bet · GN01FöU2 · 2000-03-14 00:00:00 — Det fortsatta arbetet med samhällets IT-säkerhet skall utmynna i en strategi som redovisas för riksdagen.MotionernaTvå motioner tar upp frågan om elförsörjningen. I partimotion Fö20 (m) villModerata samlingspartiet fästa uppmärksamhet på regeringensinriktning att genom en dialog med elbranschen sträva efter olika lösningarvid fredstida effektbristsituationer samt säkerställa elleveranser i Syd- ochMellansverige genom det tredje blocket i . Dessa åtgärderär mer än nödvändiga när regeringen till höga samhällskostnader avvecklaten fullt fungerande, miljövänlig elproduktion i (yrkande 15). Ikommittémotion Fö32 (kd) framhåller bl.a. att det ärviktigt att elförsörjningens internationalisering beaktas i beredskapsarbetet.Förutom de praktiska och konkreta åtgärder som krävs för att snabbt få igång ett havererat elsystem anser att det civila försvaretmåste bli tydligare beträffande elförsörjningens risker och hur de kan före-byggas (yrkande12). I samma motion anser också att defunktionsgenomgångar som påbörjat skallfortsätta och att de brister som uppdagas mynnar ut i konkreta åtgärder (yr-kande 13).I kommittémotion Fö212 (kd) behandlas funktionen Ordning och säkerhet.Kristdemokraterna anför bl.a. att mot bakgrund av att infrastrukturfunktio-nerna uppvisar brister vad gäller bevakning och skydd av vitala anläggningaroch objekt samt att beredskapspolisorganisationens förmåga att fullgöra sinauppgifter att skydda totalförsvarsviktiga anläggningar har begränsats, bör enfunktionsgenomgång göras (yrkande 15).UtskottetUtskottet har inget att erinra mot vad regeringen anför om beredskapen motsvåra påfrestningar på samhället i fred. När det gäller redovisningen i propo-sitionen av de områden där det bör finnas en särskilt god beredskap villutskottet framhålla följande.Utskottet har vid upprepade tillfällen framhållit betydelsen av uthållighe-ten inom viktiga infrastrukturområden. När utskottet senast behandlade den-na fråga (prop. 1999/2000:1 utg.omr. 6, bet. FöU1) förutsatteutskottet att resultatet av de funktionsgenomgångar och andra studier sompåbörjats och som rör sårbarheten inom dessa system leder fram till att åt-gärder vidtas för att få en ur beredskapssynpunkt godtagbar förmåga i uthål-lighet inom viktiga infrastrukturområden, främst elförsörjning och telekom-munikationer. Utskottet utgick ifrån att regeringen regelbundet informerarriksdagen i denna fråga.Generaldirektören för med medarbetarehar inför utskottet redovisat resultatet av funktionsutvärde-ringen av delfunktionen Elförsörjning. Det framkom av denna redovisningatt sårbarheten i det svenska elsystemet är oväntat stor. Tiderna för repara-tioner och återstart av elsystemet har visat sig väsentligt längre än vad somtidigare förutsatts. Utskottet erfor också att elförsörjningen under normalfredstida drift är mycket robust och säker, men oväntat sårbar för bl.a. sabo-tage. Vidare erfor utskottet att avregleringen av elbranschen har minskatutrymmet för satsningar som inte är kommersiellt motiverade, och det långt-gående samhällsansvar som tidigare präglat branschen är på väg att försvin-na. Resultatet av funktionsutvärderingen är - enligt utskottets mening -oroväckande. Utskottet förutsätter därför att åtgärder nu vidtas som minskarsårbarheten inom delfunktionen. Utskottet förutsätter också att regeringen iårets kommande budgetproposition återkommer till med en utför-lig redovisning av de vidtagna åtgärderna inom området.Vad utskottet nu anfört ligger väl i linje med vad som föreslås ikommmittémotion Fö32 (kd) yrkandena 12 och 13. Utskottet vill därutövertillägga att i regleringsbrevet för till () har regeringen bl.a. specificerat affärsverkets ansvar somberedskapsmyndighet. Utskottet bedömer att något uttalande utöver vadutskottet ovan anfört om elförsörjning och funktionsutvärderingar inte tordeföreligga. Kommittémotion Fö32 (kd) yrkandena 12 och 13 avstyrks därförav utskottet.I partimotion Fö20 (m) yrkande 15 tas frågor upp om elförsörjningen vidfredstida effektbristsituationer och elleveranssäkerheten i Syd- och . Utskottet vill framhålla att i regleringsbrevet för till Svenskraftnät har regeringen specificerat affärsverkets ansvar vad gäller tillgångenpå el vid höglast i det svenska elsystemet. Två nya mål har införts för verk-samheten. För det första skall affärsverket bevaka tillgången på höglastkapa-citet i det svenska elsystemet och förmedla relevant information till markna-dens aktörer. För det andra skall utveckla marknadsinstru-ment som kan bidra till att säkra tillgången på effekt vid toppbelastning.Utskottet bedömer att de åtgärder som regeringen nu vidtagit torde förbättraelleveranssäkerheten i enlighet med vad som anförs i partimotionen. Parti-motion Fö20 (m) yrkande 15 avstyrks därför av utskottet.I kommittémotion Fö212 (kd) yrkande 15 föreslås en funktionsgenomgångav funktionen Ordning och säkerhet. Utskottet vill uppmärksamma motionä-rerna om att riksdagsbeslutet (prop. 1998/99:74, bet. FöU5)innebar en ominriktning av den särskilda beredskapspolisorganisationen.Någon utbyggnad av den allmänna beredskapspolisorganisationen skall inteske . Utskottet har inte ändrat uppfattningdärvidlag. Vidare har utskottet erfarit att varje polismyndighet har ett plan-verk som bl.a. innehåller en förteckning över de samhällsviktiga anläggning-ar som skall skyddas i ett läge av höjd beredskap. upprättas isamråd med andra berörda myndigheter och uppdateras fortlöpande. I funk-tionens ordinarie uppgifter ingår således en sådan genomgång och bedöm-ning av verksamheten som avses i motionen. Utskottet bedömer att det vidrådande hotbildsbedömning inte föreligger något behov av enfunktionsgenomgång av funktionen Ordning och säkerhet i enlighet med vadsom yrkas i motionen. Kommittémotion Fö212 (kd) yrkande 15 avstyrksdärför av utskottet.Internationella uppgifterRegeringenRegeringen anför om resurser för förtroendeskapande insatser samt huma-nitärt bistånd bl.a. att försvarsbeslut tillkom ett nytt mål för detcivila försvaret, nämligen att kunna genomföra internationella fredsfrämjan-de och humanitära insatser. Erfarenheter från planeringsverksamheten underår 1997 visade dock att det fanns behov av förtydligande när det gäller tolk-ningen av den nya uppgiften. Mot bakgrund av detta redovisade regeringen iskrivelsen (skr. 1997/98:4) Totalförsvar i förnyelse, hur uppgifterna ochansvaret i fråga om internationella fredsfrämjande och humanitära insatserskall fördelas mellan olika sakområden.Beträffande bistånd vid humanitära katastrofer anför regeringen bl.a. attSverige har ökat ambitionen vad avser minröjningsverksamhet som ett led ien utvecklad återuppbyggnadsberedskap. Målsättningen är att myndigheteroch organisationer som är verksamma med humanitärt bistånd tillsammansskall kunna genomföra minröjningsinsatser. Nämnda insatspaket finansierasi dag genom respektive uppdragsgivare, i huvudsak EU, FN och Sida. Kost-naden för att upprätthålla beredskapen belastar Statens räddningsverks beslutade i att bygga ut och bättre koordinera EU:soch medlemsstaternas icke-militära krishanteringsinstrument. Under detfinländska ordförandeskapet har i linje med slutsatserna i inletts endiskussion om konfliktförebyggande och civil krishantering som bl.a. syftartill att inventera och analysera resurser inom området. har haft enbetydande roll i diskussionerna. Det är viktigt att EU:s icke-militära kris-hanteringsförmåga byggs upp utifrån de särskilda fördelar som en organisa-tion inom EU kan medföra och att härigenom inte dubblera redan existerandenätverk och samordnande organ. Det skall vara fråga om en kompletterandeoch inte en konkurrerande struktur.När det gäller resurser inom det civila försvaret vid internationella insatserframhåller regeringen att dessa främst avser större investeringar och för-stärkningar i infrastruktur och ledningssystem, viss lagerhållning samt ut-bildningsinsatser av personal. Resurserna som skapas i detta syfte skallemellertid, när så är möjligt, kunna nyttjas för att bidra till fred och säkerhomvärlden.Inom ramen för målet att bidra till fred och säkerhet i omvärlden genomförfrämst en rad internationella förtroende-skapande åtgärder. Särskilt kan här nämnas aktiviteter som gäller de baltiskastaterna. I detta sammanhang bör även poängteras det viktiga kontaktnätsom frivilligorganisationerna byggt upp i , och Litauen.Samarbetet i den utvidgade civila (), i vilket Sverigetar aktiv del, har intensifierats. Det civila PFF-samarbetet utvecklas mot erfarenhetsutbyte i form av seminarier, utbildningar och övningar. Deundergrupper till SCEPC som öppnats för partnermedverkan har ännu intefunnit sin slutliga utformning, men ett aktivt arbete pågår. deltarmed personal i såväl CEPD (Civil Emergency Planning Directorate) somEADRCC () i syfte attstärka staben och medverka i utvecklandet av arbetsformer. Regeringenanser det angeläget med en fortsatt svensk medverkan i de diskussioner sompågår om den fortsatta inriktningen av Natos civila planeringsverksamhetoch formerna för partnermedverkan.UtskottetUtskottet har inget att erinra mot vad regeringen ovan anfört om internatio-nella uppgifter. I avsnittet civil och militär samverkan tar utskottet upp vissfrågor som rör det svenska internationella fredsfrämjande arbetet.Civil och militär samverkanMöjligheter för vissa myndigheter att utnyttja militära resurser m.m.Utskottet behandlar här vad regeringen i propositionen (prop. 1999/2000:30)Det nya försvaret (s. 150-153) anfört om möjligheter för visssa myndigheteratt utnyttja militära resurser. Utskottet behandlar även motion Fö20 (m)yrkande 17, Fö203 (s, c) och Fö317 (m).RegeringenEnligt 34 § räddningstjänstlagen (1986:1102) är myndigheter skyldiga attmedverka i räddningstjänst. I förordningen (1986:1111) finns bestämmelsersom ytterligare reglerar Försvarsmaktens medverkan i civil verksamhet.Enligt 2 § skall Försvarsmakten vid livshotande situationer där omedelbartransport är avgörande för behandlingen av skadade eller sjuka personerutföra transporter med helikopter på begäran av sjukvårdshuvudman. Dennaskyldighet får dock inte allvarligt hindra ordinarie verksamhet av störrebetydelse inom myndigheten eller myndighetens medverkan i rädd-ningstjänst. Försvarsmakten får härutöver ställa personal och egendom tillförfogande för transporter av sjuka eller skadade eller för transporter åt po-lismyndighet, eller åt , om det finns ett trängan-de behov av transporten. Enligt 5 § förordningen får Försvarsmakten åta sigatt bygga vägar och broar samt att utföra transporter, andra arbeten ochtjänster, om denna verksamhet kan inordnas som ett led i utbildning sombedrivs vid myndigheten eller främjar staten eller annat allmänt samhällsin-tresse. Försvarsmakten får enligt 6 § hyra ut, låna ut eller sälja lös egendomom det kan ske utan olägenhet. Som ytterligare förutsättning gäller i frågaom upplåtelser till andra än myndigheter att åtgärden skall främja Försvars-makten eller ett allmänt samhällsintresse. I 7 § finns bestämmelser om hurfrågan om konkurrensintrång skall beaktas.I en skrivelse till Försvarsdepartementet lämnade Rikspolissty-relsen (RPS) förslag om ändringar i förordningen (1986:1111) om militärmedverkan i civil verksamhet. RPS anförde att den helhetssyn som skallprägla totalförsvaret och dess utformning inte återspeglas i möjligheterna förpolisen att kunna nyttja Försvarsmaktens helikoptrar för vissa polisiära än-damål. RPS föreslog därför att Polisen skall få möjlighet att kunna nyttjaFörsvarsmaktens helikoptrar och personal vid utförandet av tjänsteuppgifter.Genom totalförsvarsbeslut och det vidgade säkerhetsbegrepp somdär lades fast beslutade regeringen och att en helhetssyn skallprägla samhällets satsningar och åtgärder för att förebygga och hantera hotoch risker såväl i fred som i krig. Totalförsvarsresurserna skall utformas såatt de kan användas vid bl.a. svåra påfrestningar på samhället i fred. Syftetvar att totalförsvarsresurserna skall kunna förstärka det normala fredssam-hällets resurser för hantering av risker och störningar. Regeringen uttaladeockså att resurserna även skall kunna användas i situationer som inte är svårapåfrestningar på samhället i fred. Regeringen framhöll också, när det gällerFörsvarsmaktens uppgift Stöd till samhället att denna uppgift inte skulle varadimensionerande. Totalförsvarets planering har efter försvarsbeslutet haftdenna inriktning.Regeringen anser att det är av största vikt att de bestämmelser som reglerarFörsvarsmaktens medverkan i andra myndigheters verksamhet är klara ochentydiga samt ligger i linje med uttalanden av regeringen och . Detär därför angeläget att redan nu göra vissa ändringar av bestämmelserna.Regeringen avser därför att besluta om ändringar i förordningen (1986:1111)om militär medverkan i civil verksamhet. Regeringen anser att Polisen börges möjlighet att kunna använda Försvarsmaktens materiel och personal ävenför uppgifter av transportkaraktär som är nödvändiga för att Polisen skallkunna utföra sina uppgifter. Regeringen vill betona att ett polisiärt utnyttjande av Försvarsmaktens materiel och personal i tjänsteuppgifter skall varaförbehållet särskilda undantagsfall. Polisen skall i första hand utföra sinauppgifter med de egna resurserna. Polisen bör således vända sig till För-svarsmakten för biträde och stöd endast då de egna resurserna är otillräckligaeller då den resurs som behövs inte finns att tillgå inom den egna organisa-tionen. Det är vidare, vill regeringen understryka, Försvarsmakten som haratt själv ta ställning till om myndigheten kan och bör biträda Polisen i detenskilda fallet.En författningsändring bör enligt regeringen inte begränsas till enbarttransport med helikopter utan avse samtliga de transportmedel Försvars-makten förfogar över, dvs. markfordon, transportflygplan och helikoptrarsamt fartyg. Det ankommer på Försvarsmakten att pröva lämpligheten av attanvända det begärda transportmedlet.Regeringen anser vidare att vid sidan om Polisen, även Kustbevakningenoch - som båda har polisiära befogenheter - bör omfattas avregleringen. Vad regeringen således anfört om Polisens möjligheter i detföregående avser därför också och Tullverket.Regeringen konstaterar att ett än mer nyttjande av Försvarsmaktens resur-ser från Polisens och andra myndigheters sida rymmer olika frågeställningar,bl.a. statsmakternas övergripande syn på utnyttjandet av samhällets samladeresurser samt frågor om tvångs- och våldsanvändning mot enskilda när detgäller biträde i polisiär verksamhet.Regeringen pekar i propositionen på två beslut av JO som är av särskilt in-tresse i saken. Det senaste beslutet pekar enligt regeringenpå flera förhållanden som är av väsentlig betydelse när det gäller en ytterligare utökning av möjligheterna för Polisen att nyttja Försvarsmaktens resurser.Det gäller bl.a. gränsdragningen mellan militäraktioner och polisarbete ochriskerna för den militära personalen vid biträde. Frågorna är inte av enkelnatur och kräver således noggranna överväganden.Mot bakgrund av det anförda anser regeringen att frågan om utnyttjande avmilitära resurser till stöd för andra myndigheter bör bli föremål för en meragenerell översyn. Som ett led i en sådan översyn kan det vara värdefullt meden regional försöksverksamhet för att belysa möjligheterna till ytterligaresamverkan mellan Försvarsmakten och civila myndigheter. Regeringen avseratt låta pröva frågan om en sådan försöksverksamhet bör genomföras.Regeringens bedömning är att Polisen, och Tullverketbör ges ökade möjligheter att utnyttja Försvarsmaktens resurser.MotionernaI partimotion Fö20 (m) anför bl.a. Moderata samlingspartiet att alla sam-hällsresurser måste kunna utnyttjas när samhället utsätts för kriser, katastro-fer och svåra påfrestningar. Genom att i större utsträckning än tidigare varaöppen för att utnyttja befintliga resurser över myndighetsgränserna skullemycket kunna vinnas i effektivitet. I motionen föreslås praktiska åtgärder föratt tydliggöra ett samlat utnyttjande av samhällets resurser inom ledning,övervakning och insatser, försörjningsberedskap, beredskapspoliser samtsäkerhet i telekommunikationssystemen (yrkande 17).I motion Fö203 (s, c) av och föreslås att Got-land görs till försöksområde för samordning av militär och civil krishante-ring, såväl vid förebyggande åtgärder som vid akuta situationer. Gotlandsläge innebär att ön blir en naturlig utgångspunkt för olika havsanknutnasamhällsuppgifter som gränsövervakning och sjöräddning, men också radar-baserad sjöbevakning och annat informationsutbyte. Utvecklingen är snabbpå dessa områden och kraven på resurssamordning ökande.I motion Fö317 (m) av anförs att skulle lämpa sigväl för försöksverksamhet med samordning av statlig maritim verksamhet.Erfarenheter skulle därmed vinnas för en fortsättning. Basområet kring Fårö-sund, anser motionären, är ett naturligt område som väl lämpar sig för försökmed ökad samordning, inte minst mot bakgrund av den geografiska avgräns-ningen.UtskottetInledningsvis vill utskottet anföra att genom totalförsvarsbeslut ochdet vidgade säkerhetsbegreppet som där lades fast, beslutade att enhelhetssyn skall prägla samhällets satsningar och åtgärder för att förebyggaoch hantera hot och risker såväl i fred som i krig. Syftet var att totalförsvarresurserna skall kunna förstärka det normala fredssamhällets resurser förhantering av risker och störningar, som inte har sitt ursprung i hot om krigeller krigsfara. I riksdagsbeslutet uttalades också att resurserna även skallkunna användas i situationer som inte är svåra påfrestningar på samhället ifred.När det gäller civil och militär samverkan instämmer utskottet i regering-ens syn att vid militärt och ekonomiskt likvärdiga alternativ skall den lösningväljas där Försvarsmakten bäst kan stödja samhället vid räddningstjänst, vidsvåra påfrestningar i fred och vid andra former av stöd till myndigheter.Detta innebär att möjligheterna att sambruka militära och civila statliga re-surser bättre bör kunna tas till vara.Naturligtvis är det av största vikt att de bestämmelser som reglerar För-svarsmaktens medverkan i andra myndigheters verksamhet är klara ochentydiga och ligger i linje med statsmakternas uttalanden. Utskottet ser detsom positivit att regeringen beslutat om ändringar i förordningen(1986:1111) om militär medverkan i civil verksamhet. I likhet med regering-en anser utskottet att Polisen samt och , somockså har polisiära befogenheter i vissa fall, bör ges möjlighet att kunnaanvända Försvarsmaktens materiel och personal även för uppgifter av trans-portkaraktär som är nödvändiga för att kunna utföra sina uppgifter.Utskottet inser att ett vidgat nyttjande av Försvarsmaktens resurser frånPolisens och andra myndigheters sida rymmer olika frågeställningar, bl.a.frågor om tvångs- och våldsanvändning mot enskilda när det gäller biträde ipolisiär verksamhet. Utskottet välkomnar därför den generella översyn ifrågan om utnyttjande av militära resurser till stöd för andra myndighetersom regeringen aviserar i propositionen. Utskottet är inte främmande för attdenna översyn bör kunna behandla frågor, som inte enbart handlar om För-svarsmaktens biträde i fråga om transport av personal och materiel, utan ävenfrågor om Försvarsmaktens medverkan vid bl.a. eftersökning av personereller situationer av extraordinär natur, där samhällsnyttan bör väga tungt, ochdå det inte är fråga om myndighetsutövning som kan innebära tvång ellervåldsanvändning mot enskilda. Utskottet är medvetet om att frågorna inte ärav enkel natur och kräver således noggranna överväganden. Utskottet kan isammanhanget inte nog understryka vikten av att det ur principiell synpunktär ytterst väsentligt att rågången mellan militäraktioner och normal myndig-hetsutövning hålls klar.Utskottet anser - i likhet med regeringen - att det är värdefullt med en re-gional försöksverksamhet för att belysa möjligheterna till ytterligare samver-kan mellan Försvarsmakten och civila myndigheter. Utskottet bedömer att defrågor som utskottet ovan pekat på bör kunna prövas inom ramen för dennaförsöksverksamhet och att - som föreslås i motion Fö203 (s, c) - Gotlandgörs till försöksområde för samordning av militär och civil krishantering.Även motionerna Fö20 (m) yrkande 17 och Fö317 (m) tar upp betydelsenav ökad samordning av civila och militära resurser. I motion Fö20 framhållsbl.a. att alla samhällsresurser måste kunna utnyttjas när samhället utsätts förkriser, katastrofer och svåra påfrestningar. I motion Fö317 framhålls attGotland, då i synnerhet basområdet runt , är ett naturligt områdesom väl lämpar sig för försök med ökad samordning av statlig maritim verk-samhet.Vad utskottet , bl.a. med tillstyrkande av motion Fö203 (s, c) och medanledning av motionerna Fö20 (m) yrkande 17 och Fö317 (m) anfört omförsöksverksamhet på för samordning av militär och civil krishante-ring, bör som sin mening ge regeringen till känna.Utskottet vill i sammanhanget framhålla att erfarenheterna av försöksverk-samheten också bör kunna gagna det internationella fredsfrämjande arbetesom deltar i - inte minst på - där förmåga till civil och mili-tär samverkan har stor betydelse. Utskottet har härvidlag erfarit att Styrelsenför internationellt utvecklingssamarbete, Sida, beslutat om att beviljaden svenska bataljonen i Kosovo för humanitära insatser.Erfarenheterna av detta arbete bör tas med i det fortsatta arbetet med attbelysa möjligheterna till ytterligare samverkan mellan Försvarsmakten ochcivila myndigheter.Försvarsmaktens helikopterverksamhetI det föregående har utskottet behandlat regeringens förslag om Försvars-maktens framtida organisation. I det sammanhanget har utskottet tagit ställ-ning till hur Försvarsmaktens helikopterverksamhet bör organiseras. Utskot-tet behandlar här motioner som rör Försvarsmaktens stöd till samhället medhelikoptrar, nämligen Fö7 (v) yrkande 10 i denna del, Fö24 (m) yrkande 3,Fö302 (m) samt Fö306 (m) yrkandena 1 och 2.MotionernaMotion Fö302 (m) av , avgiven under den allmänna mo-tionstidenn, behandlar samverkan mellan Försvarsmaktens helikoptrar ochden civila räddningstjänsten. Motionären redogör för Försvarsmaktens egnakrav på att kunna undsätta nödställda, för olika avtal som Försvarsmaktenhar ingått i syfte att kunna tillhandahålla helikoptrar för räddningstjänst, fösystemet med nödhelikoptrar samt för grundberedskapen för de militärahelikoptrarna. Motionären beskriver sedan vissa problem. Han menar att deolika avtalen och deras inbördes juridiska status är komplicerade, vilket kanmedföra ineffektivitet när tillgängliga helikoptrar skall sättas in för att rädliv. Vidare menar han att beredskapen, såväl tidskrav som krav på läkareombord, är lägre än i våra grannländer och . Han anser ocksådet vara en nackdel att det inte finns särskilda medel avsatta till Försvars-maktens helikoptrar för att användas för räddningsinsatser. Dessa förhållan-den sägs begränsa utvecklingen av samhällets räddningstjänster och sjuk-vårdshuvudmän. Motionären föreslår därför vissa åtgärder, bl.a:? Specifika medel måste riktas för helikoptrar avsedda för rädd-ningstjänst och för samverkan med samhällets samtliga rädd-ningstjänster och sjukvårdshuvudmän.?? Avtalet mellan Försvarsmakten och bör sägas upp ef-tersom detta avtal kan förhindra användning av räddningshelikoptrar-na för att rädda människoliv. Hjälp kan då utan begränsning erbjudastill samhällets samtliga räddningstjänster och sjukvårdshuvudmän.?? Läkare bör ingå som ordinarie besättningsmedlem i helikopter.?? Grundberedskapen utanför den militära flygövningstiden bör höjas. ?Motionären hemställer att som sin mening ger regeringen till kän-na vad som i motionen anförts om en samverkan mellan och den civila räddningstjänsten.I motion Fö306 (m) av m.fl., även denna avgiven under den all-männa motionstiden, påpekas att hälften av alla räddningsaktioner som ge-nomförs i svenska farvatten berör det sjöterritorium som Marin-kommando ansvarar för.