bet · GN01MJU8 · 2000-02-24 00:00:00 — Fiskekvoten för torsk iÖstersjön måste minskas ytterligare, och fisket böri första hand tillgodose behovet av konsumtionsfisk(yrkande 1).Utskottets övervägandenRegleringen av torskfisket i sker genomsamarbetet inom för (IBSFC). fortsätter arbetet inomkommissionen med en långsiktig förvaltningsstrategiför torskbeståndet. Att få fram trålar somselekterar ut torskar under en viss adekvat minstalandningsstorlek är ett mycket viktigt kvarvarandeelement att föra in i den långsiktigaförvaltningsstrategin för torsken i . Dettaarbete bedrivs inom ramen för det s.k. . BACOMA () är ettEU-finansierat projekt där framför allt svenska ochfinska forskare arbetar med att genomföraundersökningar som syftar till att uppnå högreselektivitet inom torskfisket i . Projektetpåbörjades och slutrapportenlämnades till iår. Enligt vad utskottet erfarit verkarhittillsvarande resultat av projektet mycket lovandeför möjligheterna att få fram nya selektiva redskap.En särskild arbetsgrupp inom IBSFC kommer attdiskutera denna aspekt av förvaltningsstrategin vidett möte innevarande år. Förhoppningsviskommer reglerna om de nya selektiva trålarna, somblir de enda som i så fall får användasvid torskfiske i , att antas vid IBSFC:smöte . Sammanfattningsviskonstaterar utskottet att långsiktigaförvaltningsstrategier, i enlighet medförsiktighetsprincipen och införandet av nyatekniska bevarandeåtgärder, är viktiga instrumentför att reglera nyttjandet av fiskeresurserna. Enutgångspunkt bör därvid vara att beståndet har sådanstorlek och sammansättning att reproduktionensäkerställs. Utskottet förutsätter att regeringenkraftfullt agerar i det fortsatta arbetet med denlångsiktiga förvaltningsstrategin så att syftet medmotionerna 1999/2000:MJ408 (v) yrkande 9 och1999/2000:MJ410 (kd) yrkande 1 tillgodoses.Utskottet föreslår därför att berörda yrkandenlämnas utan vidare åtgärd.Fångstmetoder/redskapMotionernaEnligt motion 1999/2000:MJ401 (mp) hävdar mångafiskeribiologer att fiske med drivgarn på deblandade bestånden av lax är ett av de grundläggandeproblemen när det gäller bevarandet av den vildalaxen. På uppväxtområdena i södra blandasodlade och vilda laxar. Fisket sker helt utanmöjlighet att kunna påverka vilken lax man beskattaroch kan därför leda till utrotning av den vildalaxen. Drivgarnsfisket är därmed ett hot mot denvilda laxen. De långa drivgarnen utgör dessutom etthot mot tumlare, säl och fågel, somfastnar i garnen och drunknar. skallensidigt begränsa drivgarnsfisket i ochtillåta högst drivgarn per båt (yrkande 1).Vidare skall inom EU och Fiskerikommissionenverka för att längsta tillåtna drivgarnslängd iÖstersjön skall vara högst drivgarn per båt(yrkande 2). Motsvarande yrkanden framförs även imotion 1998/99:MJ401 (mp) yrkandena 1 och 2.I motion 1999/2000:MJ402 (m) framhålls att dagenstrålare, som kan vara både mindre och motorsvagareän tidigare, kan dammsuga havsbotten på all fisk.Enligt motionären behövs därför en gräns på fyrasjömil, samma som för övriga delar avÖstersjön, även för fiske med trål i Stockholmsskärgård. Enligt motion 1999/2000:MJ407 (c) yrkande1 bör industrifiske nära kustlinjen förbjudas. Detkustnära fisket blir lidande om fisket med storatrålare tillåts. Detta fiske utgör ettproblem för fisket efter konsumtionsströmming.Enligt motion 1999/2000:MJ408 (v) skall staten verkaför att fisket efter konsumtionsfisk ökar påbekostnad av foderfisket. Foderfiske är tveksamtbåde från ekonomisk synpunkt och frånförsörjningssynpunkt (yrkande 3). Regeringen bördärför låta utreda det moderna trålfisketsekologiska effekter (yrkande 10). I motion1999/2000:MJ410 (kd) begärs en utredning omkustzonsförvaltning (yrkande 6). I motion1999/2000:MJ412 (s) framhålls behovet av att snabbtvidta åtgärder för att komma till rätta med denegativa effekterna av industrifisket.Enligt motion 1999/2000:MJ408 (v) är grundområdenutomordentligt viktiga uppväxtområden för torsk,flatfisk, ål, havsöring, m.fl. arter. I dessaområden sker ett omfattande nätfiske. I näten döroch skadas massor av fisk som ej håller minimimåtteneller fångas . Dessutom skadasoch dör många sjöfåglar. Många av våra grannländerhar restriktioner för nätfiske. Enligt motionärernabör allmänt nätfiske inom grundområden ut till 3meters djup förbjudas vid . Fortsattautredningar får visa om denna åtgärd är tillräcklig(yrkande 8). I motion 1999/2000:MJ411 (s) yrkas atts.k. ålhuttning återigen skall tillåtas. Enligtmotionärerna är denna form av fiske en del av ettgammalt kulturarv. Vidare kan det ifrågasättas ommetoden är mer plågsam än andra tillåtna fiske- ochjaktmetoder. Motsvarande krav framförs även i motion1998/99:MJ409 (s).I motion 1999/2000:MJ409 (m) framhålls betydelsenav att fiskeredskapen kan utvecklas så att fåglar(skarvar) inte drunknar i garnen och att dessa inteheller kan skada den fångade fisken.Redskapsutveckling bör enligt motionärerna initierasoch uppmuntras (yrkande 2). Enligt motion1999/2000:MJ410 (kd) yrkande 2 har de selektivafångstredskapen som tidigare utvecklats för båtarmindre än ishavstrålare inte varit bra.Havsfiskelaboratoriet i och Karlskronaforskar om detta. Fungerande redskap finns nu atttillgå men de behöver förbättras ytterligare. Även imotion 1999/2000:MJ914 (m) yrkande 3 framhålls attutvecklingen av nya redskap bör intensifieras föratt man skall kunna begränsa skador på fiskeredskapoch andra olägenheter såsom bifångster av t.ex.skarv.Utskottets övervägandenEnligt redovisning till regeringen iaugusti 1998 angående drivgarnsfiskets effekter påmarina arter i (dnr 329-2806-98) skerdrivgarnsfisket i egentliga på laxensuppväxtområden, där vilda laxstammar blandas med laxav odlad härkomst. Fisket bedrivs här på både vildoch odlad lax, s.k. blandbestånd, utan möjlighettill riktad beskattning efter respektive laxstamsindividuella bärkraft. Huvuddelen av Östersjönssamlade laxbestånd utgörs av odlad lax frånkompensationsodlingarna i de utbyggda älvarna ellerfrån annan utsättning av odlad laxsmolt. Genom detoriktade fisket har vildbestånden beskattats förhårt och kraftigt reducerats. I åtskilliga fall harviltbestånden reducerats till en gräns där genetiskutarmning eller t.o.m. utrotning hotar. Genom ettkraftigt minskat fiske harsituationen påtagligt förbättrats, även omvildlaxbestånden i vissa älvar är mycketsvaga. Det är risk för att dessa bestånd fortfarandebeskattas så hårt att de inte kan återhämta sig.Enligt motverkar ett alltföromfattande drivgarnsfiske i södra därförde uppsatta målen för vildlaxbestånden sådana deuppställs av för () och som de redovisats i dennationella åtgärdsplanen. Fiskerikommissionensarbete har bl.a. inneburit en mer effektiv regleringav laxfisket. Detta har skett genom inrättande av enårlig TAC (totalt tillåtna fångstmängd) som legat påtillräckligt låg nivå för att tillåta de flestabestånd att återhämta sig. Enligt ärdet dock ännu osäkert om den låga TAC:n tillåteralla vilda bestånd att återhämta sig. Vidare i sin att de olika länderna skall återetableralaxbestånd i ett antal vattendrag. För att enåteretablering skall vara möjlig utan mycket storainsatser, kommer det att krävas en låg exploateringav beståndet under minst en laxgeneration ().I princip är det möjligt att åstadkomma detta genomatt hålla den årliga lax-TAC:n på en fortsatt lågnivå i kombination med en fortsatt omfördelning frånhavs- till kustfiske. Troligen kommer det dock attbli svårigheter att åstadkomma detta utan att göramer drastiska ingrepp i fisket på blandade bestånd,dvs. framför allt i havsfisket. Det gäller i förstahand drivgarnsfiske men också krokfiske. Beträffandedrivgarnsfiskets effekter på lax anser Fiskeriverketatt dessa åtgärder är tillräckliga för att bevaramerparten av vildlaxbestånden. Ett drivgarnsfiskeefter lax i på dagens nivå är därför intenågot hot mot de långsiktiga fiskevårdande målen fördessa bestånd förutsatt att M74-dödligheten intebörjar öka igen.Utskottet har tidigare gjort den bedömningen attdrivgarnsfisket så som det bedrivs i kanutgöra ett hot mot den biologiska mångfalden(1997/98:JoU9, s. 28). Som framhållits ovan skerarbetet med att minska fisket efter vildlax tillförmån för fisket efter odlad lax inom ramen för deninternationella aktionsplanen för östersjölaxen, somantagits av för Östersjön.Sverige deltar aktivt i detta arbete. Eventuellakommande behov av att ytterligare begränsablandfisket efter odlad och vild lax behandlas inomden s.k. övervakningsgruppen ()som tillsatts för genomförandet av deninternationella aktionsplanen. Mot bakgrund av detanförda föreslår utskottet att motionerna1998/99:MJ401 (mp) yrkandena 1 och 2 samt1999/2000:MJ401 (mp) yrkandena 1 och 2 lämnas utanriksdagens vidare åtgärd.För att minskat det kustnära trålfisket med storafartyg har meddelat föreskrifter somförbjuder trålfiske med fartyg över 20 meterinnanför den s.k. baslinjen vid vissaskärgårdsområden. Föreskrifterna trädde i kraft den1 (FIFS 1999:28). Enligt vad utskotteterfarit förbereds inom ett uppdragtill att utreda fisket i Östersjön.Uppdraget omfattar bl.a. trålfisket och utskottetförutsätter att de i motionerna 1999/2000:MJ402 (m),1999/2000:MJ407 (c) yrkande 1, 1999/2000:MJ408 (v)yrkandena 3 och 10, 1999/2000:MJ410 (kd) yrkande 6och 1999/2000:MJ412 (s) aktualiserade problemen meddet kustnära industrifisket uppmärksammas i dettasammanhang. Utskottet föreslår därför att berördayrkanden lämnas utan vidare åtgärd.Föreskrifter om begränsningar av fiske på grundareproduktionsområden beslutas av pågrundval av de biologiska förutsättningarna vidrespektive område. Med anledning härav är utskottetinte berett att föreslå något uttalande frånriksdagens sida med anledning av motion1999/2000:MJ408 (v) yrkande 8. Motionen avstyrks iberörd del.Även när det gäller olika fångstmetoder harriksdagen delegerat beslutanderätten till regeringenrespektive . Utskottet avstyrker därmedäven de i motionerna 1998/99:MJ409 (s) och1999/2000:MJ411 (s) framförda yrkandena beträffandeålhuttning.Arbetet med att utveckla selektiva redskap bedrivsbl.a. inom ramen för förÖstersjön respektive . Sverigedeltar aktivt i detta arbete. Utvecklingsarbetetbedrivs inom såväl havs- som kustfisket och syftetär att minimera fångst av såväl unga individer avmål-arterna som bifångst av däggdjur och fågel. Idetta sammanhang har även frågan om dumpning avbifångster och fiskrens från fiskebåtarna ocheventuellt negativ inverkan på de ekosystemenuppmärksammats. Nationellt samverkar Fiskeriverketmed yrkesfisket och redskapsutvecklare i syfte attdriva på utvecklingen av selektiva redskap ochutformningen av regler för användning av dessa.Enligt utskottets bedömning är syftet med motionerna1999/2000:MJ409 (m) yrkande 2, 1999/2000:MJ410 (kd)yrkande 2 och 1999/2000:MJ914 (m) yrkande 3 med detanförda i allt väsentligt tillgodosett. Yrkandenapåkallar således ingen ytterligare riksdagensåtgärd.Strukturstöd m.m.MotionernaI motion 1998/99:MJ402 (m) yrkas att hosregeringen begär en utredning som belyser denuvarande yrkesfiskarnas situation, ungdomensmöjligheter att fortsätta inom detta yrke och hurfinansierings- och låneinstrumenten skall kunnamoderniseras och anpassas till näringens behov.Enligt motion 1999/2000:MJ408 (v) skallfiskeristöden utformas så att småskaligt,miljövänligt, arbetsintensivt och lokalt förankratfiske stimuleras (yrkande 4). Enligt motionärernabör en oberoende utvärdering göras av stöden tillfiskerinäringen. Syftet skall vara att i högre gradstyra stöden till det kustnära fisket med mindremotorsvagare fiskefartyg och hållbara fiskemetoder.Stödet bör dessutom få en större regional spridningi landet (yrkande 5). I motion 1998/99:MJ404 (m)yrkas att ges i uppdrag att se överlaxfiskarnas situation och möjlighet till ekonomiskkompensation då de tvingas avstå från sin verksamhetpå grund av fiskestopp och alltför små kvoter(yrkande 4).Utskottets övervägandenDet statliga stödet till fiskerinäringen har fördelats enligt deprioriteringar som fastlagts i strukturprogrammetför mål 5a-fiske. inleds en ny programperiodsom sträcker sig fram t.o.m. . Ministerrådetantog en tillämpningsförordningavseende statligt stöd till fiskerinäringen varimöjligheterna för stöd till utvecklingen av detsmåskaliga kustfisket har förstärkts. Respektivemedlemsland skall presentera ett strukturprogram fördenna kommande period. Regeringen kommer attöverlämna ett sådant förslag till kommissionen undervåren. är det uppgiftatt utarbeta ett programförslag till regeringen.Prioriteringar och eventuell regional fördelningkommer att fastställas mot bakgrund av de oberoendeutvärderingar som gjorts av den avslutadeprogramperioden. Med det anförda bör motionerna1998/99:MJ402 (m) och 1999/2000:MJ408 (v) yrkandena4 och 5 kunna lämnas utan vidare åtgärd.Utskottet är inte berett att föreslå någon åtgärdmed anledning av det i motion 1998/99:MJ404 (m)yrkande 4 framförda kravet på ersättning tillfiskare för förluster på grund av regleringen avvisst fiske. Motionen avstyrks i berörd del.Fiskevård, viltskador, m.m.MotionernaEnligt motion 1998/99:MJ403 (m) gällde fram tillseptember 1997 stränga regler för import av levandekräftor till . I korthet innebar dessa attkräftor som fördes in i skulletransporteras till ett godkänt kokeri för att kokasoch därigenom förhindra spridning av smitta. Sedanseptember 1997 gäller nya regler vilka i korthetinnebär att kräftor kan införas levande till Sverigeutan att kokas. Det enda som fordras är attkräftorna vid lastningstillfället från leverantöreninte skall ha uppvisat några tecken på smittsamsjukdom. Eftersom kräftpestsvampen m.fl. andrasmittsamma sjukdomar är omöjliga att konstatera utanen ingående analys är detta ett helt otillräckligtkrav. I syfte att skydda våra svenska fisk- ochkräftbestånd från smittsamma sjukdomar bör viåterinföra ett totalt förbud mot import av levandekräftor. I motion 1998/99:MJ405 (m) framhålls attsignalkräftan sedan den introducerades i svenskavatten har kommit att utgöra ett hot mot denursprungliga stammen av flodkräftor. För att skapaen för flodkräftan bör signalkräftan utrotasi vissa delar av landet. Enligt motion1999/2000:MJ774 (mp) är den främsta anledningen tillgroddjurens kraftiga minskning under 1900-taletförändrade brukningsmetoder av jord- ochskogsbrukslandskapet. Lokala faktorer som exempelvisfisk- och kräftutplanteringar kan dock också slå uten population av lövgroda eller störrevattensalamander. Innan tillstånd ges förutplantering av fisk och kräftor bör konsekvensernaför livet i berört vatten utredas (yrkande 5).I motion 1999/2000:MJ403 (m) yrkande 1 framhållsbl.a. att den entreprenör som vill driva enanläggning för fisketurism behöver ha god kontrollpå fisket i de vatten där verksamheten bedrivs.Produktionsmedlet måste förvaltas långsiktigt ochuthålligt. Uttaget får inte överskrida tillväxten,och fisket måste bibehållas attraktivt. God kontrolloch uthållig förvaltning av fisket är omöjligt attuppnå i vatten där det råder fritthandredskapsfiske. Enligt motionärerna bör det blimöjligt att införa områden med undantag från detfria fisket, för att utveckla fisketurismen. Detinnebär i princip att man upphäver det fria fisket ide områden där en aktiv turistentreprenör eller ettfiskevårdsområde vill utveckla sina vatten och tabetalt från utövarna av fisket. Motsvarande förslagframförs även i motionerna 1998/99:MJ406 (m) yrkande1 och 1998/99:MJ410 (m) yrkande 3.Enligt motion 1999/2000:MJ406 (c) yrkande 1 innebärbildandet av reservat en reglering av fisketoch krav på restriktioner för bl.a. trålning.Härigenom skapas oro och många framtidsdiskussionerinom fiskerinäringen blockeras. Detta gäller bl.a.Kosterfjorden med sitt gamla räkfiskevatten. Eneventuell reglering bör överlåtas till ett samlatlokalt ansvar. I motion 1999/2000:MJ408 (v)uppmärksammas den ökande exploateringen av vårakuster och det ökande behovet av reservat.Enligt motionärerna är den växt- ochdjurvärlden och havets miljöer lika omistliga ochskyddsvärda som de i skogar, fjäll och våtmarker.Marina reservat kommer att bidra till ökadefisketillgångar och att kan leva upp tillsina internationella förpliktelser med avseende påden biologiska mångfalden. Man skulle även få flerhögklassiga turist- och rekreationsmål (yrkande 11).När det gäller bättre skydd och vård av åar ochbäckar framhålls deras betydelse för flera fiskartersom lever i både sött, salt och bräckt vatten,exempelvis lax, havsöring och ål. För att fisken idessa vattendrag skall kunna överleva och fortplantasig krävs det att vattendragen inte utsätts föralltför stora ingrepp (yrkande 12).I motion 1999/2000:MJ403 (m) framförs krav på ensamlad översyn av lagar och förordningar och derastillämpning när det gäller fisketurism (yrkande 4).I motion 1999/2000:MJ413 (s) betonas nödvändighetenav en mer decentraliserad beslutsordning när detgäller det lokala sport- och kustfisket (yrkande 2).I motion 1999/2000:MJ414 (s) delvis yrkas attsportfiskesäsongen för lax utökas i förhållande tilldagens situation. Vidare bör dygnsreglering avsportfisket avskaffas. Enligt motion 1999/2000:MJ415(v) måste utvecklingen av sportfiske efter dennaturreproducerande laxen utvecklas (yrkande 3).Enligt motion 1999/2000:MJ409 (m) ställer detökande inslaget av skarv i naturen till storaproblem för yrkesfiskare och miljö. Konfliktenmellan skarvar och yrkesfiskare har sin bakgrund ikonkurrens om en gemensam resurs. I berorden främst på att skarvar konsumerar och skadar fiski redskap. Drabbade yrkesfiskare bör kompenserasekonomiskt för direkta inkomstminskningar (yrkande1). Frågan om vilka som skall ha ersättning försälskador och storleken på denna ersättning börenligt motion 1999/2000:MJ906 (mp) yrkande 2 bliföremål för en analys. Konflikterna mellan säl ochyrkesfisket måste lösas, men på ett annat sätt ängenom jakt. Ett bevarande av den biologiskamångfalden ligger i allas intresse, och det ärdärför naturligt att samhället ersätter dem som pånågot sätt "drabbas" av de arter vi vill värna.Utskottets övervägandenFram till var införsel fråntredje land av levande kräftor avsedda förvattenbruk (utsättning, m.m.) och införsel från landinom EU och tredje land av levande kräftor avseddaför direkt konsumtion förenat med ett krav påinförseltillstånd. När det gäller konsumtionskräftoransågs detta krav inte förenligt med EG:s regelverkvarför det slopades. finns enbart ett krav påtillstånd för införsel från tredje land av levandekräftor för vattenbruk (SJVFS 1995:125).I juni 1998 fastställde ochNaturvårdsverket ett åtgärdsprogram för flodkräftan.Där görs en genomgång av flodkräftans situation ochde hot som finns mot denna. Kräftpesten beskrivs somett av de största hoten. I åtgärdsprogrammet angesbl.a. att ny lagstiftning som begränsar införseln avlevande kräftor bör införas. Frågan uppmärksammadesav Världsnaturfonden (WWF) som i en skrivelse tillregeringen framhöll att ett effektivtskydd mot kräftpest och andra för kräftor farligasjukdomar försvunnit genom att kravet påinförseltillstånd slopades. Som ett led i attsäkerställa att den svenska flodkräftan överlever iSverige föreslog WWF att ett förbud mot attimportera och försälja levande kräftor skulleinföras. Enligt WWF ger och denartskyddsförordning som är knuten till denna enmöjlighet att säkerställa flodkräftans långsiktigaöverlevnad i Sverige.Utskottet konstaterar för egen del att den friainförseln av levande kräftor för konsumtion m.m. kaninnebära en ökad risk för spridning av kräftpest.Smittan kan spridas med kräftorna eller med detvatten eller emballage som kräftorna transporterasi. Vidare föreligger det en risk för att nyakräftarter kommer in i landet och etablerar vildabestånd som konkurrerar med och eventuellt slår utden inhemska svenska flodkräftan. Enligt vadutskottet erfarit bereds inomRegeringskansliet () frågan om ettinförselförbud för levande kräftor kan införas medstöd av artskyddsförordningen. Utskottet anser detdärför lämpligt att avvakta resultatet av denfortsatta beredningen i denna fråga och föreslår attmotion 1998/99:MJ403 (m) nu lämnas utan vidareåtgärd.Enligt förordningen (1994:1716) om fisket,vattenbruket och fiskerinäringen är utsättning avfisk och kräftor föremål för särskildtillståndsprövning. Tillstånd beviljas avlänsstyrelsen och får förenas med villkor (16 §).Tillstånd får inte ges för t.ex. fiskarter som ärolämpliga med hänsyn till vattenområdets särarteller om det finns risk för spridning av smittsamsjukdom. Enligt utskottets mening får det ankomma påansvariga myndigheter att bevaka och följautsättningar av fisk- och kräftdjur. Därmed avstyrksmotionerna 1998/99:MJ405 (m) och 1999/2000:MJ774(mp) yrkande 5.Fiskeriverket har tillsammans medTuristdelegationen utarbetat en rapport omförutsättningar och möjligheter för utveckling avsvensk fisketurism (information1999:5). I rapporten framhålls bl.a. behovet avmarknadsföring och marknadsutveckling samtkompetensutveckling. Vidare uppmärksammasfiskevårdens strategiska betydelse för den framtidautvecklingen. Bland de förslag till åtgärder somredovisas i rapporten finns en ändring av nuvaranderegelverk på ett sådant sätt att utvecklingen avfisketuristisk verksamhet underlättas. Enligtförslaget bör det bli möjligt att bildafiskevårdsområden/fiskeskötselområden på geografisktbegränsade områden där det råder fritthandredskapsfiske. En förutsättning för attexempelvis ett fiskevårdsområde skall kunna inrättasär att fisketuristiska utvecklingsplaner för områdethar tagits fram och godkänts av berörd länsstyrelse.Ett sådant område skall ta ansvar för fiskevårdenoch kunna finansiera denna med intäkter frånförsäljning av fiskekort. För det fortsatta arbetetskall en referensgrupp för fisketuristiska frågorbildas under ledning av Turistdelegationen. Medutgångspunkt i rapporten skall referensgruppenutarbeta konkreta förslag om bl.a. bildandet avfiskevårdsområden för att förbättra fiskevården iberörda vattenområden.Utskottet vill för egen del framhålla följandebeträffande möjligheterna att förbättra självafiskevården i de vattenområden som omfattas av detfria handredskapsfisket. I samband med införandet avdetta fiske på enskilt vatten utmed ostkusten och destora sjöarna framhölls i första hand reformensbetydelse från rekreationssynpunkt. Samtidigtbetonades att reformen inte skulle medföra någonförsämring beträffande bl.a. fiskevård och skydd avnaturen. Ett ökat fiskuttag antogs kunna utanstörning av den biologiska balansen kompenseras medfiskevårdande insatser som fiskutsättning,biotopvård, information och tillsyn (bet. JoU1984/85:26). för införandet av detfria fisket förutsågs inte fisketurismens utvecklingsom näringsgren. Sportfisket har stadigtökat och är nu av stor omfattning både blandlokalbefolkningen och de turister som gästar devattenområden som omfattas av det fria fisket.Områdena är mycket attraktiva för sportfisketoch det finns en stor potential för att utvecklanäringsgrenen fisketurism. En fortsatt positivutveckling av fisketurismen och sportfisketförutsätter dock ett uthålligt utnyttjande av dessafiskeresurser. Förutom att resursutnyttjandet istörre utsträckning än kan behöva kartläggasbör även möjligheterna till en lokalt organiseradkontroll av nyttjandet och av vården avfiskeresurserna i berörda områden ses över.Utskottet föreslår därför att det nuvarande friahandredskapsfisket blir föremål för en sådankartläggning och översyn. Vad utskottet anfört medanledning av motionerna 1998/99:MJ406 (m) yrkande 1,1998/99:MJ410 (m) yrkande 3 och 1999/2000:MJ403 (m)yrkande 1 bör ges regeringen till känna.De delarna av våra skärgårdsområden, därvariationen av land och vatten skaparförutsättningar för biologisk mångfald, har hittillsskyddats i liten omfattning. Behovet av skydd avhotade biotoper är stort, och enligt utskottetsmening finns det därför all anledning att se överskyddet av bl.a. värdefulla miljöer,ekosystem och arter. Som framhölls i 1999 årsbudgetproposition pågår också ett arbete med att seöver skyddet av värdefulla miljöer ochinrättandet av reservat (prop. 1999/2000:1,utg.omr. 20, s. 11).