bet · GN01FöU2 · 2000-03-14 00:00:00 — En konsekvens härav sägs bli att en av de två an-läggningar som finns i landet för utbildning i strid i bebyggelse kommer attavvecklas. sägs kompetens för strid i bebyggelse komma att blimer efterfrågad , såväl inom landet som vid internationella insat-ser. bör därför som sin mening ge regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av kompetens för strid i bebyggelse (yrkande1).Motionärerna konstaterar vidare att regeringen föreslår att fler värnpliktigaårligen skall grundutbildas än vad Försvarsmakten planerat. I motionen före-slås att den av regeringen föreslagna utökningen av värnpliktiga inriktas motkompetens för strid i bebyggelse (yrkande 2).Yrkanden om förmågan att hävda territoriell integritetI kommittémotion Fö212 (kd) betonas att ständigt måste ha en perso-nell och materiell beredskap att kunna upptäcka, möta och avvisa varjekränkning av svenskt territorium. En minskning av antalet förband och be-redskapssänkningar sägs inte få leda till att det blir luckor i våra övervak-nings- och insatssystem. bör därför som sin mening ge regeringentill känna vad som i motionen anförts om kapaciteten att hävda vår territori-ella integritet (yrkande 6).Yrkanden om förmågan att bidra till fred och säkerhet i omvärdenKristdemokraterna pekar i kommittémotion Fö212 (kd) på att deltagandet iinternationella insatser ställer stora krav på samverkansförmågan med för-band och staber från andra länder. Det är ett klart svenskt intresse att ytterlgare utveckla samverkansförmågan, för att kunna fullgöra Försvarsmaktenshuvuduppgifter. Arbete med att utveckla denna förmåga bör intensifieras. Jubättre samverkansförmåga de svenska förbanden når, desto färre förberedel-ser behöver göras inför övningar och skarpa insatser (yrkande 8).Kristdemokraterna anser att det bör finnas en hel bataljon tillänglig för in-sats med kort varsel. I den senaste tillsättningen av svenska trupper underFN-mandat, den i Kosovo, tvingades man rekryte-ra ytterligare 350 man, vilket delvis försenade ankomsten till Kosovo. Dettahar visat på nödvändigheten att utöka den svenska snabbinsatsförmågan.Utgångspunkten bör vara att skall kunna sända en flexibelt samman-satt bataljon utomlands efter beslut. Det är även viktigtmed ett snabbt politiskt beslutsfattande (yrkande 9).Folkpartiet liberalerna anser i partimotion Fö28 (fp) att fred ochsäkerhet främjas genom ett aktivt deltagande i internationella insatser i Euro-pa och dess närområde. Av rena budgetskäl har regeringen kraftigt minskatden svenska internationella närvaron. Turerna kring SFOR och KFOR blevsärskilt oacceptabla när insatsen i Kosovo tog över att få på plats.Försvarsmakten måste redan i omedelbar närtid ges förutsättningar för insat-ser av storleksordningen två till den nuvarande (yrkande 8).I kommittémotion U416 (kd) yrkande 5 av m.fl. (kd) fram-håller motionärerna att en fullskalig bataljon bör finnas tillgänglig för insatmed kort varsel, eftersom en av Försvarsmaktens huvuduppgifter är interna-tionell fredsfrämjande verksamhet som kräver snabb beredskap för insatser iolika konflikthärdar.I motion Fö311(mp) av () anförs att när snabbin-satsstyrka trampar omkring i leran i efter krigsslutet iKosovo så drar ett löjes skimmer över förmåga att bistå FN i inter-nationella fredsinsatser. Uppenbarligen gör militären en alldeles egen tolk-ning av vad ordet snabb betyder. bör därför slå fast att innebördenär att en styrka kan ställas till FN:s förfogande inom loppet av 30 dagar.Yrkanden om stöd åt internationell minröjningVänsterpartiet anser i partimotion Fö7 (v) att förmåga till minröj-ning måste öka rejält. Den kunskap som har på området måste geshögre prioritet. bör därför avsättas inomförsvarsbudgeten för detta ändamål (yrkande 1).I motion Fö328 av m.fl. (mp, m, v, kd, fp) föreslås olikaåtgärder som syftar till att öka stödet till internationell minröjning. Försvarmaktens minröjningsförmåga bör sålunda förbättras genom att öronmärka enprocent av Försvarsmaktens samlade materielinköp för att öka kapaciteten attfinna och röja landminor (yrkande 1).Räddningsverket har börjat bygga upp en egen kapacitet attröja minor. Motionärerna anser att bör ges nödvändigaresurser för att fullfölja detta arbete (yrkande 2).Vidare bör det nordiska samarbetet om minröjning främjas, exempelviskring samordnad forskning och utveckling samt gemensam finansiering avden s.k. konstgjorda hundnosen (yrkande 3).I motion Fö323 (s) pekar och (båda s) på att ettminröjningscentrum i har förverkligats. behöver utredas vad vi kangöra för att bli en resurs på den mjuka sidan, vård omsorg och rehabilitering.Ansvaret för minfrågan måste breddas till att omfatta delar som ligger inomSocialdepartementets verksamhetsområde. är världens största bi-dragsgivare till humanitär minröjning. Ett nationellt förminröjning har byggts upp. har tagit in minröjningskompo-nenter i verkets återuppbyggnadsprojekt. Ett sätt att öka den svenska förmå-gan till hjälp i mindrabbade länder är att inrätta ett nationellt för stöd till minornas offer. bör göra en översyn av konsekven-serna av och bl.a. utreda möjligheterna till ett sådantcentrum för hjälp till minornas offer.Margareta () pekar i motion Fö331 (c) på att i harbörjat bygga upp ett tekniskt mycket framstående centrum för min- ochammunitionsröjning (SWEDEC). Detta centrum kan även medverka i inter-nationella uppdrag. Motionären anser att SWEDEC bör utvecklas till ettinternationellt (yrkande 1).Motionärerna anser det vara viktigt att även utveckla det psykologiskaomhändertagandet av minoffer, liksom traumavården. Ett psykologiskt cent-rum bör därför inrättas för att samverka med SWEDEC (yrkande 3).Motionären pekar också på protesteknikens betydelse. Hon menar att Häl-sohögskolan i i samverkan med SWEDEC därför bör utveckla ettcentrum för protesteknik för minskadade (yrkande 4).Utrikesutskottets yttrandeI sitt yttrande över propositionen ställer sig utrikesutskottet bakom regering-ens ambitioner att ytterligare utveckla och fördjupa internationellasäkerhetssamarbete. I närområdet bör härvid även fortsättningsvisvara pådrivande i det mångfacetterade säkerhetsskapande samarbete sombedrivs bilateralt, inte minst inom Östersjöstaternas råd, samt genom Part-nerskap för fred (PFF). sägs också ha tagit sin del av ansvaret för attbidra till fred och försoning i det f.d. . Det var därför naturligtdelta med trupp i den fredsfrämjande styrka som Nato på uppdrag av FN:ssäkerhetsråd placerat i Kosovo. Inom EU sägs vara en aktiv deltaga-re i den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP), som genombesluten vid toppmötena i och i under det senaste åretförstärkts väsentligt.Utrikesutskottet ställer sig sålunda bakom regeringens uppfattning att ut-formningen av totalförsvarsresurser bör påverkas av besluten attstärka den europeiska förmågan till krishantering.Sveriges engagemang för FN står fast. poängterar FN:ssärskilda roll för internationell fred och säkerhet. sägs haden viktigaste funktionen i den internationella säkerhetsordningen och kanenligt bl.a. besluta om fredsfrämjande insatser, även medvåldsanvändning.Deltagande i internationella fredsfrämjande insatser är enligt utrikesut-skottet en viktig del av den svenska utrikes- och säkerhetspolitiken. EnligtRegeringsformen får regeringen besluta om att sända svensk väpnad styrkatill annat land efter medgivande av , om särskild lag så medger ellerom sådan skyldighet följer av internationell överenskommelse som godkäntsav . Enligt lagen om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands skallbegäran av FN eller beslut i Organisationen för fred och säkerhet i () utgöra den folkrättsliga grunden för svenskt deltagande i en interna-tionell fredsbevarande insats. Deltagande i internationella fredsfrämjandeinsatser bygger för såväl yrkesofficerare som värnpliktiga på frivillighet.Då FN saknade förmåga att operativt leda större fredsfrämjande insatsermed mandat för fredsframtvingande åtgärder, har Nato, på uppdrag av FN:ssäkerhetsråd, kommit att leda de fredsfrämjande insatserna IFOR och SFOR iBosnien-Hercegovina och KFOR i anför vidare att under de senaste årenhar tenderat, att i mandat för internationella fredsfrämjande operationer, gemöjlighet till fredsframtvingande åtgärder (s.k. kapitel VII-mandat enligtFN-stadgan). Sådana vida mandat har i förebyggande syfte getts även närparternas samtycke förelegat, t.ex. beträffande efterDaytonöverenskommelsen och i . läggs allt större vikt vidcivila resurser vid fredsfrämjande insatser. har t.ex. i ökad utsträck-ning bidragit med civilpoliser.Ett särskilt svenskt intresse sägs ha varit att fästa uppmärksamheten på be-hovet av konfliktförebyggande åtgärder.Utgångspunkten för svenskt deltagande i internationella fredsfrämjandeinsatser måste enligt utrikesutskottets uppfattning vara både efterfrågan påsvenska resurser och vår förmåga att effektivt bidra till insatsen. Vilka typerav förband som efterfrågas vid fredsfrämjande insatser bör vara vägledandeför dimensionering och utformning av Försvarsmaktens internationella för-måga. Erfarenheterna från visar att måste stärkasin förmåga att snabbt och med lämpliga resurser medverka i internationellafredsfrämjande insatser. Utskottet noterar att regeringen anger som långsik-tigt mål att flertalet svenska förband skall ha förmåga att delta i internatio-nella fredsfrämjande insatser.Utrikesutskottet konstaterar att ambitionsnivån för förmåga attdelta i internationella fredsfrämjande insatser har höjts betydligt under desenaste åren. Utskottet konstaterar vidare att regeringen nu föreslår en höjdambitionsnivå för den svenska internationella förmågan, men att det förnärvarande återstår att fastställa hur denna höjda förmåga skall uppnås. Ut-skottet ser positivt på att regeringen ger hög prioritet åt arbetet att höja Svriges förmåga och beredskap att delta i internationella fredsfrämjande insat-ser.Det svenska deltagandet i fredsfrämjande insatser på olika platser i världensägs ha gett betydande erfarenheter. Samarbetet med Nato- och partnerländeri Partnerskap för fred (PFF) har bidragit till att höja vår förmåga att delta iinternationella insatser. De Natoledda operationerna i Bosnien-Hercegovinaoch Kosovo är de mest omfattande som har deltagit i.Till de erfarenheter som kan dras av det senaste årets utveckling hör att detfinns ett behov att fortsatt stärka vår förmåga att delta i europeisk krishantering, samt att beredskapen för att snabbt kunna igångsätta en insats bör höjas.Utrikesutskottet instämmer i regeringens åsikt att förmåga attsnabbt och med resurser som efterfrågas kunna delta i internationella freds-främjande insatser måste förbättras, samt att inriktningen skall vara att enstyrka kan sättas in någon månad efter beslut. Erfarenheterna från insatsen iKosovo sägs ha understrukit behovet av att förbättra beredskapen att snabbtkunna sätta in ett förband. Utskottet utgår från att regeringen i lämplig formredovisar vilka åtgärder den avser vidta för att höja Försvarsmaktens inter-nationella förmåga och beredskap. Huruvida nuvarande lagstiftning böranpassas till de höjda ambitionerna för internationell förmåga och beredskapär i sammanhanget av särskilt intresse. En annan aktuell fråga sägs vara omen hög beredskap för internationella insatser, liksom tidigare, skall upprätt-hållas genom en särskild snabbinsatsstyrka.Utrikesutskottet har tidigare, senast i 1999/2000:UU1y, behandlat förslagatt finansieringen av Försvarsmaktens internationella insatser bör ske överandra utgiftsområden än 6. Utskottet har därvid kommit framtill att nuvarande ordning är ändamålsenlig och att någon förändring i den avmotionärerna förespråkade riktningen ej bör genomföras. Denna bedömningkvarstår.Mot bakgrund av sina överväganden avstyrker utrikesutskottet partimotio-nerna Fö20 (m) yrkandena 4 (delvis) och 5 samt Fö28 (fp) yrkande 8. Ut-skottet avstyrker vidare kommittémotion Fö212 (kd) yrkandena 8 och 9 samtmotionerna Fö311 (mp) och U416 (kd).FörsvarsutskottetGrundläggande utgångspunkterRiksdagen beslutade i samband med den s.k. kontrollstationen(prop. 1998/99:74, bet. 1988/99:FöU5, rskr. 224) om s.k. operativa förmågorför Försvarsmakten. De operativa förmågorna skall ligga till grund för ut-veckling, bibehållande och avveckling av olika förbandstyper. I riksdagsbe-slutet bestämdes 20 operativa förmågor med anknytning till Försvarsmaktensfyra huvuduppgifter och till beredskap på kort och medellång sikt.Regeringen återkommer i den nu föreliggande propositionen med förslagtill förändringar av de operativa förmågorna. Syftet härmed är att dels preci-sera dem så att de bättre speglar de av beslutade fyra huvudupp-gifterna för Försvarsmakten, dels att underlätta möjligheterna till uppfölj-ning. Utskottet uppskattar dessa ambitioner.Utskottet vill, liksom regeringen, betona att Försvarsmakten skall utformasså att den kan utgöra en gemensam resurs för alla slags operativa uppgifter.Organisationen skall vara flexibel och kunna anpassas till nya uppgifter ochframtida villkor.Utskottet utgår, liksom motionärerna i kommittémotion Fö212 (kd) yrkan-de 2, från att Försvarsmaktens kompetens utvecklas utifrån de operativaförmågorna, så att en anpassning kan ske till framtida hot. Befälets kompe-tens behöver sålunda utvecklas i en kontinuerlig övningsverksamhet. Motio-nens förslag torde därmed komma att tillgodoses, varför motionen avstyrksav utskottet.Utskottet delar regeringens uppfattning att förmågan att kunna möta om-fattande militära angrepp bör säkerställas genom anpassningsförmåga, i dettafall en förmåga att kunna rusta upp. De närtida kraven på att kunna möta ettmilitärt angrepp skall kunna tillgodoses med för tillfället disponibla resurseroch aktuell beredskap.Förmågan att kunna delta i internationella insatser prioriteras högt av rege-ringen. Utskottet har ingen annan uppfattning men återkommer utförligt tillfrågan i samband med ställningstagandet till operativ förmåga att bidra tillfred och säkerhet i omvärlden.Utskottet anser, liksom regeringen, att landets resurser behöver samordnasbättre för att kunna möta det bredare spektrum av hot som kan komma attriktas mot våra nationella säkerhetsintressen.Behov av operativ förmåga hos FörsvarsmaktenRegeringen redogör i propositionen (s. 39-41) för behovet av operativ för-måga för Försvarsmaktens olika funktioner och förbandstyper t.ex:? förband för strid på marken?? förband för strid mot sjömål?? luftförsvarsförband samt?? ?Utskottet har ingen annan mening än regeringen angående behoven menkonstaterar att regeringen inför en rad nya begrepp och benämningar utan attnärmare definiera dem. Utskottet återkommer till detta i den del som be-handlar Försvarsmaktens krigsförband.Försvar mot väpnat angreppRegeringen redovisar, när det gäller försvar mot väpnat angrepp, förslag tilloperativa förmågor i anslutning till fyra olika beredskapsanknutna tidspers-pektiv - grundläggande försvarsförmåga och grundberedskap, grundläggandeförsvarsförmåga på kort sikt (högst ), förmåga till anpassning på me-dellång sikt () respektive förmåga till anpassning på lång sikt(). Utskottet finner denna uppdelning lämplig. För tydlighetensskull bör dock de nämnda tidsramarna - ett, fem respektive - närmaredefinieras. Enligt utskottets mening skall tidsgränserna gälla med utgångs-punkt från det tillfälle då regering eller riksdag fattar beslut om förändradinriktning eller beredskap.Utskottet har ingen erinran mot av regeringen föreslagna operativa förmå-gor för den grundläggande försvarsförmågan och grundberedskapen. Sveri-ge måste kunna möta väpnade hot som direkt kan beröra landet vid en krissom kan utvecklas även ur det nu aktuella omvärldsläget. Möta skall här intetolkas passivt utan som ett samlingsbegrepp för alla slags adekvata militäraåtgärder med hänsyn till karaktären på det militära angreppet. Skyddsåtgär-der skall kunna vidtas och begränsade intrång på vårt territorium måste kun-na mötas. Utskottet anser liksom regeringen att särskilda styrkor med speciellkompetens och inriktning mot NBC-skydd och mot IT-angrepp mot För-svarsmakten bör organiseras.Utskottet delar också regeringens bedömning om behovet av en grundläg-gande försvarsförmåga i ett ettårigt perspektiv. skall kunna utvecklaen sådan militär förmåga att en angripare måste vidta omfattande förberedel-ser för att kunna hota oss militärt. Vi skall kunna bekämpa angrepp mot ossmed fjärrstridsmedel och begränsade luftrörliga markstyrkor. Samhällsfunk-tioner och infrastruktur måste kunna bevakas och skyddas.Långsiktiga förändringar av den säkerhetspolitiska miljön kan komma attkräva betydande förändringar av försvarsförmågan. Utskottet anser i likhetmed regeringen att Försvarsmakten därför efter beslut om an-passningsåtgärder skall kunna utveckla förmåga att möta och hejda meromfattande militära operationer. Det fordras därför en fortlöpande analys avomvärldsutvecklingen för att upptäcka för oss kritiska förändringar. Detkrävs också en försvarsplanering som på ett betryggande sätt förmår attvärdera Försvarsmaktens operativa förmågor mot tänkbara möjliga hot, vilkahandlingsalternativ som föreligger i olika tidsperspektiv samt när skildahandlingsvägar eller optioner inte längre föreligger.En grund skall också finnas för att på lång sikt - - kunnaskapa förmåga att möta ett omfattande militärt angrepp mot Sverige.Hög personell kompetens, en god materiell kvalitet, tillräcklig kapacitet föratt utbilda, resurser för materielförsörjning samt finansiella förutsättningarutgör den nödvändiga grunden för anpassningsförmågan. Utskottet åter-kommer mer utförligt till frågan om anpassning.Av det föregående framgår att utskottet inte delar Moderata samlingsparti-ets bedömning i partimotion Fö20 att de operativa kraven inte skulle stämmaöverens med de säkerhetspolitiska förutsättningarna och därav följande ope-rativa ambitioner. Utskottet avstyrker därför yrkande 4 (i denna del) i dennämnda motionen.I framtiden måste alla förband kunna strida i en urbaniserad miljö. Inteminst kommer en sådan kompetens att vara betydelsefull inför internationellainsatser. Denna uppfattning framförs också i motion Fö29 av och (båda kd). Utskottet har erfarit att utvecklingenav befäls- och förbandskompetensen för detta framtida behov för närvarandeutreds av Försvarsmakten. Det kan således visa sig att den anläggningen föratt öva strid i bebyggelse som finns i anslutning till behövs även iframtiden. Utskottet anser därmed att motionens båda yrkanden om kompe-tens och kapacitet för strid i bebyggelse kommer att prövas. Motionen av-styrks därför.Utskottet föreslår att godkänner regeringens förslag till operativförmåga i berörd del.Förmåga att hävda svensk territoriell integritetEnligt utskottet är det nödvändigt att hävda svensk territoriell integritet ienlighet med folkrättens regler. Försvarsmakten måste kunna upptäcka ochingripa mot kränkningar. Försvarsmakten skall i samverkan med andra myn-digheter kunna upptäcka och avvisa säkerhetshot. Liksom regeringen anserutskottet att det är en förstahandsuppgift för hemvärnet att kunna bevaka ochskydda viktiga objekt i samhället bl.a. mot sabotage.Utskottet delar inte motionärernas uppfattning i partimotion Fö20 (m) yr-kande 4 (i denna del) att förmågan att hävda den territoriella förmågan skullekomma att bli otillräcklig. Inte heller delar utskottet farhågorna i kommitté-motion Fö212 (kd) yrkande 6 om att kapaciteten för att hävda vår territoriellaintegritet riskerar att få oacceptabla luckor. Utskottet anser således att regeringens förslag till operativ förmåga i berörd del bör godkännas av riksdagenoch nämnda motionsyrkanden avslås.Förmåga att bidra till fred och säkerhet i omvärldenSvenskt deltagande i internationella fredsfrämjande insatserUtrikesutskottet ställer sig i ett yttrande (1999/2000:UU4y) till försvarsut-skottet bakom regeringens ambitioner att ytterligare utveckla och fördjupaSveriges internationella säkerhetssamarbete. Yttrandet fogas som en bilagatill detta betänkande.I närområdet bör enligt utrikesutskottet även fortsättningsvis varapådrivande i det mångfasetterande säkerhetsskapande samarbete som bedrivsbilateralt samt inte minst inom Östersjöstaternas råd samt genom Partnerskapför fred (PFF).Sverige har också tagit sin del av ansvaret för att bidra till fred och förso-ning i det f.d. . Det var därför naturligt att delta med trupp i denfredsfrämjande styrka som Nato på uppdrag av placerat iKosovo. Inom EU är en aktiv deltagare i den gemensamma utrikes-och säkerhetspolitiken (GUSP), som genom besluten vid toppmötena i Kölnoch i förstärkts väsentligt. Utrikesutskotteställer sig bakom regeringens uppfattning att utformningen av total-försvarsresurser bör påverkas av besluten att stärka den europeiska förmågantill krishantering.Utrikesutskottet framhåller i sammanhanget FN:s särskilda roll för inter-nationell fred och säkerhet. har den viktigaste funktionen iden internationella säkerhetsordningen och kan enligt bl.a be-sluta om fredsfrämjande insatser, även med våldsanvändning.Försvarsutskottet anser att propositionen - och det gäller även motionerna -är otydlig när det gäller att beskriva innebörden av den ambition m.m. somföreslås för Försvarsmaktens förmåga att bidra till fred och säkerhet i om-världen. Det förekommer ett flertal begrepp vars närmare innebörd det interedogörs för. Det är enligt utskottets mening sålunda oklart om medverkan iolika internationella uppdrag avser t.ex. utbildning för fredsfrämjande verk-samhet, fredsbevarande eller fredsframtvingande verksamhet.Enligt utrikesutskottet är en viktig del av den svenska utrikes- och säker-hetspolitiken att delta i internationella fredsfrämjande insatser. Mot denbakgrunden hade det enligt försvarsutskottets mening varit en fördel ompropositionen närmare hade redogjort för de författningsmässiga förutsätt-ningar som föreligger för detta deltagande.Försvarsutskottet finner därför - i likhet med utrikesutskottet - anledningatt inledningsvis sammanfatta de författningsmässiga förutsättningarna förSveriges militära medverkan för att främja internationell fred och säkerhet.Enligt regeringsformen (RF) får regeringen besluta att sända svensk väpnadstyrka till annat land efter medgivande av , om särskild lag medgerdetta eller om sådan skyldighet följer av en internationell överenskommelsesom godkänts av riksdagen.De lagar som är aktuella är lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänst-göring utomlands och lagen (1994:588) om utbildning för fredsfrämjandeverksamhet.Enligt lagen om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands skall begäran avFN eller beslut i Organisationen för fred och säkerhet i () utgö-ra den folkrättsliga grunden för svenskt deltagande i en internationell freds-bevarande insats. Personalen som ingår i styrkan skall anställas särskilt föruppgiften och ingå i Försvarsmaktens utlandsstyrka.Enligt lagen får högst 3 000 personer ur utlandsstyrkan tjänstgö-ra utomlands i väpnad tjänst, medan det inte finns någon begränsning förobeväpnad personal. Deltagande i internationella fredsbevarande eller freds-framtvingande insatser bygger för såväl yrkesofficerare som all annan per-sonal, t.ex. värnpliktiga, på frivillighet.Lagen (1994:588) om utbildning för fredsfrämjande verksamhet innebäratt regeringen kan besluta att sända en väpnad styrka utomlands för att delta iutbildning för fredsfrämjande verksamhet inom ramen för internationelltsamarbete. Den som inte är anställd i Försvarsmakten skall ha samtyckt tillatt delta i utbildningen. Lagen tillkom i samband med upprättandet av Part-nerskap för fred-samarbetet (PFF) vilket initierades av Natoländerna i januari1994.Från att tidigare främst ha varit traditionellt fredsbevarande operationer iform av övervakning av buffertzoner eller demilitariserade områden m.m.(enligt VI:e kapitel om fredlig lösning av tvister) har de inter-nationella operationerna under det senaste årtiondet alltmer fått karaktären avfredsframtvingande insatser (enligt VII:e kapitel om militäratvångsmedel).Deltagande av svensk trupp i fredsframtvingande insatser har ansetts krävariksdagens medgivande.