bet · GN01KU15 · 2000-03-28 00:00:00 — En fokusering på att öka tillgängliga frekvenser förutsät-ter en övergång till digitala sändningar. Efter de tio analoga tillstånd som nuskall fördelas bör regeringen markera att ytterligare analoga tillstånd intekommer att fördelas. En plan för att frigöra frekvenser för digitala sändning-ar bör förberedas, liksom ett regelverk som innebär friare format och reglerför ägarformer. Vidare bör aviseras att de som betalar mycket högaavgifter kan få betala den lägre avgiften om de övergår till digitala sändning-ar.Per m.fl. (m) begär i motion K276 i yrkande 14 ett tillkännagivan-de till regeringen om att tillstånd att sända digital radio skall vara föremålauktionsförfarande och förenas med långvariga sändningstillstånd. Det krävsenligt motionen ett auktionssystem och långvariga sändningstillstånd för attge det oberoende och den stabilitet som krävs för att programföretag skall tade stora investeringar som behövs för att etablera en ny sändningsteknik ochen ny marknad.BakgrundI radio- och TV-lagen finns föreskrifter för sändningar av ljudradio- och TV-program som är riktade till allmänheten och som är avsedda att tas emot medtekniska hjälpmedel. De allmänna reglerna om radio i radio- och TV-lagenskall tillämpas för digital ljudradio. Särskilda villkor kan dock anges i sänd-ningstillstånden. Förordningen (1995:1020) om digitala ljudradiosändningarreglerar tillståndsgivningen för den marksända digitala ljudradion. För attsända digital ljudradio krävs tillstånd som utfärdas av regeringen.Sedan 1995 sänds digital ljudradio, som också kallas DAB (Digital AudioBroadcasting), på prov. Sändarnätet är utbyggt så att av allahushåll i skall ha möjlighet att lyssna på DAB. ärantalet DAB-mottagare mycket litet. har och tillstånd att sända digitalradio.1995 beslutade regeringen att av sändningsutrymmet i de regio-nala frekvenserna i Stockholms-, Göteborgs- och Malmöområdena skulleupplåtas till privata programföretag och att återstoden av sändningsutrymmetfick användas av och AB.Radio- och ansvarar för ansökningsförfarandet och lämnar ettmotiverat förslag till regeringen om hur tillstånden skall fördelas. Underhösten 1995 kungjorde Radio- och att det fanns lediga tillstånd förDAB att ansöka om i Stockholms-, . Desökande var i huvudsak företag som hade tillstånd att sända analog lokalra-dio.I början av 1996 beslutade regeringen att av sändningsutrymmet iden regionala frekvensen i skulle upplåtas till privata pro-gramföretag. Återstoden av utrymmet fick användas av AB.I april 1996 överlämnade Radio- och ett förslag till fördelningav sändningsutrymmet mellan de privata programföretagen. Regeringenskickade förslaget på remiss, och i remissvaren riktades viss kritik mot för-slaget. lämnade verket ett nytt förslag till regeringen omfördelning av sändningsutrymmet, som innebar att Radio Q AB, ,och föreslogs få sänd-ningstillstånd i , TidningsAB Stampen, ochThomas McAlevey i samt G-E Cityradio i , och i . I beslut den 25 mars 1999uppgav regeringen med hänvisning till Utredningen om den framtida kom-mersiella radion att man inte avsåg behandla ärendet om fördelning av till-stånd att sända DAB för privata programföretag. Ansökningarna om sänd-ningstillstånd skulle således inte komma att beredas vidare av regeringen.I den nu aktuella propositionen hänvisas till att Utredningen om den fram-tida kommersiella lokalradion föreslagit att regleringen skall vara enhetligoavsett om sändningarna sker med digital eller analog teknik. Regeringenanser att eftersom tillgången på mottagare är begränsad i Sverigeoch kommersiella sändningar ännu inte kommit till stånd, är det för tidigt attgöra en meningsfull utvärdering av den digitala tekniken. Dessutom ärmånga remissinstanser kritiska till utredningens förslag och det saknas enligtregeringen tillräckligt kraftiga incitament för att den kommersiella radionskall kunna inleda teknikskiftet. Frågan hur verksamheten med digital ljud-radio bör fortsätta och hur de kommersiella programföretagen skall kunnamedverka bereds inom Regeringskansliet.Tidigare riksdagsbehandlingVåren 1999 behandlade utskottet ett motionsyrkande om fördelningen avdigitalradiotillstånd (bet. 1998/99:KU23, s. 18 f.). Utskottet var inte berettförorda att tillstånd för digitala ljudradiosändningar skulle fördelas genom etauktionsförfarande. Vidare ansåg utskottet att beredningen av betänkandetfrån Utredningen om den framtida lokalradion borde avvaktas. Ett motions-yrkande (m) som motsvarar K276 yrkande 14 avstyrktes.Utskottets bedömningFrågan om hur verksamheten med digital ljudradio bör fortsätta och hur dekommersiella programföretagen skall kunna medverka bereds för närvarandeinom . Enligt utskottets mening bör detta arbete inte före-gripas.Utskottet är fortfarande inte berett att förorda att tillstånd för digitala ljuradiosändningar skall fördelas genom ett auktionsförfarande. MotionernaK26 yrkande 1 (c) och K276 yrkande 14 (m) avstyrks följaktligen.KonvergensenMotionernaMotion K26 av m.fl. (c) tar upp frågan om konsekvensernafrån regleringssynpunkt av den ökade nätkapacitet som följer av den tekniskakonvergensen. Utvecklingen ändrar förutsättningarna för reglering av radio-sändningar och för övrigt av innebörden av begreppet "sända radio". Efter-som inte lade fram sådana förslag finns det ett kvar-stående behov av förändringar för att öka människors reella yttrandefrihet.Motionärerna begär ett tillkännagivande till regeringen om detta (yrkande 2).Bo Lundgren m.fl. (m) framhåller i motion T717 (yrkande 4) att en effektav det framväxande informationssamhället är den sammansmältning, kon-vergens, som sker mellan olika typer av tele- och medietjänster. Det är enligtmotionen ohållbart med olika typer av lagstiftning på tele- och medieområ-dena. , som presenterade sitt betänkande under våren1999, syftade i princip endast till att slå fast att konvergensen är ett faktumEn ny lagstiftning på tele- och medieområdet är en förutsättning för att dessamarknader skall kunna utvecklas i vårt land. Regeringen bör därför omedel-bart tillsätta en ny utredning med uppdrag att ta fram ett konkret förslag ny konvergerad lagstiftning på tele- och medieområdet, med utgångspunkti grundläggande principer om yttrandefrihet och personlig integritet. Dettabör enligt motionen ges regeringen till känna.BakgrundI betänkande Konvergens och förändring (SOU1999:55) dras slutsatsen att det föreligger behov av samordning av viss lag-stiftning. Det gäller framför allt relationen mellan, å ena sidan, telelagen ocå andra sidan yttrandefrihetsgrundlagen och radio- och TV-lagen. Därutövermåste hänsyn tas till de övriga tillämpningsproblem som konvergensutveck-lingen medför. Utredaren fann inte tillräckliga skäl för att föreslå konkretalagstiftningsåtgärder, bl.a. med hänsyn till ett pågående arbete inom EU ochden osäkerhet som präglar konvergensutvecklingens närmare riktning. Olikautredningar arbetade dessutom med flera frågor som var relevanta i samman-hanget, bl.a. (Ju 1999:01), som bl.a. skall analy-sera behovet av och förutsättningarna för en mer teknikoberoende grundlags-reglering av yttrandefriheten. beräknas avslutasitt arbete vid utgången av år 2000.Europaparlamentet antog en resolution om konvergenssom innehåller förslag till riktlinjer för det fortsatta arbetet med konvergensfrågor. Bakom resolutionen låg en grönbok om konvergens KOM (97) 623och resultatet av ett samråd om grönboken som ägt rum. Europaparlamentetuppmanade kommissionen att lägga fram förslag till tydliga definitioner avden verksamhet och de tjänster som regleras för att undvika skillnader med-lemsstater emellan.Rådet antog slutsatser om grönboken om konvergens och konstate-rade att åtskillnad bör göras mellan regler för infrastruktur och regler förmediernas innehåll. När det gäller reglering av infrastruktur betonar rådetbehovet av att garantera allmänheten tillgång till ett brett utbud och vitt skida slag av medieinnehåll. I fråga om reglering av innehåll understryks atthänsyn skall tas till det specifika i den audiovisuella sektorn och till målettillgodose allmänintresset. Kommissionen uppmanas att ta hänsyn till rådetsslutsatser när den lägger fram förslag till nya åtgärder inom den audiovisuellasektorn.Kommissionen inledde en översyn av den samlade gemen-skapslagstiftningen på teleområdet. Gemenskapens regelverk på telekommu-nikationsområdet har växt fram och består av 20 direktivoch beslut. Översynen föranleddes dels av den mycket snabba tekniska ochmarknadsmässiga utvecklingen som innebär att regelverket kan behöva an-passas, dels av att regelverket är utformat för att öppna tidigare monopol-marknader för konkurrens. När konkurrens numera etablerats på mångamarknader finns det behov av annan reglering som är tillräckligt flexibel pådetta dynamiska område. Översynen gäller inte endast den renodlade tele-marknaden utan inkluderar också t.ex. konvergensfenomenet och frekvens-frågorna.I ett meddelande rubricerat Mot ett nytt regelverk för infrastruktur förelektronisk kommunikation och tillhörande tjänster KOM (99) 539 harkommissionen presenterat vissa huvuddrag i ett nytt regelverk. Vissa över-gripande mål och principer föreslås. Vidare görs en analys av de centralafrågorna i översynen och vissa förslag lämnas. Konkreta förslag till direktivläggs inte fram. Kommissionen räknar med att presentera sådana förslagkring . Det nya regelverket beräknas kunna antas av rådetoch parlamentet 2001/2002 för att genomföras i medlemsstaterna 2002/2003.Kommissionen föreslår att det nya regelverket skall gälla all kommunika-tionsinfrastruktur och tillhörande tjänster. I praktiken innebär detta enligt efaktapromemoria av från att detnya regelverket skall tillämpas på telenät (fasta eller mobila), satellitnät,kabel-TV-nät och nät för markbundna radio- och TV-sändningar.Kommissionen föreslår vissa principer som bör vara vägledande för detframtida regelverket. Regleringen bör bygga på tydligt fastställda politiskamål, som ger ekonomisk tillväxt och konkurrens och därmed främjar syssel-sättningen samt säkerställer att mål av allmänt intresse uppnås där så intesker genom marknadskrafterna. Regleringen bör vara så minimal som möj-ligt för att de politiska målen skall uppnås och bör leda till förbättrad rättskerhet på en dynamisk marknad. Regleringen bör också vara så teknisktneutral som möjligt och bör upprätthållas så nära den reglerade verksamhe-ten som möjligt. Det föreslås att ett nytt ramdirektiv skapas med dessa regle-ringsprinciper och specifika politiska mål för medlemsstaterna. Användning-en av specifika tillstånd motsvarande individuella tillstånd föreslås förbehål-las tilldelning av knappa resurser, dvs. radiospektrum och nummer. Eftersommålsättningen är ett heltäckande och sammanhängande regelverk för kom-munikationsinfrastruktur föreslår kommissionen att det nya regelverket ävenskall omfatta radio- och TV-nät. Dock skall inte själva innehållet i dessa nätomfattas av regelverket. Det föreslås att två separata auktorisationer skallkrävas: en för drift av nätinfrastruktur och överföring av radio- och TV-signalerna och en annan för innehållet i radio- och TV-sändningarna. Kom-missionen vill upprätta förfaranden för att på EU-nivå komma överens omvilka gemensamma kategorier för auktorisationer som medlemsstaterna kantillämpa.Regeringen har efter remiss till 47 instanser avgett ettyttrande över meddelandet. stöder kommissionens inriktning att mani det nya regelverket skall skilja mellan dels reglering av infrastruktur ochtillhörande tjänster, dels reglering av innehållet. Den föreslagna ordningen ären naturlig följd av utvecklingen där olika och traditionellt sett skilda in-frastrukturer för distribution av olika typer av tjänster kan integreras och bätjänster som var knutna till en viss infrastruktur. På så sätt kan telfoni tillhandahållas genom kabel-TV-nät och TV-program över telenät. Föratt inte hämma vare sig den tekniska eller den marknadsmässiga utveckling-en är det därför rimligt att utveckla regelverk som inte gör åtskillnad mellanolika typer av kommunikationsinfrastrukturer. Innehållsreglering, t.ex. regle-ring av radio- och TV-sändningar där bl.a. hänsyn om yttrandefrihet och friåsiktsbildning är särskilt angelägna, bör å andra sidan regleras i särskildordning och knytas till särskilda egenskaper hos dessa tjänster. Det nya re-gelverket skall inte täcka tjänster som tillhandahålls över nät, exempelvisradio- och TV-sändningar, vilket enligt regeringen givetvis innebär att det nuföreslagna regelverket inte påverkar de regler som tillämpas på innehållet iradio- och TV-sändningar eller andra IT-tjänster. Vidare bör det enligt rege-ringen understrykas att det föreslagna regelverket inte påverkar den behörig-het medlemsstaterna tilldelats vad gäller uppdraget för radio och TV i all-mänhetens tjänst inom ramen för protokollet för radio och TV i allmänhetenstjänst som bifogats Amsterdamfördraget, nr 32.Den stödjer i princip kommissionens förslag att det nyaregelverket skall omfatta alla typer av kommunikationsinfrastruktur. Detta ären naturlig följd av inriktningen mot ett horisontellt regelverk för infrastruktur för elektronisk kommunikation.Regeringen vill dock understryka att förslaget kan komma att behöva ana-lyseras ytterligare. Man kan konstatera att är TV- och ljudradio-sändningar i tråd eller trådlöst på frekvenser över 3 gigahertz inte tillståndspliktiga. Enligt den svenska grundlagen (yttrandefrihetsgrundlagen) är kravpå tillstånd för trådsändningar förbjudet. Eventuella övergångsbestämmelsermåste beakta detta. Frågor om grundlagsändringar måste alltid utredasmycket noggrant och i ett brett perspektiv. Det var inte möjligt att i dettasammanhang uttala sig för eller mot lämpligheten av sådana grundlagsänd-ringar som kan vara nödvändiga för att möjliggöra ett sådant regelverk somkommissionen har föreslagit.Regeringen ställde sig frågande till kommissionens uppfattning att admi-nistrativ prissättning och auktioner kan vara ett sätt att säkerställa ett effetivt utnyttjande av radiospektrum. Regeringen har generellt uppfattningen attauktioner eller motsvarande inte bör införas för radiospektrum. Regeringeninstämmer inte heller i kommissionens förslag att andrahandshandel medradiospektrum skall tillåtas för att uppmuntra till effektiv användning avradiospektrum.Utskottets bedömningKonvergensfrågorna är föremål för ingående behandling inomEU. Även Mediegrundlagskommitténs arbete berör dessa frågor. mening bör detta arbete inte föregripas. Motionerna K26 yrkande 2(c) och T717 yrkande 4 (m) avstyrks.Propositionens lagförslag i övrigtPropositionenRegeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om änd-ring i radio- och TV-lagen (1996:844) samt förslag till ändring i fem andralagar. Bortsett från förslaget till lag om ändring i lagen (1972:72) om konces-sionsavgift på televisionens område, vilket utskottet behandlar i avsnittetKoncessionsavgifter, och förslaget till lag om ändring i radio- och TV-lageninnebär lagförslagen endast att hänvisningar till lokalradiolagen tas bort.Utskottets bedömningUtskottet tillstyrker regeringens förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844), lag om ändring i förfogandelagen (1978:262), lag omändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetens och yttrande-frihetsgrundlagens områden, lag om ändring i lotterilagen (1994:1000) ochlag om ändring i marknadsföringslagen (1995:450).Riktlinjer för den svenska mediepolitikenMotionenI motion K276 av Per m.fl. (m) begärs ett tillkännagivande till rege-ringen om vissa riktlinjer för statens agerande rörande medier i ett öppetsamhälle. Den svenska mediepolitiken skall enligt motionen syfta till mång-fald, kulturell vitalitet och en öppenhet för nya mediers tillväxt i Sverige.Följande riktlinjer måste därvid beaktas. Det offentliga får inte genomskattemedel eller andra med tvång uttaxerade medel motverka konkurrensoch mångfald, staten får inte utöva sin makt så att den styr och dominerarmedieutbudet, det offentliga bör utforma sin verksamhet så att den bidrar tilldet samlade medieutbudet med det andra inte förmår, staten skall verka företableringsfrihet så långt tekniken förmår, den nya tidens medier skall ståoberoende från stat och kommun och staten skall inte genom politiska beslutoch godtyckliga val avgöra vem eller vilka som skall få sända, tryckfrihetensprinciper och yttrandefrihetsgrundlagen skall vara ramen för vad som fårsändas, olika medier skall ha rätt att söka sin finansiering genom reklam elleravgifter från publiken, yttrandefriheten måste säkras även i nya medier, liktInternet, begränsningar i medieföretag och ägandeförhållanden skall inteförekomma (yrkande 2).Dessa principer återkommer i flera av motionens övriga yrkanden. Bl.a.begärs i yrkandet 3 ett tillkännagivande till regeringen om att staten inte skareglera formerna för olika programföretags verksamhet och i yrkande 4 be-gärs ett tillkännagivande till regeringen i fråga om ägarbegränsningar. I mo-tionen sägs att yttrandefriheten och tryckfriheten är centrala värden i det frisamhället. Det skall råda stor frihet att ge ut och distribuera medieprodukteroch att pröva deras ekonomiska bärkraft. Inom ramen för dagens tekniskabegränsningar för medier skall det vara läsarna, lyssnarna, tittarna och an-vändarna som genom sina val avgör vilka medier som skall ha förutsättning-ar att distribueras. Det kan inte vara, och får inte vara, politiskt grundat gotycke som avgör mediernas utveckling. I takt med mediemarknadens globali-sering är det enligt motionen viktigt att ge även svenska företag möjligheteratt konkurrera på goda villkor. måste ges möjlighetatt agera inom alla distributionsformer. Hinder för tidningsföretag att ägaradiostationer bör därför avskaffas.Utredningar m.m.Tre utredningar på medieområdet avslutades . Den parlamenta-riskt sammansatta har överlämnat betänkan-det Yttrandefriheten och konkurrensen (SOU 1999:30) som innehåller för-slag till en ny mediekoncentrationslag m.m. Den s.k. Konvergensutredningenhar överlämnat betänkandet Konvergens och förändring (SOU 1999:55) medförslag som rör samordning av lagstiftningen för medie- och telesektorerna.Dessa förslag bereds i . Utredningen omden framtida kommersiella lokalradion överlämnade betänkandetDen framtida kommersiella lokalradion (SOU 1999:14) som ligger till grundför den proposition som behandlas i detta betänkande. Utredningen strävadeefter en reglering som skulle vara enhetlig oavsett om utsändningarna skermed analog eller digital teknik. De digitala ljudradiosändningarna omfattasdock inte av regeringens proposition 1999/2000:55 med hänvisning till attdet är för tidigt att göra en meningsfull utvärdering av den digitala teknikenoch till att många remissinstanser ansett att det saknas tillräckligt kraftigaincitament för att den kommersiella radion skall kunna inleda teknikskiftet.Frågan bereds inom Regeringskansliet.Frågan om public service-företagens villkor utreds av ensärskild utredare som senast skall lägga fram ett brett underlaginför beredningen av de villkor som skall gälla för radio och TV i allmänhe-tens tjänst under nästa tillståndsperiod. Utredaren skall bl.a. behandla pro-gramföretagens uppdrag och organisation, frågor om teknik och distributionsamt finansieringsfrågor (dir. 1999:74). Det är enligt utredarens direktivvärdefullt att villkoren för radio och TV i allmänhetens tjänst har en bredpolitisk förankring. Inför varje ny tillståndsperiod har därför propositionermed förslag till riktlinjer för verksamheten tagits fram under medverkan aven beredningsgrupp där samtliga riksdagspartier har varit företrädda. Dettabör ske även inför den tillståndsperiod som inleds den 1 januari 2002.Under de senaste 10-15 åren har det enligt direktiven skett stora föränd-ringar för radion och televisionen. Förändringarna kommer att fortsätta.Denna utveckling innebär utmaningar för en radio och television i allmän-hetens tjänst. konkurrerar kommersiellaföretag med SVT om TV-publikens uppmärksamhet, först i form av satellit-sändningar och sedan slutet av också genom marksänd TV. Förnärvarande finns cirka femton kommersiella TV-kanaler som särskilt vändersig till en publik i . Under den närmaste framtiden kan konkurrenseninom radio- och TV-området väntas öka ytterligare. Digitaltekniken innebäratt flera sändningar får plats inom ett givet sändningsutrymme. Den samman-smältning (konvergens) som pågår mellan teletjänster, datatjänster, televisionoch radio innebär att tjänster som var hänvisade till bestämda överfö-ringssätt i ökad utsträckning kan sändas ut med olika slags teknik. Nyatjänster blir möjliga genom att delar från t.ex. teletjänster och televisionkombineras. I takt med att nya tjänster tillkommer kan publikens behovtillgodoses på nya sätt. Konkurrensen medför att befintliga företag ställsinför nya krav. Det är emellertid svårt att nu bedöma hur de möjligheter somskapas genom den tekniska utvecklingen kommer att påverka förutsättning-arna för radion och televisionen. I direktiven hänvisas också till att uttalat att konvergensutvecklingen ökar behovet av radiooch TV i allmänhetens tjänst. Enligt utredningen kan kommersiella aktörerinte förväntas tillfredsställa tillgänglighet eller mångfald där detta inte harkommersiell bärighet. Mot bakgrund av detta, och mot bakgrund av ett ökatmedieutbud i stort, kommer det att bli ännu viktigare att garanteraen radio- och TV-verksamhet som når i princip alla, som förenar det bredauppdraget med djup och kvalitet och som har integritet och oberoende iförhållande till kommersiella, politiska och andra intressen.Tidigare riksdagsbehandlingKonstitutionsutskottet tog upp frågan om villkor för sändningar(bet. 1996/97:KU19, s. 4 f.). Utskottet konstaterade att situationen alltjämt äsådan att framför allt knappheten på sändningsfrekvenser innebär begräns-ningar i fråga om sändningsmöjligheterna. Utskottet ville dock ånyo fram-hålla att den tekniska och massmediepolitiska utvecklingen kan komma attinnebära att staten helt eller delvis avstår från att ställa de villkor på sändningsverksamheten som lagstiftningen nu medger.Våren 1998 avstyrkte utskottet (bet. 1997/98:KU16, s. 10) ett motionsyr-kande om grundläggande principer (m) med liknande innehåll som de nuaktuella yrkandena, mot bakgrund av att ganska hade tagitställning i fråga om sändningstillstånd och tillståndsvillkor och med hänsyntill att resultatet av och inteborde föregripas. avstyrkte utskottet ett motionsyrkande (m) om attägarbegränsningar borde upphävas när det gäller t.ex. tidningsföretags ägan-de av radiostationer.Under föregående års fann utskottet inte skäl att frångå sina tidi-gare bedömningar och avstyrkte motionsyrkanden (m) om grundläggandeprinciper och former för programföretags verksamhet samt i fråga om ägar-begränsningar (bet. 1998/99:KU23, s.13 f.).Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sina tidigare bedömningar och avstyrker motion K276yrkandena 2-4.Digital TVMotionernaI motionerna K276 av Per m.fl. (m) (yrkande 5) och T717 av BoLundgren m.fl. (m) (yrkande 2 delvis) anförs att regeringens satsning pådigital TV har blivit ett stort fiasko. Redan urvalsprocessen visade enligtmotionärerna att avsikten med projektet var att bibehålla en stark politiskstyrning av TV. Ägarförhållandena liksom innehållet i kanalerna regleras påett sätt som för tankarna till förhandsgranskning eller censur. Motionärernaframhåller att frekvensutrymmet i etern är begränsat och skall räcka till TV,radio, persontrafik, mobilteletjänster och radiobaserat bred-band. Det gör det angeläget och nödvändigt att utnyttja frekvenserna effek-tivt. Frågan om verksamheten i det digitala marknätet bör grundas på mark-nadsmässiga överväganden bland aktörerna på marknaden. Staten bör intevidare engagera sig i frågan om val av teknik för digitala sändningar av radiooch TV, vare sig direkt eller indirekt. Mot den bakgrunden bör staten avyttrasitt ägande av företag inom detta område.