet och, framför allt, USA.De negativa effekterna av krisen i de sydostasiatiska länderna 1997-1998blev inte så stora som befarat. Det globala efterfrågebortfallet blev tämligenkortvarigt, och även den inhemska utvecklingen i flera av de krisdrabbadeländerna kännetecknades av en snabb återhämtning. Den starka tillväxten iflera av dessa länder förväntas fortsätta . I sker engradvis stabilisering av ekonomin, men tillväxten förväntas bli fortsattmycket måttlig.Utvecklingen i SverigeI är de konjunkturella utsikterna goda för . Efteren BNP-tillväxt på 1999 förväntas tillväxten även uppgå till nära4 %. förutspås en något långsammare utveckling. Regeringenhar gradvis justerat upp sina tillväxtprognoser, och ligger numera i linje medflertalet övriga prognosinstitut, om än något lägre än exempelvis Konjunk-turinstitutet.Framför allt är det den inhemska efterfrågan som varit tillväxtmotorn i densvenska ekonomin, men mot slutet av märktes även en stark ut-veckling för exporten, och den utvecklingen förväntas förstärkas . Anled-ningen är främst den starkare konjunkturen inom EU-området, som står föröver hälften av den svenska exporten.Uppgången av den svenska ekonomin är till mycket stor del konjunkturell,men enligt utskottet finns det även andra, mer strukturella, faktorer bakomutvecklingen:? Den budgetsanering som inleddes av den borgerliga fyrpartiregeringenoch som sedermera fortsattes av den socialdemokratiska regeringen varen sådan faktor. En viktig skillnad i inriktningen var dock att den bor-gerliga politiken i första hand var inriktad på besparingar, medan skatte-höjningar kännetecknade den socialdemokratiska politiken.?? Den självständiga , och det stärkta förtroendet för inflations-bekämpningen som denna reformering medfört.?? Lägre marginalskatter till följd av skattereformen .?? Pensionsreformen, som gjort systemet mindre känsligt för ekonomiskastörningar.?? Det svenska EU-medlemskapet.?? Avregleringar inom bl.a. tele- och elmarknaden. ?Det är utskottets uppfattning att dessa förändringar ökat långsiktigatillväxtpotential. Viktigt att påpeka är att socialdemokraterna sällan varitpådrivande till nödvändiga reformer. Inställningen har i stället ofta känne-tecknats av initialt motstånd följt av motvillig acceptans.Även om den långsiktiga tillväxtpotentialen ökat är det osäkert var denligger. Regeringen räknar med en tillväxtpotential på per år.Enligt utskottets mening bör en annan politik än den regeringen för kunnaöka denna potential ytterligare.Trots att den starka konjunkturen gjort att sysselsättningen ökat och ar-betslösheten fallit förväntas arbetslösheten ligga kvar på en förhållandevishög nivå. Regeringen förutspår att den öppna arbetslösheten faller ned mot4 % i slutet av detta år, och att den faller . är något mer pessimistisk, och tror att arbetslösheten kom-mer att ligga kvar på . Den totala arbetslösheten, dvs.arbetslösheten plus personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, ligger påstrax . Om även personer som omfattas av räknassom arbetslösa uppgår den totala arbetslösheten till . Att en såpass stor del av arbetskraften är utan riktiga jobb i en högkonjunktur tyder påen oflexibel och dåligt fungerande arbetsmarknad.Enligt utskottets mening råder det också osäkerhet om rege-ringens mål om en sysselsättningsgrad på skall vara uppfyllt år 2004.Lönebildningen och risken för överhettningRegeringen har talat om den centrala betydelse en fungerandelönebildning har för att sysselsättningen skall kunna öka utan att inflationentar fart, och för att vår internationella konkurrenskraft inte skall försvagas.Uppfattningen om lönebildningens betydelse delas av de allra flesta ekono-mer, däribland LO-ekonomerna. Ändå lyser förslagen på lönebildningsområ-det med sin frånvaro. Utskottet anser att aktiva åtgärder på det område somutpekas som det mest centrala för tillväxt och sysselsättning rimligen bordeåtfölja den analys som regeringen och flera andra bedömare gör. Staten skallvisserligen inte vara en aktiv part i de olika branschernas löneförhandlingar,men staten bestämmer de institutionella ramar och de regler som arbets-marknadens parter skall ta hänsyn till.Den senaste tidens utveckling på arbetsmarknaden kännetecknas av attbrist uppstår på arbetskraft i mer eller mindre hög grad inom de flesta bran-scher. Det är i sig ett kraftigt underbetyg på arbetsmarknadspolitiken ochföretagsklimatet att detta sker trots att över 100 000 personer finns i kon-junkturberoende åtgärder, över 200 000 är öppet arbetslösa, antalet undersys-selsatta personer uppgår till nästan 300 000 och antalet latent arbetssökandepersoner är över 100 000. kan exempelvis nämnas att enbart TaxiStockholm förgäves söker mer än 1 000 taxichaufförer.Utskottet vill mot denna bakgrund understryka vikten av att nödvändigareformer av lönebildningen nu kommer till stånd. I sin passivitet inför löne-bildningens problem och med kraftigt ökade offentliga utgifter i högkon-junkturen löper regeringen stor risk att föra in i en besvärlig utveck-ling på arbetsmarknaden. Den riskerar att leda in i en löneutveckling som ståri strid med låginflationspolitiken och som riskerar att skapa en överhettningsom stryper dagens goda tillväxt.Löneutvecklingen måste vara förenlig med en långsiktigt god samhälls-ekonomisk utveckling. Utskottet har ovan redogjort för några viktiga inslaginom arbetsmarknadsområdet för att främja en bättre lönebildning. Dettatillsammans med en bättre konkurrens-, utbildnings-, skatte- och företagar-politik leder till att lönebildningen kan utvecklas på ett sätt som långsiktigtfrämjar tillväxt och sysselsättning.Budgetpolitikens inriktningOffentliga skatter och utgifter måste minskaHöga offentliga skatter och utgifter...Enligt utskottets mening har den industrialiserade världens högstaskatter och högsta offentliga utgifter. Det skapar minst fem problem. För detförsta ger detta inte individen den mångfald och valfrihet som han eller honhar rätt att kräva. För det andra gäller att även om många i opinionsunder-sökningar uttalar stöd för den nuvarande välfärdsstaten är stödet i praktiken,när det gäller att betala skatt, betydligt lägre....men offentlig produktion...För det tredje ger inte svensk skatt och svensk offentlig sektor tjänster av dekvalitet som det höga skattetrycket borde motivera. Eftersom till-sammans med har de högsta skatterna räcker det inte med attsvensk offentlig sektor ger tjänster som ungefär motsvarar t.ex. genomsnittetinom EU. Det skulle krävas att låg i topp på praktiskt taget alla om-råden för att vi skulle kunna sägas få valuta för skattepengarna. Medelmåt-tighet kan aldrig motivera världens högsta skattetryck....låg tillväxt...För det fjärde finns det över längre tidsperioder ett negativt samband mellanhög offentlig utgiftskvot och tillväxt: ju högre utgiftskvot, desto lägre till-växt. Spegelbilden av detta faktum är förstås att höga offentliga utgifter mednödvändighet måste följas av ett högt skattetryck, med omfattande snedvrid-ningar och ineffektiv resursallokering som följd. Se nedanstående diagram.Källa: ...och svårigheter att bibehålla ett högre skattetryck än i omvärldenFör det femte innebär en högskattepolitik som den svenska ett växande pro-blem i takt med att rörligheten för kapital, varor och människor ökar. Globa-liseringen skapar en rad möjligheter, men också ett allt kraftigare tryck på enreformering av det svenska skattesystemet.Utskottet anser att som ett led i en långsiktig tillväxtpolitik snarastbehöver en strategi för att varaktigt få ned det svenska skatte- och utgifts-trycket till de nivåer som gäller i våra viktigaste konkurrentländer inom EU.Detta är angeläget också av det skälet att det skapar ett större utrymme attlåta finanspolitiken ansvara för stabiliseringspolitiska åtgärder inom ramenför eurosamarbetet. Budgetpolitiken måste föras med utgångspunkt från attSverige som fullvärdig deltagare i den gemensamma valutan skall kunna drafull nytta av den stabilitet som euron ger som vi har de budgetmäs-siga förutsättningarna för att finanspolitiken kraftfullt skall kunna bidra tilen över konjunkturen balanserad samhällsekonomisk utveckling. Budgetpo-litiken måste därför präglas av tydliga prioriteringar för tillväxt och trygghesamtidigt som utrymme skapas för sänkta skatte- och utgiftskvoter.Skolan och utbildningsväsendet måste förbättrasEn central ingrediens i en långsiktig tillväxtpolitik är ett fungerande utbild-ningsväsende. Den svenska skolan fungerar emellertid inte tillfredsställande.Inhemska undersökningar tyder på avsevärda brister. Ungefär var femte elevlämnar skolan utan grundläggande kunskaper i läsning, skrivning och räk-ning. Resultaten har försämrats.Att skolan inte fungerar tillfredsställande beror bl.a. på att samhället integivit klara signaler om vilka arbetsförhållanden som skall råda i skolan ochnoggrannare följer upp de uppnådda resultaten. När arbetsmarknaden nuförbättras leder detta till att lärare som har möjlighet söker sig till andra jDet är oerhört allvarligt att kvalificerade personer söker sig bort från ett såviktigt område som våra barns utbildning.Flera olika åtgärder är viktiga för att få skolan att fungera bättre. Det be-hövs mer av utvärdering och uppföljning av att skolan verkligen fyller sinuppgift. Detta kan ske genom någon form av nationellt kvalitetsinstitut.Centrala prov bör vara ett medel. Men det viktigaste medlet är att elevensföräldrar själva kan avgöra i vilken skola barnet skall gå och att de ekono-miska resurserna då följer med eleven. Blotta möjligheten att elever kan bytaom inte skolan fungerar bra och att pengarna då följer med är avgörande. Detär inte nödvändigt att många utnyttjar möjligheten. Det räcker att den finnsdär för att detta skall öka medvetenheten om de berättigade krav som kanställas på en skola. Det är därför oroväckande att regeringen och socialde-mokrater på lokal nivå gör vad de kan för att t.ex. motverka friskolor.