bet · GO01JuU1 · 2000-11-23 00:00:00 — Utnämning av domare (mom. 33)(), (m), (), JeppeJohnsson (m) och () anför:Även om Kommittén om domstolschefens roll och utnämning av högre domareännu inte lagt fram sitt betänkande, anser vi att vissa riktlinjer förframtiden redan nu kan slås fast. Utnämningsförfarandet bör präglas avstor öppenhet och kallelseförfarandet bör avskaffas. De nuvarandekallelsetjänsterna bör tillsättas efter ett öppet ansökningsförfarande.Ett särskilt utnämningsråd bör - på motsvarande sätt gör för andra domartjänster- bereda ansökningarna och lämna förslag till regeringen på vem som börutnämnas. Regeringen bör redan nu få i uppdrag att vidta åtgärder ienlighet med vad vi nu anfört. Detta bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 33 bort ha följandelydelse:33. beträffande utnämning av domareatt med anledning av motionerna 2000/01:Ju415 yrkande 2 och2000/01:Ju933 yrkande 19 som sin mening ger regeringen till känna vadsom anförts i denna reservation.23. Domarutbildningen (mom. 35)(), (m), () och JeppeJohnsson (m) anför:Domarbanan står inför stora förändringar. Även när det gällerdomarutnämningar bör regeringens och andra myndighetersinblandning minimeras. Det vore därför fel att nu öka regeringensinflytande genom att låta den bestämma om momenten i domarutbildningen.Förslaget bör avslås.Vi anser att utskottets hemställan under moment 35 bort ha följandelydelse:35. beträffande domarutbildningenatt med bifall till motionerna 2000/01:Ju415 yrkande 6 och2000/01:Ju927 yrkande 9 avslår regeringens förslag att riksdagenskall bemyndiga regeringen att närmare ange detaljer ochtidsfrister för de obligatoriska momenten i domarbanan.24. Notariemeritering (mom. 36)(c) och () anför:Det är allmänt omvittnat att kraven för antagning tillnotarietjänstgöring skapar en utbredd betygshets bland de jurisstuderande. Detta har sin bakgrund i att det nuvarandeantagningssystemet enbart bygger på betygen från utbildningen.Betygshetsen leder till psykisk och fysisk ohälsa.En lösning på problemen skulle kunna vara att ändra påantagningskraven till notarietjänstgöringen. Förslag med dennainriktning har också presenterats. Eftersom problemen varit kända längebör nu uttala sig i ämnet. Det bör ankomma på regeringen attskyndsamt initiera en översyn av antagningskraven förnotarietjänstgöring.Vi anser att utskottets hemställan under moment 36 bort ha följandelydelse:36. beträffande notariemeriteringatt med anledning av motionerna 2000/01:Ju409 yrkande 3 och2000/01:Ju921 yrkande 16 som sin mening ger regeringen till känna vadsom anförts i denna reservation.25. Drogfria anstalter (mom. 37)(), (), (m), MaudEkendahl (m), (), (), (c) och () anför:Målsättningen måste självklart vara att alla landets anstalter skallhållas drogfria. Som ett första steg mot detta mål bör kriminalvårdenverka för att minst en anstalt inom var och en av de f.d.kriminalvårdsregionerna görs drogfri.Det är i och för sig positivt att arbete pågår för att utvecklaytterligare åtgärder för att bekämpa narkotikan i anstalterna. Arbetethar dock pågått länge och resultaten har låtit vänta på sig.Det är därför påkallat med ett ingripande från sida för attkomma till rätta med problemen.Enligt vår mening måste kriminalvården omgående utökakontrollverksamheten i form av urinprov och visitationer.Kriminalvården måste också väsentligt utöka behandlingsinsatserna. Allaintagna med missbruksproblem måste motiveras till att delta i olikaformer av brotts- och missbruksrelaterade program. I detta syfte är detockså viktigt att personalen utökas samt att den ges tillräckligutbildning. För att effektivisera narkotikabekämpningen på anstalternabör vidare användningen av narkotikahundar utökas. Kriminalvården börockså pröva nya vägar i syfte att minska förekomsten av narkotika påanstalterna. Kriminalvården bör t.ex. i högre utsträckning låtapersoner utan missbruksproblem avtjäna straffet på särskilda anstalterdär enbart sådana personer placeras. Intagna som inte sköter sig börflyttas till en annan anstalt.Sammanfattningsvis vill vi framhålla att kriminalvårdens insatser motnarkotikan i anstalterna är helt avgörande för såväl arbetet med attminska förekomsten av våld och hot på anstalterna som för den intagnesmöjligheter att efter avtjänat straff leva ett hederligt liv.Regeringen måste därför vidta kraftfulla åtgärder i den av ossförordade riktningen för att minska narkotikan i anstalterna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 37 bort ha följandelydelse:37. beträffande drogfria anstalteratt med anledning av motionerna 2000/01:Ju501, 2000/01:Ju511yrkandena 1-3 och 5, 2000/01:Ju921 yrkande 19, 2000/01:Ju927yrkande 14, 2000/01:Ju931 yrkande 9 och 2000/01:So449 yrkande 2(delvis) som sin mening ger regeringen tillkänna vad som anförts idenna reservation.26. Övervakade besök (mom. 38)() och () anför:Det är enligt vår mening viktigt att anstalterna hålls fria frånnarkotika. Mycket av den narkotika som finns inne på anstalterna försin via besökare. Detta är ett stort problem, särskilt bland den gruppav intagna som dömts för narkotikabrott till kortare fängelsestraff. Vianser därför att generella regler för övervakade besök bör införas fördenna grupp.Regeringen bör återkomma till med förslag till enlag-ändring enligt vad vi nu anfört.Vi anser att utskottets hemställan under moment 38 bort ha följandelydelse:38. beträffande övervakade besökatt med anledning av motion 2000/01:Ju511 yrkande 4 som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts i dennareservation.27. Frigivningsförberedelser (mom. 39)(), (), (m), MaudEkendahl (m), (), (), (c) och () anför:Vi anser att de åtgärder som vidtas för att förbereda de intagnapå frigivningen är otillräckliga. För att de intagna efter frigivningenskall kunna återanpassa sig till ett normalt liv krävs att de har enbostad, sysselsättning och försörjning. Kraftfulla insatser måstedärför vidtas för att förbättra samarbetet mellan kriminalvården å enasidan och , arbetsmarknadsmyndigheterna samt hälso- ochsjukvården å andra sidan. Det bör också övervägas om det går attinrätta en särskild form av boende med stöd för frigivnapersoner. För att underlätta frigivningen för den intagne bör vidare depåverkansprogram som påbörjats på anstalt få fortsätta efterfrigivningen. I detta syfte måste den intagne också ges möjlighet attefter frigivningen upprätthålla kontakten med sin kontaktperson tilldess att han har funnit sig till rätta i sin nya miljö.Regeringen bör inom ramen för pågående beredningsarbete beakta vad vinu har anfört.Det sagda innebär att vi ställer oss bakom motionerna Ju514, Ju913,Ju921 och Bo405 i dessa delar. Motion So449 i berörd del bör dock inteföranleda någon åtgärd.Vi anser att utskottets hemställan under moment 39 bort ha följandelydelse:39. beträffande frigivningsförberedelseratt med anledning av motionerna 2000/01:Ju514, 2000/01:Ju913yrkande 22, 2000/01:Ju921 yrkande 21 och 2000/01:Bo405 yrkande 1och med avslag på motion 2000/01:So449 yrkande 2 (delvis) som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts i dennareservation.28. Utslussningsboende för långtidsdömda (mom. 41)(), (), (m), MaudEkendahl (m), (), () och ChristerNylander (fp) anför:Vi anser att nya former måste prövas i syfte att underlättautslussningen ur anstalt, särskilt för de långtidsdömda. Bland annatbör det inom kriminalvården införas ett särskilt utslussningsboende därde intagna kan vistas av sin verkställighet.En sådan ordning skulle medverka till att successivt återanpassa deintagna till ett liv i frihet.Regeringen bör inom ramen för pågående beredningsarbete beakta vad vinu har anfört.Vi anser att utskottets hemställan under moment 41 bort ha följandelydelse:41. beträffande utslussningsboende för långtidsdömdaatt med anledning av motion 2000/01:Ju913 yrkande 23 som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts i dennareservation.29. Fängelsedömda på häkte (mom. 42)(), (), (m), MaudEkendahl (m), (), (), (c) och () anför:Vi anser i likhet med utskottet att strävan alltid måste vara att göratiden på häkte i avvaktan på anstaltsplacering så kort som möjligt.Väntetiden bör enligt vår mening aldrig få överstiga . Tyvärrtvingas häktade med verkställbar dom ofta vänta på häkte innande placeras ut på anstalt. Detta är enligt vår mening heltoacceptabelt. Trots de uttalanden utskottet tidigare gjort harsituationen inte förbättrats. De åtgärder som genomförts inomkriminalvården har inte heller haft avsedd verkan. Det är därförpåkallat med ett ingripande från sida för att komma tillrätta med problemen.Regeringen bör få i uppdrag att återkomma till medbesked om vilka ytterligare åtgärder som regeringen avser att vidta föratt nedbringa väntetiderna i häkte.Vi anser att utskottets hemställan under moment 42 bort ha följandelydelse:42. beträffande fängelsedömda på häkteatt med anledning av motion 2000/01:Ju512 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i denna reservation.30. Familjens och skolans brottsförebyggande betydelse (mom. 44)(), (), (m), MaudEkendahl (m), (), (), (c) och () anför:Vi anser att en fungerande normbildning är en förutsättning för detbrottsförebyggande arbetet. Lagstiftningen är i och för signormskapande men den är inte tillräcklig. Grundläggande normer förmänskligt uppförande måste förmedlas direkt till barnen. Det störstaansvaret för denna normbildning ligger hos familjen, som är samhälletsbästa brottsförebyggande resurs. Att barnen får handlingsmönster ochuppfostras till ansvarstagande för sig själva och sina medmänniskor ärav största vikt när det gäller att förebygga brott. Genom denuppfostran och omsorg samt den starka självkänsla som barn får i en välfungerande familj kan de bibringas en kontroll av det egna beteendetsom gör att de avhåller sig från brott. Familjepolitiken kan alltså fåen brottsförebyggande effekt om den så långt möjligt underlättar förföräldrar och andra vårdnadshavare i deras fostrande roll. Föräldrarnaspersonliga ansvar för att ge barnen en god uppväxt kan aldrig ersättasmed offentlig service.Efter familjen har skolan det största ansvaret när det gäller attbibringa unga människor de normer som behövs för att de inte skall begåbrott. I detta sammanhang är det emellertid inte enbart en fråga om attskolan skall påvisa konsekvenserna av våld och annan kriminalitet ellerta upp sociala normer och värderingar i undervisningen. Frånbrottsförebyggande synpunkt är det dessutom av betydelse att skolanverkligen förmår förmedla grundläggande kunskaper i t.ex. svenska såatt eleverna inte stängs ute från arbetsmarknaden när de lämnar skolan.Det bör åligga skolan att informera barnets föräldrar om alltväsentligt som rör barnet.En annan viktig fråga när det gäller förebyggande av brott bland ungaär samarbetet mellan skolan och de sociala myndigheterna. Även polisenmåste självklart ta aktiv del i detta arbete. Det är därför av storvikt att hinder av olika slag som minskar möjligheterna till samarbetekring barn med svårigheter undanröjs. Detta gäller t.ex.sekretessbestämmelserna, men det kan också handla om att de praktiskaförutsättningarna för samarbetet behöver förbättras.Enligt vår uppfattning leder det anförda till slutsatsen attregeringen bör genomföra en översyn av hur den nuvarande lagstiftningenkan förbättras i syfte att tydliggöra och stärka föräldrars och andravårdnadshavares ansvar i rollen som goda fostrare, normöverförare ochbrottsförebyggare. Med en sådan kartläggning som grund bör enbrottsförebyggande strategi kunna utarbetas. Det nationellabrottsförebyggande programmet är enligt vår mening otillräckligt idetta avseende. Ett sådant utredningsarbete som vi nu förordat bör äveninbegripa dels en utveckling av skolans och socialtjänstensförebyggande arbete bland barn och unga, dels ett undanröjande av dehinder som finns för samarbete mellan berörda myndigheter. Slutligenbör föreningslivets roll uppmärksammas.Det ankommer på regeringen att vidta åtgärder med anledning av vad vinu anfört och återkomma till med erforderliga förslag.Vi anser att utskottets hemställan under moment 44 bort ha följandelydelse:44. beträffande familjens och skolans brottsförebyggandebetydelseatt med anledning av motionerna 2000/01:Ju921 yrkandena 1 och 2,2000/01:Ju929 yrkande 1 och 2000/01:Ju933 yrkande 1 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i denna reservation.31. Övriga åtgärder mot ungdomsbrottsligheten (mom. 46)(), (), (m), MaudEkendahl (m), (), (), (c) och () anför:Familjen är samhällets viktigaste brottsförebyggande resurs. Det bör iförsta hand ankomma på föräldrar och vårdnadshavare att vidta åtgärderför att deras barn inte skall utveckla ett brottsligt beteende. Närdetta inte fungerar måste samhället gripa in. I ett läge med ökandeungdomsbrottslighet krävs konkreta åtgärder. Dessa bör redovisas i enhandlingsplan för . Vid utarbetandet av en sådan plan ser videt som naturligt att även påföljdssystemet för unga ses över. I dettasammanhang bör betonas att hela vuxenvärlden har ett ansvar för attnormer överförs till den unga generationen.Slutligen vill vi påpeka att även minderårigas brottslighet måste gesmer uppmärksamhet. Detta är särskilt viktigt eftersom tidigt insattaåtgärder har bättre förutsättningar att ge resultat på sikt.Det bör ankomma på regeringen att vidta åtgärder med anledning av detnu anförda.Vi anser att utskottets hemställan under moment 46 bort ha följandelydelse:46. beträffande övriga åtgärder mot ungdomsbrottslighetenatt med anledning av motionerna 2000/01:Ju231 yrkande 1,2000/01:Ju905, 2000/01:Ju909 och 2000/01:Ju916 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i denna reservation.32. Gemensamma ärendehanteringssystem (mom. 47)(c) anför:Möjligheterna för rättsväsendet att fungera effektivt är bl.a. beroendeav myndigheternas möjligheter till samverkan. Möjligheterna tillkommunikation myndigheterna emellan är därför av avgörande betydelse. Idenna fråga behövs fortfarande en hel del förbättringar. Det börankomma på regeringen att vidta åtgärder med anledning av det anförda.Jag anser att utskottets hemställan under moment 47 bort ha följandelydelse:47. beträffande gemensamma ärendehanteringssystematt med anledning av motion 2000/01:Ju921 yrkande 22 som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts i dennareservation.33. Kommunala trygghetsplaner (mom. 48)(c) anför:Jag anser att kommunerna har en viktig uppgift att fylla i detbrottsförebyggande arbetet och att åtgärder från sida krävspå detta område.I den kommunala planeringen tas alltför liten hänsyn tillbrottsförebyggande aspekter. Problemet är att det är oklart vilketansvar kommunerna har. Regeringen bör därför ges i uppdrag att utredafrågan.I avvaktan på resultatet av en utredning bör kommunerna uppmuntrasatt inrätta en gemensam policy, en trygghetsplan. I en sådan plan börbl.a. anges hur man kan skapa ökad trygghet på gator och torg och hurkollektivtrafiken kan utformas så att de resande kan känna sig trygga.Syftet med en sådan plan skulle vara att motverka våldsbrott. Planenbör även inriktas på åtgärder mot gängbildning och drogmissbruk för attpå så sätt minska den form av brottslighet som exempelvis missbruktenderar att leda till. Den kompetens som finns i ungdoms- ochkvinnoorganisationerna bör tas till vara när planerna utarbetas.Det bör ankomma på regeringen att vidta åtgärder med anledning av vadjag nu anfört.Jag anser att utskottets hemställan under moment 48 bort ha följandelydelse:48. beträffande kommunala trygghetsplaneratt med anledning av motion 2000/01:Bo223 yrkande 4 som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts i dennareservation.34. Finansiering av brottsofferfonden (mom. 49)(), (), (m), MaudEkendahl (m), (), (), (c) och () anför:Vi anser att de intagna skall vara med och finansiera brottsofferfondensåsom var fallet när fonden inrättades. Eftersom de intagnas ersättningnu har höjts är det att åter ta upp frågan om att införa ett 20-procentigt avdrag på de intagnas ersättning. Avdraget skall somtidigare framgå av de intagnas lönebesked då det finns en betydelsefullpedagogisk poäng i att den dömde regelbundet påminns om att han betalartill brottsofferfonden. Att införa denna ordning skulle också innebäraen naturlig fokusering på brottsoffrens situation. Regeringen börsnarast vidta de åtgärder som krävs för att uppnå den ordning som härförespråkas.De medel som flyter in från de intagnas ersättning skall i sin helhetgå till brottsofferrelaterat arbete.För att ytterligare förstärka brottsofferfonden bör förbudet motutmätning av en intagens arbetsersättning i 45 § KvaL tas bort. Vianser att det strider mot den allmänna rättskänslan att de som dömstill fängelse - i realiteten de grövre brottslingarna - på grund avutmätningsförbudet kan komma att slippa att betala avgift tillbrottsofferfonden. Regeringen bör återkomma till medett förslag som tillgodoser vad vi nu anfört.Vi anser att utskottets hemställan under moment 49 bort ha följandelydelse:49. beträffande finansiering av brottsofferfondenatt med anledning av motionerna 2000/01:Ju911 yrkande 17 och2000/01:Ju930 yrkandena 2, 4 och 5 som sin mening ger regeringen tillkänna vad som anförts i denna reservation.Särskilda yttranden1. Anslag under utgiftsområde 4 Rättsväsendet (mom. 3)(), (m), () och JeppeJohnsson (m) anför:Riksdagens majoritet (s, v, mp) har bl.a. beslutat omekonomiska ramar för utgiftsområdena för och om preliminärautgiftsramar för utgiftsområdena . Moderatasamlingspartiet reserverade sig mot detta beslut då vi förordar enannan inriktning av den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. Våraförslag syftade till att skapa förutsättningar för ett ekonomiskt,kulturellt och socialt växande . När genom detnyssnämnda beslutet nu valt en annan inriktning av politiken deltar viinte i det här aktuella beslutet om fördelning på anslag inomutgiftsområde 4. I stället vill vi anföra följande.Det råder allmän enighet om att målet för kriminalpolitiken är attminska brottsligheten och öka människors trygghet. Målet kan uppnåsbara om rättsväsendet kan fullgöra sina uppgifter och tillgodosemedborgarnas berättigade krav på rättstrygghet och rättssäkerhet.Människors tilltro till att statsmakterna förmår upprätthålla lag ochordning har emellertid successivt försvagats i takt med att derättsvårdande myndigheterna inte längre klarar att fullgöra sinauppgifter. En bidragande orsak till den negativa utvecklingen ärmyndigheternas uppdämda behov av personalförstärkning,kompetensutveckling och vidareutbildning.Vi anser att det skall vara en prioriterad uppgift att återupprättamedborgarnas förtroende för rättsstaten. Härför krävs attstraffsystemet uppfattas som rättvist, att upptäcktsrisken ökar ochstraffhot realiseras samt att fängelsestraff verkställs. I det syftetföreslog vi att rättsväsendet skulle tillföras drygt 2,7 miljarderkronor mer än vad nubeslutat om. Härav skulle satsas på polisen.Enligt vår mening är rättsväsendet i stort behov av bådepersonalförstärkning och kvalitetshöjande åtgärder inom de olikamyndigheternas verksamhetsområden. Vidare behöver kraven på gottledarskap, effektivt resursutnyttjande och resultatuppföljning skärpas.Vårt förslag innebar därför en kraftfull satsning på modern teknik,kompetensutveckling och vidareutbildning inom rättsväsendetsmyndigheter som det uppdämda behovet avpersonalförstärkningar hade kunnat tillgodoses. Med vårt förslag hadeförändringsarbetet inom domstolsväsendet vidare kunnat fortgå utan attförenas med stora besparingskrav och polisen hade fått möjlighet attanställa civil personal och kraftigt öka polisutbildningen. De utökaderesurserna till polisen hade också medfört att polisens prioriteringarinte hade behövt vara så snäva, t.ex. hade både glesbygdens ochstorstadsregionernas behov kunnat tillgodoses. behov av nya resurser som till stor del är endirekt följd av ett effektivare och mer omfattande polisarbete hadekunnat tillgodoses. För kriminalvårdens del skulle vårt förslag bl.a.ha möjliggjort en satsning på ett ökat antal anstaltsplatser och påprogramverksamheten, drogfria anstalter och på den ur allmänhetenssynpunkt sett absolut nödvändiga farlighetsbedömningen i samband medpermissioner. Vidare hade anslag kunnatförstärkas och hänsyn hade kunnat tas till vårt förslag om att avvecklaKronofogdemyndigheternas tillsyn i konkurser.Sammantaget föreslog vi i utskottets yttrande till finansutskottet(2000/01:JuU1y) att utgiftsramen för rättsväsendet för nästa budgetårskulle tillföras mer än nu beslutat om.Detta hade gett utrymme för de anslagsökningar vi i detta ärendeföreslagit i motion Ju927.2. Anslag under utgiftsområde 4 Rättsväsendet (mom. 3)() och () anför:En fungerande rättsstat är grundförutsättningen för ett gott samhälledär de demokratiska värdena och värderingarna överförs från generationtill generation och där gemenskapen bygger på respekt för varjemänniskas unika värde.Enligt vår mening måste samhällsmedborgarna garanteras trygghet,säkerhet och ett väl fungerande rättsväsende. Den enskildesamhällsmedborgaren skall kunna lita på lagstiftningen och påmyndigheterna. Rättstryggheten och rättssäkerheten kräver ettkvalificerat och effektivt rättsväsende som präglas av ettmedborgarperspektiv. All brottslighet skall beivras och myndigheternainom rättsväsendet, instrumenten för en fungerande rättsstat, måstetilldelas tillräckliga resurser för att kunna tillgodose medborgarnaskrav på snabb handläggning, hög kompetens, hög servicenivå och godtillgänglighet.Mot den bakgrunden föreslog vi att rättsväsendet skulle tillföras mer än vadriksdagen nu beslutat om.Vårt förslag innebar en nödvändig satsning på civilanställd personalinom polisen. Härigenom hade polisresurser kunnat frigöras som bl.a.skulle satsas på att bekämpa alla typer av brottslighet inklusivevardagsbrottsligheten. En kraftfull satsning på brottsförebyggandearbete skulle också ha blivit möjlig. Det handlar här t.ex. omnärpolisens brottsförebyggande arbete, men vi anser också att en storsatsning borde göras på temat föräldrarna är samhällets bästabrottsförebyggande resurs. Också det brottsförebyggande arbetet pålokal nivå i kommunerna kunde förstärkas. Vårt förslag innebar vidareförbättringar inom kriminalvården med extra medel för kompetenshöjningför personalen och resurser för programverksamheten, drogfria anstalteroch besökslägenheter och andra insatser för barn som har föräldrar påanstalt. Vidare innebar vårt förslag att medel hade avsatts fördomstolarna i syfte att minska balanserna, och särskilda ungdomsrotlarhade kunnat införas i åklagarorganisationen. Slutligen hadeBrottsoffermyndigheten kunnat få en personalförstärkning, vilket hademedfört kortare handläggningstider där.Sammantaget föreslog vi i utskottets yttrande till finansutskottet(2000/01:JuU1y) att utgiftsramen för rättsväsendet för nästa budgetårskulle tillföras mer än nu beslutat om.Detta hade gett utrymme för de anslagsökningar vi i detta ärendeföreslagit i motion Ju913.3. Anslag under utgiftsområde 4 Rättsväsendet (mom. 3)(c) anför:I ett demokratiskt samhälle är det avgörande att människorna kännertilltro till och har förtroende för rättsväsendet. En av samhälletshörnstenar är att garantera människors säkerhet och trygghet. Samhälletfår aldrig acceptera en utveckling där enskildas rättstrygghet ochrättssäkerhet sätts på spel. Rättssäkerheten är helt enkelt enväsentlig del av människors livskvalitet.Mot den bakgrunden föreslog jag att rättsväsendet skulle tillföras990 mer än vadriksdagen nu beslutat om.Mitt förslag innebar att det skulle blivit möjligt att öka antaletpoliser och att anställa fler civila administratörer inom polisen.Härigenom skulle polisresurser ha frigjorts och arbetet med attförhindra och förebygga brott fått en behövlig förstärkning. Enförutsättning för att programverksamheten inom kriminalvården skalllyckas är tillgång till kompetent och engagerad personal, ofta medspecialistkunskaper i t.ex. psykologi; med mitt förslag skulle det havarit möjligt att förstärka programverksamheten och motivationsarbetet,bl.a.