bet · GN01BoU9 · 2000-03-30 00:00:00 — Enligt motion1999/2000:So488 (kd) yrkande 14 bör krav ställas på en byggherre att isamband med bygglovsprövningen bevisa att kravet på tillgänglighet i bygg-naden är uppfyllt.I partimotion 1999/2000:So321 yrkande 15 samt motion1999/2000:Bo233 (kd) yrkande 7 föreslås att arkitekter och andra yrkesgrup-per med ansvar för utformningen av den byggda miljön skall få bättre utbild-ning i de handikappades behov vad gäller tillgänglighet och användbarhet.Motionärerna anser att kunskapen på detta område försämrats under de se-naste åren.Frågan om funktionshindrades möjlighet att använda s.k. bankomater tassärskilt upp i motion 1999/2000:Bo526 (kd). Motionären pekar på brister ibl.a. dagens placering av bankomaterna och föreslår mot denna bakgrund attbankomater skall omfattas av tillgänglighetskraven enligt bygglagstiftningen.Slutligen skall här redovisas ett förslag i motion 1999/2000:Bo219 (s) ombehovet att installera hissar i flerbostadshus. Regeringen bör enligt motionenpröva möjligheten att ge stöd till ombyggnad och anpassning av flerbostads-hus så att de blir möjliga för äldre att bo i.De ovan redovisade motionsförslagen om tillgänglighet är framlagda un-der den allmänna motionstiden . Sedan motionerna avgavs harregeringen lagt fram ett förslag till en nationell handlingsplan fhandikappolitiken (prop. 1999/2000:79). Regeringen redovisar i propositio-nen bl.a. vilka uppdrag som kommer att ges till olika myndigheter i frågorom tillgänglighet m.m. Vidare aviseras att kompletterande förslag senarekommer att underställas för beslut. kan konstateraatt propositionen innehåller överväganden om i princip samtliga frågor somtas upp i de nu aktuella motionerna. I dessa frågor anför regeringen i korthetbl.a. att- ett lagförslag om att enkelt åtgärdade hinder mot tillgängligheten i offent-liga miljöer skall åtgärdas före utgången av kommer att föreläggasriksdagen med avsett ikraftträdande -- finansieringen av dessa åtgärder skall ske enligt ansvars- och finansierings-principen-- ges i uppdrag att se över de lokala handikapporganisationernasmöjlighet till samråd i plan- och byggärenden samt utveckla formerna förbrukarmedverkan-- ges i uppdrag att förtydliga kraven i PBL på tillgänglighet i sam-band med nybyggnad och ändring av allmänna platser-- en utredning tillsätts för att se över områden där det saknas reglerom tillgänglighet (bl.a. avseende bankomater)-- ges i uppdrag att se över innehållet i bl.a. arkitektutbild-ningen med avseende på frågor om tillgänglighet och användbarhet.-Genom den proposition som framlagts har förutsättningarna för den fort-satta beredningen av motionerna från allmänna motionstiden ändrats.Beredningen av propositionen samt de motioner som kan komma att avläm-nas med anledning av denna kommer att inledas . mening bör inte denna beredning föregripas genom att nu redovisaett sakligt ställningstagande i de frågor som tagits upp såväl i motionernafrån allmänna motionstiden som i propositionen. En sådan beredning skulleockså lida av den bristen att motionärernas syn på regeringens förslag inte ärkänd . Det kan förutsättas att de motionärer som inte anser attregeringsförslaget tillgodoser vad de förordade återkommer medmotioner väckta med anledning av propositionen. Även nya frågeställningartorde kunna komma att aktualiseras. Ett mer aktuellt och fullständigt be-slutsunderlag kommer således att föreligga efter det att den nu löpande mo-tionstiden gått ut.Mot den redovisade bakgrunden anser utskottet att en lämplig berednings-ordning är att nu avstyrka motionerna om tillgänglighet från den allmännamotionstiden med hänvisning till det förändrade beslutsläget. Utskottetkommer därefter att senare i vår bereda och ta ställning till den framlagdapropositionen samt de motioner som väcks med anledning av denna i dedelar utskottets beredningsområde är berört. Detta kommer att ske i form avett yttrande till socialutskottet som svarar för den sammanhållande bered-ningen av samtliga frågor i propositionen. återkommervidare till frågor om tillgängligheten i samband med beredning-en av den proposition med förslag till ändringar i somregeringen aviserat.Det bör understrykas att vad utskottet nu förordat inte innebär något ställ-ningstagande till innehållet i propositionen om handikappolitiken eller tillfrågan om de aktuella motionerna kan anses vara tillgodosedda genom rege-ringens förslag.Barnsäkerhet i bostäderRiksdagen gjorde på bostadsutskottets förslag ett tillkännagivande om barn-säkerhet i byggnader (1996/97:BoU12). Enligt utskottet bordefrågan ges hög prioritet och särskild vikt läggas på informationsinsatser.Utskottet ansåg det viktigt att de erfarenheter som vunnits om barnsäkerhet ibyggnader gavs stor spridning och att det var angeläget att alla berörda gavsinformation om vilka krav som följde av gällande regler, men också om vadsom kunde åstadkommas med enkla medel på frivillig väg. Regeringen redo-visade i proposition 1998/99:62 de åtgärder för ökad barnsäker-het i byggnader som vidtagits sedan gjorde sitt tillkännagivande.En skärpning av byggregler hade genomförts avseende balkong-räcken och balkonginglasningar. Vidare hänvisade regeringen till Boverketsarbete med att aktivt sprida information till myndigheter och allmänheten.Frågor om behovet av ytterligare åtgärder i syfte att förbättra barnsäker-heten i byggnader tas upp i två motioner.I motion 1999/2000:Bo520 (fp) diskuteras vad som behöver göras för attbegränsa de risker som barn utsätts för i bostäderna, utemiljön och i samhäl-let i övrigt. I motionen föreslås att skall framhålla vikten av information och forskning i barnsäkerhetsfrågor. Vidare föreslås ändringar ibyggnadslagstiftningen med innebörden att även bostäder i fastigheter bygg-da skall omfattas av reglerna om barnsäkerhet.Den sistnämnda frågan tas även upp i motion 1999/2000:Bo522 (v) yrkan-de 3. Motionärerna föreslår att lagstiftningen om barnsäkerhet i boendemil-jön bör ses över, dels utifrån vilka krav som allmänt bör gälla, dels utifrånvilka krav man kan ställa på de fastigheter som inte omfattas av säker-hetskraven, dvs. bostäder byggda eller ombyggda före 1976.Vad gäller motionsförslagen om en översyn av kraven på barnsäkerhet ibostäder i äldre fastigheter är regeringen redan uppmärksammad på frågangenom motsvarande förslag från . Denna fråga bör ocksåses i relation till övriga insatser som kan göras för att förbättra barnsäkerheten i boendemiljön. När motsvarande förslag behandlades fram-höll utskottet att frågan om barnsäkerhet i byggnader är av sådan vikt att denbör vara föremål för kontinuerlig uppmärksamhet från berörda myndigheteroch övriga parter som kan bidra till åtgärder för en bättre barnsäkerhet. Ut-skottet instämmer i bedömningen att informationsinsatser kan ha en storbetydelse i detta sammanhang. Som framgått ovan har utskottet också tagitinitiativ till informationsinsatser på området. Det får förutsättas att berördamyndigheter även fortsättningsvis aktivt verkar för att kunskapen om hurolycksfall kan förebyggas ges en vid spridning.Ansvarsfrågan inom den statliga sektorn för barnsäkerhetsfrågorna har ta-gits upp i samband med en redovisad översyn av Barnombuds-mannens verksamhet (SOU 1999:65). I utredningen föreslås bl.a. att ges ett nationellt samordnande ansvar för dessa frågor. Utred-ningsförslagen bereds inom . En redovis-ning av regeringens syn på mer övergripande frågor om barns villkor kanförväntas i den skrivelse till om barnfrågor som har aviserats till imaj . Avsikten är att bl.a. redovisa frågor om genomförandet av FN:sbarnkonvention.Med hänvisning till det ovan anförda avstyrker utskottet motionerna1999/2000:Bo520 (fp) och 1999/2000:Bo522 (v) yrkande 3.BrandvarnareEnligt motion 1999/2000:Bo533 (s) saknar en miljon svenska hushåll fortfa-rande brandvarnare. Motionärerna anser att det därför krävs lagstiftnings-åtgärder för att alla hushåll skall ha minst en brandvarnare per våningsplan ibostaden. Lagen föreslås vara så utformad att detta krav skall vara uppfylltsenast år 2002.Samtidigt som det ovan nämnda tillkännagivandet om barnsäkerhet gjorderiksdagen på bostadsutskottets förslag även ett tillkännagivandeom behovet av brandvarnare. Utskottet underströk bl.a. att informationsåt-gärder om behovet av brandvarnare i det befintliga bostadsbeståndet bordekomma till stånd. I regeringens redovisning till av denna frågavåren 1999 (prop. 1998/99:62) hänvisades bl.a. till informationsinsatsergenomförda av och andra myndigheter samt av olika organisatio-ner.Bostadsutskottet har tidigare uttalat att även om brandvarnare finnsinstallerade i betydande delar av bostadsbeståndet är detta inte tillräckligt.Utskottets ställningstagande i denna del står fast. Vikten av att alla hem ochlokaler där människor vistas utrustas med brandvarnare kan enligt utskottetsmening inte nog betonas. Kostnaden för det enskilda hushållet att installeraen brandvarnare är så begränsad att detta inte bör hindra en betydligtbredare användning.Arbetet med att öka användningen av brandvarnare bör således fortsätta. Idetta arbete kan såväl myndigheter, försäkringsbolag som andra berördaparter göra aktiva insatser. Utskottet är emellertid inte för sin del berett atföreslå en ändring av byggnadslagstiftningen som innebär att det ställs lag-krav på brandvarnare även i äldre bostäder. Motion 1999/2000:Bo533 (s)avstyrks således.Konkurrensen på den svenska byggproduktmarknadenBristen på konkurrens på byggmaterialmarknaden är enligt motion1999/2000:Bo527 (s) en av orsakerna till att det är dyrt att bygga bo-städer i . Konkurrensen bör enligt motionen ökas genom åtgärder förökad import av byggmaterial från andra EU-länder. Motionärerna hänvisar idenna fråga till en ordning som innebär att typgodkännande av byggmateriali andra nordiska länder jämställs med svenska typgodkännanden.De frågor om konkurrensen på marknaden för byggprodukter och bygg-material som aktualiseras i motionen föranleder utskottet att göra följandeöverväganden.Byggsektorn utmärker sig i förhållande till flera andra branscher genom enmycket begränsad användning av importerade varor. Trots att inga lagteknis-ka hinder finns för import och användning av byggvaror från andra ländertycks det vara svårt att genom import öka konkurrensen på den svenskabyggproduktmarknaden. Det kan mot denna bakgrund finnas anledning attöverväga olika åtgärder för att åstadkomma en stärkt konkurrens.I och med det alltmer accentuerade behovet av nyproduktion av bostäder ivissa delar av landet har frågor om hur produktionskostnaderna skall kunnabegränsas åter blivit högaktuella. Det finns ett stort behov av att få frbostäder till priser som ligger betydligt under de nivåer som under senare tidvarit vanliga i framför allt storstädernas centrala delar. Det är också nödvän-digt att det ombyggnads- och förnyelsearbete som pågår i det äldre bostads-beståndet kan genomföras utan att kraftiga boendekostnadsökningar blirföljden. Frågan om hur bygg- och boendekostnaderna skall hållas på rimliganivåer är naturligtvis inte begränsad till vad som kan göras för att förbättrabyggproduktkonkurrensen. Åtgärder på detta område kan emellertid vara ettav de kostnadsbegränsande steg som är nödvändiga i alla led av bygg- ochförvaltningsprocessen. Det är i detta sammanhang som motionärernas förslagom åtgärder för en ökad import av byggmaterial bör ses.I motionen hänvisas till en ordning med godtagande av byggprodukter somgodkänts i annat nordiskt land. Motionärerna tycks mena att detta kan varaen modell för en ökad konkurrens på den svenska marknaden. Den ordningsom avses tillämpades och tillkom i syfte att justfrämja importen av byggprodukter. beslutade attbyggprodukter som godkänts av ett behörigt organ i något annat nordisktland skulle godtas på den svenska marknaden på samma sätt som produktervilka frivilligt typgodkänts eller tillverkningskontrollerats i (prop.1988/89:139, bet. 1988/89:BoU9). Denna ordning var tidsbegränsad tillutgången av men kom senare att förlängas till utgången av år 1992.Bakgrunden till beslutet att jämställa de nordiska typgodkännandena varden överhettning som rådde på den svenska byggmarknaden och den därav följande kraftiga ökningen av produktionskostnaderna.Motsvarande överhettning föreligger inte , men den minskade byggka-paciteten och det minskade antal aktörer inom byggsektorn som blivit följdenav bl.a. 1990-talets låga bostadsbyggande gör i stället marknaden mer käns-lig för svängningar i produktionsnivåerna. Förutsättningarna för att i dagvidta åtgärder i syfte att stärka konkurrensen skiljer sig också på flera andraavgörande områden från den situation som förelåg . Det gällerframför allt de åtaganden som följer av det svenska medlemskapet i EU ochatt fullt ut deltar i det europeiska harmoniseringsarbete som bedrivsutifrån byggproduktdirektivet.Det nordiska samarbete om byggbestämmelser som möjliggjorde de till-fälliga regler som tillämpades under 1989-1992 har i huvudsak ersatts av etteuropeiskt samarbete som syftar till fri rörlighet för byggprodukter mellanländerna i EU. Förutsättningen för att denna gemensamma byggprodukt-marknad skall fungera fullt ut är emellertid att produkterna uppfyller harmo-niserade tekniska specifikationer för olika produktområden och därmed kanerhålla en s.k. CE-märkning. Trots att ett omfattande arbete har lagts ned påharmoniseringsarbetet saknas fortfarande tekniska specifikationer för deflesta produkter. Det kan konstateras att CE-märkningen ännu inte fått någonpraktisk betydelse för byggprodukternas rörlighet och att ett brett genomslagpå konkurrenssituationen sannolikt fortfarande låter vänta på sig flera år.Utskottet förutsätter att man från svensk sida på olika sätt söker påskynda deteuropeiska harmoniseringsarbetet. Frågan är vad som kan göras vid sidan avdetta arbete och som i avvaktan på CE-märkningen kan bidra till att ökakonkurrensen på den svenska marknaden.Enligt utskottets bedömning är det sannolikt inte möjligt att införa enordning motsvarande vad som gällde för nordiska byggprodukter under åren1989-1992. gjordes bedömningen att generella regler om ettömsesidigt godkännande av produkter mellan vissa länder principiellt står istrid med , eftersom det skulle gynna import från dessa länder(prop. 1992/93:55 s. 25). Förutom de invändningar som kan göras från ettEU-perspektiv mot att tillskapa delmarknader inom den gemensamma mark-naden kan flera andra invändningar resas mot en sådan lösning. Det innebäremellertid inte att andra åtgärder inom ramen för det gällande svenska regel-systemet som kan påverka användningen av byggprodukter bör uteslutas.Utskottet vill erinra om att de nationella reglerna avseende typgodkännandem.m. fortsätter att gälla medan harmoniseringsarbetet pågår. Olika åtgärderför att med stöd av gällande regelsystem stimulera konkurrensen på bygg-produktsidan bör således kunna prövas. Exempelvis kan här nämnas de reg-ler för kontroll och provning i tillverkningslandet för en importerad produktsom finns intagna i förordningen om tekniska egenskapskrav på byggnads-verk (BVF). Reglerna utgår från övergångsbestämmelser i byggproduktdi-rektivet som innebär att byggprodukter skall kunna kontrolleras i tillverk-ningslandet enligt mottagarlandets regler. Dessa bestämmelser har enligtuppgift fått begränsad praktisk betydelse men en ökad tillämpningskulle kunna utgöra ett alternativ till den ordning som skisserats i motionen.När typgodkännandereglernas betydelse för konkurrensen diskuteras bördet erinras om att typgodkännande av en byggprodukt är frivilligt. Produkterutan ett sådant godkännande kan således fritt användas i byggproduktionen.Detta gäller såväl för svenska som för importerade varor. De svenskabyggreglerna lägger i stället ansvaret på byggherren för att det färdiga bygg-nadsverket uppfyller angivna tekniska egenskapskrav. En byggprodukt ansesvara lämplig att ingå i byggnadsverket om den har sådana egenskaper attkraven på byggnadsverket kan uppfyllas. Typgodkännandet innebär snarastett stöd för såväl byggherre som byggare eftersom den godkända produktenkan förutsättas uppfylla de tekniska egenskapskraven i de avseenden somgodkännandet gäller.Ansvaret för bedömningen av om en byggprodukt är lämplig att användafaller således primärt på byggherren. Introduktionen av nya byggprodukterpå den svenska marknaden blir därigenom i hög grad beroende av byggher-rens kompetens att göra bedömningar av byggprodukter eller att sluta avtalmed byggentreprenörer som underlättar användningen av importerade varor.En sådan kompetensutveckling förutsätter sannolikt en bredare samverkanmellan olika byggherrekategorier men också ett stöd från samhället, exem-pelvis genom FoU-insatser eller andra initiativ. Offentliga beställare svarar för en betydande del av byggproduktanvändningen och kan därmed ävenaktivt verka för en ökad konkurrens.Vissa företag har redan kunnat registrera betydande resultat av en aktivarebyggherreroll. besökte föregående sommar det kommunalabostadsföretaget som vid upphandlingen av ett nytt bostadsom-råde i samarbete med byggentreprenören sökte finna kostnadsbesparandeåtgärder i alla delar av byggprocessen. Arbetet enligt den s.k. Svedalamo-dellen resulterade i att den totala produktionskostnaden stannade på en jäm-förelsevis låg nivå. Ett annat exempel på en aktivare byggherreroll är detsamarbete som bedrivits mellan och i det s.k. Bo klok-projektet.I ett arbete som syftar till att stimulera användningen av importerade pro-dukter på den svenska marknaden och därigenom öka konkurrensen är detnödvändigt att inte endast kostnadsaspekterna hamnar i centrum. Erfarenhe-terna från misstag som gjordes under de årtionden då produktionstakten varhög och nya byggmetoder och byggmaterial introducerades måste givetvistas till vara. Utskottet har tidigare i detta betänkande tagit upp frågor om etmiljöanpassat byggande och metoder för att redovisa egenskaperna hos denfärdiga produkten, dvs. Vikten av att beakta dessa frågor gällergivetvis oberoende av om byggprodukterna är svenska eller importerade. Förmånga byggproduktgrupper torde det inte heller finnas några avgörandeskillnader i materialegenskaperna som motiverar en större försiktighet medimporterade varor än med deras svenska motsvarighet.Utskottet har ovan nämnt behovet av en utvecklad byggherrekompetensoch åtgärder inom bygglagstiftningens regelsystem som två områden därstatliga insatser för en ökad byggproduktkonkurrens kan behöva övervägas.Av central betydelse i sammanhanget är givetvis också de åtgärder som kanbehöva vidtas med stöd av konkurrenslagstiftningen. Mycket tyder dock påatt de huvudsakliga orsakerna till bristerna i byggproduktkonkurrensen ståratt finna i marknadsstrukturer och prismekanismer samt attityder och tradi-tioner inom byggsektorn som kan vara svåra att påverka med statliga regel-system. I dessa frågor behövs en genomlysning som kan bilda utgångspunktför en diskussion inom sektorn om möjliga vägar för ett billigare byggande.Det är också angeläget att i bostadspolitiska sammanhang överväga vilkenroll som stat och kommun kan ha sett i detta perspektiv.Bostadsutskottet kan konstatera att ingående överväganden i de frågor somutskottet ovan berört pågår i flera sammanhang.Frågor om möjligheten att utveckla byggherrekompetensen i olika avseen-den har aktualiserats genom regeringens uppdrag till fem statliga verk att tainitiativ till ett byggbranschens kvalitetsråd. I uppdraget ingår bl.a. att verför en utvecklad byggherresamverkan och att underlätta ett kvalitetssäkratanvändande av nya produkter. Avsikten är att företrädare för alla aktörer ibyggandet och förvaltningen av byggnadsverk skall ingå i ett av byggsektornbildat kvalitetsråd.Byggkostnadsdelegationen har arbetat utifrån ett regerings-uppdrag att verka för en långsiktigt ökad konkurrens i byggsektorn. I delega-tionens uppdrag (dir. 1996:38) ingår ett flertal frågor med betydelse för möj-ligheten att stärka konkurrensen på byggproduktmarknaden. Byggkostnads-delegationen har redovisat en delrapport - Konkurrensen ibyggsektorn - med överväganden om hindren för en bättre fungerandemarknad. Delegationen kommer inom någon månad att redovisa sin slutrap-port till regeringen.Konkurrensverket har på regeringens uppdrag genomfört en bred analys avhur konkurrensen har utvecklats i . Bygg- och bo-stadssektorn tillhör de områden som särskilt har studerats. Verkets övervä-ganden och förslag redovisades i en rapport . Förslagen omfattarsåväl områdesspecifika åtgärder som åtgärder för att komma till rätta medgenerella konkurrensproblem som är gemensamma för flera branscher.Sammantaget finns det ett omfattande kunskapsunderlag om densvenska byggproduktmarknaden med avseende på bl.a. konkurrensförutsätt-ningar och prisbildningsmekanismer. Det får förutsättas att detta underlag nublir föremål för analys inom och att eventuella förslag omåtgärder som kan förbättra konkurrensen på den svenska byggproduktmark-naden därefter föreläggs . Regeringen har aviserat sin avsikt att tillriksdagen överlämna en proposition om konkurrenspolitik. Utskot-tet anser att regeringen i denna proposition eller i annat lämpligt samman-hang bör redovisa sin syn i de frågor som utskottet berört i detta avsnitt.Vad utskottet nu med anledning av motion 1999/2000:Bo527 (s) anfört omkonkurrensen på marknaden för byggprodukter bör som sin me-ning ge regeringen till känna.Tivolianordningar m.m.Motion 1999/2000:Bo529 (s) behandlar frågor om utökade krav på besikt-ning och godkännande av s.k. tivolianordningar m.m. Motionärerna före-språkar dels att en del nyare anordningar, bl.a. s.k. bungyjump-anordningaroch även vissa enklare anordningar som t.ex. vissa karuseller, skall omfattasav krav på besiktning, dels att kraven skall gälla även om anordningen inteanvänds vid offentlig tillställning eller allmän sammankomst under förutsätt-ning att allmänheten erbjuds att mot betalning använda anordningen. Deförordar att frågorna regleras genom ändringar i ordningslagen.Även motion 1999/2000:Bo506 (s), yrkandena 1-3, behandlar frågor omsäkerhet för anläggningar. Motionärerna förespråkar att det beträffande an-läggningar som tillhandahåller s.k. äventyrsupplevelser införs tillståndsplikt,att det utarbetas normer för uppförande av dessa banor samt att det införs ettsäkerhets- och kontrollsystem för anläggningarna. Motionärerna hänvisar tillde säkerhets- och kontrollsystem som finns beträffande tivolianordningar ochskidliftar. Som exempel på anläggningar som bör omfattas av denna regle-ring nämner motionärerna banor som på höjder häng-er mellan träd.Av 2 kap. 13 § första stycket ordningslagen framgår att tivolianordningarsom karuseller, pariserhjul, bergbanor, bilbanor och liknande anordningar fåranvändas vid allmänna sammankomster eller offentliga tillställningar endastom de erbjuder betryggande säkerhet mot olycksfall och om de är besiktiga-de och godkända.Föreskriften förbud mot att använda tivolianordningar som inteär tillräckligt säkra eller som inte är besiktigade och godkända. Den tar siktepå såväl ambulerande tivolianordningar som stationära anläggningar. Be-greppet "tivolianordning" har definierats så att det omfattar anordningar somtraditionellt betraktas som tivolianordningar. Enklare barnkaruseller, vanligagungor och liknande redskap faller utanför bestämmelsen även om de fåranvändas av allmänheten endast mot betalning. Kravet på besiktning gälleranvändning vid en allmän sammankomst eller en offentlig tillställning. Be-träffande anläggningar som används i andra sammanhang ställs det såledesinte något besiktningskrav. Bestämmelserna i 3 kap. 17 § ordningslagen gerdock polismyndigheten möjlighet att ge de anvisningar eller tillsägelser somfrån ordnings- och säkerhetssynpunkt kan behövas i vissa fall även beträf-fande de anordningar som inte är att anse som tivolianordningar och i andrasammanhang än allmän sammankomst eller offentlig tillställning.