bet · GN01MJU17 · 2000-05-23 00:00:00 — I ettannat fall förföljdes en björnhona med två ungar med skoter under föratt, då de inte orkade fly längre, skjutas och halshuggas. I båda fallen dömdestill grovt jaktbrott, i det första fallet till 3 månaders och i det andra fallemånaders fängelse. är straffet för jaktbrott böter eller fängelse i högstmånader och för grovt jaktbrott fängelse i högst . I inget av fallen harstraffen ens varit vad som kan dömas ut för jaktbrott som inte är grovt, trotsatt arten som jagats varit hotad (järv i klass EN, starkt hotad, endangered,och björn i klass VU, sårbar, vulnerable), att motordrivet fortskaffningsme-del använts och att tillvägagångssättet varit grymt. Det behövs enligt Miljö-partiets uppfattning ett minimistraff för grovt jaktbrott.Enligt min mening bör 44 § jaktlagen (1987:905) ändras. Straffet för grovtjaktbrott bör skärpas så att 6 månader blir det lägsta straff som kan dömas ut.Jag anser att utskottets hemställan under 52 bort ha följande lydelse:52. beträffande minimistraff för grovt jaktbrottatt med anledning av motion 1999/2000:MJ909 som sinmening ger regeringen till känna vad ovan anförts,25. Upplåtelsesystem för småviltsjakt ovan odlingsgränsen ochi renbetesfjällen (mom. 53)() anför:Enligt min mening bör regeringen återkomma till medförslag till ett nytt upplåtelsesystem för småviltsjakt ovan odlingsgränsen ochi renbetesfjällen. Det är angeläget att hitta nya former för småviltsjakten,former som är ekologiskt hållbara, baserar sig beräkningar av rippopulatio-nen och som framför allt smågnagarfattiga år tar hänsyn till de predatorer,främst jaktfalk och i viss mån kungsörn, som är beroende av ripan. Jaktenmåste ta hänsyn både till naturskyddets intressen och jägarnas önskan att fåjaga. Erfarenhet visar att ett för högt jakttryck kan ödelägga en rippopulationI motion 1998/99:MJ910 framläggs ett förslag till en sådan jakt.Förslaget har ursprungligen tagits fram av () i samråd med forskare och jägare.Den förändring som gjorts i 3 § rennäringsförordningen säger att jakt påstatens mark skall upplåtas endast till människor boende i . Detinnebär inte att de länsstyrelser, som administrerar jakten inte får upplåta jaäven till andra. Ändringen i paragrafen ger bara länsstyrelserna en möjlighetatt inte göra detta. Enligt uppgift har i valt att i årupplåta jakt enbart till boende i . Dettagörs för att förhindra att för många norska jägare, vars ripjakt startar än den svenska, med duktiga hundar utövar ett för stort jakttryck påden svenska ripstammen. Bestämmelsen påverkar dock nödvändigtvis intejakttrycket eftersom den inte reglerar jakten som sådan.Jag anser att utskottets hemställan under 53 bort ha följande lydelse:53. beträffande upplåtelsesystem för småviltsjakt ovan odlingsgrän-sen och i renbetesfjällenatt med anledning av motion 1998/99:MJ910 yrkandena 1och 2 samt med avslag på motion 1998/99:MJ911 som sin mening gerregeringen till känna vad ovan anförts,26. Ersättning till djurägare för skador på tamboskap ochhusdjur (mom. 57)(), (), (), (), (), () och () anför:Enligt vår mening bör djurägaren ersättas för skador som varg orsakar påtamboskap och husdjur. Den enskilde skall inte behöva drabbas av högaförsäkringspremier på grund av att det finns rovdjur där hundar och tambo-skap vistas.Vi anser att utskottets hemställan under 57 bort ha följande lydelse:57. beträffande ersättning till djurägare för skador på tamboskapoch husdjuratt med anledning av motion 1999/2000:MJ918 yrkande 4och med avslag på motion 1999/2000:MJ919 yrkande 2 som sin me-ning ger regeringen till känna vad ovan anförts,Särskilda yttranden1. Utvärdering av älgjaktenDan () och () anför:Ett område som inte berörts av utredningen villkor (SOU 1997:91)och inte heller finns med i jaktpropositionen 1999/2000:73 är det system somfinns för älgjakten. Sedan man började införa särskildjakttid, dvs. licensjakt, för jakt på älg har systemet för älgjakten varit i stdig förändring. Motsättningarna kring hur älgjakten skall organiseras harstundtals varit mycket stora. Främst beroende på den uttalade målsättningsom funnits i vissa kretsar att frånta markägare och jaktarrendatorer med småoch medelstora marker rätten att fälla vuxen älg. har på senareår, trots de propåer som varit om annat, hållit fast vid principen att markägarmed mindre arealer skall ha rätt att jaga vuxen älg. Och det är bra.För framtiden och kommande diskussioner om hur älgjakten skall bedrivasär det nödvändigt med en ordentlig utvärdering av hur älgjakten fungerat ochutvecklats i de olika system som funnits alltsedan 1965. En sådan utvärde-ring - i perspektiv av älgjakt - skulle exempelvis kunna ge ett under-lag för att ta ställning till om den dominerande formen av jakt som be-drivs är den optimala för att få en bra älgstam. Då kan man få tydliga jämfö-relser över tiden av hur olika jaktformer påverkat älgstammens utveckling.En sådan utvärdering skulle också ta kål på myten om att det är de mindrejaktmarkerna som står för den stora avskjutningen. Tvärtom kommer det attvisa sig att de mindre jaktmarkerna har trängts tillbaka så att de numera fälleett fåtal älgar i förhållande till de stora licensområdena. För framtiden kandet vara bra om en vetenskaplig och objektiv utvärdering av de olika jakt-systemen kan göras.2. Vissa jaktfrågorMaggi () och () anför:Upplösande av viltvårdsområdenI motion 1999/2000:MJ28 föreslås skilda majoritetsregler för bildande re-spektive upplösande av viltvårdsområden. Motionären motiverar detta medatt det inte bör vara alltför lätt för större markägare att upplösa fungerandeviltvårdsområden. Frågan om olika majoritetskrav för bildande och upplö-sande av viltvårdsområden berörs inte i propositionen och vi har inte ansettatt det är tillräckligt utrett vilka konsekvenser en sådan förändring skullemedföra. Motionen är därför avslagen. Vi menar dock att detta är en av desaker som regeringen bör pröva i samband med den uppföljning av den nyalagen som utskottet förutsätter att regeringen skall göra.GrytjaktJordbruksverket har i en skrivelse till regeringen föreslagit att träning ochprov för grythundar med levande djur i gryt eller konstgryt bör förbjudas.Om detta innebär att grytjakt inte kan bedrivas på ett djurskyddsmässigtacceptabelt sätt bör även själva grytjakten förbjudas. Vi anser att så är falleoch förutsätter att regeringen, som äger frågan, kommer att fatta beslutsom tillgodoser motionskravet. Vi har därför valt att inte reservera oss i dettbetänkande.Utskottet har, på förslag från , begärt att regeringen skallåterkomma till med en samlad redovisning av vilka åtgärder manplanerar i ett antal jaktfrågor. I det sammanhanget förutsätter vi att ett förbför grytjakt aviseras.Bland de frågor som utskottet pekat på som önskvärda att få redovisade ärt.ex. frågan om nordisk samordning av jakttider, A- och B-licenser vid älg-jakt, jaktfrågornas koppling till habitatdirektivet, populationsförändringarinom olika viltarter, jakten på statens mark ovan odlingsgränsen, dubbelre-gistreringen av privat jaktmark (renskötande samers rätt att jaga på privatmark) samt allmänningslagstiftningen och jakten m.m.Vi har, med hänvisning till den redovisning som begärs, även avstått frånatt bifalla förslag om förbud mot fångst och jakt med levande lockbete, frå-gor om begränsning/förbud mot jakt på vissa sjöfåglar, jakttider för ripa ochskyddsjakt under häckningstid. De är alla viktiga frågor att bevaka för attskydda hotade arter och för att skapa ett regelverk kring jaktfrågorna somtillgodoser behovet av en ekologiskt hållbar och etiskt försvarbar jakt.Ersättning vid skada orsakad av björn och övriga rovdjursfrågorI en motion, 1998/99:MJ908 (v), begärs att skall utreda om detfinns anledning att återinföra en bestämmelse i jaktstadgan om rätt till ersättning vid skada orsakad av björn. finns människor som blivit skadadeoch invalidiserade för livet efter närkontakt med björn. I normalfallet skalldet svenska socialförsäkringssystemet träda in vid invaliditet. När det gällerskador orsakade av björn har det tidigare i 16 § jaktstadgan funnits en be-stämmelse om rätt till ersättning vid skada. Bestämmelsen upphävdes avregeringen . Eftersom ett antal motioner i övrigt avstyrkts med anled-ning av att den s.k. just nu är på remiss och då utskottetansett att det är naturligt att denna fråga uppmärksammats i den fortsattaberedningen har vi även här avstått från att reservera oss.3. Frågor om jakttider och jaktmedel m.m.Gudrun () anför:Miljöpartiet anser att utskottets tillkännagivande att regeringen skall åter-komma till med en samlad redovisning över arbetet med jaktfrågorär lovvärt. Vi väljer därför att inte reservera oss till förmån för de motionersom berör frågor som återkommer i denna redovisning, men vill ändå anföraföljande.SkyddsjaktI dag tillåter svensk jaktlagstiftning att fåglars bon och ägg förstörs, heltemot EU:s fågeldirektiv. Det gäller kråka, skata, björktrast, gråsparv ochpilfink m.fl. Många fågelarter, t.ex. gråsparv, pilfink, björktrast, koltrast ostare, får också skjutas under häckningstid, trots att ungar då lämnas till enplågsam svältdöd i boet. Det kallas skyddsjakt. Det är också tillåtet att skjutekorre och , även då de kan ha små värnlösa ungar iboet, trots att framför allt hermelinen, som lever av sork och möss, har mins-kat kraftigt i antal. Även det kallas skyddsjakt. Vi ifrågasätter nödvändighe-ten av sådan skyddsjakt och framför allt om detta är etiskt försvarbart. Vadskall skyddas?Motiven för att få bedriva skyddsjakt är mycket diffusa i lagstiftningen.Vad som är skada eller olägenhet anges inte, inte heller vad som skall tillgo-doses i lantbruk eller viltvård. En art som är föremål för skyddsjakt är medandra ord fredlös. Det bisarra är att även en rödlistad art som grågås är före-mål för skyddsjakt!Miljöpartiet de gröna anser att en översyn och förändring av skyddsjaktenär nödvändig. Dagens lagstiftning är otidsenlig och härrör från dåhänsyn inte togs vare sig till ekologisk kunskap, populationernas utvecklingeller etiska överväganden. All jakt under häckningstid - som ju kan medföraatt värnlösa ungar lämnas att dö - måste bort, liksom jakt på arter, där popu-lationer minskat kraftigt liksom givetvis jakt på rödlistade arter. Dagensskyddsjakt strider också mot EU:s art- och habitatdirektiv och mot fågel-direktivet. Vi förutsätter att detta sker och redovisas i den skrivelse somskall komma och att de synpunkter som framförs i motion 1998/99:MJ914(mp) då beaktas.Jakttid på ripaI motion 1999/2000:MJ912 (mp) anförs att jakttiden på ripa bör ändras. ISverige startar jakten . I sker starten ,. skäl att starta senare än är att ungarna inteär flygga alla år. Förhållandena är naturligtvis de-samma i , vilket framförts från forskarhåll och från erfarna jägare. Vianser att jakten i måste anpassas till förhållanden för ripan - inte soi dag - till starten för älgjakten. Jakten på ripa bör senareläggas till omkrinmitten av september.Jakten på enkelbeckasinEnkelbeckasin är en art som haft en stark tillbakagång. I har artenminskat . Antalet häckande par av en-kelbeckasin har minskat kraftigt i . Så skeräven i andra länder. I södra och mellersta har arten gått tillbakasedan 1950-talet. Även i , , , , ochLitauen finns samma tillbakagång dokumenterad. Arten har också uppmärk-sammats i EU som en art som skall stå under särskild uppsikt.Enkelbeckasinen är en liten fågel. Bortsett från den långa näbben är denstor som en stare och väger . Den skjuts under flytten då denrastar i sankmarker och får jagas i hela landet till sluav november, i de sydligaste länen . Enligt Jägareför-bundets statistik sköts under /96 600 enkelbeckasiner.I det förslag till nya jakttider, som presenterade i april1996, omnämns enkelbeckasinen som en art som flera remissinstanser villskall undantas från jakt. Men jakten på enkelbeckasin finns kvar.Enkelbeckasinen är nära släkt med dubbelbeckasinen, en rödlistad art somhäckar i fjällen. Dubbelbeckasinen jagas naturligtvis inte, men arten ärmycket svår att i fält skilja från enkelbeckasinen och blir troligen skjuten avmisstag. I utvärderingen av småviltsjakten ovan odlingsgränsen, som över-lämnades till departementet , påtalas detta.Jakten på enkelbeckasin kan inte sägas vara långsiktigt hållbar. Vadän skälet till den kraftiga tillbakagången är måste det vara uppenbart för varoch en att ett jakttryck knappast hjälper upp situationen. Skall enkelbeckasi-nen kunna bevaras i den svenska faunan för framtiden måste åtgärder till föratt återskapa biotoper som gått förlorade, men för att arten skall ha en chansmåste den fredas från jakt. I det här fallet måste talet om bevarande av bio-logisk mångfald leda till handling!Jakt på stjärtand och skedandJakttider regleras i jaktförordningens bilaga 1. De andfåglar (Anantidae) somfår skjutas i landet är: gräsand, kricka, bläsand, stjärtand, skedand, brunand,alfågel, sjöorre, knipa, storskrake, sothöna, vigg, ejder, svärta, småskrake,sädgås, bläsgås, grågås och kanadagås. Vi anser att all andjakt borde ses överoch att en grundlig inventering av arternas populationer borde ske. Flera avovan nämnda arter minskar i populationsstorlek och flera finns på Artdata-bankens hotlistor. Två arter vill vi särskilt lyfta fram: stjärtand och skedandStjärtanden är klassad som hotad och återfinns i Artdatabankens lista ikategori 4 Hänsynskrävande. Det finns mellan 1 000 och 2 000 häckande pari landet. I de övriga nordiska länderna är det bara som har en störrepopulation, men i alla länderna sägs populationen vara minskande. Skedan-den återfinns ännu inte i Artdatabankens hotlista, men är en art som minskar.För båda gäller allmän jakt /hösten, olika för olika delarav landet.I avskjutningsstatistiken, som tyvärr inte visat sig vara särskilt pålitlig, anges att ca 1 500 fåglar skjuts årligen.Det skäl som anförs för jakten på dessa arter är att de är svåra att skiljafrån gräsanden, som är vanlig och klarar ett jakttryck. Detta måste dock sessom ett mycket dåligt skäl att ha jakt på stjärtand, som är klassad som enhotad art, och skedand, där populationen är så liten. Det måste naturligtvisvara ett krav för att få jaga änder att man klarar av att skilja arter åt. Förmånga jägare finns inga problem att skilja arterna åt.Miljöpartiet anser, vilket framförs i motion 1999/2000:MJ908, att det ärdags att freda stjärtand och skedand och att regeringen bör ta det beslutet.RipjaktenI motion 1998/99:MJ910 och i motion 1999/2000:MJ912 framför Miljöparti-et de gröna kritik mot dagens ripjakt, som vi inte anser vara ekologiskt håll-bar. Vi anser att jakten måste baseras på inventeringar av rippopulationerna.I motionerna framläggs förslag till en hållbar jakt. Förslaget har tagits framav () i samråd med forskare och jägare.Förslaget syftar till en ekologiskt anpassad jakt, som tar hänsyn till de andraarter i fjällvärlden, som är beroende av ripan för sin existens. Dit hör fjäll-vråk, blå kärrhök, kungsörn, jaktfalk och fjällräv. Så här ser förslaget ut ikorthet:1. Jaktområdet skall vara högst 100 km2.2.3. Populationsuttaget genom jakt skall i ett enskilt jaktområde aldrig över-stiga 20.4.5. Permanent jaktfria områden måste finnas som refugier och referensom-råden.6.7. Jakttrycket skall anpassas efter årets reproduktion hos riporna.8.9. Biotopmanipulerande åtgärder som att fälla björkar, gödsla och brännaris skall ej förekomma.10.11. Rovdjursbekämpning skall normalt ej få förekomma.12.13. Jaktstarten bör senareläggas till omkring mitten av september.14.15. Jakten bör avslutas senast 31 januari.16.17. "Bag limit", dvs. en begränsning av jaktuttaget så att varje jägare barafår skjuta ett vissa antal fåglar per dag kan övervägas i vissa fall.18.19. Fortlöpande årliga inventeringar av jagade arter och predatorer är nöd-vändiga både i områden där det jagas och i referensområden.20.I dag diskuteras inte bara hur jakten skall bedrivas ovan odlingsgränsen utanäven vem som skall administrera jakten. Eftersom den frågan bereds reserve-rar vi oss inte i detta betänkande, men förutsätter att ovan nämnda förslag,som tagits fram av initierade forskare och intresserade, beaktas inför denskrivelse, som beställer av regeringen i betänkandet.Propositionens lagförslagMiljö- och jordbruksutskottets promemoriaden 4 maj 2000Fråga om småviltsjakt i regeringens proposition 1999/2000:73Jaktens villkorSammanfattningMed stöd av 4 kap. 10 § riksdagsordningen har miljö- och jordbruksutskottetden beslutat att yttrande av Lagrådet skall inhämtas över ettunder utskottsbehandlingen och i vissa motioner framfört förslag om ändringav regeringens förslag till lag om viltvårdsområden.Denna promemoria har på miljö- och jordbruksutskottets uppdrag utarbe-tats inom utskottets kansli. I promemorian redogörs för utskottets övervä-ganden i fråga om småviltsjakten och hur frågan om småviltsjakten har be-handlats i regeringens förslag till lag om viltvårdsområden. Utskottets förslagtill lagtextändringar redovisas i slutet av promemorian.Genomgången har skett mot bakgrund av den kritik mot förslaget i rege-ringens proposition 1999/2000:73 Jaktens villkor som framkommit i motio-ner och i den allmänna debatten. Ändringarna som föreslås i promemoriantillgodoser - om de genomförs - i betydande utsträckning de synpunkter somframförts.I promemorian föreslås att den nya lagen om viltvårdsområden utformas såatt det i princip skall vara möjligt att tvångsansluta fastigheter även i syftesamordna jakten efter småvilt.BakgrundGenom ett beslut beslöt regeringen att tillkalla ensärskild utredare för att överväga vilka åtgärder som behövs för att öka möj-ligheterna att jaga till rimliga priser och för att utvärdera besittningsskyddevid upplåtelse av rätt till jakt. Även formerna för samverkan mellan mark-ägare och jägare skulle ses över. Den statliga administrationen av jakten ochrollfördelningen mellan myndigheter och jägarorganisationer skulle utvärde-ras. Utredningen, som antog namnet Utredningen om vissa jaktfrågor, över-lämnade betänkandet Jaktens villkor - en utredning om vissajaktfrågor (SOU 1997:91). Betänkandet har remissbehandlats.Regeringen behandlar i proposition 1999/2000:73 de förslag till ändringar ijaktlagen (1987:259) och lagen (1980:894) om jaktvårdsområden som be-handlats i betänkandet. Dessutom behandlas frågan om vissa följdändringar ilagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder, i rennäringslagen(1971:437) och i lagen (1904:48 s. 1) om samäganderätt m.m. I propositio-nen ger regeringen även sin syn på utredningens förslag om administrationenav jakten och viltvården, tillgången på jaktmark, avgifter för upplåtelse avnyttjanderätt till jakt samt jakt på allmänt vatten.Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrandeöver förslag till lag om viltvårdsområden, ändringar i jaktlagen (1987:259),lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder samt i rennärings-lagen (1971:437). Lagrådets yttrande finns i propositionens bilaga 5. När detgäller förslaget till lag om viltvårdsområden har Lagrådet bl.a. uttalat entvekan om grundlagsenligheten hos bestämmelserna om en viltvårdsområ-desförenings stadgar och anfört att dessa borde föranleda ytterligare analysunder den fortsatta beredningen av lagstiftningsärendet. Frågan behandlas iavsnitt 4.5.1 i propositionen där regeringen ger uttryck för en uppfattningsom i vissa avseenden avviker från Lagrådets. Synpunkter i övrigt från , som i allt väsentligt godtas av regeringen, tas upp i författningskom-mentarerna till förslaget till lag om viltvårdsområden.Regeringen beslutade vidare att inhämta Lagrådets ytt-rande över det förslag om ändring i sekretesslagen (1980:100) som finns ipropositionens bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i propositionens bilaga 7.Nu gällande lagstiftningBestämmelser om jaktvårdsområden finns i lagen (1980:894) om jaktvårds-områden. Enligt lagens 1 § kan två eller flera fastigheter eller delar av fastiheter sammanföras till ett jaktvårdsområde för att samordna jakten och vilt-vården och jakträttshavare inom detta bilda en jaktvårdsområdesförening.Samordningen av jakten och viltvården skall ske i syfte att främja jaktvårdenoch jakträttshavarnas gemensamma intressen. Med jaktvård avses enligtförarbetena dels en ändamålsenlig och efter tillgången på vilt väl lämpadjakt, dels åtgärder för viltets skydd och förkovran (prop. 1979/80:180 s. 28).Från lagens tillämpningsområde undantas i 2 § kronomark ovanför od-lingsgränsen samt renbetesfjällen. På annan mark där samerna enligt rennä-ringslagen (1971:437) har rätt att jaga får någon inskränkning inte ske i den-na rätt genom bildande av jaktvårdsområden.I de fall fastighetsägarna inte är eniga om att bilda ett jaktvårdsområde gerlagen en möjlighet till tvångsbildning genom majoritetsbeslut. Majoritetenskall utgöra minst två tredjedelar av antalet fastighetsägare och dessa skalläga minst hälften av den mark det är fråga om. För att ett jaktvårdsområdeskall få bildas krävs att det är lämpligt med hänsyn till områdets belägenhetoch omfång, viltstammen samt förhållandena i övrigt (8 §). Beslut om bil-dande fattas av som i samband därmed skall fastställa stadgarför jaktvårdsområdesföreningen vad avser dels i vilken utsträckning jaktenskall bedrivas gemensamt inom jaktvårdsområdet och grunderna i övrigt förjakten och viltvården, dels vilka riktlinjer i övrigt som skall gälla för för-eningens verksamhet samt grunderna för bestämmande av avgifter till för-eningen. prövar också om lämplighetskravet i 8 § är uppfyllt.Vid lämplighetsprövningen skall såväl själva bildandet som stadgarnas inne-håll prövas mot bakgrund av det i 1 § angivna ändamålet.Frågan om bildande av ett jaktvårdsområde skall, enligt 16 § lagen omjaktvårdsområden, utredas vid förrättning under ledning av en förrättnings-man, om det inte är uppenbart att förutsättningar för bildandet saknas. Läns-styrelsen får dock utan föregående förrättning besluta att bilda ett jaktvårds-område, om alla fastighetsägare är överens om detta eller om förrättningannars inte anses nödvändig.Beslutanderätten i fråga om jaktvårdsområdesföreningens angelägenhetertillkommer i första hand fastighetsägarna inom området. Dessa skall därförvara medlemmar i föreningen. Den som har nyttjanderätt till jakt inom områ-det kan under vissa förutsättningar bli medlem och få rätt att rösta i vissafrågor. En förutsättning för medlemskap är att upplåtelsetiden för nyttjande-rätten omfattar minst ett jaktår (3 §).En jaktvårdsområdesförening har en mycket vidsträckt befogenhet att fattabeslut angående den jakt som bedrivs inom området. Denna rätt begränsas iprincip endast av den prövning av stadgarnas innehåll som görmot bakgrund av det i 1 § angivna ändamålet. En jaktvårdsområdesföreninghar också, enligt 10 § lagen om jaktvårdsområden, rätt att i stadgarna före-skriva att det skall krävas tillstånd för upplåtelse eller överlåtelse av jaktrinom området. Vidare anges i nämnda lagrum att en jaktvårdsområdesför-ening får upplåta rätt till jakt som skall bedrivas gemensamt inom områdetom det finns föreskrifter om det i stadgarna. En jaktvårdsområdesförening fårockså, enligt 12 § lagen om jaktvårdsområden, bestämma att avgifter skallbetalas för jakten inom jaktvårdsområdet och för villebråd som fälls.Länsstyrelsen kan besluta att en jaktvårdsområdesförening skall upplösas.För ett sådant beslut fordras, enligt 26 § lagen om jaktvårdsområden, attflertalet av de röstande fastighetsägarna på en jaktstämma uttalat sig för enupplösning och att detta flertal antingen utgör mer än en tredjedel av antaletfastighetsägare eller äger mer än hälften av den mark som ingår i jaktvårds-området. Ett sådant beslut får dock inte meddelas innan förflutit fråndet att beslutet om bildande av jaktvårdsområdet vann laga kraft. Vid upp-lösning av en jaktvårdsområdesförening gäller enligt 31 § lagen om jakt-vårdsområden bestämmelsen i 62 § lagen om förvaltning av samfälligheter.Hänvisningen innebär att ett jaktvårdsområde inte får upplösas förrän områ-dets skulder har betalats eller medel som fordras för betalning har nedsattshos .