bet · GN01MJU15 · 2000-03-30 00:00:00 — När detgäller förhållandena vid har de nordiska miljöministrarna åtskilligagånger uppmanat de brittiska myndigheterna att finna en lösning på utsläpps-problemen. I ett brev till den brittiske miljöministern har de uttryckt sin oroför de fortsatta radioaktiva utsläppen från anläggningen i . Frågantogs även upp vid det nordiska miljöministermötet , därministrarna åter framhöll nödvändigheten av att problemen kring Sellafieldfår en lösning.Efter en ansökan från AB SVAFO (, Forsmark, Os-karshamn) om tillstånd till utförsel av använt kärnbränsle från forskningsre-aktorn R1 i Studsvik, för upparbetning i , gav klartecken för leverans till . Denplanerade leveransen av uran från forskningsreaktorn har stoppats.Enligt regeringen är det mot bakgrund av nuvarande säkerhetsbrister i Sella-field och de fortsatta utsläppen av radioaktivt avfall i för närvaran-de svårt att skicka mer kärnbränsle till . Utskottet konstaterar sam-manfattningsvis att bl.a. inom olika forum aktualiseratoch ifrågasatt de radioaktiva utsläppen från anläggningen i . Vidarehar den brittiska regeringen uppmärksammats på nödvän-digheten av att problemen kring denna anläggning får en lösning. Ansträng-ningarna måste fortsätta med att ytterligare minska eller eliminera utsläppoch läckage av radioaktiva ämnen till den miljön. Utskottet förutsät-ter därvid att regeringen följer den fortsatta utvecklingen när det gäller de npåtalade bristerna i säkerheten vid anläggningen i och att tillståndtill ytterligare leveranser av använt kärnbränsle inte ges förrän dessa problemhar åtgärdats på ett tillfredsställande sätt. Med det anförda finner utskottetsyftet med motion MJ775 (c) yrkandena 1 och 2 i allt väsentligt tillgodosett.Motionen bör inte föranleda någon vidare åtgärd.Med anledning av de synpunkter om MOX-bränsle som framförs i motionN227 (mp) vill utskottet anföra följande. All användning och hantering iövrigt av MOX-bränsle i kräver regeringens tillstånd enligt lagen(1984:3) om kärnteknisk verksamhet. Beträffande tillverkning av MOX-bränsle m.m. har regeringen (miljöministern) vid ett flertal tillfällen i riksdgen redogjort för sin inställning till detta och bakgrunden till att Oskars-hamns Kraftgrupp AB:s (OKG) använda kärnbränsle finns deponerat vidupparbetningsanläggningen i (se bl.a. prot. 1998/99:5). Enligtregeringen är den svenska politiken inriktad på direkt slutför-varing av använt kärnbränsle utan föregående upparbetning. Den uppkomnasituationen med det upparbetade bränslet i är resultatet av en tidi-gare förd politik som bl.a. fick till följd att mellan åren 1975 och1982 skeppade över använt kärnbränsle till . Dettapåverkar dock inte på något sätt regeringens inställning till att MOX-bränslei princip inte skall användas i svenska reaktorer. Enligt utskottets meningskiljer sig regeringens principiella inställning till MOX-bränsle inte från dennu i motion N227 redovisade. Utskottet är därmed inte berett att utöver detanförda föreslå något särskilt uttalande med anledning av motion N227 (mp)yrkandena 2 och 6. Motionen avstyrks i berörda delar.Hanteringen av det svenska kärnavfalletEnligt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet (kärntekniklagen) är eninnehavare av tillstånd till kärnteknisk verksamhet skyldig att svara för attallt i verksamheten uppkommet kärnavfall och använt kärnbränsle hanterasoch slutförvaras på ett säkert sätt och att den anläggning i vilken verksam-heten bedrivs avvecklas och rivs på ett säkert sätt, sedan verksamheten harupphört (10 §). Den som har tillstånd att inneha eller driva en kärnkraftsre-aktor skall i samråd med övriga reaktorinnehavare upprätta eller låta upprättaett program för forsknings- och utvecklingsverksamhet och de övriga åtgär-der som anges i lagen. Programmet skall dels innehålla en översikt översamtliga åtgärder som kan bli behövliga, dels närmare ange de åtgärder somavses bli vidtagna inom en tidrymd om . Programmet skall varttredje år insändas till regeringen eller den myndighet som regeringen be-stämmer för att granskas och utvärderas. I samband med granskningen ochutvärderingen får sådana villkor ställas upp som behövs avseende den fort-satta forsknings- och utvecklingsverksamheten (12 §).Svensk Kärnbränslehantering AB () presenterade i september 1998det femte programmet för forskning, utveckling och demonstration för kärn-avfallets behandling och slutförvaring (FUD-program 98). I programmet harSKB redovisat bl.a. sitt arbete med en systemanalys av hela slutförvarssys-temet inklusive dels en redovisning av alternativa lösningar till den s.k. KBS-3-metoden, dels en redovisning av konsekvenserna för det fall det planeradeslutförvaret inte alls kommer till stånd. Vidare redovisas arbetet med ensäkerhetsanalys av slutförvarets långsiktiga säkerhet och de faktorer som börstyra valet av plats lämplig för ett slutförvar för använt kärnbränsle. SKB harvidare angivit tre specifika frågor som bolaget ansåg borde belysas inför detkommande regeringsbeslutet. Bolaget har således önskat få klarlagt om djup-förvaring enligt KBS-3-metoden även i fortsättningen skall vara den metodsom prioriteras, synpunkter och råd angående underlag som bolaget tar framinför valet av platser för platsundersökningar samt synpunkter och råd omvad som skall ingå i kommande miljökonsekvensbeskrivningar.I beslut (M99/2152/Mk, M99/3040/Mk) har regering-en funnit att program för forskning, utveckling och demonstrationför kärnavfallets behandling och slutförvaring uppfyller de krav som ställs ikärntekniklagen. När det gäller den fortsatta forsknings- och utvecklings-verksamheten skall SKB komplettera analysen av alternativa systemutform-ningar. I första hand skall innebörden av nollalternativet (en beskrivning avatt den planerade åtgärden inte kommer till stånd) belysas. Vidare skall alter-nativet djupa borrhål belysas med inriktning på omfattning och innehåll i detforsknings- och utvecklingsprogram som behövs för att denna metod skallkunna jämföras med KBS-3-metoden på likvärdiga grunder. SKB skall ävenredovisa en samlad utvärdering av slutförda förstudier och övrigt underlagför val av platser för platsundersökningar samt redovisa ett tydligt programför platsundersökningar. Vid framtagandet av dessa underlag skall SKBsamråda med berörda kommuner, länsstyrelser och myndigheter. En redovis-ning av detta samråd skall också lämnas.När det gäller kärnavfallets behandling och slutförvaring vill utskottet an-föra följande. Det är angeläget att inom ramen för den kunskap som finnssöka den bästa möjliga lösning som kan genomföras inom överskådlig tidoch på en lämplig plats, som satsning på forskning och utvecklingfortsätter. Detta ger även rimliga möjligheter till en omprövning i framtiden.Som regeringen framhåller i sitt ovan nämnda beslut framstår någon form avslutförvaring i berggrunden, utifrån nu föreliggande material, som den meständamålsenliga metoden. Ännu föreligger dock inte ett fullständigt underlagför slutligt val av metod. Vidare bör uppmärksammas att ett slutligt godkän-nande av viss metod för slutförvar inte kan ges förrän i samband med rege-ringens ställningstaganden till ansökningar om tillstånd enligt miljöbalkenoch kärntekniklagen att uppföra ett slutförvar för använt kärnbränsle. I dettasammanhang bör även erinras om kraven på alternativredovisningar vadgäller bl.a. verksamhetens utformning i den miljökonsekvensbeskrivningsom skall ingå i kommande underlag. Enligt utskottets bedömning är syftetmed motion MJ790 (kd) yrkande 1 med det anförda i allt väsentligt tillgodo-sett. Yrkandet påkallar således ingen ytterligare åtgärd.Lokaliseringen av djupförvaret sker i flera etapper. Utskottet anser det varaangeläget att lokaliseringsarbetet drivs och genomförs inom ramen för entydlig tidtabell. Till att börja med görs översiktsstudier över hela eller delaav landet och förstudier i flera kommuner. En förstudie innebär en översikt-lig utvärdering av en kommuns möjligheter för ett djupförvar. Man tar framgrundläggande fakta om t.ex. geovetenskapliga förutsättningar, transportfrå-gor och samhällsplanering. pågår förstudier i följande kom-muner: , , , , och . Förstudierna sker i samverkan med kommunerna. När förstudierna haravslutats skall SKB göra ett urval och sedan genomföra platsundersökningarpå minst två platser i landet. En platsundersökning beräknas ta omkring femår att genomföra. Platsundersökningarna avslutas med en utvärdering avresultaten. Sedan görs ansökan till regeringen om tillstånd att genomföra endetaljundersökning och påbörja djupförvarsbygget enligt ochkärntekniklagen.Anläggningar för slutförvaring av kärnavfall hör till den kategori av miljö-farlig verksamhet som alltid skall antas medföra betydande miljöpåverkanoch som skall tillståndsprövas av miljödomstol i första instans. Därtill kom-mer prövning av regeringen med avseende på såväl tillåtlighet och lokalise-ring enligt 17 kap. som säkerhet och strålskydd enligt kärntek-niklagen. Samma regler gäller också för prövningen av flertalet andra kärn-tekniska anläggningar, som t.ex. ett mellanlager eller en inkapslingsanlägg-ning för använt kärnbränsle. Miljödomstolens prövning omfattar alla utsläppoch störningar från anläggningen, även utsläpp av radioaktiva ämnen ochjoniserande strålning. I den mån anläggningen också medför vattenverksam-het, t.ex. ingrepp i grundvattenförhållanden, prövas även denna. En viktiguppgift för miljödomstolen är att bereda ärendet inför regeringens tillåtlig-hetsprövning. I beredningen ingår att inhämta yttranden från ett antal re-missinstanser, av vilka kommunen har en särställning. Ärendet skall efterhuvudförhandling överlämnas till regeringen () meddomstolens eget yttrande. Yttrandet skall avse samtliga de omständighetersom har betydelse för tillåtlighetsfrågan. Det kan antas att domstolen i sittyttrande anger åtminstone i huvuddrag på vilka villkor den miljöfarliga verk-samheten - och i förekommande fall vattenverksamheten - bör kunna bedri-vas.Det kan förutsättas att sökanden med sin ansökan enligt miljö-balken har sökt tillstånd enligt kärntekniklagen. En sådan ansökan inges tillStatens kärnkraftinspektion som efter remissbehandling överlämnar ärendetmed eget yttrande till regeringen för avgörande. Enligt ett motivuttalande ipropositionen om följdlagstiftning till m.m. (prop. 1997/98:90 s.271) är avsikten att prövningen av tillståndsärendet enligt kärntekniklagenskall samordnas med prövningen av ärendet om tillåtlighet enligt miljöbal-ken. Detta antas ske på så sätt att både miljödomstolen och den berördakommunen ges tillgång till expertmyndigheternas granskningsrapporter närde behandlar ärendet om tillåtlighet. Kommunens ställningstagande har enavgörande betydelse i sådana ärenden med hänsyn till den kommunala veto-rätten. Också regeringens beredning och beslut om tillåtlighet enligt miljö-balken och tillstånd enligt kärntekniklagen avses ske samordnat. Efter rege-ringens beslut lämnas ärendet åter till miljödomstolen för prövning av till-stånd enligt . Prövningen omfattar då alla störningar och allautsläpp från anläggningen. Om den dom som meddelas innebär att tillståndlämnas skall i domen anges bl.a. de villkor som behövs. ochkärntekniklagen skall således gälla parallellt. Vid tillämpningen av kärntek-niklagen skall allmänna hänsynsregler följas. I viss utsträckningskall också förfarandet vid prövning enligt kärntekniklagen baseras på miljö-balkens regler. Bland annat skall en miljökonsekvensbeskrivning i kärntek-niklagsärendet upprättas och hanteras enligt reglerna i 6 kap. . Ensådan miljökonsekvensbeskrivning antas behandla kärnsäkerhets- och strål-skyddsaspekter på ett mer utförligt sätt än beskrivningar enligt andra be-stämmelser.Sammanfattningsvis vill utskottet anföra följande beträffande ansvaret fördet fortsatta arbetet med slutförvaring och platsvalsprocessen. Som framgårav redovisningen ovan har regeringen att ta ställning till detprogram som SKB utarbetat för forskning, utveckling och demonstration förkärnavfallets behandling och slutförvaring. Förutom att pröva programmetsförenlighet med de krav som uppställs i kärntekniklagen har regeringenfortlöpande kunnat meddela de ytterligare villkor för den fortsatta forsk-nings- och utvecklingsverksamheten som ansetts erforderliga. I sitt beslutöver FUD-program 98 har regeringen bl.a. föreskrivit att SKB skall redovisaen samlad utvärdering av slutförda studier m.m. och ett tydligt program förplatsundersökningar för att klarlägga om SKB grundar sitt val av platser förplatsundersökningar på ett bra underlag. Detta är ett uttryck för statsmakter-nas övergripande ansvar för frågan om slutförvar av kärnavfall. Även rege-ringens prövning med avseende på såväl tillåtlighet och lokalisering enligt 17kap. som säkerhet och strålskydd enligt kärntekniklagen är ettuttryck för var det övergripande ansvaret ligger för stora eller på annat sättviktiga verksamheter som har betydelse för samhällsplaneringen i stort. Vidsådan prövning blir det ofta fråga om en sammanvägning av konkurrerandeeller motstridiga intressen som bör göras från ett nationellt perspektiv. Sam-tidigt krävs för den plats som slutligen väljs, förutom att det går att visa atmiljö- och säkerhetskraven uppfylls, att man uppnår lokal förståelse ochacceptans för djupförvarsetableringen, dvs. den bör inte genomföras mot enkommuns vilja. Härvidlag vill utskottet framhålla värdet av att arbetet medlokaliseringen av slutförvaret bygger på frivilligt deltagande från ett antalkommuners sida. Det är viktigt att dessa kommuner uppmuntras i sitt förstu-diearbete. Deras deltagande innebär att några få kommuner tar ett konkretansvar för att lösa ett nationellt problem. Vidare bör uppmärksammas att enansökan om att få bygga ett djupförvar, enligt gällande lagstiftning, skallkompletteras med en miljökonsekvensbeskrivning. Denna skall belysa djup-förvarets konsekvenser för människa och miljö samt redovisa olika alternativtill den föreslagna lösningen. Vad människor i den berörda kommunen tyckerom en sådan etablering är en del av en sådan miljökonsekvensbeskrivning.Det formella samrådsförfarandet enligt påbörjas i samband medplatsundersökningen. Men redan nu pågår ett informellt samrådsförfarandemellan SKB, berörda kommuner, säkerhetsmyndigheter och länsstyrelser.Syftet med detta samrådsförfarande är att utbyta kunskap och synpunkter omhur en miljökonsekvensbeskrivning bäst tas fram . Även om pro-cessen till stor del sker på lokal nivå så vill utskottet understryka att riksoch regering har ett särskilt ansvar för att besluten föregås av en så breddemokratisk förankring som möjligt, även på nationell nivå. Sammantagetinnebär det anförda att utskottet finner syftet med motionerna MJ790 (kd)yrkande 2 och N228 (m) yrkande 27 i allt väsentligt tillgodosett. Berördamotionsyrkanden bör därför lämnas utan vidare åtgärd. beträffande ändringar i strålskyddslagenatt antar regeringens förslag till lag om ändring i strål-skyddslagen (1988:220),2. beträffande gränsvärden för elektriska och magnetiskafältatt avslår motion 1999/2000:MJ771,3. beträffande laserpennoratt avslår motion 1999/2000:MJ797,res. 1 (v)4. beträffande utförsel av utbränt kärnbränsle m.m.att avslår motion 1999/2000:MJ775,5. beträffande MOX-bränsleatt avslår motion 1999/2000:N227 yrkandena 2 och 6,res. 2 (mp)6. beträffande metod för omhändertagande av kärnavfallatt avslår motion 1999/2000:MJ790 yrkande 1,7. beträffande slutförvar av det svenska kärnavfalletatt avslår motionerna 1999/2000:MJ790 yrkande 2 och1999/2000:N228 yrkande 27.Stockholm den 30 mars 2000På miljö- och jordbruksutskottets vägnarDan EricssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), Kjell-ErikKarlsson (v), (), (), EskilErlandsson (c), (), (), () och (). Laserpennor (mom. 3)och (båda v) anför:Enligt () är laserpennorna harmlösa. Det före-kommer dock uppgifter om att det har inträffat direkta olycksfall där barn harträffats i ögat av laserpennans med skador på synen som följd. Enligtvår mening är det därför helt nödvändigt att se över regelverket avseendelaserpennor. I samband med en sådan översyn bör öven prövas möjlighetenatt införa ett förbud för omyndiga att köpa eller använda laserpennor.Mot bakgrund av det anförda anser vi att utskottets hemställan under 3 bortha följande lydelse:3. beträffande laserpennoratt med anledning av motion 1999/2000:MJ797 som sinmening ger regeringen till känna vad ovan anförts,2. MOX-bränsle (mom. 5)() anför:MOX-avfallet har kraftigare neutronstrålning än vanligt kärn-kraftsavfall och avger högre värme. Plutoniuminnehållet gör det också farli-gare att hantera än vanligt uranbränsle. Använt MOX-bränsle innehåller ävenavsevärt högre halter än vanligt använt uranbränsle av andra transuraner. Detfinns absolut ingen lösning när det gäller hanteringen av detta livsfarligaavfall. skall därför inte framställa ytterligare MOX-avfall. När detgäller de plutonium som finns i måste presenteraen lösning som inte innebär en utbyggnad utan en avveckling av den svenskakärnkraften. Det bästa hade varit att aldrig upparbeta kärnavfallet I ställetborde det ursprungliga avfallet ha tagits hem i omkonditionerat skick frånEngland.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottets hemställan under 5 bortha följande lydelse:5. beträffande MOX-bränsleatt med anledning av motion 1999/2000:N227 yrkandena 2och 6 som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts,Särskilt yttrandeFörstärkt strålskydd m.m.Eskil () anför:Centerpartiet vill framhålla försiktighetsprincipens betydelse vid hanteringav använt kärnbränsle och radioaktiva ämnen. Radioaktivitet är en orsak tillcancer och påverkar även de mänskliga generna, något som är ett välkäntfaktum. Det är inte önskvärt att utsätta unga människor för denna risk, enligtvår mening. Handhavandet av radioaktivt avfall skall omges med striktarutiner och väl utarbetade säkerhetsföreskrifter.Centerpartiet har hävdat att det radioaktiva avfallet är ettproblem som kommer att överföras till framtida generationer. Den forskningsom bedrivs inom transmutationsområdet visar inte på att detta problemkan lösas . Såvitt vi vet finns det för närvarandeinte heller någon internationellt erkänd slutförvaringsmetod för det redanexisterande avfallet.Den senaste tidens rapporter om bristande rutiner vid upparbetningsan-läggningen i bekräftar den oro vi känt för att problemen kringhanteringen av använt kärnbränsle inte på något enkelt sätt kan lösas. Rap-porter visar att halten av technetium ökar i växter och djur vid de norska ochsvenska kusterna. Även halterna utanför anläggningen i är oro-väckande höga. Den ansträngningar i arbetet med attpåverka den brittiska regeringen att stänga anläggningen i börintensifieras.Transporter av använt kärnbränsle utgör ett riskmoment och bör så långtmöjligt undvikas. Ett förbud mot utförsel av svenskt kärnbränsle för uppar-betning utomlands bör därför införas.Omvandling av det använda kärnbränslet till s.k.MOX-bränsle löser inte det grundläggandeproblemet. Denna upparbetning leder tvärtom till attden totala mängden plutonium ökar. Vi anser därföratt MOX-bränsle ej skall användas i densvenska kärnkraftsindustrin.