bet · GO01KU2 · 2000-09-21 00:00:00 — Lönekostnaderna för tjänstemän hos sekretariatet be-lastade och Sidas normala löneanslag.I beslutet bemyndigades Finn att inom angivna kostnadsramar ingåerforderliga avtal om konsultinsatser.I mitten av februari 1999 presenterade en idéskissför styrgruppen om hur manifestationen skulle kunna utformas. Här under-ströks vikten av att konkretisera innehåll, omfattningoch ansvarsfördelning för de olika delarna i manifestationen i syfte att fåfram en kostnadsberäkning.Utöver idéskissen utarbetades, enligt vad revisorer funnit, ing-en sammanhållen gemensam projektplan för satsningen där innehåll, ansvars-fördelning, budget och finansiering, tidsplan samt tidpunkter och formerför avrapportering m.m. klart framgick. Principen var att alla deltagandeorgani- sationer, myndigheter, företag, enskilda m.fl. själva skulleansvara för plane- ring, finansiering och genomförande av sina arrangemang.Enligt sekretaria- tet fanns inledningsvis en tanke om att kunna avsättanågon form av bud- getram för satsningen, men tanken övergavs tidigt medhänvisning till möj- ligheterna att få finansiering via Sida. kände de inte heller till hur stora kostnaderna skulle bliförrän . Fram till dess bedrevs arbetet efter en"intentionsbaserad" budget.I början av april 1999 presenterades en preliminär budget för styrgruppen.Sekretariatet underströk behovet av en ekonomisk garanti och/eller kostnads-täckning. underströks att de totala kostnaderna för förberedelseroch genomförande av manifestationen inte kunde preciseras. De totala kost-naderna uppskattades till . Den externafinansieringen (biljettintäkter, sponsring, deltagaravgifter etc.) bedömdesuppgå till . Satsningen växte och uppskattadesekretariatet den totala omslutningen till 40-50 miljoner kronor.Den 27 maj 1999 beslöt regeringen genom en ändring av regleringsbrevetför Sida att avsätta under utgiftsområde 7, anslaget A1Biståndsverksamhet, anslagsposten 2 Bilateralt utvecklingssamarbete, del-posten 5 Särskilda utvecklingsprogram, posten Näringslivsutveckling, förinsatser och personella resurser i samband med Sydafrikasatsningen. Medlenskulle enligt beslutet få disponeras av (Utrikesdeparte-mentet) för ändamålet, och ej utnyttjade medel skulle återgå till Sidas dispo-sition under posten.Projektsekretariatet sorterade i budgethänseende under UD/IC, dvs. Enhe-ten för internationellt biståndssamarbete. Finn bemyndigades genombeslut av chefen för denna enhet att disponera de medelsom anvisats för Sydafrikasatsningen.På ett tidigt stadium - möjligen redan vid jul- eller nyårshelgen 1998/99 -kopplades in i arbetet. Som utvecklas närmare i ett senareavsnitt var avsikten att skulle svara för artistsatsningen ochvad som hängde samman därmed. tecknades avtal med , som deltog i planeringsarbetet. Rikta företräddes hu-vudsakligen av . Dess uppgift enligt marsavtalet var attutarbeta en informationsstrategi. Ytterligare ett avtal, det s.k. huvudavtalet,tecknades och det s.k. tilläggsavtalet den 14 september.Statsrådet efterträdde statsrådet som chefför . Statsrådet , somsedan den 7 oktober 1994 varit statsråd i departementet med ansvar för inter-nationellt utvecklingssamarbete entledigades fr.o.m. . förordnades som statsråd i departementet medansvar för biståndsfrågor den 14 september 1999.Uppgifter vid utfrågningarI frågor som rör organisationen i har uppgifter lämnats tillutskottet av Finn , , Dag Klackenberg, ochGöran Persson.Finn den 30 marsFinn har förklarat att han, då styrgruppen höll sitt konstituerande möteden , trodde att gruppen skulle få en reell funktion. Tiden för attgenomföra arbetet var emellertid knapp. Det blev därför snabbt så att det vari Statsrådsberedningen som fördjupningen skedde, konklusionerna drogs ochde tunga besluten fattades av ordföranden efter föredragningav Alton.Lars den 11 aprilLars har uppgivit bl.a. följande.Många var engagerade i satsningen inom , olika statligamyndigheter, folkrörelser och andra. Det var då ändamålsenligt att ha ettövergripande informationsorgan, och en s.k. styrgrupp sammanfogades.Styrgruppen var inte resultatet av något formellt beslut. Den var ett organ förinformationsutbyte om hur de olika delarna i satsningen gick framåt, ett"informationsutbytesparaply". Styrgruppen fattade "inga som helst beslut".Danielsson ledde den, och den sammanträdde fem sex gånger under plane-ringsstadiet för satsningen.Det var naturligt att foga in sekretariatet för satsningen i enadministrativ struktur för att på det sättet kunna tillämpa de normalaregler som gäller för beslutsfattande inom . Det faktumatt satsningen skulle resultera bl.a. i ett evenemang där statsministerndeltog innebar att det var naturligt att Statsrådsberedningen hade en rolloch t.o.m. en ledande roll i diskussionerna om frågorna. Det blev, som detofta blir när statsministern är inblandad, så att man frånSydafrikasekretariatet tyckte att det kändes natur- ligt att i olikasakfrågor samråda också med Statsrådsberedningen, även om sekretariatetorganisatoriskt var inplacerat under . I frågor somhade att göra med vad statsministern skulle göra under Sydafrika-satsningen var det mycket naturligt att sekretariatet vände sig tillStatsrådsbe- redningen för att diskutera. Däremot framhöll vidett flertal till- fällen att i administrativa och andra frågor gällde denormala beslutsvägarna. I en situation som denna riskerar det att uppstå enoklarhet om ansvarsför- hållanden, och en översyn måste göras av hur sådanotydlighet i ansvarsför- delningen kan undvikas.Dag Klackenberg den 14 aprilDag Klackenberg har förklarat att han anser det vara en olyckligkonstruktion när man lägger genomförande av aktiviteter utanför den normalahuvudman- naorganisationen. All aktivitet bör finnas inom en enhet med ettansvarigt departementsråd. Om det är något som man inom Regeringskansliethar lärt sig efter Sydafrikasatsningen, är det värdet av att hålla sig tilltriangeln befo- genhet, budget och ansvar.Anna den 14 aprilAnna har förklarat att besluten om finansiering och organisation avSydafrikasatsningen fattades under tid som biståndsminister.Anna kan därför inte svara för bakgrunden till dem. Hon har tagit delav utredning och enligt den var det ett delat ansvar mellanUtrikesdepartementet och Statsrådsberedningen. Hon beklagar att arbetsför-delningen tyvärr var oklar.Göran den 14 aprilGöran har gett uttryck för uppfattningen att självkan ha bedömt att en styrgrupp borde sammankallas och att detta kan ha skettutan något formellt beslut. Något sådant behövdes inte.Även om var placerat i utrikesförvaltningen, kan detenligt beträffande den politiska styrningen ha skapats oklarhetav det slag som kommer till uttryck genom att i sin rapportpekar ut som ansvarig. Den typ av oklarheter i organisationensom pekar på finns det anledning att reflektera över. Även iframtiden kommer det naturligtvis att finnas aktiviteter som går över depar-tementsgränser, och det kan finnas anledning att tänka igenom de oklarhetersom detta kan skapa och vilka regler som kan behövas.Beträffande sitt ansvar för vad som inträffat kände det nöd-vändigt att, då kritiserades i rapport, framhållaDanielssons ohyggligt tunga arbetssituation och eget ansvar för det.Till detta kommer att en regeringschef i slutänden naturligtvis alltid haransvaret för vad som händer i ett regeringskansli.Slutsatser i tidigare utredningarMagnus har i denna del haft i uppdrag att mot bakgrund av regering-ens initiativ till Sydafrikasatsningen beskriva och analysera organisation ochansvarsfördelning inom runt projektet. I sammanfattningenpekar han på att det när projektsekretariatet tillskapades under senhösten1998 endast angavs att det "organisatoriskt" inrättades vid Afrikaenheten ochatt det inte i övrigt hade bestämts eller uttalats i något dokumenterat besluthuruvida det skulle utgöra en självständig enhet och inordnas i UD:s hierarki.Magnus har därför gjort sin bedömning av organisationen och an-svarsfördelningen inom med utgångspunkt i vad somframkommit i fråga om de faktiska förhållandena. Han har funnit att dessaförhållanden talar för att sekretariatet borde ses som en i sakfrågor självständig enhet och att ansvaret för och styrningen av denna i nivån över chefen försekretariatet utövades av vederbörande statssekreterare i revisorer anser att planeringen av regeringens Sydafrikasatsningvar bristfällig. Satsningen saknade en mer genomgripande projektplan därsyftet med de olika aktiviteterna presenterades. Detta innebär enligt reviso-rerna en risk för att de beslut som fattas blir felaktiga. Genomförandet avsatsningen kan också bli sämre. Vidare menar revisorerna att avsaknaden avprojektplan leder till svårigheter att följa upp och utvärdera satsningen. möjlighet att kontrollera hur biståndsmedel har använts försvårasdärmed.Revisorerna konstaterar att det finns svårigheter att i efterhand följa be-slutsprocessen inom . Detta bidrar också till att en uppfölj-ning och utvärdering av satsningen försvåras.Revisorerna konstaterar vidare att Sydafrikasatsningen berörde såväl Stats-rådsberedningen som ett antal departement och myndigheter. De anför attplaceringen av inom och place-ringen av styrgruppen inom Statsrådsberedningen har försvårat möjligheternaför dem som planerade satsningen att följa den ordinarie beslutsordningeninom . De anser att vid tillfälliga sats-ningar av detta och liknande slag tydligt bör klargöra ansvarsfördelningeninom kansliet. De anser också att Sydafrikasatsningens omfattning ochkomplexitet kräver en mer ingående planering än vad som förekommit. Vadavser ansvarsfrågan beträffande statsråden hänvisar revisorerna till konstitu-tionsutskottet.Finansieringsfrågan borde enligt revisorerna ha varit löst innan satsningensattes i gång. Revisorerna kritiserar att oklarheter rådde i fråga om dels varmedel skulle tas, dels vilken omfattning sponsorintäkterna hade. Sponsorin-täkterna var osäkra och överskattades betydligt.Satsningens förhållande till biståndsmålenUppgifter från RegeringskanslietSom nämnts inledningsvis har utskottet inhämtat promemorior i gransknings-ärendet från , och promemorian över anmälan om använd-ningen av biståndsmedel finns i delar i betänkandet som bilaga A 3.Regeringskansliet har yttrat sig bl.a. över frågan om statliga medel använtsför marknadsföring av svenska produkter och för svenska företag i sambandmed Sydafrikasatsningen.Enligt promemoria genomfördes en näringslivsmässapå av , vari ca 105 svenska företag deltog. Dengemensamma kostnaden för mässarrangemanget var sammanlagt ca 7,2miljoner kronor. Beloppet täcktes dels av företagsavgifter (3,356 miljonerkronor), dels av ett bidrag från UD om . Till detta komföretagens betydande kostnader för det egna deltagandet.Mässan gav enligt en inramning till satsningens nä-ringslivsdel. Betoningen låg på potentialen i ett ekonomiskt samarbete mel-lan och . Mässan erbjöd, i ungefärligen jämnstora propor-tioner, dels kommersiella möjligheter för svenska företag, dels en plattformför näringslivsutvecklande aktiviteter i inom ramen för Sidas ar-bete inom denna sektor. Sida hade den tredje största montern på utställningenoch presenterade där bl.a. den nya biståndsfinansierade partnerskapsfondensyftande till att stärka sydafrikansk småföretagsamhet i samverkan medsvenska företag.Vidare anordnades enligt i anslutning till mässan en radseminarier och konferenser. Ett seminarium avsåg främjande av sydafrikanskexport till . Ett annat var ägnat kontaktskapande mellan små ochmedelstora företag. Ett tredje evenemang med brett deltagande från ny sydaf-rikansk företagsamhet handlade om internationell konkurrens och globalise-ringens fördelar och risker.En sammanfattande bedömning är enligt att ingen direktmarknadsföring av svenska produkter skett med statliga medel. Däremot vardet viktigt för Sidas stöd för näringslivsutveckling genom partnerskap attsvenska företag och sydafrikanska företag knutit kontakter.Regeringskansliet erinrar om att företaget kontrakterades för infor-mation/marknadsföring till ett kontraktsbelopp om , exklusivemoms. Strategins övergripande målsättning var att generera uppmärksamhetoch intresse kring tanken på ett fördjupat och framåtsyftande partnerskapmellan och genom samarbete inom ett brett spektrum avsamhällssektorer. Specifikt angavs fem prioriterade områden:- Handel och industri-- Universitets- och forskningssamarbete-- Fredsfrämjande verksamhet-- Sociala frågor - demokrati och mänskliga rättigheter-- Kultur-Utskottets fråga om försäljning och marknadsföring av svensk krigsmaterielpå något sätt kopplats samman med bistånd i samband med regeringensSydafrikasatsning besvaras i promemoria med nej.Vidare uppges att det då statsministern tog initiativet tillsatsningen allmänt antogs att försvarsupphandlingskulle vara genomförd , och satsningen avsågsgenomföras tidigast . Försvarsupphandlingen kom sedan attformellt avslutas först hösten 1999.Inget evenemang inom ramen för satsningen kopplades enligt promemori-an med försvarsupphandlingen. Det nämns dock att det anordnades ett semi-narium om försvarsutgifter och fattigdomsbekämpning som genomfördes avfrivilliga organisationer inom ramen för det s.k. Encounter iKapstaden med bidrag från satsningens budget samt att medverkade imässan på samma villkor som övriga företag.Från har vid senare kontakter mellan Statsrådsbered-ningen och utskottets kansli uppgivits att missförstånd om en koppling tillJAS Gripen-affären kan ha uppstått eftersom den sydafrikanska regeringenden presenterade sin samlade försvarsupphandling. Viddetta tillfälle undertecknades avtalen med de olika leverantörerna. JAS Gri-pen-affären utgjorde uppskattningsvis någon femtedel av det totala försvars-paketet.I frågan om satsningens förhållande till biståndsmålen framhålls i Rege-ringskansliets promemoria att fattigdomsbekämpning sedan starten varitbiståndets huvudmål. Mångårig erfarenhet har visat att - för att nå en bredoch bestående fattigdomsminskning - insatser är nödvändiga, som dels direktstärker de fattigas möjligheter och ställning, dels främjar tillväxt och sysselsättning.Sydafrika tillhör enligt promemorian inte de fattigaste länderna mätt i BNPper capita. Att komma till rätta med arvet efter apartheid av splittringoch stora skillnader i möjligheter till välstånd är dock fortfarande utma- ning för . Biståndet är litet i förhållande till denutmaningen, och det måste användas på ett katalytiskt sätt. Biståndetsviktigaste funktion är att skapa förutsättningar för att fattiga länder ochmänniskor själva kan ta sig ur sin fattigdom. Därför är breda insatser somfrämjar framväxten av institutio- ner, regelsystem och kunnande förekonomisk tillväxt, social trygghet och utjämning, ekologisk uthållighetoch demokrati, liksom att öppna för en växande handel, de mest effektivamedlen i att långsiktigt bekämpa fattig- dom. Att stödja med idéer ochkunnande, liksom med kontakter för kontinu- erlig dialog och utbyte, bedömsvara av central betydelse för att skall kunna gå vidare meden utveckling som befäster demokratin och minskar fattigdom och klyftor.Att i detta arbete nå ut, skapa förståelse och insikt kring samarbetets ka-raktär och syfte är enligt svar en naturlig del i en bi-ståndsfinansierad satsning. Att bidra till att kontakter skapas för näringslivsinsatser i som ger sysselsättning faller också inom målen för bi-ståndet. Däremot är det inte förenligt med biståndsmålen att finansiera direktmarknadsföring av svenska produkter utan sammanhang med bredare ut-vecklingssamarbete, och detta har enligt svaret inte heller skett. RegeringensSydafrikasatsning är en tillämpning av den förnyade svenska Afrikapolitiksom presenterades i regeringens skrivelse 1997/98:122 i förändring -En förnyad svensk Afrikapolitik inför 2000-talet. I skrivelsen konstateras attSveriges förbindelser med dominerats av biståndsrelatio-nen i en eller annan form. Genom biståndet har ett brett nät av kontakterskapats som innefattar mellanstatligt utvecklingssamarbete, folkrörelser,enskilda organisationer, näringsliv, fackföreningar, kyrkor m.fl. I part-nerskapstanken ligger att stödelementet i dessa breda kontakter tonasned och ersätts av relationer som lever och utvecklas av egen kraft.Oförutsedda kostnaderI ett följande avsnitt om förbindelserna med Rikta framgår att stora kostnadersom inte förutsetts uppkommit för staten i samband med Sydafrikasatsning-en. Dessa oförutsedda kostnader, som härrör från den med biståndssatsning-en kombinerade artistsatsningen, avses få tas från tidigare gjorda besparingarpå förvaltningsanslag.Uppgifter vid utfrågningarI denna del har uppgifter lämnats av , , och den 11 aprilLars har framhållit att diskussionen om satsningen utgick frånbiståndsmålen i deras helhet, inte bara fattigdomsbekämpningsmålet. Det varen enig uppfattning att satsningen i sin helhet var förenlig medbiståndsmålen i deras helhet. uttalades också mycket tydligt frånolika håll att, om man efter satsningen granskade exakt hur olika medelhade använts och slutsatsen blev en annan, hänsyn givetvis skulle tas tilldetta när det gällde fördelningen på olika anslag.Lars anser att av projektet genomfördes enligt pla-nerna på ett mycket framgångsrikt sätt. En del, den s.k. artistsatsningen,misslyckades kapitalt.Bo Göransson den 11 aprilBo Göransson har hänvisat till att samarbetet med dels avser atthäva effekterna av apartheid, att stärka demokratin och att häva fattigdomen,dels att främja långsiktiga och breddade relationer mellan och Sydaf-rika så att biståndet fasas ut och ersätts av andra relationer. Fattigdomsbe-kämpning är också ofta indirekt, så att det handlar om att stärka demokratinskultur, att med institutioner komma fram till bra fungerande regelverk etc.Även anser att av satsningen i fungeradebra. De delar som Sida var inblandat i fungerade till och med bättre än Sidahaft anledning att förmoda.Bo Göransson hade avrått från att ta en ram från biståndsanslaget. Han an-såg att det hade varit bättre att i stället kostnad för kostnad belasta detanslag som skulle belastas. Han förutsätter beträffande de 25 miljonerna,som an- slogs som ram, att det som har sagts gäller, nämligenatt om det vid en genomgång av de olika posterna i utfallet - inte budgeten- visar sig att delar av beloppet har använts till annat än vad som kanräknas som bi- stånd, skall det gå tillbaka till biståndet.Anna den 14 aprilAnna har förklarat att av de granskningsrapporter hon har sett anserhon att det framgår att det gjorts en klar uppdelning av vad som är biståndoch vad som inte är bistånd. Hon har inte sett någon anledning att kritiserahur biståndsmedlen använts.Göran och den 22 juniGöran anser att resultatet av Sydafrikasatsningen, efter en summe-ring av vad som uppnåtts och vad som startats i form av processer, är utom-ordentligt gott. Att bygga den här typen av partnerskap är enligt engod användning av biståndsmedel. En del av vad som gjordes under veckanvar inte bistånd och skall inte heller finansieras med biståndsmedel. Perssonhar sagt det både före och efter resan. Därutöver kom en del att hända, somgjorde honom både oerhört besvärad och upprörd.Göran upplevde mässan som ett mycket gott uttryck för något somhelt och fullt ryms inom biståndets ramar.Biståndsmål och bestämmelser om användningen av statens medelHär lämnas en redogörelse för bl.a. riksdagsuttalanden om biståndsmål ochbestämmelser om användning av statens medel.Fattigdomsbekämpning - övergripande mål för SverigesutvecklingssamarbeteUtgiftsområdet Internationellt bistånd omfattar bl.a. Det överordnade målet för detta utvecklingssamarbete är atthöja de fattiga folkens levnadsnivå. De sex av fastlagda bistånds-politiska målen skall samverka för att bidra till detta. De biståndspolitiskamålen är följande- att bidra till resurstillväxt,-- ekonomisk och social utjämning,-- ekonomisk och politisk självständighet,-- demokratisk samhällsutveckling,-- en framsynt hushållning med naturresurser och omsorg om miljön,-- jämställdhet mellan kvinnor och män.-Riksdagen behandlade regeringens s.k. fattigdomsskrivelse (skr.1996/97:169, bet. 1997/98:UU9). I skrivelsen redovisas hur utveck-lingssamarbete kan stärkas för att bidra till det övergripande målet, fattig-domsbekämpning. Skrivelsen tjänar som styrinstrument för hela det svenskautvecklingssamarbetet.I skrivelsen framhålls att fattigdomsbekämpning inte främst handlar om attlindra fattigdomen genom direkta insatser utan om att via staten, marknadenoch det civila samhället skapa förutsättningar för de fattiga själva att tasig ur sin fattigdom. Endast på detta sätt kan fattigdomsbekämpning nålångsiktiga resultat. Detta synsätt är en viktig utgångspunkt för alladiskussioner rörande utformningen av biståndspolitik. En merjämlik relation mellan givare och mottagare bygger på ömsesidiga mål ochåtaganden men också klarare spelregler om avslut eller uppsägning.På nationell nivå bör samarbetet med enskilda länder baseras på ett brettpartnerskap, med en dialog som involverar staten, enskilda organisationeroch den privata sektorn, såväl i givar- som i samarbetsländerna.Riksdagen behandlade också regeringens Afrikaskrivelse (skr.1997/98:122, bet. 1997/98:UU14).Riksdagen ställde sig då bakom det synsätt som syftar till att utveckla ettnärmare och mer jämbördigt samarbete - partnerskap - mellan ochAfrika. Politiken, som grundas på detta synsätt, syftar till att bl.a.- stödja afrikanskt ledda förändringsprocesser mot fördjupad demokrati ochuthållig ekonomisk tillväxt, med särskild inriktning på fattiga människorssituation,-- utveckla partnerskap mellan och omvärlden,-- stärka det långsiktiga utbytet mellan och Afrika.-Partnerskap bör enligt skrivelsen ses som ett förhållningssätt i ett samar-bete som bygger på en gemensam värdegrund och ömsesidigt förtroende.Gemensamma och tydligt formulerade mål, villkor, förpliktelser, roller ochansvar ingår i partnerskapet. Strävan skall vara att åstadkomma ökad jämlik-het och ömsesidig respekt i relationen, i medvetenhet om den grundläggandeojämlikhet som givarens resursövertag skapar.Partnerskapstanken är, framhålls det vidare, inte begränsad till relationermellan regeringar och statliga organ. Ett viktigt element i den nyaAfrikapo- litiken är att främja handel och investeringar mellan ochAfrika. Svenskt näringsliv har mycket att vinna på att, med ökad export,import och större investeringar, utnyttja den potential som finns på mångaafrikanska marknader. Kulturutbytet med är redan betydande men börkunna utvidgas. Detsamma gäller kontakter mellan kyrkor och folkrörelser,fackfö- reningar och frivilligorganisationer. Turismen är en växandenäring. Denna strävan avspeglar den inriktning mot mer ömsesidigarelationer som utgör ett centralt element i partnerskapet. Breddadekontaktytor är även i övrigt vikti- ga för att vitalisera den förstärktaAfrikapolitik som presenteras i skrivelsen. I skrivelsen redogörs församverkan och kontakter mellan och inom forskning, kultur,turism och idrott, mellan enskilda organisationer och om ekonomiskt utbyte.Som delar i arbetet att stärka det långsiktiga utbytet mellan ochAfrika pekas på samhällskontakternas betydelse, utvecklingssamarbetetslångsiktiga utmaningar, en modern främjandepolitik och den regionala in-riktningen.I regeringens budgetförslag för (prop. 1999/2000:2, utgiftsområ-de 7) anges att genomförandet av Afrikapolitiken i stor utsträckning skerinom ramen för arbetet med att utarbeta landstrategier, för stödet till de afrikanska samarbetsländerna i vilket det civila samhället spelar en roll. Detbredare och mer långsiktiga samarbetet mellan och skullekomma att främjas genom närmare kontakter med näringslivet, med enskildaorganisationer och andra institutioner i . Regeringen hänvisade tillSydafrikasatsningen som ett praktiskt exempel på detta.Givarländerna i , , har ställt sig bakom engemensam strategi, Shaping the 21st Century: The Contribution of Develop-ment Cooperation.