bet · GO01KU9 · 2000-12-05 00:00:00 — 1997/98:55 bedömt att det förnärvarande inte bör ske någon ändring avkoppleribestämmelsen med motiveringenatt konsekvenserna för tryckfriheten ochyttrandefriheten inte belyststillräckligt. Kommittén skall medanledning av detta utreda frågan omkoppleriansvaret kan utvidgas till attomfatta det angivna syftet på någotannat sätt än det somProstitutionsutredningen har föreslagit.En utgångspunkt bör vara att förslageninte skall leda till inskränkningar i degrundlagsfästa reglerna om tryckfrihetoch yttrandefrihet. Det är intekommitténs uppgift att föreslå ettallmänt förbud mot pornografi.Kommittén skall vidare utreda om detfinns skäl och möjligheter att införaregler som begränsar eller försvårar förs.k. sexklubbar att rekrytera ungapersoner till sin verksamhet och omandra skadliga effekter av sådanaklubbar kan undvikas genom lagstiftningeller på annat sätt.Utskottets bedömningNär det gäller frågan omanspelningspornografi, som tas upp imotionerna 1999/2000:K301 (mp) och2000/01:A808 yrkande 36 (mp), har såvälBarnpornografiutredningen som regeringengjort bedömningen att en kriminaliseringinte bör ske. Utskottet finner inte skälatt göra någon annan bedömning.Motionerna avstyrks.Utskottet har tidigare avstyrkt ettmotionsyrkande om att förbjudapornografisk reklam på liknande sätt somtobaks- och alkoholreklam (bet.1998/99:KU22). Utskottet framhöll då attdet är viktigt att samhället på olikasätt söker motverka pornografi, men intei första hand genom lagstiftning. Ävenopinionsbildningens betydelse för att påsikt skapa värdefullaattitydförändringar betonades. Vidareuttalade utskottet att det inte enbartär TV, radio och tidningar utan ävenpolitiska partier, föreningar,offentliga personer och privatpersonersom har en viktig roll när det gälleratt motverka pornografi i alla dessformer. Utskottet, som alltjämt görsamma bedömning, avstyrker motionerna1999/2000:Ju722 yrkande 7 (mp),1999/2000:A819 yrkande 25 (mp) och2000/01:A808 yrkande 39 (mp).Sexualbrottskommittén har bl.a. iuppdrag att utreda omkoppleribestämmelsen bör utvidgas och omde skadliga effekterna av s.k.sexklubbar kan undvikas genomlagstiftning eller på annat sätt.Kommittén skall avsluta sitt arbetesenast . De frågorsom tas upp i motionerna 2000/01:K315(kd) och 2000/01:K380 (s) bör komma attbli behandlade i kommitténs arbete.Detta bör inte föregripas. Motionernaavstyrks.I motion 2000/01:Ub821 yrkande 5 (v)begärs ett tillkännagivande tillregeringen om att det är upp till varjevuxen individ att få tillägna sigsexuellt upphetsande alster och att detinte är samhällets uppgift att lägganågon värdering i det, underförutsättning att ingen skadas ellerkränks. Utskottet vill i anledning avmotionen peka på att befattning medpornografi som sådan inte ärkriminaliserad i . Däremot ärskildringar av barn i pornografisk bildkriminaliserat som barnpornografibrott(16 kap. 10 § BrB). Detta gäller äveninnehav av sådan bild. Utskottet finnerinte skäl att föreslå någon åtgärd medanledning av motionen, varför denavstyrks.JurysystemetMotionerI motionerna 1999/2000:K214 och2000/01:K277 båda av Per m.fl.(m) begärs att hos regeringenbegär förslag till lagändring sominnebär att kraven på oavhängighet ochopartiskhet vid valet av jurymänuppfylls i enlighet med vad som anförtsi motionerna (yrkande 1) och attriksdagen hos regeringen begär förslagtill lagändring som innebär attmöjligheten att överklaga beslut ijävsfrågan till införs(yrkande 2). Ett utslag iEuropadomstolen innebär, enligtmotionärerna, att måste ändra ijurysystemet i tryckfrihetsmål.Förhållandet att jurymedlemmar i ensvensk jury utses av en politisktsammansatt valkorporation gör att jurynav inte anses opolitisk.Detta innebär att juryn i vissa mål inteär opartisk. Det finns dessutom bristeri möjligheten att överklaga.Motionärerna anser att problemen i detsvenska systemet uppkommer närtryckfrihets- eller yttrandefrihetsmålethandlar om en skrift eller ansvarigutgivare som är knuten eller harkopplingar till ett politiskt parti.Juryn, som är tillsatt av ett politisktorgan, kan då inte hävdas vara opartisk.Detta inträffade i det s.k. Holmmåletdär käranden ansåg sig förtalad i enbok, utgiven av det socialdemokratinnärstående förlaget bokförlag juryn, som inte fann uttalandena iboken brottsliga, fanns fem ledamötermed olika anknytning tillSocialdemokraterna. måste,enligt motionärerna, få en ordning därde som känner sig förtalade får enrättegång med en jury som är oavhängigoch opartisk. Detta måste gälla även omframställningen gjorts i en skrift elleri tal som står nära ett politiskt parti.Nuvarande sätt att utse jurymedlemmarmåste därför ändras så att detpartipolitiska inslaget vid valet avdessa försvinner. Alternativt kankopplingar av det slag som förekom ifallet prövas inom ramen för deredan existerande reglerna om jäv motdomare. Även möjligheten att överklagajävsfrågan anser motionärerna bör ändrasså att kan pröva om jävföreligger.BakgrundTill tryckfrihets- ochyttrandefrihetsmål hör mål om ansvar ochenskilt anspråk på grund av tryckfrihets-och yttrandefrihetsbrott. Handläggningenav sådana mål skiljer sig i fleraavseenden från vad som vanligen gäller ifråga om brottmål och tvistemål.Grundläggande bestämmelser omrättegången i tryckfrihetsmål finns i 12kap. Av 9 kap.1 § yttrandefrihetsgrundlagen framgåratt dessa bestämmelser även gällerrättegången i yttrandefrihetsmål.I mål, vari talan förs om ansvar förbrott, har en part alltid rätt tilljuryprövning. Endast om båda parter ärense om det prövas målet utan jury. I såfall handläggs brottmålet i vanligordning, dvs. oftast med en lagfarendomare och nämnd.Juryn som består av nio personer hartill uppgift att avgöra om brott harbegåtts. Om juryn finner att så inte ärfallet skall rätten - bestående av trelagfarna domare - frikänna dentilltalade. Om däremot juryn finner attbrott har begåtts skall även rättenpröva den frågan. Rätten kan i så fallfrikänna den tilltalade eller hänförabrottet under en mildarestraffbestämmelse än den som juryn hartillämpat.Jurymän utses i varje län för . De väljs i regel avlandstingsfullmäktige. De skall varasvenska medborgare och bosatta inomlänet. En juryman får inte varaunderårig eller ha förvaltare enligtföräldrabalken. En juryman bör vara kändför omdömesgillhet, självständighet ochrättrådighet. Bland jurymännen bör olikasamhällsgrupper och meningsriktningarsamt olika delar av länet varaföreträdda. I praktiken är det oftastmedlemmar av politiska partier som utsestill jurymän.Rättegångsbalkens jävsregler gäller ävenjurymän. I 4 kap. 13 § RB görs enuppräkning av olika preciseradejävsgrunder. I den sista punkten avstadgandet finns en generalklausulenligt vilken en domare är jävig atthandlägga mål om det eljest föreliggernågon särskild omständighet som är ägnadatt rubba förtroendet till hansopartiskhet i målet.Den europeiska konventionen angåendeskydd för de mänskliga rättigheterna ochgrundläggande friheterna() med dess ändrings-och tilläggsprotokoll är svensk lagsedan den 1 januari 1995. Enligt artikel6.1 i konventionen gäller bl.a. att varoch en, vid prövningen av hans civilarättigheter och skyldigheter eller av enanklagelse mot honom för brott, skallvara berättigad till en rättvis ochoffentlig förhandling inom skälig tidoch inför en oavhängig och opartiskdomstol, som upprättats enligt lag. Närdet gäller opartiskheten harEuropadomstolen i sin praxis urskilt tvåelement, nämligen dels kravet på attvarje domare faktiskt skall dömaopartiskt mellan parterna (densubjektiva opartiskheten), dels kravetpå att det för en objektiv iakttagareinte får föreligga några legitima tvivelom domstolens opartiskhet (den objektivaopartiskheten).I målet mot fannEuropadomstolen att det hade skett enkränkning av artikel 6.1 iEuropakonventionen i fråga om rättentill prövning av en oavhängig ochopartisk domstol. Domstolen konstateradeatt det fanns kopplingar mellansvarandena och fem av jurymännen somkunde ge upphov till farhågorbeträffande dessa jurymäns oavhängighetoch opartiskhet.1993 års domarutredning diskuterade ibetänkandet Domaren i införframtiden (SOU 1994:99) bl.a. de frågorsom aktualiserades genomEuropadomstolens dom i Holmmålet samtlade fram förslag till en ny bestämmelsei tryckfrihetsförordningen. Denföreslagna bestämmelsen innebar ihuvudsak följande. I mål om allmänt åtalförenat med enskilt anspråk och i mål omenskilt åtal skall skuldfrågan prövasutan jury dels om parterna är ense omdet, dels om medverkan av jury kanuppfattas strida mot kravet på enoavhängig och opartisk prövning. Fråganom ett mål skall prövas utan jury skalli det senare fallet avgöras av Högstadomstolen på yrkande av part eller efterframställning av tingsrätten.Domarutredningen ansåg också att vissaandra justeringar i lagstiftningen bordeövervägas för att bättre säkerställa denobjektiva opartiskheten i tryckfrihets-och yttrandefrihetsmål, dock utan attlägga fram några konkretaförfattningsförslag. Förbudet i 54 kap.8 § RB att överklaga hovrättens beslutangående jäv mot domare i tingsrättenborde enligt utredningen upphävas.Efter remissbehandlingen avDomarutredningens betänkande har defrågor som aktualiseras genomEuropadomstolens dom i Holmmålet berettsvidare inom . Ettresultat av detta arbete är promemorianJurymedverkan och fallet - Enöversyn och analys (Ds 1997:25). Någonlagändring behövs enligt promemorianinte.I proposition 1997/98:43 tog regeringenupp frågan om jury i tryckfrihets- ochyttrandefrihetsmål. Enligt regeringenborde de problem som aktualiseradesgenom dom i Holmmåletkunna lösas inom ramen för existerandelagstiftning.Enligt regeringen är syftet medjuryprövningen, enligt förarbetena tilltryckfrihetsförordningen, att en allmäntmedborgerlig uppfattning skall kunnagöra sig gällande i tryckfrihetsmål. Iförarbetena framhålls också att denfristående ställning som juryn har är avstor betydelse som en folklig garantiför tryckfriheten, främst den politiskayttrandefriheten. För den tilltaladeeller svaranden är, enligt regeringen,en juryprövning förenad med vissafördelar. För att juryn skall kunnakomma till slutsatsen att brottföreligger krävs kvalificerad majoritet(sex röster av nio), och såvältingsrätten som högre rätt är bundna avjuryns friande utlåtande. Det är därförenligt regeringen naturligt att dentilltalade eller svaranden i de flestafall vill ha juryprövning.Domarutredningens förslag innebär attett mål under vissa förhållanden skallprövas utan jury trots att ena parteneller båda parter vill att jury skallmedverka. Ett sådant åsidosättande avjurysystemet skulle, enligt regeringen,kunna medföra betydande ingrepp iskyddet för tryck- och yttrandefriheten.Enligt regeringen bör utredningensförslag därför inte genomföras.Sedan Holms jävsinvändning prövades avde svenska domstolarna har en i dettasammanhang betydelsefull förändring avrättsläget skett. Från och med den 1januari 1995 är Europakonventionensvensk lag. Före inkorporeringen kundekonventionsbestämmelserna inte tillämpasdirekt av svenska domstolar utan dekunde bara få betydelse som element vidtolkningen av svensk lag. är bådekonventionen och praxisen del av den svenska rättsordningen,och svenska domstolar måste tillämpakonventionen på samma sätt som all annansvensk lagstiftning. Av stor betydelseför bedömningen av jävsfrågor är enligtregeringen särskilt den omständighetenatt rättsläget vad gäller jäv avpolitisk natur har klarnat genomEuropadomstolens dom i Holmmålet.Regeringen gjorde i propositionen denbedömningen att någon särskildlagstiftningsåtgärd inte erfordras föratt svensk rätt skall överensstämma medEuropakonventionens krav. Det torde varatillräckligt att domstolarna ifortsättningen tillämpar RB:s generellajävsregel och artikel 6.1 iEuropakonventionen såsom den har tolkatsav i fallet . Någonändring av bedömdes intevara nödvändig. Inte heller gjorderegeringen den bedömningen attklagoförbudet i 54 kap. 8 § RB börupphävas.Utskottet delade i betänkande1997/98:KU19 regeringens bedömning attde problem som aktualiserades genomEuropadomstolens dom i Holmmålet bordekunna lösas inom ramen för existerandelagstiftning och avstyrktemotionsyrkanden motsvarande det nuaktuella om förändringar i jurysystemet.Utskottet delade även regeringensbedömning att klagoförbudet i 54 kap. 8§ inte skall upphävas.Riksdagen följde utskottet.I betänkande 1998/99:KU22 behandladeutskottet en motion med motsvarandeyrkanden som i de nu aktuellamotionerna. Utskottet avstyrkte motionenmed hänvisning till sin tidigarebedömning. följde utskottet.Utskottets bedömningVid riksmötena /98 och 1998/99behandlade utskottet motioner medyrkanden om förändringar i jurysystemetmotsvarande de nu aktuellamotionsyrkandena. Utskottet ansåg viddessa tillfällen att de problem somaktualiserades genom Europadomstolensdom i Holmmålet borde kunna lösas inomramen för existerande lagstiftning ochatt det saknades skäl att upphävaklagoförbudet i 54 kap. 8 §rättegångsbalken. Utskottet vidhållerdenna inställning. Motionerna1999/2000:K214 (m) och 2000/01:K277 (m)avstyrks.Nationell nyhetsbyråMotionI motion 1999/2000:K299 av JohanLönnroth m.fl. (v) yrkas att riksdagenbegär att regeringen tillsätter enparlamentarisk utredning om enfristående nationell nyhetsbyrå iallmänhetens tjänst enligt vad somanförts i motionen. Motionärerna anföratt Tidningarnas Telegrambyrå, TT, underde har varit svenskafolkets i särklass viktigaste enskildanyhetskälla. Varhelst man bott i landethar man nåtts av den kvalificeradeinformationen från TT, via lokaltidning,rikstidning, radio eller TV. Tack vareTT-journalisternas goda sakkunskap harnyhetsbyrån fungerat som detär tänkt med den tredje statsmakten, somett allmänhetens revisionsverk. Förmakthavare, liksom för läsare, tittareoch lyssnare, har nyheter från TT haften kvalitetsstämpel som inneburit attinformationen utsatts för hårdjournalistisk granskning innan denvidarebefordrats. Denna bild hållerenligt motionärerna nu drastiskt på attförändras. TT som varit klartdominerande och nästan ensam som svensknyhetsbyrå har fått känna av konkurrensoch hårdare krav från ägarna. Det är nogför mycket begärt att medieföretag medvinstkrav som ett prioriterat mål skallsatsa pengar på en så pass osäker ochföga lönsam verksamhet som att driva enobunden, personalintensiv nyhetsbyrå därde enda intäkterna kommer från vadmedieföretagen är villiga att betala föratt abonnera på byråns tjänster.Motionärerna anser att en parlamentariskutredning bör undersöka möjligheten atttillförsäkra en friståendenationell nyhetsbyrå i allmänhetenstjänst och av hög kvalitet.Utgångspunkten bör vara att ge förslagtill en konstruktion som möjliggör enrikstäckande nationell nyhetsbyrå medtillräckliga resurser för att granskaoch rapportera från riksdag,regering, centrala myndigheter, EU ochFN. Enligt motionärerna måsteägarkonstruktionen vara sådan attoberoendet av både statsmakter ochstorfinans garanteras. Motionärernaanser att det i en sådan undersökningkan vara värt att titta närmare på enkonstruktion liknande Rundradiofondenoch en ägarstyrning av den typ som finnsför SVT/SR. Tillskottet av allmännamedel menar motionärerna bör kunna skeinom ramen för nuvarande presstöd.Tidningarnas TelegrambyråTidningarnas Telegrambyrå (TT), sombörjade sin verksamhet , ärSveriges största nyhetsbyrå med 110medarbetare varav ca 95 är journalister.TT är ett aktiebolag med den svenskapressen som ägare som står frittgentemot statliga och politiskaintressen. Huvuduppgiften är att försepress, radio och TV med nyheter frånSverige och utlandet. TT ger löpande utsnabba nyheter, som kompletteras ochfördjupas med bakgrunder, intervjuer ochanalyser. Ytterligare information omverksamheten m.m. finns på TT:swebbplats: bedömningTryckfrihetsförordningens principer ometableringsfrihet, spridningsrätt ochinförselrätt samt dess censurförbudskapar, i förening med den likaledesgrundlagfästa principen om massmediernasoberoende, förutsättningar för ett frittmeningsutbyte och en allsidigupplysning. Utskottet är inte berett attföreslå några åtgärder med anledning avmotion 1999/2000:K299 (v), varför denavstyrks. beträffande information omyttrandefrihetenatt avslår motionerna1999/2000:K356 yrkande 1 och2000/01:K292,res. 1 (v)2. beträffande skydd föryttrandefriheten ochoffentlighetsprincipenatt avslår motionerna1999/2000:K222, 2000/01:K210 och2000/01:Kr341 yrkande 9,3. beträffandeoffentliganställdas respektiveprivatanställdas yttrandefrihetatt avslår motionerna1999/2000:K250 och 1999/2000:K266,res. 2 (v)4. beträffande yttrandefrihetför allaatt avslår motionerna1999/2000:K201 och 2000/01:K211,5. beträffande ideellaföreningars yttrandefrihetatt avslår motion2000/01:K363,6. beträffande grundlagsskyddför elektroniska medier m.m.att avslår motionerna1998/99:T809 yrkande 2 och1999/2000:T705 yrkande 3,7. beträffande yttrandefrihetoch nya medieratt avslår motion2000/01:K341 yrkande 2,res. 3 (c)8. beträffande begränsningar påInternetatt avslår motionerna1999/2000:K272 och 1999/2000:K330,9. beträffandeetableringsfrihetatt avslår motionerna1999/2000:K276 yrkande 1 och2000/01:K400 yrkande 1,res. 4 (m, fp)10. beträffande hets mothomosexuella m.m.att avslår motionerna1999/2000:K258, 1999/2000:K309,1999/2000:L430 yrkande 1,1999/2000:So225 yrkande 1 (delvis),2000/01:Ju724 yrkande 1 (delvis) och2000/01:L459 yrkande 7,11. beträffandereligionskränkningaratt avslår motion1999/2000:K286,12. beträffande våldsskildringaratt avslår motionerna1999/2000:K292, 1999/2000:Ju906yrkande 7, 1999/2000:Kr232 yrkandena3 och 6, 1999/2000:Kr314 yrkande 15och 2000/01:Ju929 yrkande 7,res. 5 (mp)res. 6 (fp)13. beträffandeanspelningspornografiatt avslår motionerna1999/2000:K301 och 2000/01:A808yrkande 36,res. 7 (mp)14. beträffande förbud motpornografisk reklamatt avslår motionerna1999/2000:Ju722 yrkande 7,1999/2000:A819 yrkande 25 och2000/01:A808 yrkande 39,res. 8 (mp)15. beträffande koppleri,sexklubbar m.m.att avslår motionerna2000/01:K315, 2000/01:K380 och2000/01:Ub821 yrkande 5,16. beträffande jurysystemetatt avslår motionerna1999/2000:K214 och 2000/01:K277,res. 9 (m, kd)17. beträffande nationellnyhetsbyråatt avslår motion1999/2000:K299.Stockholm den 5 december 2000På vägnarPer UnckelI beslutet har deltagit: Per (),(), (), (),(), (),(), (), von der Esch (kd),(), Per (), (), HelenaBargholtz (fp), (), (), AndersBengtsson (s) och (). Information om yttrandefriheten(mom. 1)() och ()anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 14 börjar med "Motionerna1999/2000:K356" och slutar med"Motionerna avstyrks" bort ha följandelydelse:I motionerna 2000/01:K292 (v) och1999/2000:K356 yrkande 1 (mp) tas fråganangående information om yttrandefrihetenupp. tar siktepå att öka kunskapen omoffentlighetsprincipen och dess roll föröppenhet och demokrati, något somutskottet finner vällovligt. mening behövs det emellertidockså ges en riktad grundläggandeinformation till alla anställda inomoffentlig verksamhet om denmeddelarfrihet som tillkommer dem enligtyttrande- och tryckfrihetsgrundlagarna.Detta bör regeringen med anledning avmotion 1999/2000:K356 yrkande 1 och medbifall till motion 2000/01:K292 ges tillkänna.dels att utskottets hemställan under 1bort ha följande lydelse:1. beträffande information omyttrandefrihetenatt med anledning av motion1999/2000:K356 yrkande 1 och medbifall till motion 2000/01:K292 somsin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,2. Offentliganställdas respektiveprivatanställdas yttrandefrihet (mom. 3)() och ()anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 14 börjar med "Enligt vad" ochslutar med "yttrandefrihet avstyrks"bort ha följande lydelse:Arbetslivsinstitutet har i en studievisat att offentliganställda inte vågarsäga sin mening om förhållanden på sinaarbetsplatser. Studien visar att rädslanoch tystnaden är större bland deoffentliganställda än bland deprivatanställda, trots attoffentliganställda i lag har rätt attöppet kritisera sin arbetsplats.Regeringen har tillsatt ensärskild utredare för att se överyttrande- och meddelarfrihet föranställda i verksamheter med anknytningtill det allmänna. Enligt utskottetsmening är detta emellertid intetillräckligt. Regeringen bör därföråterkomma med förslag till riktlinjer omhur offentliga arbetsgivare skall fåsatt följa beslutadlagstiftning. - När det gällerprivatanställda kan utskottet konstateraatt Arbetsdomstolen klargjort hur svagyttrandefriheten är när den kommer ikonflikt med den lojalitet somarbetsgivare anser sig ha rätt att krävaav de anställda. Att tala med massmedierom allvarliga missförhållanden påarbetsplatsen eller att utnyttja sinademokratiska rättigheter som folkvaldutan att fråga arbetsgivaren om lov harav Arbetsdomstolen bedömts somillojalitet, även om man inte alltidansett brottet så allvarligt att detmotiverat avsked. Den långtgåendelojalitetsplikt som den anställde ansesha gentemot sin arbetsgivare och sombl.a. innebär att arbetsgivaren kanförbjuda sina anställda att delta isamhällsdebatten eller på andra sättutnyttja sina demokratiska rättigheterär enligt utskottets mening i behov avreformering. Demokratiutredningensförslag om att utvidga och förstärkameddelarskyddet så att det gäller ävenför privatanställda är inte tillräckligttydligt. Regeringen bör därför återkommamed förslag till lagstiftning sominnebär att yttrandefriheten ochmeddelarfriheten utvidgas till att ävengälla förhållanden utanför denoffentliga sektorn. - Vad utskottetanfört om offentliganställdas respektiveprivatanställdas yttrandefrihet börregeringen, med bifall till motionerna1999/2000:K266 och 1999/2000:K250 (bådav), ges till känna.dels att utskottets hemställan under 3bort ha följande lydelse:3. beträffande offentliganställdasrespektive privatanställdasyttrandefrihetatt med bifall tillmotionerna 1999/2000:K266 och1999/2000:K250 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört,3. Yttrandefrihet och nya medier(mom. 7)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 18 börjar med "Detsammagäller" och slutar med "den motionen"bort ha följande lydelse:I motion 2000/01:K341 tas frågan om attutsträcka den reella yttrandefrihetentill nya medier upp. Det fria ordet inteär skyddat på individuell nivå avyttrandefrihets- ochtryckfrihetsgrundlagarna. Bland annatdetta förhållande har enligt utskottetsuppfattning gjort det möjligt attinskränka yttrandefriheten på Internet.Utskottet anser därför att möjlighetenatt individualisera yttrandefrihetengenom att utsträcka skyddet för det friaordet till enskilda individer börprövas. Detta kan förslagsvis ske genomtilläggsdirektiv till . Vad utskottet anförtbör regeringen med bifall till motion2000/01:K341 yrkande 9 (c) ges tillkänna.dels att utskottets hemställan under 7bort ha följande lydelse:7. beträffande yttrandefrihet ochnya medieratt med bifall till motion2000/01:K341 yrkande 9 som sin meningger regeringen till känna vadutskottet anfört,4. Etableringsfrihet (mom. 9)Per (), (), NilsFredrik (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrandesom på s. 21 börjar med "I motionerna"och slutar med "avstyrker motionerna"bort ha följande lydelse:Det fria ordet har en direkt betydelseför informationsfriheten ochmedborgarnas frihet. Yttrandefrihetenoch tryckfriheten utgår från attmångfald bäst skyddas och stärks avetableringsfrihet. Enligt utskottetsmening bör lagstiftaren inskränka sinuppgift till att upprätta ett brett,stabilt ramverk som säkerställer detfria ordet, skyddar individensintegritet och anger villkoren förmarknadsekonomin. Inom detta ramverk börolika tekniska lösningar, nya och gamlamedier och tjänster rymmas. Det måsteenligt utskottets mening råda en storfrihet att ge ut och distribueramedieprodukter och att pröva derasekonomiska bärkraft. Utskottet anser attdet så långt som möjligt inom ramen förde tekniska begränsningarna bör varaläsarna, lyssnarna, tittarna ochanvändarna som genom sina val avgörvilka medier som skall haförutsättningar att distribueras. Detfår inte vara politiskt grundat godtyckesom avgör mediernas utveckling.Etableringsfrihet är enligt utskottetsuppfattning det bästa sättet att utanoffentliga regleringar motverkamediekoncentration.