bet · GN01SfU12 · 2000-05-23 00:00:00 — Utskottet behandlar i detta betänkande proposition 1999/2000:95 Vissa soci-alförsäkringsfrågor samt två motioner som väckts med anledning av proposi-tionen.I propositionen föreslås att i de fall en arbetsgivare utgett ersättning för dekostnader en anställd har haft för resor till och från arbetet, för en ellerfleradagar, och där den anställde annars skulle ha varit berättigad till sjuklön,skall en sådan dag anses motsvara en sjuklönedag när sjukperiodens längdberäknas.Vidare föreslår regeringen att i de fall det inte kan utredas hur den försäk-rade skulle ha förvärvsarbetat i en sjukperiod,men det kan antas att förvärvsarbete skulle ha utförts, skall tim- eller dagbe-räknad sjukpenning utges efter vad som kan anses skäligt med ledning av hurden försäkrade har förvärvsarbetat före sjukperioden.Regeringen föreslår också att Försäkringsmedicinska centrum ges en for-mell möjlighet att bedriva forskning inom sitt ansvarsområde. Vidare tydlig-görs försäkringskassornas ansvar att beakta de krav som ställs på verksam-heten med hänsyn till jämställdheten mellan män och kvinnor samt integra-tionspolitiken. Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 2000.Slutligen föreslås att rättelser av hänvisningar görs dels i lagen om ersätt-ning och ledighet för närståendevård, dels i övergångsbestämmelserna tillsocialförsäkringslagen.Utskottet tillstyrker propositionen men när det gäller ersättning för resortill och från arbetet föreslår utskottet att dettaregle-ras i sjuklönelagen. Utskottet lägger fram ett eget förslag till ändring i 7 §sjuklönelagen, som har granskats av Lagrådet.Utskottet föreslår också en rättelse i sekretesslagen.Till betänkandet har fogats tre reservationer. I proposition 1999/2000:95 Vissa socialförsäkringsfrågor föreslår regeringen() att antar de i propositionen framlagda för-slagen till1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,2. lag om ändring i lagen (1999:1397) om ändring i lagen (1962:381) omallmän försäkring,3. lag om ändring i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare,4. lag om ändring i lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för när-ståendevård,5. lag om ändring i socialförsäkringslagen (1999:799).Lagförslagen finns som bilaga 1 i betänkandet. 1999/2000:Sf23 av m.fl. (m) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag till ändring av beräkningssät-tet av tim- eller dagberäknad sjukpenning i enlighet med vad som anförts imotionen,2. att beslutar att de försäkringsmedicinska centrumen skallkopplas till lämplig universitetsfakultet i enlighet med vad som anförts imotionen.1999/2000:Sf24 av m.fl. (kd) vari yrkas att riks-dagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt jämförelsetiden för bedömning av sjukpenning för försäkrade med kortaanställningar och tillfälliga uppdrag bör vara . Beräkning av sjukperiodens längdBestämmelser i om merutgifter för resor till och från arbetetEnligt 3 kap. 7 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) kan ersätt-ning för merkostnader för resor till och från arbetsplatsen utges som alterna-tiv till sjukpenning för att underlätta återgång till arbetet i anslutning tillsjukdomsfall. Förutsättningarna för rätt till sjukpenning måste vara uppfylldaäven i fråga om sådan reseersättning. Ersättningen är avsedd att utges underen begränsad tid och det är en uppgift för att pröva närförutsättningarna för denna ersättning upphör. Utbyte av sjukpenning motreseersättning är inte beroende av den försäkrades samtycke. Möjligheternaatt på annat sätt ombesörja den försäkrades resor till och från arbetsplatsenskall ingå i den bedömning som gör av den försäkradesarbetsförmåga. skall därvid väga in om resekostnadernablir skäliga. Om kommer fram till att den försäkradesmedicinska tillstånd inte är något hinder för att han eller hon återgår i arbetskall sjukpenning inte längre utges. Kostnaderna för den försäkrades merut-gifter för resor till och från arbetet skall i stället ersättas.Riksförsäkringsverkets förslagUnder överlämnade () till regeringenen rapport av genomförd uppföljning av försäkringskassornas tillämpning avvissa sjukförsäkringsregler (RFV ANSER 1996:5). I rapporten anges attlagen (1991:1047) om sjuklön inte innehåller någon bestämmelse liknandeden som finns i AFL angående ersättning för resor i stället för sjukpenning.Det finns dock inget hinder för att en arbetsgivare och arbetstagare kommeröverens om att arbetsgivaren i stället för sjuklön ersätter den anställdesmerutgifter för arbetsresor. Om arbetsgivare och arbetstagare gör en sådanöverenskommelse och arbetstagaren blir sjuk uppstår emel-lertid en situation när fr.o.m. den femtonde dagen har att taställning till rätten till sjukpenning och i anslutning därtill fatta ett eventbeslut om att reseersättning skall utges i stället för sjukpenningen. I rappor-ten påpekas också att enligt 7 § sjuklönelagen börjar en sjuklöneperiod inteatt löpa om inte arbetstagaren avhåller sig från arbete åt arbetsgivaren. Omarbetstagaren får sina arbetsresor betalda av arbetsgivaren i stället för att fsjuklön avhåller han sig inte från arbete och följaktligen inleds inte hellernågon sjuklöneperiod. I här skisserad situation kan således kassan inte utgesjukpenning eller ersättning för resor eftersom den försäkrade inte haft någonsjuklöneperiod. Enligt RFV finns det en risk för att om dagar som ersättsmed reseersättning i stället för sjukpenning inte inräknas i sjukperioden kandetta motverka arbetsgivarens intresse av att betala reseersättning.RFV föreslog bl.a. att 7 § sjuklönelagen ändras så att dagar med ersatta ar-betsresor inräknas i sjuklöneperioden för att inte motverka arbetsgivarensintresse att utge ersättning för arbetsresor. Om arbetstagaren får sina arbets-resor betalda av arbetsgivaren inleds annars inte heller någon sjuklöneperiod.PropositionenI propositionen anges att det enligt 3 kap. 7 a § AFL, i stället för den sjuk-penning som annars skulle ha utgetts, får utges skälig ersättning för denförsäkrades merutgifter för resor till och från arbetet. Någon motsvaranderegel finns inte för den tid som omfattas av reglerna om sjuklön. Det kandock enligt vad regeringen erfarit förekomma att vissa arbetsgivare utgerersättning för de kostnader den anställde har för att resa till och från arbetestället för att utge sjuklön till denne.Vidare anför regeringen att i de fall en arbetsgivare, för en eller flera da-gar, utger ersättning för t.ex. taxiresor i stället för att utge sjuklön till danställde , som arbetstagarens behov avtaxiresor även fortsättningsvis föreligger efter , får detta tillföljd att inte kan ta över ansvaret efter det att sjukperiodepågått . Anledningen är att någon sjuklöneperiod inteanses börja att löpa om inte arbetstagaren avhåller sig från arbete.I propositionen anges att RFV har uppmärksammat pådessa förhållanden och föreslagit att reglerna förtydligas.Regeringen anser i likhet med vad RFV anfört att sådana dagar där den an-ställde skulle ha haft rätt till sjuklön, men i stället haft kostnader för resooch från arbetet, vilka ersatts av arbetsgivaren, skall anses motsvara sjuklö-nedagar och därmed beaktas vad avser beräkningen av sjuklöneperiodenslängd.Regeringen föreslår således att i de fall en arbetsgivare utgett ersättning förde kostnader en anställd har haft för resor till och från arbetet, för en ellerflera dagar, och där den anställde annars skulle ha varit berättigad till sjuk-lön, skall en sådan dag anses motsvara en sjuklönedag när sjukperiodenslängd beräknas. Som sjukperiod anses tid under vilken enförsäkrad i oavbruten följd lider av sjukdom som sätter ned arbetsförmåganmed minst en fjärdedel. Uppkommer för den försäkrade rätt till sjukpenningenligt 3 kap. AFL i omedelbar anslutning till en sjuklöneperiod enligt sjuklö-nelagen, skall sjukperioden enligt AFL anses omfatta också sjuklöneperio-den. Regeringen föreslår att det i 3 kap. 4 § AFL anges att motsvarande skallgälla för dag då arbetsgivaren i stället för sjuklön har utgett ersättning tillförsäkrade för resor till och från arbetet.Regeringen anser att arbetsgivarens anmälningsskyldighet ryms inom gäl-lande lagstiftning även i samband med ärenden där den anställde skulle hahaft rätt till sjuklön, men i stället haft kostnader för resor till och från aren eller , vilka ersatts av arbetsgivaren.Utskottets bedömningUtskottet är positivt till regeringens förslag att dagar då arbetsgivaren i stäför sjuklön till en anställd utger ersättning för dennes resor till och från arbetet skall ingå i sjuklöneperioden.Vad gäller den lagtekniska regleringen av detta har regeringen endast före-slagit ändringar i AFL. En sådan lösning skulle enligt utskottets meningkunna medföra oklarheter om arbetsgivarens skyldigheter enligt sjuklönela-gen, t.ex. i en situation då en arbetstagare som haft reseersättning från ar-betsgivaren försämras och kan arbeta. Detta har också påtalats avSvenska arbetsgivareföreningen, SAF, som anser att det är nödvändigt attändring görs i sjuklönelagen. Enligt utskottets mening bör av sjuklönelagendärför framgå hur dag för vilken en arbetsgivare utgett reseersättning till enanställd som annars skulle ha haft rätt till sjuklön skall påverka sjuklöneperioden.Av nuvarande bestämmelser i sjuklönelagen följer att enligt 7 § förstastycket omfattar en sjuklöneperiod den första dag arbetstagarens arbetsför-måga är nedsatt på grund av sjukdom och de följande tretton kalenderdagar-na i sjukperioden. Sjuklöneperioden börjar först om arbetstagaren avhållersig från arbete åt arbetsgivaren men det är tillräckligt att arbetstagaren ärfrånvarande del av dagen. Enligt 7 § andra stycket definieras sjukperiod somtid under vilken arbetstagaren i oavbruten följd lider av sjukdom, eller jäm-förbart tillstånd, som sätter ned arbetsförmågan. Definitionen skiljer sig frånden som finns i 3 kap. 4 § andra stycket AFL främst genom att det i sjuklö-nelagen inte finns något krav på i vilken omfattning arbetsförmågan skallvara nedsatt till skillnad från kravet i AFL på att arbetsförmågan skall varanedsatt med minst en fjärdedel. Av denna anledning anges i 3 kap. 4 § AFLatt sjukperioden skall anses omfatta också sjuklöneperioden om rätt till sjuk-penning uppkommer i omedelbar anslutning till sjuklöneperioden.För att en sjuklöneperiod skall inledas krävs således att arbetsförmågan ärnedsatt på grund av sjukdom. Detta krav gäller också för att sjuklöneperio-den skall löpa de tretton följande kalenderdagarna. Det förutsätts också attarbetstagaren skulle ha arbetat om han eller hon inte hade varit sjuk menäven arbetsfria dagar räknas som sjuklönedagar, om de i tiden ligger efter endag då arbetstagaren skulle ha arbetat om han eller hon inte hade varit sjuk.För att reseersättning skall kunna ingå i en sjuklöneperiod även i situatio-ner där sådan ersättning utges redan fr.o.m. den första arbetsdagen måstesjuklöneperioden kunna börja redan första reseersättningsdagen. Det nuva-rande kravet på att arbetstagaren skall avstå från arbete måste därför kunnabortses ifrån. Detta bör enligt utskottets mening anges i 7 § sjuklönelagen.Avsikten är att då reseersättning har utgivits skall ingå i sjuklönepe-riodens . En sjuklöneperiod löper endast så länge ar-betsförmågan är nedsatt, och den som faktiskt arbetar i samma omfattningsom normalt, tidsmässigt sett, kan inte anses ha sin arbetsförmåga nedsatt.Det bör enligt utskottet därför i 7 § sjuklönelagen också anges att reseersätt-ningsdag skall ingå i sjukperioden.Enligt 12 § första stycket sjuklönelagen är en arbetsgivare skyldig att tillförsäkringskassan anmäla sjukdomsfall som gett arbetstagare rätt till sjuklön,om sjukperioden och anställningen fortsätter efter sjuklöneperiodens utgång.Detta innebär att om arbetstagaren efter att ha fått sjuklön minst , elleefter att ha haft karensdag, samt därefter fått reseersättning i stället för sjlön uppfylls villkoren för sjukanmälan om ändring enligt ovan görs i 7 §sjuklönelagen. Om arbetstagaren fått reseersättning under hela sjuklöneperi-oden anser utskottet att anmälningsskyldighet enligt 12 § inte kan ansesföreligga eftersom rätt till sjuklön inte föreligger när arbetstagaren inte av-stått från arbete. Det får därvid ankomma på arbetstagaren att göra sjukan-mälan hos . I praktiken kommer dock anmälan sannolikt attske även av arbetsgivaren eftersom det torde ligga i dennes intresse att för-säkringskassan fortsätter att betala reseersättning alternativt sjukpenning. Ibåda sistnämnda fallen skall sjukanmälan dock ske enligt huvudregeln i 3kap. 14 § AFL, dvs. senast dagen efter sjuklöneperiodens slut.Om ändringar i sjuklönelagen görs enligt det ovanstående kommer dessaautomatiskt att få genomslag vid tillämpning av AFL. Någon ändring i AFLbör således inte göras.Inom utskottets kansli har upprättats en promemoria med förslag till lagom ändring i sjuklönelagen i enlighet med det ovan anförda (bilaga 5). Lag-förslaget har granskats av Lagrådet, som lämnat det utan erinran (bilaga 6).Utskottet lägger i bilaga 2 fram förslag till lag om ändring i sjuklönelagen ienlighet med det till Lagrådet remitterade förslaget, dock med en mindrespråklig justering. Detta lagförslag bör antas av i stället för denändring i 3 kap. 4 § AFL som föreslås i propositionen.Kommentarer till förslaget till ändring i 7 § sjuklönelagen:I första stycket anges att en sjuklöneperiod börjar senast dag för vilken ar-betstagaren erhåller sådan reseersättning som avses i andra stycket, dvs. föratt underlätta återgång i arbetet i stället för sjuklön erhåller ersättning förresor till och från arbetet. Detta gäller även dag med reseersättning då sjuk-lön inte skulle ha utgivits enligt 6 § första stycket 1.De nya bestämmelserna i detta stycke får betydelse endast om arbetstaga-ren inte redan avstått från arbete och fått sjuklön eller i vart fall haft en krensdag i sjuklönesystemet. Det är däremot genom ändringen i andra stycketsom sjukperioden kommer att fortsätta att löpa sammanlagt fjorton kalender-dagar, även om arbetstagaren för en, flera eller erhållit sådan reseersättning som avses.I andra stycket anges att sjukperioden omfattar tid då arbetstagaren för attunderlätta återgång i arbetet i stället för sjuklön erhåller ersättning för restill och från arbetet. Sjukperioden omfattar också dag med reseersättning somannars hade varit karensdag.Detta innebär att sjuklöneperioden fortsätter att löpa under tid med reseer-sättning för en arbetstagare som inledningsvis uppburit sjuklön eller haft enkarensdag i sjuklönen tills perioden sammanlagt utgör 14 kalenderdagar.Genom ändringen i första stycket kommer detta också att gälla för den sominlett sjuklöneperioden med reseersättning. Enligt vad som angavs i proposi-tion 1990/91:181 skall arbetsfria dagar räknas som sjuklönedagar, om de itiden ligger då arbetstagaren skulle ha arbetat om han eller honinte hade varit sjuk. Detta skall efter ändringen gälla även om de endastföregåtts av dag med reseersättning.Lagändringen innebär inte att arbetsgivaren blir skyldig att utge reseersätt-ning och inte heller att arbetsgivaren får rätt att i stället för sjuklön utgereseersättning. Det förutsätts att reseersättningen utges efter en överenskom-melse mellan arbetsgivare och arbetstagare eller enligt avtal eller reglering iannan ordning. Syftet med reseersättningen skall vara att underlätta återgångi arbetet. Bestämmelserna tar inte sikte på situationer där arbetstagaren undert.ex. en influensaperiod avbryter sjukfrånvaron för att tillfälligt utföra arbeDet finns däremot inget hinder enligt denna paragraf för arbetsgivaren attutge högre ersättning än vad som utgör arbetstagarens merkostnader.En förutsättning för att reseersättning som har utgivits skall beaktas är attarbetstagaren i annat fall hade varit berättigad till sjuklön eller i och för shaft rätt till sjuklön men inte fått sådan på grund av karensdagsbestämmel-serna. Det är således fråga om situationer då en arbetstagare på grund av sitthälsotillstånd inte kan utnyttja det färdsätt som han normalt använder försådana resor och därför får anses ha sin arbetsförmåga nedsatt på grund avsjukdom eller jämförbart tillstånd.Rätt till sjukpenning i vissa fall för personer som saknaranställningPropositionenEnligt propositionen utges sjuklön enligt lagen (1991:1047)om sjuklön i stället för sjukpenning till de flesta arbetstagare. Sjuklönenutges för lön och andra anställningsförmåner som arbetstagaren under deförsta av varje sjukdomsfall går miste om till följd av ned-sättningen av arbetsförmågan. Det innebär att denna grupp vid sjukdom frånarbetsgivaren får den ersättning som är anpassad till det faktiska inkomst-bortfallet. Sjuklön betalas dock enligt sjuklönelagen som regel inte för denförsta dagen (karensdag).Sjukpenning i en sjukperiod utges enligtAFL endast under förutsättning att den försäkrade skulle ha förvärvsarbetatom han eller hon inte hade varit sjuk, dvs. sjukpenningen tim- eller dagbe-räknas. Sjukpenning betalas dock enligt AFL som regel inte för den förstadagen (karensdag).Vissa grupper försäkrade - vilka enligt sjuklönelagen inte har rätt tillsjuklön från arbetsgivaren - får fortfarande tim- eller dagberäknad sjukpen-ning enligt AFL. Det gäller främst uppdragstagare och tillfälligt anställda,s.k. intermittent anställda eller dag-för-dag-anställda. Kalenderdagsberäknadsjukpenning utges om den försäkrade är arbetslös och anmäld som arbetssö-kande på arbetsförmedlingen samt beredd att anta erbjudet arbete i en om-fattning som motsvarar den fastställda sjukpenninggrundande inkomsten.Personer som är anställda dag-för-dag eller anställda för änen månad söker mellan anställningarna inte arbeteoch är därmed inte anmälda som arbetssökande hos arbetsförmedlingen. Idessa ärenden har försäkringskassorna oftast att tillämpa reglerna om tim-eller dagberäknad sjukpenning. Tillämpningen av reglerna varierar mellanförsäkringskassorna enligt en rapport (dnr S96/6041/F) från RFV. Vissaförsäkringskassor har inte betalat ut sjukpenning, medan andra har gjort det.De försäkringskassor som betalat ut sjukpenning har utrett hur mycket den försäkrade har arbetat under enviss period, t.ex. eller tillbaka. har sedan använt detta genomsnittliga värde för att fastställa förhur många dagar sjukpenning kan utges under sjukperiodens förstafjorton dagar.Vidare anförs i propositionen att Kammarrätten i i en dom frånnovember 1999 (mål nr 377-1998) numera fastställt att en intermittent an-ställd person inte har rätt till sjukpenning isjukperiod. Mot bakgrund härav är det regeringens uppfattning att frågan nubör lösas lagstiftningsvägen och att detta bör ske genom en ändring i AFL:sregler.Regeringen föreslår att i de fall det inte kan utredas hur den försäkradeskulle ha förvärvsarbetat i en sjukperiod, mendet kan antas att förvärvsarbete skulle ha utförts, skall tim- eller dagberäknasjukpenning utges efter vad som kan antas skäligt med ledning av hur haneller hon har förvärvsarbetat före sjukperioden.MotionerMargit m.fl. (m) anför i motion Sf23 att regeringen inte anger hurlång jämförelseperiod före en sjukperiod som skall användas som grund förberäkning av sjukpenning. Motionärerna anser att den försäkrades inkomstde skall ligga till grund för ersättning. En sådan regel gör dmöjligt för att utnyttja skattemyndigheternas beslut ochlämnade uppgifter om inkomster samt för den enskilde att själv räkna utvilken sjukpenning han eller hon är berättigad till. För dem som arbetat kor-tare tid än kan beräkningen göras antingen med den kortare arbetsperi-oden eller den genomsnittliga lönen i branschen som bas. I yrkande 1 begärsförslag från regeringen om ändrat beräkningssätt i enlighet med det anförda.I motion Sf24 av m.fl. (kd) begärs ett tillkänna-givande om att jämförelsetiden för bedömning av sjukpenning för försäkrademed korta anställningar och tillfälliga uppdrag bör vara . Enligtmotionärerna tillgodoser deras förslag kravet på en tillräckligt föatt ett mönster skall kunna ses, som det skapar en aktuell bild avden försäkrades arbetsförhållanden och inkomst. Motionärerna anser det varaav vikt att fastställa jämförelsetiden för att försäkringskassorna såväl skallenkla och entydiga riktlinjer som att de i större utsträckning tillvaratar deförsäkrades möjligheter att få en likvärdig och rättvis bedömning.Utskottets bedömningUtskottet ser det positivt att frågan om sjukpenning för dem som är anställdadag-för-dag, tillfälligt anställda m.fl. grupper, nu får en lösning genom lag-reglering. I propositionen anges inte hur jämförelseperioden skallvara. Av propositionen framgår att de försäkringskassor som utgett ersättningi dessa fall använt varierande jämförelseperioder. Den föreslagna bestämmel-sen är avsedd att användas i de fall som det inte kan utredas hur den försäk-rade skulle ha arbetat men det kan antas att detta skulle ha skett i ungefärsamma omfattning som . Jämförelseperioden börenligt utskottets mening inte anges till en viss tidslängd utan kan variera frfall till fall beroende på t.ex. hur arbetsförhållandena ser ut och om arbetstiden har fluktuerat mycket . Det får dock anses ligga i sakens natur attjämförelseperioden inte kan sträcka sig alltför långt bakåt i tiden. I regel bödet vara tillräckligt med en jämförelseperiod sträckande sig från en till tremånader. För en person som är ny på arbetsmarknaden kan perioden blikortare.Med det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag och avstyrker mo-tion Sf24.Den fråga som avses få sin lösning avser inte den sjukpenninggrundan-de inkomsten (SGI) utan den handlar om huruvida vissa grupper över huvudtaget skall ges en rätt till sjukersättning. Beträffande frågan ändring av reg-lerna för SGI föreligger ett förslag till nya beräkningsregler Beräkningsun-derlag för dagersättning - sjukpenning, föräldrapenning m.m. (Ds 1999:19)som bereds inom . Utskottet anser att dennaberedning bör avvaktas och avstyrker motion Sf23 yrkande 1,Ändringar avseende de allmänna försäkringskassornasverksamhetFörsäkringsmedicinska centrumPropositionenI propositionen anförs att Försäkringsmedicinska centrum (FMC) som börja-de sin verksamhet har till uppgift att tillhandahålla försäkringsmedicinska utredningar och arbetslivsinriktade rehabiliteringsutred-ningar som efterfrågas av samtliga försäkringskassor. FMC finns för närva-rande i och . Huvudmannaskapet för FMC innehas avförsäkringskassan i . FMC planerar att inom kommande åräven etablera en enhet till den västra delen av landet samt eventuellt tillnågot eller några av Norrlandslänen. Regionaliseringen av verksamheteninom FMC ligger i linje med intentionerna i den antagna propositionen.Vidare anförs att i den proposition som låg till grund för bildandet av FMC(prop. 1998/99:76) fördes också resonemang kring forskningen inom detförsäkringsmedicinska området. Regeringen anförde att forskningen i anslut-ning till FMC skall ges förutsättningar för utveckling samt att ett program förframtida satsningar bör utarbetas. En utredning tillsattes ().Utredningen har i betänkandet Försäkringsmedicinskt centrum - utredningari socialförsäkringens tjänst (SOU 2000:5) redogjort för forskningens inrikt-ning och organisation. Mot bakgrund härav föreslår regeringen att FMC gesäven formell möjlighet att bedriva forskning inom sitt ansvarsområde i en-lighet med tidigare ställningstagande.MotionMargit m.fl. (m) begär i motion Sf23 yrkande 2 att be-slutar att FMC skall kopplas till lämplig universitetsfakultet. Enligt motionä-rerna är det inte tillräckligt såsom föreslås i betänkande SOU 2000:5 att denvetenskapliga kvaliteten i forskningsprojekten säkerställs genom att detbildas ett vetenskapligt råd inom FMC.