bet · GN01SkU24 · 2000-05-25 00:00:00 — Juridiska personers företrädares betalnings-skyldighet Utskottet tar i betänkandet ett initiativ till ett tillkännagivande angåendebetalningsansvaret för företrädare för juridiska personer enligt den nyaskattebetalningslagen (1997:483).ÄrendetBestämmelser om juridiska personers företrädares betalningsansvar fannstidigare i 77 a § uppbördslagen (1953:272). Enligt denna paragraf varföreträdare för en juridisk person i vissa fall betalningsansvariga tillsammansmed den juridiska personen för vissa skatte- och avgiftsbelopp som intebetalats och i föreskriven ordning. En förutsättning för ettsådant betalningsansvar var att företrädaren uppsåtligen eller av grovoaktsamhet underlåtit betalningen. Betalningsskyldigheten fick jämkas ellerefterges om det förelåg särskilda skäl.Liknande bestämmelser fanns i 15 § första stycket lagen (1984:668) omuppbörd av socialavgifter från arbetsgivare och 16 kap. 17 § första och andrastyckena mervärdesskattelagen (1994:200).Den 1 november 1997 trädde skattebetalningslagen (1997:483) i kraft ochsamtidigt upphörde uppbördslagen, lagen om uppbörd av socialavgifter frånarbetsgivare och de aktuella bestämmelserna i mervärdesskattelagen att gälla.Bestämmelserna om det betalningsansvar som åvilar företrädare för juridiskperson fördes över till skattebetalningslagen men gavs där en annorlundakonstruktion.Bestämmelserna i skattebetalningslagen är formulerade så att enföreträdare som huvudregel är betalningsansvarig, men han eller hon går frifrån betalningsansvar om det innan skatten skulle ha betalats har vidtagitssådana åtgärder som krävs för att få till stånd en samlad avveckling av denjuridiska personens skulder med hänsyn till samtliga borgenärers intressen.Samtidigt har det införts något utvidgade möjligheter att medge befrielse frånbetalningsskyldigheten. Sammantaget framgår det av förarbetena till den nyalagen att avsikten inte varit att åstadkomma någon förändring - än mindrenågon skärpning - av förutsättningarna för betalningsskyldighet (se prop.1996/97:100 s. 443 och 592).Av ett beslut av i ett mål omställföreträdaransvar enligt skattebetalningslagen (Ö 1867-99) framgår attHögsta domstolen anser att lagstiftningsåtgärderna inte varit tillräckliga föratt säkerställa att rättsläget inte ändras, att formuleringarna skulle tyda påenskärpning och att det "väl" kan tänkas att företrädare för juridiska personerskulle bli betalningsskyldiga i större utsträckning än tidigare.På grund av vad anfört i sitt beslut har utskottetövervägt frågan om bestämmelserna om juridiska personers företrädaresbetalningsansvar bör ändras. Utskottet vill till att börja med erinra om att ett relativt strikt betalnings-ansvar för juridiska personers företrädare är ett nödvändigt komplement tillpreliminärskattesystemet, arbetsgivaravgiftssystemet och mervärdesskatte-systemet. En försvagning av företrädaransvaret kan innebära ett hotmot uppbördssystemets effektivitet i fråga om dessa skatter och avgifter.Tidigare stod också företrädare som uppsåtligen eller av grov oaktsamhetunderlät att fullgöra sin betalningsskyldighet ett straffrättsligt ansvar för sförsummelse, men straffsanktionen togs bort i samband med införandet avskattebetalningslagen. I stället förtydligades kriterierna för betalnings-ansvaret.När utskottet behandlade förslaget till ny skattebetalningslag såg utskottetde nya reglerna om betalningsansvar för företrädare för juridiska personerjust som ett förtydligande, som den markeringen gjordes att någonändring - än mindre någon skärpning - av tillämpningen inte var avsedd.Utskottet erinrade dessutom om att den föreslagna utformningen avbestämmelsen inte hade föranlett några som helst kommentarer av Lagrådet(se bet. 1996/97:SkU23 s. 239-240).Utskottet vidhåller att den regel som gäller är överlägsen deäldre reglerna i fråga om tydlighet, förutsebarhet ochtillämplighet. Utskottet noterar att Högsta domstolenuppenbarligen anser att det finns en risk för att de nyabestämmelserna i skattebetalningslagen har inneburit ett skärptbetalningsansvar för företrädare för juridiska personer, trots atten sådan följd inte varit avsikten. På grund härav anser utskottetatt regeringen bör analysera rättsläget och i lämpligtsammanhang redovisa resultatet av en sådan analys förriksdagen. Om det visar sig att bestämmelserna behöveromformuleras för att på ett bättre sätt säkerställa att företrädareför juridiska personer inte blir betalningsskyldiga i störreutsträckning än tidigare förutsätter utskottet att regeringenlägger fram nödvändiga förslag . Utskottetföreslår att riktar ett tillkännagivande härom tillregeringen. Utskottet hemställeratt som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört angående reglerna i skattebetalningslagen om betalningsansvarför företrädare för juridiska personer.Stockholm den 25 maj 2000På skatteutskottets vägnarArne KjörnsbergI beslutet har deltagit: (), CarlFredrik (), Per (), (), (), Per (), de (), (), (), (), (), RolfKenneryd (c), (), (), (), () ochClaes ().Särskilt yttrandeCarl (), (), (), Mariettade (), (), ()och () anför följande:Bakgrunden till ärendet är Högsta domstolens beslut , ivilket prövade om en retroaktiv tillämpning av de nyareglerna om företrädaransvar var förenliga med förbudet i regeringsformenmot viss retroaktiv lagstiftning. Av beslutet framgår att Högsta domstolenansåg att det i olika hänseenden fanns påtagliga risker för att de nya reglernaskulle innebära ett skärpt ansvar jämfört med vad som gällde tidigare och attregeringsformens lagprövningsbestämmelse - enligt vilken en myndighetinte skall tillämpa en lag som står i strid med bestämmelse i grundlag - där-för aktualiserades. förklarade att retroaktivitetsförbudet iregeringsformen utgjorde hinder mot att ålägga en särskild person betal-ningsansvar för obetalda arbetsgivaravgifter, källskatter och mervärdes-skatter, jämte dröjsmålsavgifter, vilka förfallit till betalning före den 1november 1997, då de nya bestämmelserna trädde i kraft. Beslutet innebärenligt vår mening ett klart underkännande av de nya bestämmelserna som fåtten utformning som strider mot både landets grundlag och själva syftet medbestämmelserna som ju var att den dittillsvarande tillämpningen skulle bestå.Det är anmärkningsvärt att Lagrådet inte ens kommenterade dessa frågor.Så snart vi fick kännedom om Högsta domstolens beslut tillställde viskatteutskottet en skrivelse med krav på att utskottet genom ett initiativskulle begära att regeringen lägger fram förslag som undanröjer riskerna fören generell tillämpning av reglerna om företrädaransvar i den nya skatte-betalningslagen. Om saken gäller förhållanden före ikraftträdandet och omdet är förmånligt för den enskilde att tillämpa de äldre bestämmelserna måstedet enligt vår mening klart framgå av lagen att de äldre bestämmelserna skalltillämpas.Vi vill påpeka att utskottets nu tagna initiativ aktualiserades genom dennavår gemensamma skrivelse till skatteutskottet. Utskottets majoritet förbigåremellertid den viktiga och principiella frågan om skall ändra lagarsom i praktiken underkänt, även om man kan förutse attunderrätterna med vägledning av Högsta domstolens beslut nu kommer atttillämpa lagen på ett korrekt sätt. Vi menar att det är i hög grad motiverat atändra i den aktuella övergångsbestämmelsen. Det är ett grundläggande rätts-säkerhetskrav att det klart framgår av själva lagen vad som gäller. Det ärenligt vår mening helt oacceptabelt att behålla en grundlagsstridig lag ochhänvisa myndigheter och enskilda till retroaktivitetsförbudet och lagpröv-ningsbestämmelsen i regeringsformen för att rätt förstå hur lagen skalltillämpas. Vi står bakom det initiativ som utskottet nu tar, men vi menar attdet även borde omfatta punkt 9 i övergångsbestämmelserna i enlighet medvad vi framfört i vår skrivelse till utskottet den 6 april 2000.Till saken hör enligt vår mening också attföreträdaransvaret i samband med införandet avskattekontosystemet utvidgades till attomfatta även de juridiska personernas egnapreliminära, kvarstående och tillkommande skatter.Med anledning av utskottsmajoritetens åberopandeav företrädaransvarets nödvändighet för att interiskera preliminärskattesystemets effektivitet - ochbolagens preliminärskatter omfattar alltså numeraäven bolagsskatten - vill vi erinra om att vi motsatteoss denna utvidgning av företrädaransvaret närärendet var aktuellt, eftersom utvidgningen stredmot principen om ett begränsat personligt ansvar föraktieägare i aktiebolag och andelsägare iekonomiska föreningar. Vi vidhåller vår uppfattningatt den utvidgade omfattningen avföreträdaransvaret kan hämma viljan att delta i ettekonomiskt riskprojekt med en begränsad insats, omkonsekvensen kan bli att indrivningsmyndighetengör anspråk på aktie- respektive andelsägarensprivata medel i övrigt. Som vi påpekat i den aktuellareservationen finns risken att man försvagar viljanatt engagera sig i företag i , vilket får ennegativ effekt på sysselsättningen, särskilt i demindre företagen (se res. 10 i bet. 1996/97:SkU23 s.257).