bet · GN01SoU13 · 2000-04-26 00:00:00 — Imotion 1990/91:So30 (m) begärdes ett tillkännagivande beträffande privat-praktiserande psykiaters rätt att föranstalta om läkarundersökning mot denenskildes vilja liksom möjligheten att begära polishandräckning i sambandmed undersökning för vårdintyg. Vidare begärdes i motion 1990/91:So42 (c)en sådan ändring av regeringens förslag att beslut om tvångsomhändertagan-de skulle få fattas av läkare i allmän tjänst.Propositionen och motionerna behandlades av utskottet i betänkande1990/91:SoU13. Utskottet uttalade bl.a. följande:Ett beslut om att en person mot sin vilja skall läkarundersökas innebär enligtutskottets mening ett allvarligt intrång i personens integritet. Utskottet delainställningen i propositionen att befogenheten att besluta om genomförandeav undersökning för vårdintyg därför bör begränsas till vissa läkare.Den i propositionen föreslagna regleringen av vilka läkare som skall kunnabesluta om att en patient skall tas om hand för undersökning innebär enytterligare begränsning i förhållande till vad som gäller . Sådana beslutskall enligt förslaget endast få fattas av läkare som enligt beslut av lands-tingskommun - eller en landstingsfri kommun - ges särskild befogenhet attbesluta om sådana undersökningar.Utskottet delar de farhågor som kommer till uttryck i motionSo42 (c) om att den föreslagna regeln kan vålla svårigheter i den praktiskatillämpningen. Beslut i dessa frågor bör exempelvis kunna fattas av en läkaresom är anställd vid en alkoholmottagning. Det kan vidare noterasatt regeringen i proposition 1990/91:121 om försöksverksamhet med kom-munalt huvudmannaansvar för primärvård m.m., som beredsav utskottet, föreslår att kommunerna inom ramen för en försöksverksamhetges möjlighet att påta sig ansvaret för primärvården inom sitt område.Utskottet anser att beslut om att en person skall få tas om hand för under-sökning bör kunna meddelas av läkare i allmän tjänst. Sådana läkare börockså ha rätt att begära polishandräckning för att få till stånd undersökning-en. Med bifall till motion 1990/91:So42 (c) yrkande 2 anser utskottet att 4 §förslaget till lag om psykiatrisk tvångsvård bör erhålla den lydelse utskottetnu föreslagit.Någon följdändring av 47 § i lagförslaget om rätt för läkare att begära bi-träde av polismyndighet behövs dock inte.Utskottet kan sålunda inte ställa sig bakom förslaget i motion1990/91:So30 (m) yrkande 2 att även privatpraktiserande läkare skall kunnabesluta om läkarundersökning mot den enskildes vilja och kunna begärapolishandräckning för att få till stånd en sådan undersökning. Det nämndamotionsyrkandet avstyrks därför.Tvångspsykiatrikommittén anförde i sitt slutbetänkande Rättssäkerhet, vård-behov och samhällsskydd vid psykiatrisk tvångsvård (SOU 1998:21) bl.a.följande (s. 221 f.):En läkarundersökning för vårdintyg bör så långt som möjligt genomföras isamråd med patienten och utan användning av våld. Läkare som är privatverksamma får utföra en sådan undersökning endast om den kan genomförasmed patientens samtycke. Läkare i allmän tjänst har befogenhet att omhän-derta patienten och rätt att få biträde av polis, om patienten inte samtyckertill undersökningen.Läkaren har dock inte själv rätt att bruka våld för att genomföra undersök-ningen. Bedömningen om våld skall tillgripas är uteslutande en fråga förpolisen. Det kan därför ifrågasättas om rätten att få biträde av polis vid lä-karundersökning för vårdintyg kan anses vara en åtgärd som innebär sådanmyndighetsutövning att polisen skall vara skyldig att lämna biträde endast påbegäran av läkare i allmän tjänst.Enligt vår uppfattning består myndighetsutövningen i dessa fall primärt avläkarens beslut att genomföra undersökningen för vårdintyg utan patientenssamtycke. Vi anser inte att det finns tillräckliga skäl för att privat verksammläkare i allmänhet skall få utföra sådana undersökningar i fall där patienteninte samtycker till att bli undersökt.Vid kommunala entreprenader inom hälso- och sjukvården är det inte till-låtet att överlämna uppgifter som innebär myndighetsutövning. Detta måstesärskilt beaktas när t.ex. verksamheten vid en vårdcentral läggs ut på enprivat vårdgivare. En överenskommelse mellan ett landsting och en privatvårdgivare kan således inte avse undersökningar för vårdintyg som skallgenomföras utan patientens samtycke och med biträde av polis. För att enundersökning för vårdintyg skall kunna genomföras i fall där patienten intesamtycker till undersökningen måste därför läkare anlitas.Problemet är enligt vår mening inte negligerbart, särskilt inte när det gällerde tätbefolkade områdena. Av den förfrågan som gjorthos sjukvårdshuvudmännen framkommer också att de aktuella bestämmel-serna i LPT och LRV anses innebära problem när vårdavtal skall träffas medprivata vårdgivare. Vi anser därför att beslut om omhändertagande av densom skall undersökas för vårdintyg även bör få fattas av legitimerad läkaresom enligt avtal mellan ett landsting och en privat vårdgivare skall utföraundersökningar för vårdintyg. En sådan läkare skall också ha rätt att få biträ-de av polis för att genomföra en sådan undersökning. Vårt förslag innebärbl.a. att legitimerade läkare anställda hos en privat vårdgivare som enligtavtal med ett landsting svarar för driften av en vårdcentral eller en psykiat-risk öppenvårdsmottagning får möjlighet att besluta om omhändertagandeoch rätt till biträde av polis när det är aktuellt att utfärda vårdintyg, om deingår i avtalet att utföra undersökningar för vårdintyg.Av 3 § tredje stycket HSL följer att ett landsting bör kunna träffa sådanaöverenskommelser inte bara med bolag och andra juridiska personer sombedriver hälso- och sjukvårdsverksamhet utan även med enskilda läkare somär privat verksamma.PropositionenI propositionen föreslås ingen ändring när det gäller beslut om omhänderta-gande för undersökning. 4 § andra stycket LPT föreslås således kvarstå oför-ändrat.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att ett beslut om omhändertagande för undersökningenligt 4 § andra stycket LPT endast får fattas av läkare i allmän tjänst. Ettbeslut om att en person mot sin vilja skall läkarundersökas innebär ett allvar-ligt intrång i personens integritet. Detta är bakgrunden till att befogenhetenatt besluta om genomförande av undersökning för vårdintyg har begränsatspå detta sätt.Vidare framgår av 3 § tredje stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)att ett landsting får sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgiftersom svarar för enligt denna lag. En uppgift som innefattar myn-dighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmelse överlämnastill ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild indvid.Vid många av landets psykiatriska kliniker tjänstgör numera läkare somvisserligen inte är anställda av sjukvårdshuvudmannen men som till följd aventreprenadavtal utför tjänster åt denne. Utskottet anser att det är oklart ochdärför behöver belysas vilken betydelse begreppet "allmän tjänst" kan ha idenna och i andra situationer av betydelse i sammanhanget. Utskottet anseratt det är av största vikt att frågan om vilka befogenheter enligt LPT ochLRV dessa läkare bör ha utreds närmare. Regeringen bör därför skyndsamtåterkomma till i denna fråga. Utskottet föreslår ett tillkännagivan-de till regeringen. Motion 1999/2000:So20 (m) yrkande 6 avstyrks.Frågor om forskningMotionI motion 1999/2000:So21 av m.fl. (mp) begärs ett tillkännagi-vande om vad i motionen anförts om behovet av ökad forskning om nyapsykofarmaka med färre svåra biverkningar (yrkande 7). Motionärerna anföratt många neuroleptika ger svåra biverkningar, vilket gör det ännu svårare attmotivera människor att fullfölja medicinska behandlingar inom ramen för enöppenvård. Psykiskt funktionshindrade är en mycket utsatt grupp. Vidarepåpekar motionärerna att minskad personaltäthet aldrig får kompenseras medökad medicinering.BakgrundStatens beredning för utvärdering av medicinsk metodik (SBU) har år 1997gett ut rapporten med neuroleptika (nr 133/1 och133/2).Utskottets bedömningUtskottet känner förståelse för motionärernas inställning om vikten av forsk-ning avseende psykofarmaka med färre svåra biverkningar. Utskottet anseremellertid inte att bör ta något initiativ i denna fråga. Motion1999/2000:So21 (mp) yrkande 7 avstyrks.Nämndemäns medverkan i kammarrätt i mål enligt LRVPropositionenRegeringen föreslår att en ny bestämmelse, 21 c §, införs i LRV. Enligt denföreslagna bestämmelsen skall vid handläggningen i kammarrätten nämnde-män ingå i rätten vid prövning av mål som avses i 18 § första stycket 1 samt imål enligt 18 § första stycket 3 eller 4, i fall då vården är förenad med sär-skild utskrivningsprövning. I propositionen anförs vidare att bestämmelsenersätter hänvisningen i 21 § LRV till vissa bestämmelser i samt attbestämmelsen endast innebär ett förtydligande och inte någon förändring isak.Gällande rättI 38 § LPT stadgas att vid handläggningen i kammarrätt skall nämndemäningå i rätten. Detta gäller dock inte mål som angår enbart en fråga somnämns i 33 § första stycket. Sistnämnda lagrum avser beslut i vissa fall avchefsöverläkaren.Av 21 § LRV framgår att vid handläggningen i domstol av mål enligt den-na lag gäller bl.a. 38 § LPT i tillämpliga delar. Vidare stadgas att i ett målenligt 18 § första stycket 3 eller 4 LRV, i fall då vården är förenad med sär-skild utskrivningsprövning, skall nämndemän ingå i kammarrätt. 18 § LRVavser vissa beslut av chefsöverläkaren. Stadgandet innebär att nämndemänskall ingå i kammarrätten i mål enligt LRV utom när det gäller frågor somavses i 18 § första stycket 2-5. Dock skall nämndemän ingå i kammarrättenockså i de fall som avses i 18 § första stycket 3 och 4, om vården är förenadmed särskild utskrivningsprövning (prop. 1990/1991:58 s. 321).Utskottets bedömningReglerna om handläggning i domstol anges i LRV huvudsakligen genomhänvisning till LPT. Enligt utskottets uppfattning är det lämpligt att, somregeringen föreslagit, för tydlighets skull införa särskilda handläggningsbe-stämmelser i LRV. Den föreslagna lydelsen av 21 c § innebär emellertid attnämndemäns medverkan i kammarrätt vid handläggning av mål enligt LRVinskränks väsentligt i förhållande till vad som gäller . Utskottet föreslådärför att bestämmelsen erhåller den i bilaga 2 angivna lydelsen. Den före-slagna lydelsen överensstämmer i huvudsak med det förslag som lämnades ilagrådsremissen.Övriga lagförslagRegeringen har i propositionen föreslagit att förutom de ovanbehandlade lagförslagen anta ytterligare ett antal förslag till lag. Förslageninnefattar i nu berört avseende förslag till lag om ändring i LPT och LRV.Lagförslagen har i huvudsak karaktären av följdlagstiftning och förtydligan-den av gällande bestämmelser.Utskottet tillstyrker lagförslagen. beträffande intagningsförfarandetatt antar 6, 6 a och 6 b §§ i regeringens förslag till lag omändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård samt 5 § i re-geringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsy-kiatrisk vård,2. beträffande förutsättningar för tvångsvårdatt antar 3 § första stycket 2 och 3 i regeringens förslagtill lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård och4 § första stycket 3 i regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1991:1129) om rättspsykiatrisk vård,3. beträffande konverteringatt antar 4, 11, 12, 35 och 36 §§ i regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård samtregeringens förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmän-na förvaltningsdomstolar,4. beträffande tystnadsplikt för stödpersoneratt avslår motion 1999/2000:So21 yrkande 4,5. beträffande stödpersons rätt att närvara vid mötenatt avslår motion 1999/2000:So21 yrkande 6,res. 1 (mp)6. beträffande frågor om stödperson i övrigtatt antar 30, 31 och 31 a §§ i regeringens förslag till lagom ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård samt 26och 26 a §§ i regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1991:1129) om rättspsykiatrisk vård,7. beträffande vårdplanatt med avslag på motionerna 1998/99:So260 yrkande 3och 1999/2000:So21 yrkande 8 antar 16 § i regeringens förslag till lagom ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård,res. 2 (mp)8. beträffande översyn av användningen av fastspänning ochECT-behandling m.m.att avslår motion 1999/2000:So21 yrkandena 1 och 2,9. beträffande förbud mot fastspänning och ECT-behandling avbarn och ungdomar under 18 åratt avslår motion 1999/2000:So21 yrkande 3,res. 3 (mp)10. beträffande riktlinjer för tvångsåtgärderatt antar 2 a och 2 b §§ i regeringens förslag till lag omändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård och 2 a och 2 b§§ i regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:1129) omrätts-psykiatrisk vård,11. beträffande psykiskt störda lagöverträdareatt avslår motion 1999/2000:So20 yrkandena 1 och 2,res. 4 (m)12. beträffande ändrade regler för permissionatt med avslag på motion 1998/99:So364 antar 25 och25 a §§ i regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:1128)om psykiatrisk tvångsvård samt 9, 10 och 10 b §§ i regeringens för-slag till lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård,13. beträffande beslut om permission i vissa fallatt antar 11 och 11 a §§ i regeringens förslag till lag omändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård,14. beträffande permission för häktade m.fl.att med avslag på motion 1999/2000:So20 yrkande 3 ochmed avslag på regeringens förslag i denna del antar det av utskottetutarbetade förslaget till 11 b § lagen (1991:1129) om rättspsykiatriskvård, bilaga 2,res. 5 (m)15. beträffande verkställighet av beslut om utvisning, avvisningeller utlämningatt med avslag på motion 1999/2000:So20 yrkande 4 an-tar 29 § i regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:1128)om psykiatrisk tvångsvård,res. 6 (m)16. beträffande vissa processuella frågoratt antar 37 § i regeringens förslag till lag om ändring ilagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård samt 21 a och 21 b §§ iregeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:1129) omrättspsykiatrisk vård,17. beträffande chefsöverläkares överklaganderättatt avslår motion 1999/2000:So20 yrkande 5,res. 7 (m)18. beträffande vårdavgifteratt avslår motionerna 1998/99:So460 yrkande 23 och1999/2000:So21 yrkande 5,res. 8 (mp)19. beträffande läkare i allmän tjänstatt dels avslår motion 1999/2000:So20 yrkande 6, delssom sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,res. 9 (m)20. beträffande forskningatt avslår motion 1999/2000:So21 yrkande 7,res. 10 (mp)21. beträffande nämndemäns medverkan i kammarrätt i målenligt lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vårdatt med avslag på regeringens förslag i denna del antar detav utskottet utarbetade förslaget till 21 c § lagen (1991:1129) omrättspsykiatrisk vård, bilaga 2,22. beträffande förslaget till lag om ändring i lagen(1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård i övrigtatt antar förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1128)om psykiatrisk tvångsvård i den mån det inte omfattas av vad utskottethemställt under tidigare moment,23. beträffande förslaget till lag om ändring i lagen(1991:1129) om rättspsykiatrisk vård i övrigtatt antar förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1129)om rättspsykiatrisk vård i den mån det inte omfattas av vad utskottethemställt under tidigare moment.Stockholm den 26 april 2000På socialutskottets vägnarIngrid BurmanI beslutet har deltagit: (), (), MargaretaIsraelsson (s), (), (), (),(), (), Elisebeht (),(), (), (),(), (), (), LarsElinderson (m) och (). Stödpersons rätt att närvara vid möten (mom. 5)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 11 börjar med "En stöd-person" och slutar med "delvis tillgodosett" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning skall en stödperson fungera som det medbor-garvittne som en tvångsintagen patient så väl behöver. Under processen medpermissioner, omprövningar, utskrivningssamtal m.m. skall stödpersonendärför ha rätt att närvara vid alla de möten som den tvångsvårdade har medläkare och annan personal. Stödpersonen kan då förklara för den tvångsvår-dade vilka åtgärder som vidtas och över huvud taget hjälpa honom ellerhenne. Vad utskottet nu anfört med anledning av motion 1999/2000:So21(mp) yrkande 6 bör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följande lydelse:5. beträffande stödpersons rätt att närvara vid mötenatt med anledning av motion 1999/2000:So21 yrkande 6som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,2. Vårdplan (mom. 7)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 14 börjar med "Utskottetdelar" och slutar med "det anförda" bort ha följande lydelse:Utskottet välkomnar att ändamålet med vårdplanen tydliggörs i LPT ochLRV. Emellertid anser utskottet att det måste säkerställas att ingen någonsinkommer att skrivas ut från psykiatrisk tvångsvård utan att vara garanterad ettfungerande boende. Vad utskottet nu anfört med anledning av motion1999/2000:So21 (mp) yrkande 8 bör ges regeringen till känna. Motion1998/99:So260 (v) yrkande 3 bör avstyrkas. Regeringen bör åter-komma med ett nytt förslag i enlighet med motionärernas önskemål. I av-vaktan därpå tillstyrks förslaget till ändring i 16 § LPT.dels att utskottets hemställan under 7 bort ha följande lydelse:7. beträffande vårdplanatt med anledning av motion 1999/2000:So21 yrkande 8och med avslag på motion 1998/99:So260 yrkande 3dels antar regeringens förslag till lag om ändring i 16 § lagen(1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård,dels som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,3. Förbud mot fastspänning och ECT-behandling av barn ochungdomar (mom. 9)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 16 börjar med "Av deföreslagna" och slutar med "Motionsyrkandet avstyrks" bort ha följandelydelse:Utskottet anser att ett förbud bör införas mot såväl elektrokonvul-sivbehandling (ECT-behandling) som fastspänning av barn och ungdomarunder . Vad utskottet nu anfört med anledning av motion1999/2000:So21 (mp) yrkande 3 bör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 9 bort ha följande lydelse:9. beträffande förbud mot fastspänning och ECT-behandling avbarn och ungdomar under 18 åratt med anledning av motion 1999/2000:So21 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,4. Psykiskt störda lagöverträdare (mom. 11), , ochLars Elinderson (alla m) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 18 börjar med "I likhetmed" och slutar med "därför avstyrkas" bort ha följande lydelse:Utskottet stödjer i och för sig de förslag som lämnats i regeringens propo-sition då dessa stärker tryggheten och säkerheten såväl för dem som blirföremål för psykiatrisk tvångsvård som för allmänheten. Vissa svagheterkvarstår dock i fråga om rättssäkerheten för de anhöriga, vårdpersonalen ochallmänheten i stort. Många av de farligaste brottslingarna finns bland demsom överlämnas till rättspsykiatrisk vård. Vid farlighetsbedömningar ochbeslut om utskrivningsprövning grundas bedömningen i realiteten på mereller mindre kvalificerade gissningar. Även efter långvarig kännedom kandet vara nästan omöjligt för en läkare att bedöma om en psykiskt störd per-son kommer att återfalla i brottslighet eller inte.Mot denna bakgrund anser utskottet att brottslingar som överlämnas tillrättspsykiatrisk vård som huvudregel skall få en tidsangivelse avseende denminsta strafftid som skall avtjänas. Om patientens vårdbehov upphör innandenna tid har gått ut skall han avtjäna resterande strafftid i vanligt fängelseDet är i och för sig positivt att en kommitté har tillsatts för att bereda dessfrågor. Enligt utskottets mening är det dock angeläget att redan nu lösa deproblem som föreligger beträffande påföljden för psykiskt störda lagöverträ-dare. Regeringen bör därför ges i uppdrag att skynda på utredningens förslagi dessa delar och återkomma till med förslag till lagänd-ringar i enlighet med vad utskottet har anfört. Vad utskottet nu anfört medanledning av motion 1999/2000:So20 (m) yrkandena 1 och 2 bör ges rege-ringen till känna.dels att utskottets hemställan under 11 bort ha följande lydelse:11. beträffande psykiskt störda lagöverträdareatt med anledning av motion 1999/2000:So20 yrkandena 1och 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,5. Permission för häktade m.fl. (mom. 14), , ochLars Elinderson (alla m) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 21 börjar med"ställer" och slutar med "i betänkandet" bort ha följandelydelse:Utskottet anser inte att det bör införas någon möjlighet till permission förde häktade som genomgår rättspsykiatrisk vård. Enligt utskottets uppfattningär det inte dokumenterat att det föreligger några påtagliga problem med denordning som råder . Regeringens förslag till 11 b § LRV bör där-för med anledning av motion 1999/2000:So20 (m) yrkande 3 avslås.dels att utskottets hemställan under 14 bort ha följande lydelse:14. beträffande permission för häktade m.fl.att med anledning av motion 1999/2000:So20 yrkande 3 av-slår förslaget till 11 b § lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård,6. Verkställighet av beslut om utvisning, avvisning ellerutlämning (mom. 15), , ochLars Elinderson (alla m) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 22 börjar med "Utskottetställer" och slutar med "29 § LPT" bort ha följande lydelse:Enligt utskottet kan regeringens förslag att ändra bestämmelsen i 29 § LPTpå sådant sätt att tvångsvården kan bestå under det att beslut om avvisning,utvisning och utlämning verkställs ifrågasättas. Om verkställigheten av be-slutet drar ut finns det, så som bestämmelsen utformats, en risk föratt tvångsvården kan komma att användas som ett tvångsmedel i avvaktan påverkställigheten trots att vårdbehovet upphört. Detta är enligt utskottets me-ning inte acceptabelt. Att under sådana förhållanden låta tvångsvården beståskulle också stå i strid med internationella åtaganden och konventioner dåendast den som är psykiskt sjuk får underkastas tvångsvård. Möjligheternaatt verkställa beslut om avvisning, utvisning eller utlämning får i stället sä-kerställas genom tvångsomhändertagande på annan grund. 29 § LPT bördärför utformas på ett sådant sätt att det klart framgår att tvångsvården intefår bestå när förutsättningarna för sådan vård upphört.Regeringen bör med anledning av motion 1999/2000:So20 (m) yrkande 4 gesi uppdrag att återkomma till med ett nytt lagförslag som tillgodoservad utskottet här anfört. I avvaktan härpå bör regeringens förslag i denna delavslås.dels att utskottets hemställan under 15 bort ha följande lydelse:15. beträffande verkställighet av beslut om utvisning, avvisning ellerutlämningatt med anledning av motion 1999/2000:So20 yrkande 4 av-slår förslaget till ändring av 29 § lagen (1991:1128) om psykiatrisktvångsvård,7. Chefsöverläkares överklaganderätt (mom. 17), , ochLars Elinderson (alla m) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 24 börjar med "När detgäller" och slutar med "avstyrks därför" bort ha följande lydelse:Utskottet delar mening att chefsöverläkare börges en rätt att överklaga domstolens beslut enligt LPT och LRV. Enligt ut-skottets uppfattning finns det flera fördelar att vinna på att införa en två-partsprocess i dessa mål. framhållit finns detdäremot inte anledning att tro att chefsöverläkarens agerande kommer attförändras om han får rollen som motpart och ges en möjlighet att överklagadomstolens beslut. Utskottet anser att risken för att den förtroendefulla rela-tionen mellan chefsöverläkaren och patienten skall skadas därför är liten.Regeringen bör därför ges i uppdrag att till återkomma med förslagtill lagändringar som innebär att chefsöverläkaren ges en överklaganderätt idessa mål.