bet · GN01MJU17 · 2000-05-23 00:00:00 — Bestämmelserna om viltvårdsområden tas upp i en ny lag,lagen om viltvårdsområden.Från lagens tillämpningsområde undantas kronomark ovanför odlingsgrän-sen och mark på renbetesfjällen.MotionenI motion 1999/2000:MJ922 (kd) anförs att förslag om jaktens administrationoch regler för jaktvårdsområden i linje med vad utredningen villkorhar föreslagit bör presenteras (yrkande 1).Utskottets övervägandenUtskottet delar regeringens bedömning att dagens jaktvårdsområden börersättas av en samverkansform som benämns viltvårdsområden. Bestämmel-serna om viltvårdsområden bör tas upp i en ny lag, lagen om viltvårdsområ-den. Regeringens förslag innebär att motion 1999/2000:MJ922 (kd) yrkande1 kan lämnas utan vidare åtgärd.Villkor för bildande m.m.PropositionenEtt viltvårdsområde skall kunna inrättas endast om samordningen inom om-rådet avser något av viltslagen älg, kronhjort, dovhjort, rådjur, vildsvin,björn, järv, lo eller varg. Bildandet av viltvårdsområdet skall dessutomfrämja vården av det berörda viltslaget och vara lämpligt med hänsyn tillområdets belägenhet och omfång samt viltstammen. Kraven gäller oavsettom fastighetsägarna är överens om att bilda området eller inte.Majoritetskravet för att bilda ett viltvårdsområde höjs från nuvarande nivå.Majoriteten skall utgöra fyra femtedelar av samtliga fastighetsägare somskall äga minst fyra femtedelar av viltvårdsområdets areal. För starktägosplittrade områden införs en särbestämmelse. Bestämmelsen innebär attminst hälften av de fastighetsägare som äger minst hälften av viltvårdsområ-dets areal skall vara överens om bildandet.Frågan om bildandet av ett viltvårdsområde skall prövas vid en förrättningunder ledning av en förrättningsman, om det inte är uppenbart att förutsätt-ningar för bildandet saknas. får dock besluta att bilda ett vilt-vårdsområde utan förrättning, om alla fastighetsägare är överens om bildan-det eller om förrättning inte anses nödvändig.MotionernaEnligt motion 1999/2000:MJ25 (v) bör besluta att även småviltetskall utgöra ett sådant angeläget allmänt intresse som kan grunda bildandetav viltvårdsområden (yrkande 1). Regeringens förslag kommer i flera fall attförsämra möjligheten att bedriva viltvård och småviltsjakt, främst mot bak-grund av stora regionala skillnader i ägostruktur. Vidare anförs beträffandede föreslagna röstningsreglerna för bildande och upphävande av viltvårdsom-råden att den nu gällande ordningen är att föredra framför den som före-slås (yrkande 2). Det förstärkta egendomsskyddet som åberopas för denföreslagna ändringen behöver inte innebära att röstningsreglerna och areal-kravet skall ändras.I motion 1999/2000:MJ26 (kd) anförs att frivillighet bör vara ett bärandeelement för samordning av viltvården (yrkande 1). Utgångspunkt bör vara attdet är på frivillig grund som man sluter sig samman för att samordna viltvår-den. Vidare anförs att förutsättningarna för att ytterligare stärka äganderättebör utredas (yrkande 2). Frivillighet bör gälla för att bilda ett vilt-vårdsområde.Enligt motion 1999/2000:MJ29 (fp) bör besluta om en särregle-ring av småviltsjakten i inland. Det är i allmogejaktenfinns och en stor del av befolkningen har jakten som en mycket viktig fritids-syssla. Jakten bedrivs i lag och småviltsjakt kan över huvud taget inte bedri-vas på en markstrimla som är bred.I motion 1999/2000:MJ31 (c) yrkas tillkännagivande i fråga om samord-ningen av jakten även vad avser småviltet (yrkande 1). Konsekvenserna blirsvåra att överblicka, eftersom de regionala skillnaderna är mycket stora.Enligt 35 § jaktlagen är det inte tillåtet att med vapen avsedda för jakt färdaöver annans jaktområde.Enligt motion 1999/2000:MJ32 (m) bör besluta om ändring ilagförslagen i fråga om tvångsanslutningen till viltvårdsområden (yrkande 1).Tvångsanslutningen står i strid med äganderättsskyddet i 2 kap. regerings-formen och den europeiska konventionen angående skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggande friheterna.Enligt motion 1999/2000:MJ33 (s) bör besluta om ändring i lag-förslaget i enlighet med vad i motionen anförts om de föreslagna röstnings-reglerna för bildande och upphävande av viltvårdsområden (yrkande 1). Deföreslagna röstningsreglerna kommer att ytterligare försvåra bildandet avviltvårdsområden. Vidare bör besluta att även småviltet skall utgö-ra ett sådant angeläget allmänt intresse som kan grunda bildandet av vilt-vårdsområden (yrkande 2).Även enligt motion 1999/2000:MJ34 (m) bör besluta om änd-ring i lagförslaget i fråga om villkoren för bildande av viltvårdsområden(yrkande 3). Det bör krävas 100-procentig uppslutning från berörda mark-ägare för att ett viltvårdsområde skall få bildas.Utskottets övervägandenSåsom regeringen anfört ändrades reglerna om egendomsskyddet i 2 kap.18 § regeringsformen . Ändringen innebär, såvitt nu är avintresse, att inte bara expropriation eller liknande förfoganden utan ocksåinskränkningar i rätten att använda mark och byggnad omfattas av grund-lagsskyddet. Dessutom innebär ändringen att expropriation eller rådighetsin-skränkning får ske endast om inskränkningarna är nödvändiga för att tillgo-dose angelägna allmänna intressen.Genom lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angåendeskydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna inför-livades nämnda konvention med svensk rätt. Konventionen innehåller bl.a.bestämmelser om egendomsskydd. Genom avgöranden av Regeringsrättenhar uppmärksamhet riktats mot tillämpningen i svensk rätt av den s.k. pro-portionalitetsprincipen. Principen innebär att vid prövning av frågan om enåtgärd vidtagits i allmänt intresse ingår att avgöra om det skett en rimligavvägning mellan det enskilda och det allmänna intresset, eller med andraord om åtgärden varit proportionerlig.Utskottet delar regeringens bedömning att för att en enskild fastighetsägareskall behöva tåla att en sammanslutning av enskilda bestämmer om jakten påhans mark måste samordningen av jakten vara motiverad av ett angelägetallmänt intresse. Vidare måste det föreligga proportionalitet mellan vad detallmänna vinner och vad den enskilde förlorar på grund av sådana beslut. Entvångslagstiftning om viltvården förutsätter med andra ord att det finns ettväl underbyggt och ett av starka allmänna intressen motiverat behov av atttillhandahålla en lagreglerad samordning över fastighetsgränserna.Regeringen anser i sitt förslag att det finns skäl att särskilja de olika vilt-arterna vid en bedömning av i vilken utsträckning det kan finnas ett sådantbehov. Utskottet har gjort en annan bedömning och anser att det finns ettbehov av samordning även när det gäller vården av småviltet. Utskottet hardärför under beredningen av ärendet utarbetat en promemoria med förslag tilländringar i regeringens lagförslag. På utskottets begäran har Lagrådet yttratsig över förslaget i promemorian. Promemorian har fogats till betänkandetsom bilaga 2 och Lagrådets yttrande som bilaga 3.Underlaget för utskottets bedömning framgår av promemorian, bilaga 2.Utskottet har mot bakgrund av de synpunkter Lagrådet framfört gjort för-nyade och noggranna överväganden i fråga om samordning av småviltsjak-ten. Därvid har utskottet särskilt beaktat Lagrådets konstaterande att fråganom och i vilka hänseenden småviltsjakten är ett angeläget allmänt intresse ären fråga av mer politisk än rättslig natur.Enligt utskottets slutliga bedömning är behovet av att samordna även jak-ten på småvilt ett angeläget allmänt intresse. I förarbetena till änd-ringar i 2 kap. 18 § regeringsformen konstaterades att det inte fanns någotbehov av följdändringar i då gällande lagar som tillåter ingrepp i den enskil-des egendom. Utskottet konstaterar att enligt nu gällande bestämmelser kantvångsbildning ske för att samordna vården av allt jaktbart vilt. Det bör där-för inte möta något hinder mot att även fortsättningsvis samordna vården avsmåvilt enligt lagen om viltvårdsområden.Vid avgränsningen av de angelägna intressen som kan motivera en tvångs-bildning måste en avvägning göras mellan den inskränkning som den enskil-de kan få tåla och den betydelse som inskränkningen har i stort. Även om enändamålsenlig viltvård avseende småvilt i många fall bör kunna ske utansamordning över fastighetsgränserna, finns det i flera områden i enmarkarrondering med mycket långsmala fastigheter som är svåra att förvaltaenskilt på ett effektivt sätt, både ur viltvårds- och jaktsynpunkt. Det kan intheller uteslutas att jakt under vissa förhållanden kan påverka individantaletäven för arter som räknas som småvilt. Vidare bör det ingrepp i markägandetsom samordningen innebär enligt utskottets uppfattning vägas mot det fak-tum att den berörda markägaren får möjlighet att jaga inom hela det områdesom viltvårdsområdesföreningen omfattar. Utskottet anser därför att samord-ningen av småviltsjakten inte innebär ett oproportionellt intrång.Utskottet delar regeringens bedömning att bildandet av viltvårdsområdetdessutom skall främja vården av det berörda viltslaget och vara lämpligt medhänsyn till områdets belägenhet och omfång samt viltstammen. Kraven gälleroavsett om fastighetsägarna är överens om att bilda området eller inte.Utskottet föreslår att med anledning av motionerna1999/2000:MJ25 (v) yrkande 1, 1999/2000:MJ31 (c) yrkande 1 och1999/2000:MJ33 (s) yrkande 2 samt med avslag på motionerna1999/2000:MJ26 (kd) yrkande 1, 1999/2000:MJ29 (fp), 1999/2000:MJ32(m) yrkande 1 och 1999/2000:MJ34 (m) yrkande 3 avslår regeringens förslagtill lag om viltvårdsområden såvitt avser 7 och 26 §§ och punkt 3 i över-gångsbestämmelserna och antar utskottets förslag till lagtext i motsvarandedelar enligt bilaga 4. Motion 1999/2000:MJ26 (kd) yrkande 2 avstyrks.Utskottet instämmer i att majoritetskravet bör skärpas och att det bör krä-vas att minst fyra femtedelar av antalet fastighetsägare, som äger minst fyrafemtedelar av områdets mark, skall ställa sig bakom en områdesbildning.Utskottet delar uppfattningen att det för starkt ägosplittrade områden börinföras en särbestämmelse. Majoriteten bör i dessa områden utgöra minsthälften av fastighetsägarna och dessa skall äga minst hälften av viltvårdsom-rådets areal. Utskottet anser att ett högt ställt krav på samstämmighet och enredan vid bildandet positiv inställning hos de berörda fastighetsägarna ökarutsikterna att få till stånd ett väl fungerande samarbete inom området.Utskottet tillstyrker regeringens förslag i denna del och avstyrker motio-nerna 1999/2000:MJ25 (v) yrkande 2 och 1999/2000:MJ33 (s) yrkande 1 imotsvarande delar.Viltvårdsområdesföreningens beslutsbefogenheterPropositionenEn viltvårdsområdesförening får rätt att fatta beslut i frågor som rör denviltvårdsverksamhet som bedrivs inom området.I den nya lagen regleras tydligare vilka beslutsbefogenheter en viltvårds-områdesförening har. Föreningen får rätt att fatta beslut som kan innebäraingrepp i den enskildes äganderätt endast i de frågor och under de förutsätt-ningar som anges i lagen. I föreningens stadgar skall det anges hur förening-en avser att utnyttja sina beslutsbefogenheter.I den mån det är förenligt med jaktlagstiftningens bestämmelser om jaktti-der och om tillstånd till jakt, får föreningen en generell rätt att besluta omområdesjakt, gemensamhetsjakt och avskjutningens omfattning när det gällerälg, kronhjort och dovhjort. Om det uppenbart behövs för att begränsa ska-degörelse får en viltvårdsområdesförening också besluta om områdesjakt ochgemensamhetsjakt efter björn, lo, varg, järv, vildsvin och rådjur. besluta om avskjutningens omfattning när det gäller rådjur,om det uppenbart behövs för att inte existens skall äventyras.En ny bestämmelse införs i lagen som innebär att beslut med stöd av lageninte får vara så ingripande att pågående markanvändning avsevärt försvårasinom den berörda delen av en fastighet inom området.Om områdesjakt skall bedrivas får föreningen rätt att ställa innehav avjakträttsbevis som villkor för att få delta i sådan jakt. Föreningen får därvidrätt att föreskriva viss areal för att mer än ett jakträttsbevis skall utfärdasfastighet. Föreningen får också rätt att besluta om områdesjakt och jakträtts-bevis i fråga om jakt efter småvilt. Sådana beslut gäller dock inte för fastig-hetsägare som inte vill delta i områdesjakt efter småvilt.Viltvårdsområdesföreningen får i sina stadgar ställa upp krav på förening-ens tillstånd för upplåtelse eller överlåtelse av jakträtt inom viltvårdsområdeSådant tillstånd får vägras bara dels om den till vilken jakträtten upplåts ellöverlåts inte förfogar över mark inom viltvårdsområdet av sådan storlek somanges i föreningens stadgar, dels om upplåtelsen eller överlåtelsen annars kananses olämplig med hänsyn till viltvården eller på annat sätt är till avsevärdolägenhet för medlemmarna.Den befogenhet som en jaktvårdsområdesförening har att bestämmavilka handlingsregler för jakten som skall vara straffbara försvinner. Be-stämmelsen ersätts med en rätt för viltvårdsområdesföreningen att besluta omtillfällig avstängning från områdesjakt och gemensamhetsjakt för den sominte följer föreningens regler. Avstängningen får inte vara än ett åEn ny bestämmelse införs i lagen om att vilt som skjuts i strid mot en vilt-vårdsområdesförenings avskjutningsregler tillfaller föreningen.En viltvårdsområdesförening får ta ut avgifter för jakten inom viltvårdsom-rådet och för villebråd som fälls. En viltvårdsområdesförenings avgifter fören fastighet som undantagits från områdesjakt efter småvilt får endast avsestora rovdjur och klövvilt. Enligt regeringens bedömning får föreningen inteta ut andra avgifter än avgifter för jakten och vilt som fälls. Inte heller förslås någon bestämmelse om att avgifterna skall användas för verksamhet somär förenlig med föreningens ändamål.En bestämmelse införs om att föreningen inte får bedriva verksamhet somär främmande för viltvårdsområdets ändamål. Det föreslås ingen bestämmel-se om att föreningen får rätt att undanta en fastighet från områdesjakt somunder viltvårdsområdets beståndstid ombildats eller nybildats.MotionernaI motion 1999/2000:MJ24 (fp) yrkas att beslutar att de nuvarandeinskränkningarna i den enskildes rätt att avtala om jakträttsupplåtelser slopas(yrkande 1). Om inskränkningarna slopas kan markägare som inte självautnyttjar sin mark förmås att i större utsträckning än upplåta jakten påsin mark åt andra. En grund för osämja kan vara att föreningen nekar enfastighetsägare att upplåta sin mark som föreningen själv upplåterjakt till en utomstående.Enligt motion 1999/2000:MJ32 (m) bör avvisa förslaget omviltvårdsområdesföreningens beslutsbefogenheter (yrkande 2). Motionärernadelar , universitets och Lagrådets uppfattning om att enviltvårdsområdesförenings rätt att besluta i jaktfrågor får anses vara en otilllåten delegering av normgivningsmakt till ett enskilt rättssubjekt.Utskottets övervägandenRegeringen anför att vid den genomgång som utredningen gjort av de nuva-rande bestämmelserna i lagen om jaktvårdsområden har fråga uppkommithur den beslutanderätt som en jaktvårdsområdesförening har förhåller sig tillbestämmelserna om normgivning i 8 kap. regeringsformen.Regeringen har gjort bedömningen att lokalt begränsade föreskrifter somriktar sig till ägare av vissa bestämda fastigheter eller till vissa därmed jämförliga rättshavare inte kan anses ha sådan generell giltighet som karakterise-rar en norm eller rättsregel. Utskottet delar regeringens bedömning att destadgar och beslut som tillkommer inom ett viltvårdsområde och som ju harrättsverkningar endast för en bestämd personkrets inte har den generellakaraktär som kännetecknar normgivning. Utskottet instämmer i att en vilt-vårdsområdesförenings beslutsbefogenheter i viltvårdsfrågor har en offent-ligrättslig karaktär. En viltvårdsområdesförenings beslut kan sålunda betrak-tas som ett utslag av myndighetsutövning. Utskottet tillstyrker regeringensförslag. Motion 1999/2000:MJ32 (m) yrkande 2 avstyrks.Regeringen föreslår att en viltvårdsområdesförening i sina stadgar får ställaupp krav på föreningens tillstånd för upplåtelse eller överlåtelse av jakträttinom viltvårdsområdet. Sådant tillstånd får vägras bara under vissa i lagtex-ten angivna förutsättningar om den till vilken jakträtten upplåts eller överlåtinte förfogar över mark inom viltvårdsområdet av sådan storlek som anges iföreningens stadgar.Utskottet kan i viss mån instämma i de synpunkter som framförts i motion1999/2000:MJ24 (fp) yrkande 1 om att slopande av inskränkningarna i rättenatt avtala om jakträttsupplåtelser kan leda till att markägare som inte självautnyttjar sin mark i större utsträckning än kan förmås att upplåta jaktenpå sin mark åt andra. Utskottet delar emellertid regeringens bedömning attdet inte är lämpligt att låta småmarkägare utan begränsning upplåta jakträttenpå sina fastigheter, eftersom detta har ansetts leda till sådana olägenheter atdet negativt påverkar intresset för att bilda och hålla samman jaktvårdsområ-den. Ett alltför starkt jakttryck befaras liksom ett otillbörligt gynnande avvissa markägare på andra markägares bekostnad. Utskottet tillstyrker rege-ringens förslag i denna del och avstyrker motion 1999/2000:MJ24 (fp) yr-kande 1.Regeringen har föreslagit att i den mån det är förenligt med jaktlagstift-ningens bestämmelser om jakttider och om tillstånd till jakt, får föreningenen generell rätt att besluta om områdesjakt, gemensamhetsjakt och avskjut-ningens omfattning när det gäller vissa angivna arter. Utskottet föreslår, somframgår av bilaga 4, att denna rätt även skall omfatta småvilt.Viltvårdsområdets beståndPropositionenLänsstyrelsen skall - tidigast efter bildandet av ett viltvårdsområde -kunna besluta att en viltvårdsområdesförening skall upplösas om fler än enfemtedel av fastighetsägarna eller fastighetsägare som äger mer än en femte-del av marken har uttalat sig för en upplösning. Inom omarronderingsområ-den krävs att fler än hälften av fastighetsägarna eller fastighetsägare somäger mer än hälften av marken anser att viltvårdsområdet skall upplösas.Länsstyrelsen kan vidare - även före treårsfristens utgång - besluta omupplösning om viltvårdsområdesföreningen saknar styrelse eller om före-ningen allvarligt missköter förvaltningen av viltvårdsområdet.En fastighet eller en del av en fastighet som på grund av ändrad använd-ning eller annars saknar väsentlig betydelse före verksamheten inom vilt-vårdsområdet skall kunna uteslutas ur området. Detsamma gäller en ellerflera fastigheter med samma ägare, om fastigheten eller fastigheterna lämpli-gen kan bestå som en egen enhet för viltvård och om kvarvarande fastigheterutgör ett lämpligt viltvårdsområde.En viltvårdsområdesförening som försatts i konkurs skall under alla om-ständigheter anses upplöst när konkursen avslutas.MotionernaI motion 1999/2000:MJ25 (v) anförs beträffande de föreslagna röstningsreg-lerna för bildande och upphävande av viltvårdsområden att den nu gällandeordningen är att föredra framför den som föreslås (yrkande 2). Det för-stärkta egendomsskyddet som åberopas för den föreslagna ändringen behö-ver inte innebära att röstningsreglerna och arealkravet skall ändras.Enligt motion 1999/2000:MJ26 (kd) bör besluta att en viltvårds-områdesförening skall få upplösas utan att någon tidsfrist inväntas (yrkande3). Det bör vara möjligt att upplösa en viltvårdsförening utan att inväntanågon tidsfrist. Vidare bör i fråga om uteslutning av fastighetbesluta att uteslutning skall kunna ske om alla är överens (yrkande 4). Enöverprövning eller utfärdande av särskilda villkor för detta bör inte ske.Propositionen har i denna del frångått utredningsförslaget.Enligt motion 1999/2000:MJ28 (v) bör en femtedel ändras till två femte-delar i 36 § förslaget till viltvårdsområdeslag. Det bör enligt motionärernainte vara alltför lätt för större markägare att lösa upp ett fungerande vilt-vårdsområde.Enligt motion 1999/2000:MJ33 (s) bör besluta om ändring i lag-förslaget i enlighet med vad i motionen anförts om de föreslagna röstnings-regler för bildande och upphävande av viltvårdsområden (yrkande 1). Deföreslagna röstningsreglerna kommer att ytterligare försvåra bildandet avviltvårdsområden. Vidare anförs i fråga om viltvårdsområdets bestånd att föratt bygga upp fungerande former av samverkan måste viltvårdsområdesföre-ningen få rimliga förutsättningar att finna lämpliga arbetsformer och byggaupp strukturer (yrkande 3). Motionärerna anser att tidsgränsen bör vara femår. Vidare föreslås att viltvårdssystemet utvärderas efter den treåriga över-gångsperioden (yrkande 4).Utskottets övervägandenUtskottet delar regeringens uppfattning att det är av stor betydelse att detinom ett viltvårdsområde finns en näst intill enhällig vilja till samarbete. Ilikhet med regeringen anser utskottet att det är följdriktigt att beslut omupplösning skall kunna fattas om det i något avseende brister i den majoritetsom krävs för att bilda ett viltvårdsområde. Motionerna 1999/2000:MJ25 (v)yrkande 2 i motsvarande del, 1999/2000:MJ28 (v) och 1999/2000:MJ33 (s)yrkande 1 i motsvarande del avstyrks.I likhet med regeringen anser utskottet att en viss inkörningsperiod behövs,men att den kan sättas kortare än de som gäller enligt den nuvarandelagen. Utskottet delar regeringens uppfattning att övergångstiden bör vara treår. Motionerna 1999/2000:MJ26 (kd) yrkande 3 och MJ33 (s) yrkande 3avstyrks.Utskottet instämmer såtillvida i vad som anförs i motion 1999/2000:MJ33(s) yrkande 4 om att viltvårdssystemet bör följas upp efter en övergångstid.Utskottet förutsätter därför att regeringen och berörda myndigheter nogaföljer tillämpningen av den nya lagen om viltvårdsområden efter ikraftträ-dandet. Motion 1999/2000:MJ33 (s) yrkande 4 påkallar härmed ingen ytter-ligare åtgärd.En fastighet eller en del av en fastighet som på grund av ändrad använd-ning eller annars saknar väsentlig betydelse för verksamheten inom vilt-vårdsområdet skall kunna uteslutas ur området. Bestämmelsen tar sikte påbl.a. det fallet att en fastighet tas i anspråk för bostads-, industri- eller fändamål. Om fastighetsägaren och viltvårdsområdesföreningen är ense omen uteslutning får föreningen enligt 35 § andra stycket i regeringens förslagtill viltvårdsområdeslag besluta i frågan. Utskottet tillstyrker förslaget i dena del.Utskottet ansluter sig vidare till regeringens förslag att en fastighet skallkunna uteslutas om fastigheten kan utgöra en egen enhet för viltvård. Somvillkor bör gälla att kvarvarande fastighet kan bestå som ett lämpligt vilt-vårdsområde. Vad nu sagts bör omfatta också det fallet att flera fastighetertillsammans kan avskiljas som en lämplig viltvårdsenhet. Som ytterligareförutsättning bör gälla att fastigheterna har samma ägare.Enligt utredningens förslag skulle det alltid vara möjligt att utesluta enfastighet om fastighetsägaren och viltvårdsområdesföreningen var överens ifrågan. Utredningen ville med förslaget skapa en möjlighet att utesluta enfastighet i t.ex. det fallet att osämja uppstått mellan en fastighetsägare ochövriga medlemmar i föreningen. Utskottet anser i likhet med regeringen attflera skäl talar emot förslaget, bl.a. att det framstår som en tveksam åtgärd aöverlåta till viltvårdsområdesföreningen att pröva i vad mån det är möjligt attutesluta vissa fastigheter utan att viltvården blir lidande. Med det anfördaavstyrks motion 1999/2000:MJ26 (kd) yrkande 4.Överklagande m.m. och övergångsbestämmelserPropositionenDen vars rätt berörs av en viltvårdsområdesförenings beslut får rätt att över-klaga beslutet.Endast de av en viltvårdsområdesförenings beslut som gäller jakten ochviltvårdsåtgärder, medlemskap i föreningen, uteslutning ur föreningen, av-gifter samt upplåtelse eller överlåtelse av jakträtt inom området kan överkla-gas.Länsstyrelsens och den allmänna förvaltningsdomstolens prövning av ettöverklagat beslut skall inte bara omfatta beslutets laglighet utan också desslämplighet. I konsekvens härmed skall och den allmänna för-valtningsdomstolen också kunna ersätta det överklagade beslutet med ett nyttbeslut.Den nya lagen föreslås träda i kraft .