bet · GN01BoU7 · 2000-02-24 00:00:00 — De nu nämndaförhållandena ger skäl att ifrågasätta nyttan av attnu genomföra den begärda utvärderingen.Utskottet avstyrker med hänvisning härtill motion1999/2000:Bo204 (c) yrkande 15 om utvärdering avkommunernas flexibilitet i planeringen.Motionärerna bakom motionerna 1999/2000:N273 (m,kd, fp) yrkande 21 och 1999/2000:N384 (kd) yrkande 9förespråkar införande av informations- ochsamrådsplikt vid markarbeten.Motsvarande förslag behandlades och avstyrktes avutskottet (1998/99:BoU4). Utskottetanförde bl.a. följande:Arbeten som innebär att gator, torg och andra sådanaplatser grävs upp gäller i stor utsträckningreparationer av olika ledningsnät, utbyte elleromläggningar av ledningar och dylikt. I sådana fallföreligger normalt inga krav enligt lag på attinformation skall ha lämnats till eller att samrådskall ha skett med nyttjanderättshavarna på defastigheter som påverkas av arbetena, t.ex.näringsidkare. Denna typ av arbeten utförs inte baraav kommunen utan också av ledningsägande bolag, ochde närmare förutsättningarna för när och hurarbetena skall utföras kan vara reglerade i avtalmellan kommunen och bolaget. Utskottet anser att ettinformations- och samrådsförfarande regelmässigtframstår som eftersträvansvärt, bl.a. med de syftensom motionärerna anför. Särskilt gäller detta omarbetena beräknas dra ut eller på annatsätt är mer omfattande. Ett sådant förfarande harfördelar för samtliga inblandade vilket bör utgöraskäl nog för kommunerna till nu aktuella åtgärder.Det torde också i praktiken vara det vanliga attkommunerna informerar och bereder möjligheter tillsamråd. Trots de värden som ligger i att så skeranser utskottet att det skulle föra för långt attinföra ett generellt krav på kommunerna i dessaavseenden. Utskottet anser således att den imotionerna väckta frågan inte bör få sin lösninggenom lagstiftning.Utskottet står fast vid sin tidigare bedömning ochavstyrker motionerna 1999/2000:N273 (m, kd, fp)yrkande 21 och 1999/2000:N384 (kd) yrkande 9 ominformations- och samrådsplikt inför markarbeten.HandelsetableringarHandelsändamåletI motionerna 1999/2000:Bo419 (m) yrkande 7,1999/2000:Bo501 (m) och 1999/2000:Bo508 (m)förespråkar motionärerna att avskaffarmöjligheten att i detaljplan reglerahandelsändamålet.Riksdagen beslutade på förslag avbostadsutskottet (bet. 1995/96:BoU1, rskr.1995/96:30) att som sin mening ge regeringen tillkänna vad utskottet anfört om möjligheten att idetaljplan reglera handelsändamålet i huvudsakenligt vad som gällt före . Genomproposition 1996/97:34 lades det av riksdagenefterfrågade förslaget fram. antogpropositionens förslag (bet. 1996/97:BoU6, rskr.1996/97:77). Lagändringen trädde i kraft den 1januari 1997.Avsikten med regeringsförslaget var att gekommunerna i allt väsentligt samma möjligheter somde tidigare hade haft att i detaljplaner preciserahandelsändamålet. Det innebär att kommunerna idetaljplan närmare kan reglera handelsändamåletgenom att särskilja partihandel och detaljhandel ochgenom att inom ändamålet detaljhandel särskiljahandel med skrymmande varor och handel medlivsmedel. Precisering av handelsändamålet får dockske endast om det finns skäl av betydande vikt.I propositionen anfördes att de skäl som motiveradede bestämmelser som gällde före lagändringen 1992fortfarande äger giltighet. Dessa var bl.a. att göradet möjligt att åstadkomma en för konsumenternalämplig butiksstruktur. Andra skäl utgjordes avhänsynen till omgivningen samt kvartersmarkens ochbebyggelsens lämpliga utformning i det aktuellafallet. Beträffande handel med skrymmande varorhänvisades till behovet av stora parkeringsplatseroch till att man genom att särskilja sådan form avhandel kan åstadkomma en lämplig lokalisering ochmiljö för handeln. Som skäl för möjligheten attbegränsa eller helt förbjuda livsmedelshandelnämndes kravet på en lämplig samhällsutveckling, somexempel togs stormarknader och bensinstationer.Motionsförslag motsvarande de aktuella harbehandlats av utskottet vid flera tidigaretillfällen (senast i bet. 1998/99:BoU4). Utskottethar härvid avstyrkt förslagen med hänvisning tillbl.a. att dagens regler ligger praktiskt taget helti linje med begäran 1995 och attfarhågorna om att regleringen skulle begränsakonkurrensen fick anses vara ogrundade. Isammanhanget pekade utskottet också på att enförutsättning för att en reglering avhandelsändamålet skall bli aktuell är att detföreligger särskilda skäl.Enligt utskottets mening saknas bärande skäl föratt göra en annan bedömning. Utskottetavstyrker m-motionerna 1999/2000:Bo419 yrkande 7,1999/2000:Bo501 och 1999/2000:Bo508 omhandelsändamålet i detaljplan.Det kommunala planmonopoletEnligt motionärerna bakom motion 1999/2000:Bo419 (m)yrkande 8 bör besluta om en lagändring sominnebär att länsstyrelserna och regeringen skallkunna upphäva planer endast när de strider motuttalade riksintressen. Förslaget syftar främst tillatt kommunerna själva skall kunna bestämma överhandelsändamålet.Även motion 1999/2000:T208 (v) yrkande 5 avsermöjligheterna att i detaljplan kunna styrahandelsetableringar. Motionärerna föreslår att dettillsätts en utredning för att klarlägga vilkaändringar som behövs i PBL och annan lagstiftningför att öka möjligheterna att begränsa etablering avexterna köpcentrum. De anser bl.a. attlagstiftningen bör ge ökade befogenheter tilllänsstyrelserna att begränsa eller avslåverksamheter som externa köpcentrum.Frågan om länsstyrelsernas möjligheter att upphävadetaljplaner har i 12 kap. PBL reglerats enligtföljande:1 § skall pröva kommunens beslut attanta, ändra eller upphäva en detaljplan ellerområdesbestämmelser, om det kan befaras att beslutetinnebär att1. ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap.miljöbalken inte tillgodoses,2. regleringen av sådana frågor om användningen avmark- och vattenområden som angår flera kommunerinte har samordnats på ett lämpligt sätt,3. en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. miljöbalkeninte iakttas, elleren bebyggelse annars blir olämplig med hänsyn tillde boendes och övrigas hälsa eller till behovet avskydd mot olyckshändelser.- - -3 § skall upphäva kommunens beslut idess helhet, om något förhållande som avses i 1 §föreligger. Om kommunen har medgett det, fårbeslutet upphävas i en viss del.- - -Utskottet har erfarit att regeringen för närvarandebereder två ärenden där länsstyrelses beslut attupphäva detaljplan har överklagats. Det gällerLänsstyrelsens i län två beslut den 18 januari1999 avseende detaljplaner för kommunerna Landskronarespektive Löddeköpinge.För att möjliggöra att de intressen som räknas uppi 12 kap. 1 § tillgodoses även i de fall dårespektive kommun åsidosätter dem är det enligtutskottets mening nödvändigt att det finns enmöjlighet att upphäva av kommuner antagnadetaljplaner eller områdesbestämmelser. Utskottetanser att det saknas tillräckliga skäl för attställa sig bakom förslag som syftar till attinskränka eller utöka denna möjlighet. Utskottetavstyrker motion 1999/2000:Bo419 (m) yrkande 8 ochmotion 1999/2000:T208 (v) yrkande 5 om upphävande avdetaljplaner.Utvärdering av stormarknadsutvecklingen m.m.Enligt motion 1999/2000:Bo525 (s), som avserplanering och strategi för den nära detaljhandeln,saknas ett helhetsgrepp från kommunernas och statenssida. Motionärerna anser vidare bl.a. att externastormarknadsetableringar har negativa konsekvenserför stadskärnan och för servicen i bostadsområdena.I motion 1999/2000:Bo510 (mp) yrkande 2 förespråkarmotionärerna en utvärdering avstormarknadsutvecklingen och intentionerna i föreslås få utvärderingsuppdrag.Motionärerna bakom motion 1999/2000:T208 (v)yrkande 6 förespråkar restriktivitet vid prövningav nya externa köpcentrum i avvaktan på en översynav reglerna. Ett liknande innehåll har motion1999/2000:Bo510 (mp) yrkande 1. Motionärernaförordar ett stopp för utbyggnad av stormarknadertills vidare, genom att bygglov inte skall ges innanpågående samhällsutveckling satts in i ett störresamhällsperspektiv.Även föreslogs att frågan om förbud motnyetablering av köpcentrum skulle utredas och attett förbud för nya köpcentrum ochstormarknader skulle införas. Utskottet avstyrkteförslagen (bet.1998/99: BoU4) och anförde:När det gäller frågan om stormarknadsetableringarvill utskottet framhålla den reglering avhandelsändamålet som PBL medger bl.a. med hänsyntill miljön. I den mån sådana etableringar bedöms fåsådan miljöpåverkan att de långsiktiga miljömålenpåverkas finns det alltså möjlighet för en kommunatt i olika avseenden styra tillkomsten av externaköpcentrum. Vad gäller roll videtablering av externa köpcentrum vill utskotteterinra om den skyldighet har enligtPBL att pröva kommunala planbeslut om det kanbefaras att beslutet inte tillgodoser riksintressenenligt 3 eller 4 kap. . haräven i övrigt att verka för att en lämpligsamordning kommer till stånd. Utskottet är medhänsyn härtill inte berett att förorda enytterligare reglering av stormarknadsetableringar ienlighet med förslagen i motionerna 1998/99:Bo515(mp) samt 1998/99:N291 (mp).Utskottet gör samma bedömning och anser attdet inte finns tillräckliga skäl för att tillstyrkanågon av motionerna. Motionerna 1999/2000:Bo525 (s),1999/2000:Bo510 (mp) samt 1999/2000:T208 (v) yrkande6 om stormarknadsutvecklingen avstyrks.Servicezoner i planeringI motion 1999/2000:Bo502 (m) begär motionären enutredning om möjligheten att införa servicezoner ikommunal planering.Motsvarande förslag behandlades och avstyrktes avutskottet (bet. 1998/99:BoU4) medhänvisning till bl.a. vad ibetänkande 1997/98:KU13 funnit vid sin behandling aven liknande motion. Konstitutionsutskottetkonstaterade att den information om servicenivåersom efterlystes i den då aktuella motionen i deallra flesta fall är tillgänglig i kommunens olikaplandokument, men att det torde vara mindre vanligtatt den finns sammanställd i ett enda dokument.Utskottet uttryckte vidare uppfattningen att det ärnaturligt att servicenivån varierar i olikakommundelar. Att kommunen deklarerat att man inteavser att bygga ut servicen i ett område är dockinte detsamma som att kommunen därmed kan vägra atttillhandahålla en viss service. För att en kommunmera varaktigt skall kunna differentiera serviceninom en kommuns geografiska område krävs enligtkonstitutionsutskottet att likställighetsprincipenenligt kommunallagen frångås. Motionen avstyrktesavslutningsvis med hänvisning till attkonstitutionsutskottet inte var berett föreslå enändring av kommunallagen i detta avseende.Bostadsutskottet anser i denna fråga fortfarandeatt den kommunala likställighetsprincipen inte börinskränkas och är därför inte berett att ställa sigbakom motionsförslaget. Motion 1999/2000:Bo502 (m)om kommunala servicezoner avstyrks.PlaneringsfrågorAllmäntMotion 1999/2000:Bo411 (v) yrkande 6 innehållerförslag om införande av ett obligatorisktboendeplaneringsprogram vars innehåll skall beskrivakommunernas planering för att tillgodose deprioriterade gruppernas behov av bostäder, åtgärdermot bostadssegregering och utveckling mot ekologiskhållbarhet.I motion 1999/2000:Bo212 (v) yrkande 1 förordas attBoverket skall erhålla ett uppdrag att sammanställaoch analysera försök med eller avsaknad avboendeplanering i landets kommuner. Dessutomföreslås i yrkande 2 att regeringen skalluppmärksamma problematiken med att principen omallsidiga bostadsområden åsidosätts vidstadsplanering.Bostadsutskottet behandlade och avstyrkte våren1999 (bet.1998/99:BoU4) motionsförslag angåendeobligatoriskt boendeplaneringsprogram. Utskottetanförde härvid bl.a. följande:Frågan om obligatoriska boendeplaneringsprogram harbehandlats av utskottet och vid fleratidigare tillfällen. Vid det senaste av dessa (yttr.1997/98:BoU6y s. 9) erinrade utskottet om att det avöversiktsplanen bl.a. skall framgå kommunens syn påhur de byggda miljön skall utvecklas och bevaras.Det finns sålunda möjlighet för den kommun som harett behov av detta att i anslutning tillöversiktsplanearbetet ta fram den typ av program sommotionärerna förespråkar. Däremot kan det enligtutskottets mening inte anses erforderligt att görasådana program obligatoriska. Det bör ävenfortsättningsvis överlåtas åt den enskilda kommunenatt i detta avseende ge planarbetet den inriktningoch omfattning som är betingat av de lokalaförhållandena och behoven.Regeringen beslutade omdirektiv för en parlamentarisk kommitté med uppgiftatt värdera förslagen från utredningen omallmännyttan och bruksvärdet m.m. I kommitténsuppgifter ingår att följa utvecklingen på detbostadssociala området och kunna lämna förslag tillåtgärder för att stödja särskilt utsatta grupper påbostadsmarknaden. Från kommitténs kansli harinhämtats bl.a. att det har gjorts en s.k.bostadsmarknadsenkät och att man inomkommittén kommer att analysera kommunalabostadsplaneringsprogram. Kommittén skall redovisasitt arbete senast den 1 november 2000.Mot denna bakgrund är utskottet inte berett att till någon del gå motionärerna till mötes.Utskottet förutsätter dock att regeringen återkommeri frågan om boendeplaneringsprogram. Motionerna1999/2000:Bo411 (v) yrkande 6 och 1999/2000:Bo212(v) om boendeplaneringsprogram m.m. avstyrks.Enligt motion 1999/2000:Bo231 (c) yrkande 3 bör enny planeringsstrategi för ökad mångfald med lokalalösningar införas. Motionärerna förespråkar bl.a.ett perspektiv som är nerifrån och upp, enplaneringsmodell där könsperspektiv ochmiljötänkande är naturliga inslag, stärkt inflytandeför lokala utvecklingsgrupper, mer makt åt organ försjälvförvaltning samt ett uppmuntrat samarbetemellan privat, offentlig och ideell sektor. I sammamotions yrkande 1 efterlyses planering för denkreativa storstaden. Motionärerna framhåller bl.a.att stadsbyggandet måste utgå från varje stadsdelseller förorts behov och förutsättningar förförnyelse, komplettering och utveckling.I motion 1999/2000:Bo204 (c) yrkande 5 framhållsdessutom att befintliga bostadsmiljöer på många hållbehöver förbättras, särskilt inommiljonprogramområdena, och att staten har ett ansvarför att det utarbetas en konkret strategi förförnyelse och för att lyfta fram goda förebilder.Avslutningsvis förordar motionärerna att det skallfinnas möjlighet att ställa krav påkompensationsmark då parkmark tas i anspråk förandra ändamål. Samma motions yrkande 8 innebär kravpå att skall ge regeringen till känna attkvinnoperspektivet måste beaktas isamhällsplaneringen. Motionärerna framhåller bl.a.att en angelägen fråga är vilka möjligheter somkvinnor har att påverka villkoren för sin vardag.Bostadsutskottet har tidigare behandlat ochavstyrkt motioner med liknande frågeställningar(senast i bet. 1998/99:BoU4). Utskottet gör i alltväsentligt samma bedömning . De utgångspunktersom motionärerna lyfter fram torde delas av så gottsom alla. Exempel på detta är att det närmast fåranses vara en självklarhet att både mäns ochkvinnors behov skall vara styrande. Det är ocksåviktigt att det kvinnoperspektiv som tagits uppbeaktas i det kommunala beslutsfattandet. Utskottetanser emellertid fortfarande att dagens regelverk ärså utformat att det verkar för ett stadsbyggande medden huvudsakliga inriktning som motionärernaförordar. Beträffande den parkmark som nämns i en avmotionerna vill utskottet hänvisa till attbebyggelsemiljön inom områden med sammanhållenbebyggelse skall utformas med hänsyn till behovetav parker och andra grönområden (2 kap. 4 § 5 PBL).Dessutom kan skyddsbestämmelser tas in i detaljplan(5 kap. 7 § PBL) eller områdesbestämmelser (5 kap.16 § PBL) för tomter och allmänna platser som ärsärskilt värdefulla från bl.a. miljömässig synpunkt.Vidare vill utskottet peka på regleringen i 3 kap. 6§ första stycket MB där det sägs att behovet avgrönområden i tätorter och i närheten av tätorterskall särskilt beaktas.Det saknas enligt utskottets mening tillräckligaskäl för att göra tillkännagivanden i de avseendensom motionärerna förespråkar. Utskottet avstyrker c-motionerna 1999/2000:Bo231 yrkandena 1 och 3 samt1999/2000:Bo204 yrkandena 5 och 8 ombostadsplaneringsstrategier m.m.Brottsförebyggande åtgärderFörslag som syftar till att genom planeringsåtgärderm.m. motverka brottslighet läggs fram i fyramotioner. I motion 1999/2000:Bo233 (kd) yrkande 8föreslår motionärerna att skall erhållauppdrag om brottsförebyggande bostadsplanering.Enligt motion 1999/2000:Ju907 (kd) yrkande 38 börBoverket erhålla ett uppdrag om att utarbetariktlinjer för bebyggelseinriktade hinder mot brott.Motionärerna bakom motion 1999/2000:So320 (kd)yrkande 8 förespråkar att erhåller uppdragatt för kommunerna utarbeta tydliga riktlinjer förbebyggelseinriktade hinder mot brott. Motion1999/2000:Bo204 (c) yrkande 6 innehåller krav på attbrottsförebyggande aspekter skall tas med vid allsamhällsplanering.Boverket gav ut rapporten ,bebyggelse och planering. Verket bedriver dessutomutbildnings- och informationsverksamhet i dessafrågor. Den europeiska standardiseringskommitténPrevention of Crime by and BuildingDesign arbetar tillbaka med att ta framen gemensam Europastandard för förebyggande av brottgenom stadsplanering och byggnadsutformning. Sverigeär representerat i kommittén genom bl.a. Boverket.Från förväntar man sig att kommittén underinnevarande år kommer att presentera ett resultat avarbetet.Mot bakgrund av detta finns det enligtbostadsutskottet inte tillräckliga skäl att i dettaskede gå motionärerna till mötes. Utskottetavstyrker kd-motionerna 1999/2000:Bo233 yrkande 8,1999/2000:Ju907 yrkande 38 och 1999/2000:So320yrkande 8 samt c-motionen 1999/2000:Bo204 yrkande 6om brottsförebyggande bostadsplanering.ÄldreboendeMotionärerna bakom motion 1999/2000:Bo224 (s) villuppmärksamma behovet av utveckling av seniorboendetoch förespråkar bl.a. att frågan tas upp till breddebatt i samhället och att olika modeller förboendet bör tas fram. I motion 1999/2000:Bo233 (kd)yrkande 19 efterlyser motionärerna bostadsplaneringför att äldre skall kunna bo kvar i sin invandamiljö. Motionärerna förordar också att vidbostadsplanering mark avsätts för ändamålet. Även imotion 1999/2000:So320 (kd) yrkande 6 efterlysesbostadsplanering som möjliggör kvarboende för äldre.I samma motions yrkande 7 påtalas behovet avstimulans av olika boendeformer för äldre.Motionärerna förespråkar bl.a. olika kooperativaboendeformer.Regeringen beslutade attinrätta ett äldreprojekt med uppgift att utarbetaoch följa upp ett nationellt handlingsprogram föräldrepolitiken. pågår 1998-2000.Regeringen har fastställtdirektiv till en parlamentarisk äldreberedning meduppdrag att skapa förutsättningar för en långsiktigutveckling av äldrepolitiken (dir. 1998:109).Beredningens analyser och förslag skall utformasutifrån förhållanden i samhället som berör äldressituation och dedärpå närmast följande åren. Utgångspunkterna förarbetet skall vara- de förändrade krav som ställs på samhället närsåväl antalet som andelen äldre i befolkningenökar,-- de insatser som samhället kan vidta för attunderlätta för de äldre att leva ett aktivt liv ochha inflytande i samhället och över sin vardag,-- förutsättningarna för människor i attåldras i trygghet och med bibehållet oberoende,-- samhällets insatser för att främja att äldrebemöts med respekt,-- möjligheterna för äldre att få tillgång till godvård och omsorg.-Beredningen skall i sitt arbete utgå ifrån ettkönsperspektiv, dvs. i tillämpliga delar belysaskillnader mellan mäns och kvinnors förutsättningaroch villkor.Vidare skall beredningen beakta det ökande antaletäldre med utländsk bakgrund och de konsekvenserdetta kan medföra.Beredningen skall redovisa resultatet av sittarbete till regeringen senast den 1 maj 2003.Bostadsutskottet har erfarit att beredningensärskilt skall behandla frågor om boende för äldre.Utskottet, som delar motionärernas uppfattning attfrågorna bör uppmärksammas och att det krävs nyalösningar, finner inte tillräckliga skäl för att nutillstyrka motionsförslagen. Utskottet avstyrker kd-motionerna 1999/2000: Bo233 yrkande 19 och1999/2000:So320 yrkandena 6 och 7 samt motion1999/2000:Bo224 (s) om äldreboende.Barns intressenMotion 1999/2000:Bo522 (v) yrkande 1 rör barnensintressen i trafik- och samhällsplaneringen.Motionärerna önskar att regeringen återkommer medförslag till hur barnens inflytande skall beaktas isamhälls- ochtrafikplanering . I motion1999/2000:Bo204 (c) yrkande 13 i motsvarande delönskar motionärerna att barns rätt till utvecklingoch trygghet bör beaktas i samhällsplaneringen.Bostadsutskottet behandlade en liknande fråga våren1998 (bet. 1997/98:BoU4) och anförde bl.a. följande:Med anslutning till sina tidigareställningstaganden vill utskottet ånyo betonavikten av att barns intressen beaktas vidplanering och byggande och att kommunernas ansvarär mycket stort. Enligt utskottets mening börbarnens intressen på ett naturligt sätt kunnatillgodoses genom den politiska processen. Detfinns därför inte nu anledning att genom lagre-glering eller på annat sätt formalisera den avmotionären väckta inflytandefrågan. När detgäller frågorna om barnsäkerhet i övrigt är dessaföremål för kontinuerlig uppmärksamhet iRegeringskansliet och . Det finns enligtutskottets mening anledning att anta att de utannågot nytt särskilt tillkännagivande kommer attbli det även . Föräldrarnas ansvarinom detta område måste få stöd förutom avregelsystemet också genom saklig och aktiverandeinformation. Sådana informationsinsatser görsockså . De ändringar i Boverketsbyggregler som trätt i kraft den 1 januari 1999innebär dessutom att säkerhetskraven har skärptsför bl.a. balkonger vid ny- och ombyggnad.Regeringen har lämnat ettuppdrag till att utveckla metoder för hurbarns och ungdomars inflytande skall förverkligas ikommunerna i frågor som rör samhälls- ochtrafikplanering. Uppdraget skall redovisas senastden . Regeringen avser att därefteråterkomma till med en skrivelse i maj2000.Mot denna bakgrund anser bostadsutskottet att etttillkännagivande i frågan skulle sakna egentligmening. Motionerna 1999/2000:Bo522 (v) yrkande 1 och1999/2000:Bo204 (c) yrkande 13, i motsvarande del,om barns intressen avstyrks.Bevarandefrågor m.m.Motion 1999/2000:Bo233 (kd) yrkande 6 rörmöjligheterna att beakta kulturmiljöer ocharkitekturfrågor. Motionärerna önskar framför alltatt värdefulla kulturmiljöer och byggnader som utgörprov på olika tiders arkitektur skall bevaras förkommande generationer och framhåller att ombyggnadoch förtätningsverksamhet ofta berör miljöer sommånga vill bevara.Bostadsutskottet behandlade och avstyrkte liknandemotionsförslag (bet. 1998/99:BoU4).Utskottet anförde härvid bl.a. följande:Riksdagen antog ett handlingsprogram förarkitektur, formgivning och design (prop.1997/98:117, bet. 1997/98:KrU14, yttr.1997/98:BoU6y). Genom handlingsprogrammet har deövergripande målen för statens engagemang iarkitektur, formgivning och design ställts upp.Bland dessa mål märks bl.a. följande.- Kulturhistoriska och estetiska värden i befintligamiljöer skall tas till vara och förstärkas.-- Intresset för hög kvalitet inom arkitektur,formgivning, design och offentlig miljö skallstärkas och breddas.-- Offentligt och offentligt understött byggande,inredande och upphandlande skall på ett föredömligtsätt behandla kvalitetsfrågor.-För att det tydligt skall framgå av lagstiftningenatt estetiska värden skall beaktas och tas till varavid utformningen av vår miljö gjordes också vissaändringar i bl.a. PBL. Ändringarna, som trätt ikraft , innebär i korthetföljande.- En estetiskt tilltalande utformning av bebyggelsem.m.