bet · GN01AU5 · 2000-02-15 00:00:00 — 17 delvis) att den fackliga vetorätten skall tas bort.Bengt Silfverstrand (s) föreslår i motion A709 att utformningen av delgiv-ningsreglerna vid uppsägning av kollektivavtal i 30 § medbestämmandelagenändras på så sätt att det skall vara avsändaren som står för risken för attett meddelande inte kommer fram. Motionären har härvid bl.a. hänvisat tillett avgörande från Arbetsdomstolen, AD 1998 nr 96. Enligt motionären visaravgörandet att nuvarande delgivningsbestämmelser på ett otillfredsställandesätt skjuter över bevisbördan på mottagaren av handlingen.Utskottets ställningstagandeVad gäller de frågor som tas upp av och som rör information och opinionsbildning har utskottet ingen annansynpunkt än motionärerna. Det är viktigt att människor känner sig delaktigai och har kunskaper i politiska frågor. Även om i sittkommande förslag inte särskilt berör dessa problem utgår utskottet från attregeringen i det fortsatta arbetet följer denna fråga. Med hänsyn tilldetta avstyrker utskottet motion A708 (s).Utskottet övergår nu till att pröva yrkanden om att avskaffa den fackligavetorätten.I medbestämmandelagen finns särskilda bestämmelser som ger de fackligaorganisationerna möjlighet att i vissa fall lägga in veto mot att enarbetsgiva-re anlitar någon annan än egna anställda att utföra ett arbete (se lagens 38-40 §§).Dessa bestämmelser upphävdes 1994 under den dåvarande fyrpartirege-ringen.Bestämmelserna återinfördes, med vissa justeringar, från den 1 janua-ri1995 sedan Socialdemokraterna återtagit regeringsmakten.Syftet med den fackliga vetorätten är att förhindra att arbetsgivareanlitar oseriösa företagare som i sin verksamhet kringgår arbetsrättsligalagar eller gällande kollektivavtal. Den fackliga vetorätten fyller därmedockså den viktiga funktionen att slå vakt om de seriösa företagen. Medhänsyn till det anförda anser utskottet att reglerna bör bibehållas.Motionerna A231 yrkande 17 delvis (fp) och A254 yrkande 27 (kd) bör därföravslås.När det slutligen gäller frågan om bevisbördereglerna avseende 30 § med-bestämmandelagen som behandlas i motion A709 vill utskottet anföra föl-jande.Bestämmelser om hur kollektivavtal kan sägas upp finns i medbestäm-mandelagen. Av 30 § nämnda lag framgår att uppsägning av kollektivavtalskall ske skriftligen. Av bestämmelsens ordalydelse framgår vidare att ommeddelande om uppsägning har avsänts under motpartens senast kända adressså tidigt att det hade bort komma denne till handa innan uppsägning senastskulle ha skett, skall uppsägning anses ha ägt rum även om med-delandet inte kommer fram eller kommer fram . En motsvarandebestämmelse fanns tidigare lag om kollektivavtal. I förarbetenatill medbestämmandelagen anges att regleringen är ett undantag från deallmän-na rättsgrundsatser som säger att befordran av meddelanden med t.ex.post i princip sker på avsändarens risk (se prop. 1975/76:105 bilaga 1 s.380). Där anges också att motsvarande bestämmelse i lagen om kollektivavtalvid sin tillkomst motiverades av att en motsatt regel skulle ställa förstora krav på avsändaren och att bestämmelsen torde stå i överensstämmelsemed en täm-ligen allmän uppfattning inom fackorganisationerna. Dettainnebär att när en uppsägning av kollektivavtal sänds med post gårmeddelandet på mottaga-rens risk.Av det i motionen angivna rättsfallet från Arbetsdomstolen framgår att ävenom försändelsen skickas på mottagarens risk måste avsändaren, om mottagarenförnekar att han fått försändelsen, bevisa att han postat den. Det räckerinte att avsändaren påstår att han gjort det. Enligt Arbetsdomstolen fårfrågan om en försändelse verkligen har postats avgöras med hänsyn till om-ständigheterna i det enskilda fallet.Som framgår ovan har frågan om en uppsägning av ett kollektivavtal skall gåpå avsändarens eller mottagarens risk övervägts vid medbestämmandela-genstillkomst. De skäl som då anfördes för att en sådan försändelse skall gå påmottagarens risk är enligt utskottet fortfarande giltiga. Enligt utskottetsmening föranleder nämnda rättsfall inte något annat ställningstagande frånutskottets sida. Utskottet avstyrker därför motion A709 (s).4 Rätt till ledighet4.1 SemesterlagenMotionerCenterpartiet anser att semesterlagen har ett omfattande och detaljeratregel-verk som är svårt att överblicka. Det skapar därmed en del problemför fram-för allt de mindre företagen. I kommittémotion N387 hävdas bl.a.att ett enklare system skulle vara att skyldigheten att betala semesterlönknöts till huvudbetalaren, dvs. om betalt ersättningunder skall den även svara för semesterersättningen under denna tid.Enligt partiet bör det tillsättas en särskild utredare med uppdrag attlägga fram förslag till en reformering av semesterlagen (yrk. 5).I motion A704 m.fl. (kd, m, fp, c) hävdas att när enarbetsta-gare deltar i det s.k. får arbetsgivaren en alltförbetungande kostnad. Detta beror på att arbetstagaren i dessa fall erhållersärskilt utbild-ningsbidrag som är semesterlönegrundande. måstearbetsgivaren anställa en ersättare för vilken det också skall utgessemesterlön. Motionä-rerna föreslår därför att det organ som betalar utsärskilt utbildningsbidrag också skall betala ut semesterlön.Utskottets ställningstagandeVad gäller den frågeställning som behandlas i motion A704 vill utskottetanföra följande.Det särskilda utbildningsbidraget infördes som en del i dets.k. Bidraget regleras i förordningen (1996:1654) omsärskilt utbildningsbidrag. Särskilt utbildningsbidrag kan bl.a. ges tillanställda som har förvärvsarbetat under , förutsatt attarbetsgivaren genom en överenskommelse med den berörda lokalaarbetstagarorganisationen har åtagit sig att som ersättare anställa enlångtidsarbetslös person som är inskri-ven vid arbetsförmedlingen.Av bestämmelserna i 17 § semesterlagen framgår att frånvaro från arbetetkan vara semesterlönegrundande. Detta gäller t.ex. ledighet på grund avsjukdom och föräldraledighet och vid ledighet för utbildning om arbetstaga-ren erhåller korttidsstudiestöd, vuxenstudiestöd enligt studiestödslagen (1973:349), s.k. svux, eller särskilt utbildningsbidrag. Som påpekats imotio-nen blir konsekvensen av detta att arbetsgivaren måste betalasemesterersätt-ning både till den arbetstagare som uppbär det särskildautbildningsbidraget och till hans eller hennes ersättare. Utskottet villpåpeka att följden blir den-samma för en arbetsgivare som anställer envikarie för en anställd som be-driver studier med svux.I den proposition (prop. 1996/97:1) som föregick införandet av det särskil-da utbildningsbidraget har inte angetts något skäl till varför bidragetskall vara semesterlönegrundande. Däremot finns det i förarbetena tillsemesterla-gen uttalanden om varför s.k. svux skall varasemesterlönegrundande. Som skäl anges att svux har stark anknytning tillarbetslivet och utgör ersättning för inkomstbortfall (prop. 1976/77:90 s. 133). Detta synsätt kan enligt utskottets mening ävenanläggas på det särskilda utbildningsbidra-get.Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion A704 (kd, m, c, fp).Utskottet är inte heller berett att ställa sig bakom det krav på en översynav semesterlagen som framförs av . Motion N387 yrkande 5 (c)avstyrks.4.2 FöräldraledighetslagenBakgrundFöräldraledighetslagen (1995:584) innebär att en arbetstagare i egenskap avförälder har rätt till ledighet från sin anställning för vård av barn tilldess att barnet uppnått ett och eller, underförutsättning att föräl-dern då har hel föräldrapenning, för tid därefter.I lagen finns även skyddsregler. Av 16 § framgår att en arbetstagare intefår sägas upp eller avskedas enbart på grund av att arbetstagaren begäreller tar i anspråk sin rätt till ledighet enligt lagen. Om det ändå skerkan uppsäg-ningen eller avskedandet ogiltigförklaras. Av 17 § framgår atten arbetstagare som begär eller tar i anspråk sin rätt till ledighet intebehöver godta andra minskade anställningsförmåner eller försämradeanställningsvillkor eller annan omplacering än som är en nödvändig följd avledigheten.MotionerKristdemokraterna kräver i partimotion Sf302 en lagstadgad rätt till treårs tjänstledighet för den som blir förälder. Föräldrarna skall ha rätt attåtervända till sitt arbete (yrk. 9).I två motioner framförs synpunkter på de ovan redovisade bestämmelserna i16 och 17 §§ föräldraledighetslagen.Vänsterpartiet hänvisar i partimotion A818 till att Jämställdhetsombudsman-nen (JämO) i en skrivelse till jämställdhetsminister harframfört förslag om vissa ändringar av dessa bestämmelser. De nuvarandebestämmelserna ger ett alltför svagt skydd. Skyddet för den enskilde börförbättras så att graviditet och föräldraledighet inte till någon del fårutgöra grund för negativa åtgärder. Arbetsgivaren bör åläggas bevisbördanför att samband saknas mellan den negativa åtgärden och utnyttjandet avförmåner i föräldraledighetslagen (yrk. 13).Även framför i partimotion A819 kritik mot bestämmelserna.Enligt partiet innebär utformningen av lagen att arbetstagaren saknar skyddnär arbetsgivaren påstår att det vid sidan av graviditeten ellerföräldraledig-heten finns andra förklaringar till en negativ åtgärd.Partiet föreslår att be-stämmelserna utformas efter förebild av de nyadiskrimineringslagarna: lagen (1999:130) om åtgärder mot etniskdiskriminering i arbetslivet, lagen (1999:132) om förbud mot diskrimineringi arbetslivet av personer med funktionshinder och lagen (1999:133) omförbud mot diskriminering i ar-betslivet på grund av sexuell läggning.Dessa innebär att arbetsgivaren är skyldig att visa att det saknas varjesamband mellan missgynnande och etnisk tillhörighet etc. (yrk. 15).Lena och (båda s) påpekar i motion A727 att mångakvinnor, som med stöd av föräldraledighetslagen reducerat sin ar-betstid,inte kan få någon heltidstjänst när ledigheten är över. De föreslår därföratt det införs en skyldighet för arbetsgivare att upplysa föräldrar somreducerat sin arbetstid om rätten till bibehållen heltidstjänst.Utskottets ställningstagandeKristdemokraternas krav att rätten till föräldraledighet skall förlängastill har framställts tidigare och behandlats av utskottet. Senastett sådant för-slag behandlades var i betänkande 1998/99:AU8. Utskottethänvisade då till ett tidigare betänkande 1997/98:AU8. I sistnämndabetänkande hade utskot-tet konstaterat att det saknades en analys av vad enförlängning av föräldra-ledigheten skulle få för konsekvenser för de mindreföretagen, hur vikariats-frågan skulle lösas vid upprepade långa ledigheter, vilken inverkan föräldra-ledigheten skulle ha på lön m.m. I brist påsådan analys ansåg sig inte ut-skottet kunna biträda ett förslag tillförlängning av föräldraledighet på det sätt som yrkats. Utskottet kankonstatera att en sådan analys alltjämt saknas och har därför inte skäl attgöra någon annan bedömning . Motion Sf302 yrkande 9 (kd) avstyrks.När det sedan gäller förslagen till förändring av bestämmelserna i 16 och17 §§ föräldraledighetslagen som och för framkan utskottet notera, i likhet med , att Jämställdhetsombuds-mannen (JämO) i en skrivelse till regeringen framförtförslag i denna riktning. I skrivelsen anges bl.a. följande.I 16 och 17 §§ föräldraledighetslagen ges ett visst skydd mot uppsägning,omplacering och försämrade anställningsförmåner. Rättspraxis är påfallandemager. föreligger endast fyra domar från arbets-domstolen. En rad enkätsvar hävdar att 16 och 17 §§ i praktiken har en be-gränsad betydelse. Lyckas en arbetsgivare formulera andra (svep)skäl tillden påtalade försämringen än graviditet eller föräldraledighet ger lagenenligt denna uppfattning inte något skydd.Vidare framgår av skrivelsen att JämO anser att det finns anledning att seöver lagtextens utformning i 16 och 17 §§. Skyddet bör vara utformat på såsätt att graviditet och föräldraledighet inte till någon del får utgöragodtagbart skäl för de negativa åtgärderna.Utskottet kan också notera att JämO i sitt remissvar över betänkandet Enöversyn av jämställdhetslagen SOU 1999:91 bl.a. föreslår att det införs enny regel som skyddar mot missgynnande som har samband med föräldraansvar.Utskottet utgår från att regeringen kommer att följa dessa frågor och, omså är erforderligt, återkomma med förslag till förändringar. Med hänsyntill detta avstyrker utskottet motionerna A818 yrkande 13 (v) och A819yrkande 15 (mp).Vad sedan gäller kravet att arbetsgivaren skall upplysa om rätten till bibe-hållen heltidstjänst har utskottet ingen annan uppfattning än motionärernanär det gäller vikten av att arbetstagaren återfår sin heltidstjänst.Enligt utskottets mening är det viktigt att alla deltidsarbetande så långtsom möjligt erhåller önskad sysselsättningsgrad. En åtgärd som syftade tillatt förbättra för del-tidsarbetande var den ändring avanställningsskyddslagen, som redovisas under avsnittet Företrädesrätt, sominnebär att deltidsanställda som önskar högre sysselsättningsgrad skall fåföreträdesrätt till sådan anställning. Vidare vill utskottet erinra om dens.k. Utredningen hade i uppdrag att bl.a. beskriva ochanalysera utvecklingen av deltidsarbeten och tillfälliga arbeten sedanbörjan av . Den skulle också lämna förslag som syftade till attge de deltidsarbetslösa möjligheter till ökad sysselsätt-ning. För attunderlätta för deltidsarbetslösa att erhålla ökad sysselsättning föreslogsbl.a. att den som är deltidsarbetslös och vill ha arbetslöshetsersätt-ningskall vara skyldig att uppvisa ett arbetsgivarintyg för arbetslöshetskas-san och arbetsförmedlingen av vilket framgår att han eller hon inte kan fåönskad arbetstid hos nuvarande arbetsgivare. Utredningens förslag beredsför närvarande i Regeringskansliet.Med hänsyn till vad som anförts ovan är utskottet inte berett attföreslå något tillkännagivande i enlighet med motionärernas förslag. MotionA727 (s) avstyrks.4.3 Rätt till ledighet för att bedriva näringsverksamhetMotionInger Strömbom m.fl. (kd, m, fp) hävdar i motion A705 att det är viktigtatt man klarlägger vilka effekter införandet av lagen (1997:1293) om rätttill ledighet för att bedriva näringsverksamhet har fått, inte minst för demindre företagen. Motionärerna anser därför att regeringen noggrant börfölja resul-tatet av lagen och återkomma med en redovisning.Utskottets ställningstagandeDen lag motionärerna hänvisar till trädde i kraft ochger arbetstagare rätt till ledighet för att bedrivanäringsverk-samhet. En förutsättning för ledigheten är att verksamheteninte konkurrerar med arbetsgivarens verksamhet. Syftet med lagen är attstimulera till försök till eget företagande. I den proposition som föregickden nya lagen (prop. 1997/98:27) meddelade regeringen att den avsåg attfölja effekterna av den nya lagstiftningen. Vid underhandskontakter medRegeringskansliet har upplysts om att det inte finns några tecken som tyderpå att lagen inneburit några negativa effekter för arbetsgivarna. Medhänsyn till det anförda kan utskottet inte ställa sig bakom det yrkande somframställs i motion A705 (kd, m, fp), varför den avstyrks.4.4 Övriga ledighetsfrågorMotionerI syftet att underlätta för många anhöriga föreslår i kom-mittémotion So332 att det skall finnas en rätt till tjänstledighet på hel-eller deltid för vård av anhörig. Tjänstledigheten bör endast ges underkortare perioder, exempelvis i taget, eftersom man i förväginte kan veta hur stort vårdbehovet kommer att vara (yrk. 7).Bengt Silfverstrand (s) påpekar i motion A710 att förtroendevalda i handi-kappföreningar endast kan ta ledigt för sitt arbete i föreningen omarbetsgiva-ren uttryckligen medger sådan ledighet. Arbetsgivarnas vilja attmedge sådan ledighet har minskat. Motionären föreslår därför att det skallinföras en mot-svarande rätt till ledighet för dessa förtroendevalda somfinns för personer med fackliga och politiska uppdrag.Eva Flyborg (fp) anser i motion Fö206 att de frivilliga försvarskårerna,inte minst bland kvinnor, är av utomordentlig betydelse för vårt försvaroch att deras betydelse inte torde bli mindre efter omorganisationen avtotalförsva-ret. Enligt motionären är det därför viktigt att det införs enlagstadgad rätt till ledighet för deltagande i utbildning och tjänstgöringinom frivilligförsvaret.Utskottets ställningstagandeI den s.k. närståendevårdslagen (1988:1465) finns regler om ersättning ochledighet för närståendevård. Lagen innehåller bl.a. bestämmelser om rätttill ledighet för arbetstagare som vårdar en svårt sjuk närstående person.Ar-betstagaren har rätt till hel ledighet från arbetet under tid som haneller hon uppbär ersättning enligt lagen och till förkortning avarbetstiden till hälften eller tre fjärdedelar under tid med halv ellerfjärdedels ersättning. Ersättning, och därmed ledighet, medges för högst 60dagar sammanlagt för varje person som vårdas. Vid vård av närstående somhivsmittats inom den svenska hälso- och sjukvården har vårdaren rätt tillhögst 240 dagars ledighet.Som framgår av denna redogörelse finns det en rätt till närstående-vård. Utskottet är därför inte berett att ställa sig bakom motion So332yrkan-de 7 (kd). Den bör därför avstyrkas.Utskottet har också tidigare behandlat motioner som innehållit förslag omrätt till ledighet för att delta i frivilligförsvaret. I utskottetsbetänkande /98:AU4 slog utskottet fast som sin principiella uppfattningatt det bör finnas vägande skäl för att införa ytterligare lagregler omledighet. Förutom att ledigheten skall avse ett angeläget ändamål bör detfinnas ett påtagligt behov av lagreglering.Utskottet anförde vidare att det inte hade någon annan uppfattning i frågaom värdet av de insatser inom totalförsvaret som utförs av frivilliga ochansåg att det på olika sätt borde uppmuntras och stödjas. Detta kunde dockinte ensamt motivera nya ledighetsregler. Vidare hänvisades till attgällande lagstiftning ger vissa rättigheter, t.ex. studieledighetslagen omdet är fråga om utbildning. Utskottet var inte övertygat om att det fannsett praktiskt behov av lagregler. I stället borde man utgå från att enarbetsgivare normalt ställer sig välvillig till framställningar om ledighetför dessa ändamål. Där-med kunde inte avsaknaden av lagregler antas varatill påtaglig nackdel för de frivilliga organisationernas verksamhet. Debehandlade motionerna av-styrktes därför. Utskottet har inte ändratuppfattning och avstyrker därför motion Fö206 (fp).Vad gäller rätt till ledighet för personer som har förtroendeuppdrag i han-dikappförbundet kan utskottet notera att ett identiskt yrkande harbehandlats av utskottet (se bet. 1998/99:AU8). Även i dettaärende uttryckte utskottet som sin principiella uppfattning att det börfinnas vägande skäl för att införa ytterligare lagregler om ledighet. Dettagrundade utskottet på att möjligheterna för en anställd att vara ledig frånarbetet för olika ändamål är ganska omfattande samt att ledighetsreglernakan innebära problem både för arbetsgivare och arbetstagare. Även omutskottet ansåg att handikappförbun-det utför ett angeläget arbete utgjordeinte detta förhållande tillräckligt skäl för att införa ytterligare rätttill ledighet för uppdrag i sådant förbund.Inte heller i denna fråga har utskottet ändrat uppfattning. Motion A710 (s)avstyrks därför.5 ArbetsdomstolenMotionModeraterna, som principiellt säger sig vara emot specialdomstolar, anser ikommittémotion A715 att Arbetsdomstolen bör avskaffas. Förutom att det ären principiellt tveksam ordning att bryta ut ett utvalt rättsområde fråndet "normala" rättsväsendet anser det betänkligt med detkorporati-va synsätt som ligger bakom ordningen med partssammansattadomstolar. Ett domstolsväsende där de etablerade organisationerna ges ettavgörande infly-tande inom "sitt" samhällsområde kan inte hävda denenskildes rätt. Parts-sammansatta domstolar har också en tendens att fyllaut lagstiftningen och därigenom undergräva lagstiftarens ställning, vilketleder till mindre förut-sägbarhet (yrk. 5).Utskottets ställningstagandeArbetsdomstolen är en specialdomstol med uppgift att pröva arbetsrättsligatvister. Som arbetstvist räknas varje tvist som rör förhållandet mellanarbets-givare och arbetstagare.Vissa typer av arbetstvister kan föras direkt till Arbetsdomstolen. Dom-stolen är då första och enda domstol. I andra typer av arbetstvister skalltalan väckas vid vanlig tingsrätt. Om part är missnöjd med tingsrättens dom, kan denna överklagas till Arbetsdomstolen. I båda fallen innebärdomstolens dom ett slutligt avgörande. Arbetsdomstolens avgöranden kanalltså inte överkla-gas. Domstolens avgörande kan dock komma under Högstadomstolens prövning vid frågor om resning eller återställande av försuttentid.Beslutanderätten utövas i domstolen av lagfarna ledamöter tillsammans med s.k. intresseledamöter. Samtliga ledamöter utses av regeringen.Justitieutskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat motioner medkrav på att specialdomstolar, inklusive Arbetsdomstolen, skall avvecklas.Av justi-tieutskottets betänkande 1997/98:JuU24 framgår att utskottet ansågatt det fanns anledning att se mera nyanserat på frågan om specialdomstolar. Dessa fick nämligen anses besitta en särskild kompetens som leder tillatt målen behandlas skickligt, snabbt och ekonomiskt effektivt. Deåterstående special-domstolarnas fortsatta verksamhet borde bedömas eftersina egna meriter och inte endast efter principiella ståndpunkter, ansågjustitieutskottet.Det kan noteras att även arbetsmarknadsutskottet har behandlat förslag omatt Arbetsdomstolen skall avvecklas. Senast utskottet behandlade frågan varhösten 1999 i samband med behandlingen av budgetpropositionen för (bet. 1999/2000:AU1).Arbetsmarknadsutskottet, som inte har någon annan principiell uppfattningän justitieutskottet, vill när det gäller Arbetsdomstolen särskilt tilläggaatt domstolen i sin verksamhet har visat på integritet och självständighet.Dom-stolen har därigenom kommit att åtnjuta stort förtroende hosarbetsmarkna-dens parter. Något belägg för att Arbetsdomstolen skullemissgynna enskilda parter finns inte. Med hänsyn till det anförda avstyrkerutskottet motion A715 yrkande 5 (m).6 ()BakgrundSPV är central förvaltningsmyndighet för frågor som rör den statligatjänste-pensioneringen och statens tjänstegrupplivsförsäkring. SPV svararvidare för att myndigheter och andra arbetsgivare som är anslutna till destatliga avtals-försäkringarna påförs premieavgifter samt för att värdet avstatens åtaganden i fråga om dessa försäkringar kan redovisas. SPV fårutföra uppdrag åt myn-digheter och andra uppdragsgivare under förutsättningatt det är fråga om uppgifter som ligger nära verkets huvuduppgifter.SPV:s verksamhet är helt avgiftsfinansierad och bedrivs inom två resulta-tområden.Inom resultatområdet Pension Statlig administreras tjänstepensioner förstatstjänstemän. SPV har ensamrätt på området.Inom resultatområdet Pension Försäkring erbjuder SPV pensionsadmi-nistrativa tjänster för bolag och kommuner. Syftet är att SPV genom ökadevolymer skall kunna utnyttja sina resurser och sin kompetens och därmedhålla nere kostnaderna för hela SPV:s verksamhet.MotionI motion A602 tar () bl.a. upp dels det förhållandet attSPV har monopol när det gäller att administrera statliga tjänstepensioner,dels det förhållandet att SPV får administrera pensioner för bolag ochkommuner. Det ekonomiska utfallet för resultatområdet som benämns PensionFörsäkring avvek för markant från den budgetram som angavsi regle-ringsbrevet. Avvikelsen förklaras med kostnader för 2000-anpassning. Enligt motionären är huvudskälet till denna avvikelse i stället SPV:s"affärside" att ha en ledande position på pensionsmarknaden. Dennaverksamhetsidé inne-bär krav på investeringar i systemutveckling och medföratt verket i framti-den kommer att ta "affärsrisker" som statligamyndigheter normalt inte gör. Med tanke på den pressade prisbildkonkurrensen på den kommunala mark-naden visar finns det anledning attbefara fortsatt dålig resultatutveckling på detta område.