bet · GN01JuU16 · 2000-04-26 00:00:00 — En redovisning av verksamheten harnyligen lämnats till regeringen (Medling vid brott, 2000:8). Iredovisningen gör BRÅ bl.a. bedömningen att medlingsverksamheten i fort-sättningen lämpligast bör bedrivas av kommunerna inom ramen för social-tjänsten. BRÅ pekar också på behovet av ett tydligare regelverk, något somskulle kunna ge medlingsverksamheten ökad legitimitet och genomslags-kraft.Svenska Kommunförbundet har, på uppdrag av arbete, bedrivit en bred försöksverksamhet med familjerådslag.Projekt har pågått i elva kommuner under ledning av . Famil-jerådslagen liknar den nyzeeländska familjegruppskonferensen. Grundtankenär liksom vid medling att den unge skall konfronteras med brottsoffret, beom ursäkt och komma överens om gottgörelse. Härefter skall familjen göraupp en plan för den unge i syfte att komma till rätta med problemen. Till sinhjälp har familjen en fristående samordnare och andra professionella perso-ner, t.ex. , polisen och skolan.En representant för har inför utskottet presenterat enförsta utvärdering av försöksverksamheten. Sammanfattningsvis visar utvär-deringen att 40 rådslag kommit till stånd i fall där den unge begått brott.Endast fall där brottet erkänts har tagits med i projektet. I hälften av fallenhar brottsoffret deltagit i rådslaget. Alla som deltagit i försöksverksamhetenkan rekommendera metoden. Nästan alla har gjort bedömningen att famil-jerådslagen har en positiv effekt när det gäller att förebygga brott i framtideDet har dock också framkommit att metoden har vissa svagheter. Blandannat förutsätter den att många personer kan ställa upp, vilket gör förberedel-searbetet tidskrävande. Ett annat problem är att företrädare för socialtjänstenofta känner en oro för att familjen skall kunna samla det erforderliga nätver-ket kring den unge. I sammanhanget kan erinras om att det i många fall finnssociala problem också bland föräldrarna. Det kan också nämnas att kravet påskyndsamhet i handläggningen av ungdomsmål medför att familjerådslagetinte alltid hinner ordnas innan åtalsfrågan prövas. uppfölj-ningsansvar är också i viss mån otydligt. Utvärderingen kommer att publice-ras i en rapport.Regeringen har som nämnts ovan gett en särskild utredare i uppdrag attanalysera medlingens roll i rättssystemet och att utvärdera försöksverksam-heten; häri ingår även att belysa frågan om familjerådslag (dir. 1998:30).Uppdraget skall redovisas före den 1 oktober 2000.Frågan om weekendfängelse eller, som det kallades då, veckoslutsfängelse,har behandlats i utskottet . Utskottet uttalade år1993 (bet. 1992/93:JuU25 s. 19) stor tveksamhet till tanken med hänsyn tillatt de praktiska svårigheterna framstod som svårlösta. Kort därpå tog i sitt betänkande Reaktion mot ungdomsbrott avståndfrån tanken på veckoslutsfängelse. Kommittén förde ett resonemang i två led.I det ena avhandlades frågan om verkställighet av ett utdömt fängelsestraffunder veckoslut. Detta avvisades av kommittén främst därför att en sådanverkställighet bara borde kunna bli aktuell vid mindre allvarliga brott ochkorta strafftider medan ungdomar som döms till fängelse som regel har be-gått svåra brott med jämförelsevis lång strafftid. Det andra ledet avsågveckoslutsstraff som en särskild påföljdsform för unga som skulle kunnadömas ut på mindre stränga kriterier än som gäller allmänt för fängelsestraffför ungdomar. Kommittén ansåg emellertid att en sådan ordning skulle med-föra att påföljdssystemet blev mer komplicerat och svåröverskådligt. Vidareskulle påföljdernas inbördes stränghet bli svårare att ange, och risken fannsatt domstolarnas påföljdsval skulle bli ojämnt och orättvist. Dessutom fannsrisken för en allmän upptrappning av påföljdsvalet. Även den tanken avvisa-des således av kommittén (SOU 1993:35 del A s. 454 f).Frågan om villkorligt fängelse är aktuell inom . For-merna för det fortsatta arbetet övervägs.När utskottet senast (bet. 1998/99:JuU19 s. 8 f) behandlade dessa frågoranförde utskottet att ingenting hade framkommit som gjorde utskottet berettatt ompröva principerna för respektive kriminalvårdens an-svar för ungdomarna. Detsamma gällde den nya påföljden sluten ungdoms-vård. Utskottet kunde dock inte undgå att framhålla att den nya påföljden imycket motsvarar de krav som framfördes i de då aktuella motionerna omungdomsstraff och kriminalvårdshem, låt vara att påföljden verkställs påinstitutioner som drivs av och inte av kriminal-vården.Utskottet fann inte heller anledning att aktualisera frågan om halvtidsfri-givning för unga. Utskottet hänvisade, liksom tidigare, till att ett syfte medde nya reglerna är att mycket få ungdomar i fortsättningen skall dömas tillfängelse. Behovet av en särreglering är alltså i stort sett försumbart särskiltsom samma effekt kan åstadkommas genom att utnyttja möjligheterna tillstrafflindring för unga lagöverträdare.Utskottet var inte heller berett att aktualisera frågan om weekendfängelseför ungdomar.I fråga om familjegruppskonferenser noterade utskottet att det pågick enförsöksverksamhet som skulle komma att utvärderas. Utskottet ansåg att denpågående försöksverksamheten borde avvaktas och såg inte heller någonanledning att rikta kritik mot regeringen för det sätt på vilket frågan hand-lagts. Utskottet anmärkte att utskottet funnit kritiken motregeringen i denna del obefogad.Avslutningsvis anförde utskottet att det alltjämt såg positivt på att fråganom villkorligt fängelse, i enlighet med uppgifter som då hade inhämtats,skulle komma att utredas ytterligare, men utskottet underströk att riksdageninte borde göra några uttalanden i saken i det rådande beredningsläget.ÖvervägandenUtskottet vill inledningsvis framhålla att de nya reglerna beträffande på-följdsval för unga tillämpats under lite . Som utskottet ser det ärdet alltjämt för tidigt att bedöma om det finns skäl att göra nya övervägandeni ämnet. Utskottet är således inte berett att ompröva principerna för social-tjänstens respektive kriminalvårdens ansvar för ungdomarna. Detsammagäller för den nya påföljden sluten ungdomsvård. I sammanhanget vill ut-skottet, i likhet med vad som anfördes , påpeka att den nya påfölj-den i mycket motsvarar de krav som återigen framförs om ungdomsstraffoch kriminalvårdshem.När det gäller de önskemål som avser särbehandlingen av unga lagöverträ-dare ser utskottet inget skäl att avvika från den inställning utskottet intagittidigare. Det finns alltså inget behov av halvtidsfrigivning för ungdomarunder , och i övrigt finns väl avvägda möjligheter till särbehandlinggenom att den tilltalades ålder skall beaktas som skäl för strafflindring.I fråga om villkorligt fängelse har utskottet alltjämt en positiv grundin-ställning, men som framhölls bör i rådande be-redningsläge inte göra några uttalanden.Såvitt gäller familjegruppskonferenser har en utvärdering av ett projekt hosKommunförbundet avslutats. Utskottet utgår från att de erfarenhetersom vunnits tas till vara på lämpligt sätt. När det gäller den försöksverksam-het med medling - som också den varit föremål för utvärdering - haringet framkommit som ger skäl att kritisera regeringen. Utskottet, som erin-rar om att försöksverksamheten nu pågått , håller alltså fast vidden uppfattning utskottet haft i denna fråga.Ingenting har heller framkommit som gör det motiverat att ändra upp-fattning i fråga om weekendfängelse.Sammantaget innebär det anförda att utskottet föreslår att avslårmotionerna Ju704 och Ju906 i här aktuella delar.Sluten ungdomsvårdMotionernaI motionerna Ju903 och Ju907 (båda kd) efterfrågas fler platser för slutenungdomsvård. I den sistnämnda motionen begärs också att förberedelsernainför frigivningen från sluten ungdomsvård skall förbättras.BakgrundI 3 § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård anges attStatens institutionsstyrelse ansvarar för verkställigheten. Vidare föreskrivsatt verkställigheten skall planläggas och genomföras i nära samarbete medsocialnämnden i den dömdes hemort.I 5 § förordningen (1998:641) om verkställighet av sluten ungdomsvårdföreskrivs att det för den som undergår sluten ungdomsvård skall upprättasen behandlingsplan. Den skall avse vistelsen vid och utslussningen ur detsärskilda ungdomshemmet. Planen skall, med hänsyn till verkställighetenslängd och övriga omständigheter, inriktas på åtgärder som kan främja dendömdes anpassning i samhället och förbereda den dömde för tillvaron utan-för det särskilda ungdomshemmet. Behandlingsplanen skall upprättas avStatens institutionsstyrelse i samråd med socialnämnden i den dömdes hem-ort.I sammanhanget bör nämnas att det av 67 § socialtjänstlagen (1980:620)följer att har tillsyn över i riket.När reglerna om sluten ungdomsvård infördes beräknades att det skullekrävas tio årsplatser (prop. 1997/98:96 s. 180 f).Enligt en undersökning som genomfört (2000:2) har det dömts till sluten ungdomsvård i 80fall. I 9 av dessa ändrades sedermera domen i hovrätten. 48 ungdomar togs inför vård under året.Som framhållits inledningsvis har regeringen för avsikt att utvärdera dennanya påföljd när reformen varit i kraft en tid.Frågan om platsbristen vid de särskilda ungdomshemmen har tagits upp ien interpellationsdebatt (snabbprotokoll den 17 februari2000, 1999/2000:68). Socialministern noterade då att fler ungdomar dömtstill sluten ungdomsvård än vad som från början antogs. Regeringen ser all-varligt på de rapporter som kommit om brister i vården och på den brist påvårdplatser som uppkommit. Regeringen följer utvecklingen noga och detförs, enligt socialministern, en dialog med berörda myndigheter och depar-tement i syfte att analysera och bättre prognostisera det framtida vårdbeho-vet. Resultatet av detta arbete kommer att ligga till grund för regeringensställningstagande vad avser det framtida platsbehovet vid SiS institutioneroch frågan om behovet av ökade resurser. Regeringen avser att återkommamed besked i dessa frågor i tilläggsbudgeten och vårpropositionen.I 2000 års ekonomiska vårproposition anför regeringen att antalet domartill sluten ungdomsvård har ökat kontinuerligt, och vårdas ungdomarmotsvarande 40 årsplatser. Betydligt fler ungdomar har således dömts tillsluten ungdomsvård än vad regeringen beräknade när påföljden infördes.Regeringen bedömer att platsantalet för sluten ungdomsvård måste utökasmed ytterligare 40 årsplatser, dvs. till totalt 50 platser. Kostnaderna för 40nya årsplatser beräknas till . Såvitt gäller innevarandebudgetår föreslås därför att anslaget till ökas medrygt , en ökning som också inkluderar satsningar påungdomsvården i övrigt. I sammanhanget nämner regeringen att man avseratt noga följa utvecklingen vid och av hur detillförda resurserna används. Regeringen upplyser också att den ovan nämndautvärderingen av den slutna ungdomsvården skall ske och attavsikten är att den skall påbörjas . Utvärderingen skalläven analysera dimensioneringen av den slutna ungdomsvården och vadpåföljden haft för konsekvenser för den ordinarie ungdomsvården.Regeringen föreslår också att ramen för utgiftsområde 9 skall ökas med 31miljoner kronor fr.o.m. som en följd av att kostnadsökning-en.ÖvervägandenUtskottet kan i likhet med motionärerna konstatera att det uppkommit enbrist på plaster vid de särskilda ungdomshemmen. Som socialministern an-fört finns det skäl att se allvarligt på detta. Utskottet kan också konstateraregeringen har uppmärksammat problemet och föreslagit resursförstärkning-ar. Åtgärder har alltså vidtagits för att tillgodose platsbehovet, och någotsärskilt uttalande från behövs inte.När det sedan gäller frågan om förberedelser inför frigivningen vill ut-skottet först nämna att hithörande frågor behandlades tämligen utförligt isamband med att lagstiftningen infördes (prop. 1997/98:96 s. 168 f). Det börockså understrykas att behandlingsplanen för den unge, som skall göras upp isamråd mellan och , skall vara sär-skilt inriktad på att förbereda den unge för tillvaron utanför ungdomshem-met. Slutligen har det förutsatts att det i vissa fall kan finnas behov av attden slutna ungdomsvården övergå i ett omhändertagande enligt 3 § LVU.Det är emellertid för tidigt att nu ha någon uppfattning om hur reglerna fun-gerar i praktiken. I stället bör den planerade utvärderingen avvaktas. Riksda-gen bör alltså inte ta något initiativ i denna fråga. Utskottet föreslår att ridagen avslår motionerna Ju903 och Ju907 i här aktuella delar.Polisstöd åt föräldrarMotionernaI motionerna Ju704 och Ju906 (båda m) föreslås att föräldrarna skall kunnabegära hjälp av polisen för att föra hem sina barn.BakgrundEnligt 12 § polislagen (1984:387) finns en möjlighet för polisen att omhän-derta barn om barnet påträffas i en olämplig miljö. Polisen skallskyndsamt överlämna barnet till dess föräldrar. Någon sådan mer allmänmöjlighet till bistånd av polisen som efterfrågas i nu aktuella motioner finnsdäremot inte.Utskottet har tidigare tagit avstånd från tanken i motionerna och hänvisattill att en sådan ordning riskerar att innebära en alltför stor belastning påpolisens resurser. Utskottet har därvid också ansett motionsyrkandena i stortvara tillgodosedda genom möjligheten att omhänderta och t.ex. köra hembarn som påträffas i olämpliga ungdomsmiljöer och genom möj-ligheten till ingripanden enligt den sociala vårdlagstiftningen i vissa fall (ssenast bet. 1998/99:JuU19 s. 7 f).ÖvervägandenI likhet med vad utskottet ansåg får de här aktuella motionsyr-kandena i stort anses vara tillgodosedda dels genom de möjligheter som i att omhänderta och t.ex. köra hem barn som påträffas iolämpliga ungdomsmiljöer, dels genom möjligheten till ingripanden enligtden sociala vårdlagstiftningen. Utskottet konstaterar - också det i likhet medtidigare uttalanden - att polisens resurser kan användas på mer effektiva sätt.Utskottet föreslår att avslår motionerna Ju704 och Ju906 i häraktuella delar.Registrering av barn , m.m.MotionernaI motionerna Ju704 och Ju906 (båda m) efterfrågas en möjlighet att centraltregistrera barn som begått brott. Motionärerna anser att det skulleha stor betydelse för polisens brottsbekämpande och brottsförebyggandearbete om misstankeregistret omfattade barn som är skäligenmisstänkta för brott. Dessutom skulle möjligheten till tidigt ingripande motbarn som begår brott öka. I motion Ju704 hävdas dessutom att straffbar-hetsåldern bör sänkas från till 13 år.BakgrundI 1 kap. 6 § föreskrivs att för brott som någon begått innan hanfyllt får inte dömas till påföljd.Straffansvarsutredningen har i sitt betänkande Straffansvarets gränser(SOU 1996:185 s. 563 f) berört frågan om barns straffansvar. Utredningenhar inte funnit skäl att ändra på åldersgränsen.Enligt den nya polisregisterlagstiftningen finns flera olika polisregister. Deregister som här kan bli aktuella är i första hand misstankeregistret och be-lastningsregistret.Misstankeregistret innehåller uppgifter om den som fyllt och somenligt förundersökningsledarens bedömning är skäligen misstänkt för bl.a.brott mot eller andra brott för vilket svårare straff än böter ärföreskrivet [se 3 § lagen (1998:621) om misstankeregister].Belastningsregistret innehåller bl.a. uppgifter om den som ålagts påföljdför brott eller meddelats åtalsunderlåtelse t.ex. med stöd av LUL [se 3 §lagen (1998:620) om belastningsregister]. - Det ligger i sakens natur att detför registrering krävs att den det rör fyllt 15 år.Brottsmisstänkta barn registreras dock i polisens RAR-system. RAR stårför Rationell Anmälnings Rutin och är ett datasystem för brottsanmälningarpå lokal nivå. Detta innebär att det är möjligt att på varje polismyndighet,dvs. i varje län, registrera barn som misstänks för brott. I vilkenutsträckning detta sker är dock inte känt.I anslutning till en diskussion om innehållet i belastningsregistret anförderegeringen (prop. 1997/98:97 s. 80), efter att ha redogjort för dittills gällanregler som på denna punkt överensstämmer med den nya regleringen, att detdäremot inte finns hinder mot att registrera barn i de arbetsregister som kanfinnas hos polisen medan en utredning pågår. Det finns, anförde regeringenvidare, inte heller något som hindrar att i sökbar form spara de sista utred-ningshandlingarna om barnet. Regeringen tog vidare upp integritetsaspektensom, enligt regeringen, väger tungt särskilt i fråga om barn ochhänvisade härutöver till skyldigheten för polisen att anmäla brott av barn tillsocialnämnden. Regeringens slutsats var att det i vart fall vid det tillfälletinte borde införas någon möjlighet att registrera minderåriga.Utskottet avstyrkte såväl i sitt betänkande om polisregisterlagstiftningensom om påföljdssystemet (bet. 1997/98:JuU20 och JuU21) yrkanden somgick ut på att införa en möjlighet att registrera barn under 15 år.När utskottet senast tog ställning till motsvarande yrkanden ansåg utskottetatt ingenting framkommit som tydde på att det fanns skäl att ompröva dettidigare ställningstagandet.I den utvärdering som gjorts av handläggningsreglerna i LUL harfrågan på nytt tagits upp (SOU 1999:108 s. 167 f). Utredningen delar denuppfattning som kom till uttryck i den ovan nämnda propositionen. Medtanke på att brottsmisstänkta barn registreras i polisens RAR-system kan detenligt utredningens mening sättas i fråga om det finns behov av ytterligareregistrering, annat än för forskningsändamål. Utredningen, som ansåg attfrågan låg vid sidan av utredningens uppdrag, fann inte skäl att övervägafrågan ytterligare.Betänkandet bereds i Regeringskansliet.I detta sammanhang bör också nämnas att polisen har skyldighet att an-mäla till socialnämnden om någon som inte fyllt skäligen kan misstän-kas för brott på vilket fängelse kan följa (se 6 § LUL). Anmälningspliktenomfattar alltså även barn , och den föreligger så snart det inte ärfråga om rena bötesbrott. Anmälningsplikten omfattar t.ex. snatteri. Det ålig-ger sedan att bedöma vilka åtgärder som behövs för att tillrät-taföra barnet. Hos kommer alltså information om barnetsbrottslighet att samlas även när barnet begår brott inom olika polismyndig-heters områden.ÖvervägandenUtskottet har under en följd av år behandlat frågan om registrering av barnunder . Ingenting har framkommit som motiverarnågon annan bedömning än den som gjordes då. Den avslutade ut-värderingen talar i motsatt riktning.När det sedan gäller frågan om en sänkning av straffmyndighetsåldern kanutskottet inte finna någon anledning att överväga en förändring.Utskottet föreslår att avslår motionerna Ju704 och Ju906 i häraktuella delar.Drogtest av barn under 15 årMotionernaI motionerna Ju704, Ju906 och Ju908 (alla m) efterfrågas möjligheter förpolisen att ta blodprov och urinprov på barn i syfte att klarläggaom barnet använt narkotika.BakgrundOckså denna fråga har återkommande behandlats av utskottet. En utförligbeskrivning av gällande rätt finns i betänkande 1996/97:JuU12 s. 11 f. Sam-manfattningsvis innebär reglerna att en provtagning av aktuellt slag betraktassom kroppsbesiktning enligt 28 kap. . Detta tvångsmedel fårinte användas mot någon som inte fyllt . Däremot finns en, låt varabegränsad, möjlighet att företa läkarundersökning med stöd av lagen(1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga.Utskottet har tidigare hänvisat till den ovan nämnda utvärderingen avhandläggningsreglerna avseende ungdomsmål. Utredningen (SOU 1999:108s. 167) har anfört att de bestämmelser som reglerar tvångsmedelsanvänd-ningen mot barn skall präglas av mycket stor restriktivitet. Utredningenmenar emellertid att frågorna om en utvidgad tvångsmedelsanvändning lig-ger vid sidan av uppdraget och att de överväganden om bl.a. integritets-aspekter som behövs för att närmare gå in på dessa frågor bör göras i ettannat sammanhang. Utredningen påpekar att hante-rar frågan om möjligheterna till kroppsbesiktning för att vid misstanke ommissbruk genomföra drogtester på barn under 15 år.Den nämnda (dir. 1998:18) skall bl.a. utvär-dera och föreslå åtgärder för att förstärka och effektivisera det drogförebyg-gande arbetet. Den skall också analysera behovet av förändringar av rättsvä-sendets arbetsmetoder samt av straffrättslig och straffprocessuell lagstiftningKommissionen skall lägga fram förslag till sådana förändringar. Kommissio-nens arbete skall avslutas före utgången av år 2000.När utskottet behandlade frågan senast (bet. 1998/99:JuU19 s. 13 f) ansågutskottet att det inte fanns någon anledning för utskottet att ta initiativ betfande drogtester av barn . I stället borde det pågående arbetetavvaktas.ÖvervägandenUtskottet vidhåller att inte bör uttala sig i frågan innan det pågående beredningsarbetet avslutats, och utskottet föreslår att avslårmotionerna Ju704, Ju906 och Ju908 i här aktuella delar.JourdomstolarMotionenI motion Ju903 (kd) förordas ett system med ungdoms- och jourdomstolar isyfte att åstadkomma en snabbare handläggning av ungdomsmål.BakgrundI den ovan nämnda utvärderingen av LUL har frågan om ungdoms- ellerjourdomstolar tagits upp (SOU 1999:108 s. 109). Utredningen hänvisar bl.a.till den bedömning regeringen gjorde i samband med ungdomsmåls-reform. Sammanfattningsvis gick övervägandena ut på att det är viktigt attlagföringen av de unga går snabbt, men att det inte är nödvändigt att denunge tas direkt från brottsplatsen till domstolen. Det bakomliggande krimi-nalpolitiska syftet med ungdoms- eller jourdomstolar för handläggning avungdomsmål borde enligt regeringen i stället tillgodoses genom att hand-läggningen i den vanliga brottmålsordningen går så fort som möjligt. I dettasammanhang påpekade regeringen att ambitionen att engagera vårdnadshava-re och liknande i lagföringen i praktiken försvåras om åtgärder skall vidtasinom mycket korta tidsrymder. Sådana svårigheter kan också befaras när detgäller medverkan. Slutligen anförde regeringen att lagföring-en inte får gå så snabbt att den påtagligt försvårar målsägandens möjligheteratt få sina skadeståndsanspråk prövade i rättegången.Utredningens betänkande bereds i Regeringskansliet.I rapporten för unga lagöverträdare (BRÅ-rapport2000:7) konstateras att handläggningstiderna såvitt gäller förundersökning-arna i ungdomsärenden minskat från till 25dagar år 1998.ÖvervägandenUtskottet håller med motionärerna om att det är viktigt att hanteringen avungdomsmål sker snabbt. Nuvarande regelverk bygger också - som motionä-rerna påpekar - på att handläggningen skall ske skyndsamt.När det gäller önskemålet om särskilda domstolar i syfte att tillgodose in-tresset av en snabb handläggning kan utskottet emellertid inte bortse från desvårigheter som pekades på i samband med lagstiftning. I avvaktanpå resultatet av beredningen av den ovan nämnda utredningens betänkande ärutskottet inte berett att inta någon annan ståndpunkt. Utskottet föreslår attriksdagen avslår motion Ju903 i denna del.Uthyrning av videofilmer till barn under 15 årMotionenI motion Ju906 (m) begärs en skärpning av bestämmelserna om videohandla-res ansvar för otillåten utlämning av film eller videogram.BakgrundEnligt 16 kap. 10 c § första stycket döms den som uppsåtligeneller av grov oaktsamhet i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvs-syfte till den som är lämnar ut en film, ett videogram eller enannan teknisk upptagning med rörliga bilder som innefattar ingående skild-ringar av verklighetstrogen karaktär som återger våld eller hot om våld motmänniskor eller djur för otillåten utlämning av teknisk upptagning till bötereller fängelse . Från straffbestämmelsen görs vissa un-dantag. Sålunda gäller bestämmelsen inte filmer eller videogram som Statensbiografbyrå har godkänt för visning för någon åldersgrupp av barn . Den gäller inte heller en teknisk upptagning med rörliga bildermed samma innehåll som en film eller ett videogram som har godkänts avbiografbyrån.