bet · GO01KU3 · 2000-11-09 00:00:00 — Enligt regeringen pågår iRegeringskansliet ett arbete som syftar till attutveckla former och metoder för att säkerställa attjämställdhetsperspektivet får det önskadegenomslaget. Ett led i detta utvecklingsarbete äratt utgå ifrån gjorda erfarenheter av hurjämställdhetsperspektivet speglas i styrningen ochuppföljningen av myndigheternas verksamhet.RRV presenterade uppdraget i rapportenJämställdhet - hur styr regeringen? RRV 2000:17.Enligt RRV är kopplingen mellan de övergripandejämställdhetspolitiska målen och målformuleringarnai regleringsbreven otydlig. Både målformuleringaroch återrapporteringskrav är mycket allmänt hållna.RRV anser att regeringen bör formulera tydligarestrategi för jämställdhetspolitiken avseende detexterna, utåtriktade arbetet. Här bör ingå attdefiniera det externa jämställdhetsområdet och attidentifiera och formulera mål, återrapporteringskravoch uppdrag som kan vara gemensamma för hela ellerstora delar av statsförvaltningen. Därefter kan vidbehov myndighetsspecifika mål, återrapporteringskravoch uppdrag formuleras. RRV föreslår att regeringentar principiell ställning till vilka myndigheter somberörs respektive inte berörs av dejämställdhetspolitiska målen avseende det externaarbetet. Ett sådant ställningstagande skulleunderlätta för respektive departement att formuleramål, återrapporteringskrav och uppdrag tillmyndigheterna. Arbetet för ett jämställt samhälleskall genomsyra alla nivåer i samhället. Iregeringens jämställdhetsstrategi bör enligt RRVklargöras att mainstreaming är det arbetssätt sommyndigheterna skall använda för att nå dejämställdhetspolitiska målen. RRV föreslår attregeringen utnyttjar möjligheten att styramyndigheterna mot ett sådant arbetssätt merlångsiktigt via ett tillägg till verksförordningen.Om ytterligare preciseringar anses nödvändiga, kanbestämmelser också tas in i respektive myndighetsinstruktion. Ingen myndighet har fått invändning irevisionsberättelsen på grund av brister iåterrapporteringen av det externajämställdhetsarbetet. Granskningen visar att mål ochåterrapporteringskrav i många fall är allmäntformulerade vilket medfört att även myndigheternasåterrapportering blir allmänt hållen. I praktikenkan, enligt RRV, revisionen därför sällan komma framtill en annan bedömning än attåterrapporteringskraven är uppfyllda. Om regeringenönskar prioritera det externa jämställdhetsarbetetså bör, enligt RRV:s uppfattning, frågan tillmätasstörre vikt i den årliga budgetdialogen, iregleringsbrev och i andra lämpliga sammanhang.Enligt vad utskottet inhämtat från Regeringskanslietpågår ständigt arbete i departementen medjämställdhetsfrågor, dels inom ,dels när det gäller departementens arbete iförhållande till myndigheterna.Utskottets bedömningUtskottet anser att de frågor som RRV tar upp i denav regeringen beställda rapporten - hurstyr regeringen är av synnerlig stor betydelse förregeringens jämställdhetsarbete. Utskottet anser attregeringen bör främja det externajämställdhetsarbetet. Detta bör enligt RRV ske genomatt frågan tillmäts större vikt i den årligabudgetdialogen, i regleringsbrev och i andralämpliga sammanhang. Utskottet delar denna bedömningoch utgår från att regeringen beaktar RRV:ssynpunkter i sitt fortsatta jämställdhetsarbete.Motion 2000/01:K348 får därför anses tillgodoseddoch avstyrks.Konsekvensanalys vid förändring av viktigasamhällsfunktioner, m.m.MotionernaI motion 2000/01:K349 av m.fl. (s)föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs omkonsekvensanalyser vid förändring av viktigasamhällsfunktioner. Den planerade omstruktureringenav Posten har väckt stor oro. och andraviktiga samhällsinrättningar vidtar så storaförändringar som Posten nu planerar måste noggrannakonsekvensanalyser göras. Det är enligt motionäreninte rimligt att varje för medborgaren viktigsamhällsfunktion på egen hand och enbart utifrånsitt eget perspektiv drastiskt förändrarverksamheten. Inte minst det som sker vid Postenaktualiserar behovet av att hitta nya lösningar föratt ge medborgarna tillfredsställande service. Påmånga orter utvecklas lokala servicekontor för attklara samhällsservicen till medborgarna. För attbibehålla en tillfredsställande regional balans ochge alla en rimlig service måste viktiga serviceorganfinnas nära medborgarna. Motionärerna föreslår attregeringen tar initiativ till att dels modellerutvecklas för att bättre analysera konsekvenserna avstora förändringar av viktiga samhällsfunktioner,dels belyser hur samordningen av sådanasamhällsfunktioner bättre kan samordnas i lokalaservicekontor.I motion 2000/01:K384 av () föreslåsatt tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om behovet av enöversyn av överlämnandet av myndighetsuppgifter.Enligt Utredningen om verksamheter som är beroendeav statligt stöd (SOU 1994:147) skall statligverksamhet handhas av statliga myndigheter ochendast i undantagsfall föras över till enskildaorgan. Situationen är att uppgifter sominnefattar myndighetsutövning ofta fullgörs avprivaträttsliga organ som inrättats av enskilda.Finansdepartementet utfärdade nya riktlinjerför regleringsbrevsarbetet. Enligt dessa skullestyrningen av de organisationer som inte ärmyndigheter ske enligt principen attorganisationerna själva lägger fast målen förverksamheten och regering och riksdag endast angersyftet med statens bidragsgivning. Regeringen börenligt motionärerna få i uppdrag att närmare utredahur överlämnandet av förvaltningsuppgifter skallregleras eller ersättas av ett annat system.BakgrundRiksdagens revisorer anförde i ett förslag tillriksdagen (1996/97:RR7) att regeringen för riksdagenskall redovisa för vilken typ av beslut regeringenhar för avsikt att utarbeta ekonomiskakonsekvensanalyser och att regeringen efter några årredovisar i vilken omfattning regeringen ochriksdagen har använt ekonomiska konsekvensanalysersom en del av underlaget för sina beslut. I yttrandetill justitieutskottet (1996/97:FiU2y) anfördefinansutskottet att det inte är meningsfullt attställa generella krav på ekonomiskakonsekvensanalyser. och riksdagenbeslutade att ge regeringen detta till känna.Regeringen delar (skr. 1998/99:150) riksdagensuppfattning att ekonomiska konsekvensanalyser kanvara ett värdefullt hjälpmedel inför beslut därolika handlingsalternativ övervägs. Frågan omekonomiska konsekvensanalyser skall läggas tillgrund för ett beslut måste prövas från fall tillfall. Mot denna bakgrund har regeringen svårt att seatt man kan gå längre än att som allmän riktlinjeange att ekonomiska konsekvensanalyser skallanvändas i de fall de bedöms ha väsentlig betydelseför beslutet i fråga. Det är enligt regeringensmening varken möjligt eller lämpligt att införa enordning som mer i detalj lägger fast för vilka typerav beslut som ekonomiska konsekvensanalyser skallanvändas och ange den närmare arten av sådanaanalyser. Att utveckla metoderna för och ökaanvändningen av ekonomiska och andrakonsekvensanalyser ingår som en viktig del i detarbete som pågår för att allmänt förbättrakvaliteten i regeringens och riksdagensbeslutsunderlag. Det statliga kommittéväsendet ochremissförfarandet hör till grundstenarna i densvenska förvaltningstraditionen. I samband med dennya kommittéförordningen har kraven på ekonomiskaoch andra konsekvensanalyser setts över ochreglerats på ett mera samlat och överskådligt sättän tidigare. Av förordningen framgår att omförslagen i ett betänkande påverkar kostnadernaeller intäkterna för staten, kommuner, landsting,företag eller andra enskilda skall en beräkning avdessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Omförslaget innebär samhällsekonomiska konsekvenser iövrigt, skall dessa redovisas. Om förslagen i ettbetänkande har betydelse för den kommunalasjälvstyrelsen, skall konsekvenserna i det avseendetanges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslaghar betydelse för brottsligheten och detbrottsförebyggande arbetet, för sysselsättning ochoffentlig service i olika delar av landet, för småföretags arbetsförutsättningar, konkurrensförmågaeller villkor i övrigt i förhållande till störreföretag, för jämställdheten mellan kvinnor och mäneller för möjligheterna att nå deintegrationspolitiska målen. Regeringen anför vidareatt den avser att även i fortsättningen använda detekonomiska beslutsunderlag som den i varje enskiltfall anser var lämpligt för att ett välgrundatbeslut skall kunna fattas eller föreslås riksdagen.Enligt 11 kap. 6 § regeringsformen kanförvaltningsuppgift överlämnas till bl.a. bolag,förening, stiftelse eller till enskild individ.Innefattar uppgiften myndighetsutövning, skall detske med stöd av lag.Utskottets bedömningUtskottet anser att det är av central betydelse attregeringen redovisar konsekvensanalyser när denlägger fram förslag till t.ex. förändringar avviktiga samhällsfunktioner. Regeringen har ocksåuttalat att ekonomiska konsekvensanalyser kan varaett värdefullt hjälpmedel inför beslut där olikahandlingsalternativ övervägs. Frågan om ekonomiskakonsekvensanalyser skall läggas till grund för ettbeslut måste enligt regeringen prövas från fall tillfall. Att utveckla metoderna för och ökaanvändningen av ekonomiska och andrakonsekvensanalyser ingår som en viktig del i detarbete som allmänt pågår för att förbättrakvaliteten i regeringens och riksdagensbeslutsunderlag. Utskottet anser attkonsekvensanalyser bör vara huvudregel närregeringen lägger fram förslag samt att regeringen,när den inte anser sådana behövliga, bör redovisaskälen för detta. Utskottet avstyrker motion2000/01:K349.Enligt 11 kap. 6 § regeringsformen skallförvaltningsuppgift som innebär attmyndighetsutövning överlämnas till t.ex. bolag,förening, stiftelse eller till enskild individ skemed stöd av lag. Utskottet anser att närförvaltningsuppgifter överlämnas till t.ex. bolageller enskild individ så bör detta ha föregåtts aven ordentlig belysning av samtliga konsekvenser somkan bli följden av ett sådant beslut. Utskottetutgår från att regeringen i respektive propositionredogör för konsekvenserna av ett eventuellt beslutpå ett tillfredsställande sätt. Motion 2000/01:K384får härigenom anses tillgodosedd och avstyrks.Alkoholfri representationMotionernaI motion 1999/2000:K267 av m.fl. (v,s, mp, fp, kd, c) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om alkoholfri representation. Den offentligarepresentationen kritiseras ofta av allmänheten,särskilt när alkohol förekommer. Det anses stötandeatt politiker och grupper i samhället som har godainkomster dessutom i representationssammanhang oftabjuds på måltider där alkohol förekommer. Dettagäller såväl företag som statliga eller kommunalabolag och myndigheter. Enligt motionärerna skulleriksdagen kunna vara föregångare i det offentligalivet med att införa alkoholfri representation ialla de sammanhang där står som värd.Riksdagen bör också rekommendera statliga ochkommunala bolag, myndigheter och förvaltningar atthelt avstå från eller kraftigt minska tillgången påalkohol vid representationstillfällen.I motion 2000/01:K250 av och () föreslås att tillkännagerför regeringen och riksdagsstyrelsen som sin meningvad i motionen anförs om en policy för alkoholfrirepresentation för statlig förvaltning och förriksdagen. Det finns bland allmänheten en irritationöver att politiker, på det som faktiskt är derasarbetstid, dricker alkohol på skattebetalarnasbekostnad. Bruket av offentliga medel i form avstatlig och representation med alkohol hardärför med rätta kritiserats. Politiker, inte minstriksdagsledamöter, måste enligt motionärerna visasin vilja att prioritera och föregå med gottexempel. Motionärerna föreslår en policy där allrepresentation under arbetstid är helt alkoholfrioch representation vid övriga tillfällen spritfri.I motion 2000/01:K293 av och () föreslås att begär attregeringen fastställer en policy för konferens- ochmötesverksamhet under det svenska ordförandeskapetenligt vad i motionen anförs om att alkohol inteskall serveras vid arbetsluncher. Under Sverigesordförandeskap i EU kommer ett stort antal möten ochkonferenser att hållas på olika platser i Sverige.Sverige har en del traditioner som blivit tilloskrivna regler. En sådan är att alkohol och arbeteinte är förenligt. Detta har till följd att det inteserveras alkohol i samband med arbetsluncher.Motionärerna anser att denna regel bör gälla ävenunder det svenska ordförandeskapet och därför bör enpolicy om detta utarbetas.I motion 2000/01:K310 av ()föreslås att beslutar att allrepresentation skall vara alkoholfri under den tidsom är ordförandeland i EU. försökerhålla vissa zoner fria från alkohol. Dit hör trafik,graviditet och arbetstid. Politiskaförtroendeuppdrag kan mycket väl jämställas medarbete. Eftersom det krävs skärpa och en starkmedvetenhet borde det vara självklart att allpolitisk representation är alkoholfri. fören restriktiv alkoholpolitik som får gehör inte barai utan även utanför gränser. Vi harenligt motionärerna en unik möjlighet att i handlingvisa att vi menar allvar med vår medvetna politikBakgrundSocialutskottet har avstyrkt motioner med krav påatt all offentlig representation skall varaalkoholfri (bet. 1990/91:SoU23). Socialutskottetsuppfattning var att stat och kommun bör visaåterhållsamhet med alkoholservering vid offentligrepresentation. utgick från att såskedde utan att tog något initiativ isaken, varför motionerna avstyrktes. I betänkande1995/96:SoU3 fann socialutskottet ingen anledningatt frångå tidigare ställningstagande.Även har tidigare behandlatmotioner med yrkanden om alkoholfri representation.Utskottet har i likhet med socialutskottet intefunnit anledning att frångå riksdagensställningstagande. Utskottet behandlade senasthösten 1999 motioner om alkoholfri representation(bet. 1999/2000:KU3). Utskottet vidhölluppfattningen att stat och kommun bör visaåterhållsamhet med alkoholservering vid offentligrepresentation och utgick från att så sker utan attriksdagen tar något initiativ i saken. Utskottetavstyrkte därför motionerna.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin uppfattning att stat ochkommun bör visa återhållsamhet med alkoholserveringvid offentlig representation och utgår liksomtidigare från att så sker utan att tarnågot inititativ i saken. Inte heller när det gällerden representation som kommer att äga rum i sambandmed det svenska EU-ordförandeskapet är utskottetberett att ta initiativ till någon särskildreglering. Utskottet avstyrker motionerna1999/2000:K267, 2000/01:K250, 2000/01:K293 och 2000/01:K310.Riksdagsledamöter som länsstyrelseMotionenI motion 1999/2000:K326 av ()hemställs att hos regeringen begär förslagom en utredning syftande till försök medlänsstyrelser bestående av länets riksdagsledamöter.Länsstyrelsen är statens förlängda arm ochkontrollorgan ute i län och regioner. Därför blirrollfördelningen principiellt felaktig närlänsstyrelserna utses av företrädare försekundärkommunerna. Ett enkelt sätt att tillgodosede nationella intressena med dedemokratiska vore enligt motionären att i ställetlåta riksdagsledamöterna jämväl utgöralänsstyrelsen. Ett sådant system bör enligtmotionären utredas.BakgrundLänsstyrelserna lyder, enligt 11 kap. 6 §regeringsformen, under regeringen. Landshövdingen,som tillsätts av regeringen, är chef förlänsstyrelsen och är styrelsens ordförande.Länsstyrelsens styrelse består, utöver ordföranden,av 14 ledamöter som utses genom val. Valetförrättas, enligt 1 § lagen (1976:891) om val avledamöter i länsstyrelses styrelse, avlandstingsfullmäktige. Ledamöter skall varafolkbokförda i länet.Styrelsen skall enligt 12 § förordningen(1997:1258) med länsstyrelseinstruktion besluta omviktigare frågor om samhällsplaneringen, miljön ochregionala utvecklingsinsatser eller andra åtgärdersom är betydelsefulla för länets utveckling,viktigare frågor om länsstyrelsensverksamhetsinriktning, inrättande av särskildanämnder och rennäringsdelegationer samtfastställande av deras ansvarsområden. Länsstyrelsenfår enligt 13 § överlåta till landshövdingen attbesluta om sådana föreskrifter som inte är avprincipiellt slag eller annars av större vikt.En försöksverksamhet bedrivs, enligt lagen(1996:1414) om försöksverksamhet med ändrad regionalansvarsfördelning, i , , ochVästra . I försökslänen skall ettregionalt självstyrelseorgan överta uppgifter frånlänsstyrelsen, bl.a. ansvaret för detsektorsövergripande arbetet med att utarbeta enstrategi för länets långsiktiga utveckling ochansvaret för frågor om länsplaner från regionaltransportinfrastruktur. Försöksverksamheten skallpågå till utgången av år 2002.Utskottets bedömningUtskottet är inte berett att föreslå regeringen atten utredningen, syftande till försök medlänsstyrelser bestående av länets riksdagsledamöter,tillsätts. Utskottet avstyrker motion1999/2000:K326.TillsynsavgifterMotionenI motion 1999/2000:K213 av m.fl. (m)hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omprinciper för avgiftsuttag vid tillsynsverksamhet.Olika lagar och bestämmelser som antagits undersenare år har medfört krav på tillsyn när det gällertillämpningen och efterlevnaden av bestämmelsen ifråga. Följden har i många fall blivit attnäringsidkare blir föremål för tillsyn ochkontroller från flera olika myndigheter under ettår, och varje myndighet har rätt att ta ut en avgiftför sin tillsyn. I vissa fall tas det ut en årliggenerell avgift utan att någon fråntillsynsmyndigheten ens besöker företaget i fråga.Motionärerna anser att reglerna förtillsynsmyndigheternas rätt att ta ut avgifter måsteklarläggas och att vissa principer måste läggasfast. En tillsynsmyndighet skall aldrig ha rätt attta ut avgift utan att ha utfört en konkretprestation. En annan huvudregel bör enligtmotionärerna vara att avgift inte skall utgå för dennäringsidkare som vid kontroll fullföljt sinaåligganden så att det inte finns något att anmärka.Regeringen skall enligt motionärerna återkomma tillriksdagen med förslag till övergripandeavgiftsregler för tillsyn.BakgrundEnligt 8 kap. 3 § regeringsformen meddelasföreskrifter om förhållandet mellan enskilda och detallmänna, som gäller åligganden för enskilda eller iövrigt avser ingrepp i enskildas personliga ellerekonomiska förhållanden, genom lag. Utan hinder avdenna bestämmelse kan regeringen eller kommun,enligt 9 § andra stycket, efter riksdagensbemyndigande meddela sådana föreskrifter om avgiftersom på grund av 3 § annars skall meddelas avriksdagen.Som exempel på föreskrifter om tillsynsavgift kannämnas bestämmelserna i alkohollagen. Alkohollagengäller tillverkning och införsel av alkoholdryckeroch handel med sådana drycker. Servering avspritdrycker, vin och starköl får ske endast omtillstånd har meddelats (serveringstillstånd).Ansökan om serveringstillstånd görs skriftligen hoskommunen. Kommunen får enligt 7 kap. 13 §alkohollagen ta ut avgift för prövningen. Kommunenfår också ta ut avgift för tillsyn av den som harserveringstillstånd. I propositionen (prop.1994/95:89 s. 81) uttalade regeringen när det gälleruttaget av tillsynsavgift bl.a. följande.När det gäller kommunernas hantering avserveringstillstånden bör enligt regeringensuppfattning också kommunerna beredas möjlighet attta ut avgifter dels för arbetet med en ansökan omserveringstillstånd, dels för tillsynsarbetet.Kommunernas möjligheter att ta ut ansöknings- ochtillsynsavgifter måste naturligtvis också grunda sigpå en självkostnadsprincip. Grunderna föravgiftsuttaget bör bestämmas av kommunfullmäktige.De avgifter som tas ut bör betraktas efter någonform av schablon och uppdelning på olikaavgiftsklasser.Utskottets bedömningNär det gäller frågan om att ta ut tillsynsavgifteranser utskottet att detta bör ske enligt vissaprinciper. Av redogörelsen ovan, som gäller avgifteri kommunernas tillsyn enligt alkohollagen, framgåratt dessa avgifter naturligtvis skall grunda sig påen självkostnadsprincip. Utskottet är medvetet omatt kommunerna ändå inte alltid får täckning för deverkliga kostnader som kan uppstå i tillsynsarbetet.Utskottet som inte är berett att föreslå ytterligarereglering av hur tillsynsavgifter skall bestämmasavstyrker motion 1999/2000:K213. beträffande ombudsmännenatt med avslag på motion 2000/01:K328 yrkande 2samt med anledning av motionerna1999/2000:K242, 1999/2000:Sf639 yrkande 17,1999/2000:A715 yrkandena 1-3, 2000/01:K252yrkande 3, 2000/01:K266, 2000/01:K323 yrkandena1 och 2, 2000/01:K358, 2000/01:K399 yrkande 2,2000/01:Ju933 yrkande 33, 2000/01:L459 yrkande11 och 2000/01:Sf645 yrkande 34 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,res. 1 (s, v)2. beträffande Justitiekanslernsverksamhetatt avslår motion 2000/01:K228,res. 2 (kd, fp)3. beträffande medborgarkontoratt avslår motionerna 1999/2000:N214 yrkande 14,2000/01:K262, 2000/01:K330 och 2000/01:K373,4. beträffande protokoll och diarier pånätetatt avslår motionerna 1998/99:K231 yrkande 3,1999/2000:T705 yrkande 2, 1999/2000:K313 yrkande 2 och2000/01:K341 yrkande 7,res. 3 (c)5. beträffande IT och förvaltningenatt avslår motionerna 1999/2000:K313 yrkande 1 och2000/01:T713 yrkandena 10-13 och 16,res. 4 (c)6. beträffande dröjsmålstalanatt avslår motionerna 1999/2000:K204 yrkande 14och 2000/01:K265,res. 5 (m, kd, c, fp)7. beträffande myndigheters bemötandeatt avslår motionerna 1999/2000:So327 yrkande 4och 2000/01:So354 yrkande 3,res. 6 (c)8. beträffande myndigheters service,m.m.att avslår motionerna 1999/2000:K303, 2000/01:K287och 2000/01:N323 yrkandena 15 och 16,9. beträffande information Öresundatt avslår motion 1999/2000:K259,10. beträffande myndigheternasjämställdhetsarbeteatt avslår motion 2000/01:K348,11. beträffande konsekvensanalyseratt avslår motionerna 2000/01:K349 och2000/01:K384,12. beträffande alkoholfrirepresentationatt avslår motionerna 1999/2000:K267,2000/01:K250, 2000/01:K293 och 2000/01:K310,res. 7 (v, mp)13. beträffande riksdagsledamöter somlänsstyrelseatt avslår motion 1999/2000:K326,14. beträffande tillsynsavgifteratt avslår motion 1999/2000:K213.Stockholm den 9 november 2000På vägnarGöran MagnussonI beslutet har deltagit: GöranMagnusson (s), (), (), (), IngvarSvensson (kd), (),(), KerstinKristiansson Karlstedt (s), KenthHögström (s), von der Esch(kd), (),Per (), (), (), (), ()och (). Ombudsmännen (mom. 1)(), (),(), (), MatsBerglind (s), (),() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 13börjar med "När det gäller" och slutar med "dettatill känna." bort ha följande lydelse:När det gäller frågan om att föra ihop de ombudsmänsom är underställda regeringen till enombudsmannaorganisation har utskottet tidigareutgått från att regeringen fortlöpande prövarorganisationen av den verksamhet som de regeringenunderställda ombudsmännen bedriver. Dessa ombudsmänhar en annan funktion än vad JO har. Dessa ombudsmänutgör snarare regeringens politiska verktyg för attfrämja utvecklingen inom respektive område samtbistå allmänheten med rådgivning ochupplysningsverksamhet.Utskottet, som inte är berett att föreslå att dessaombudsmän skall sammanföras till ettombudsmannaämbete eller underställas ,avstyrker motionerna 1999/2000:K242, 1999/2000:Sf639yrkande 17, 1999/2000:A715 yrkandena 1-3,2000/01:K252 yrkande 3, 2000/01:K266, 2000/01:K323yrkandena 1 och 2, 2000/01:K358, 2000/01:K399yrkande 2, 2000/01:Ju933 yrkande 33, 2000/01:L459yrkande 11 och 2000/01:Sf645 yrkande 34. Även motion2000/01:K328 yrkande 2 avstyrks.dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande ombudsmännenatt avslår motionerna 1999/2000:K242,1999/2000:Sf639 yrkande 17, 1999/2000:A715yrkandena 1-3, 2000/01:K252 yrkande 3,2000/01:K266, 2000/01:K323 yrkandena 1 och 2,2000/01:K358, 2000/01:K399 yrkande 2,2000/01:Ju933 yrkande 33, 2000/01:L459 yrkande11, 2000/01:Sf645 yrkande 34 och 2000/01:K328yrkande 2,2. Justitiekanslerns verksamhet (mom. 2)(), von der Esch (kd) ochHelena () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 15börjar med "JK är regeringens" och slutar med"därför motion 2000/01:K228."