bet · GN01UU12 · 2000-05-11 00:00:00 — I den omstrukturering av försvarsindustrin som pågår kom-mer sådana inslag av förändrad inriktning sannolikt att få ökad betydelse.Utskottet avstyrker därmed motionerna 1998/1999:U14 (v) yrkande 5 och1999/2000:U20 (v) yrkandena 1 och 6.Lagstiftning och regelverkDen svenska lagstiftningen och regelverket behandlas i motion1998/1999:U15 (mp) yrkandena 1 och 3.Varje ärende avseende export av krigsmateriel skall prövas individuellt avInspektionen för strategiska produkter (ISP) i enlighet med det svenska re-gelverket och de tillämpade och av fastlagda riktlin-jerna för krigsmaterielexport. Principiellt viktiga ärenden behandlas också iExportkontrollrådet där samtliga riksdagspartier är representerade.Beslut som rör export av krigsmateriel innebär utrikes- och säkerhetspoli-tiska avvägningar som kan vara svåra att reglera genom lagstiftning. Rikt-linjerna är därför inte lämpade för en juridiskt bindande form, bland annat dåen meningsfull domstolsprövning av enskilda beslut med utgångspunkt isådan vägledande text inte har bedömts vara möjlig. Det kan vidare ifråga-sättas om företagen skall ha möjlighet att överklaga beslut om utförseltill-stånd som i grunden är utrikes- och säkerhetspolitiska till sin karaktär. Medlagfästa riktlinjer kan det vidare finnas en risk för att situationer uppkommerdå man tvingas medge export trots att det föreligger skäl att vara restriktiv,enkom för att dessa skäl inte förutsetts i lagstiftningen. Utskottet menar attdet nuvarande systemet tillgodoser behovet av den ram som är nödvändig föratt en restriktiv politik skall kunna föras i balansen mellan behovet av exportoch ett totalt förbud.Av stor betydelse i detta sammanhang är det samarbete kring exportkon-troll som pågår inom EU och internationellt, där den svenska regeringenverkar för att varje stat skall föra en restriktiv och ansvarsfull exportpolitiUtskottet avstyrker därmed motion 1998/1999:U15 (mp) yrkandena 1 och 3.KrigsmaterielbegreppetMotion 1998/1999:U15 (mp) yrkande 4 behandlar krigsmaterielbegreppet.Utskottet konstaterar att () definierar be-greppet försvarsmateriel operativt som de produkter som medlemsföretagensäljer till militära köpare. Detta innebär att begreppet, förutom materiel somklassas som krigsmateriel i det svenska regelverket, även omfattar civilaprodukter som produceras av företagen. Det har i nuvarande regelverk be-dömts angeläget att inte överlåta definition av begreppet krigsmateriel till deexporterande företagen. Begreppet har i stället definierats med utgångspunkti om en produkt kan anses särskilt utformad för militärt bruk, dvs. om denprimärt utvecklats eller konstruerats utgående från en militär specifikationeller målsättning, även om den också har en civil användning. Den svenskakrigsmaterielförteckningen är föremål för en kontinuerlig översyn som tarhänsyn till den tekniska utvecklingen på området. Utskottet har inhämtat attregeringen, inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik(GUSP), verkar för att åstadkomma en gemensam lista på materiel som skallkontrolleras av samtliga medlemsstater.Utskottet avstyrker därmed motion 1998/1999:U15 (mp) yrkande 4.Export av övrig krigsmaterielMotionerna 1998/1999:U14 (v) yrkande 1, 1998/1999:U15 (mp) yrkande 2och 1999/2000:U20 (v) yrkande 2 behandlar frågan om export av Övrigkrigsmateriel.Utskottet konstaterar att en stor del av den materiel som klassas somövrig krigsmateriel (ÖK) betraktades inte som krigsmateriel i innanden nuvarande lagen om krigsmateriel trädde i kraft och omfattadessåledes inte av exportkontroll. Begreppet övrig krigsmateriel omfattar mate-riel som minröjningsutrustning, radar, spaningsutrustning, skyddsmateriel,bärgningsfordon och programvara. Inom kategorin krigsmateriel för strid(KS) faller vapen med förstörelsebringande verkan, bl.a. automatkarbineroch kulsprutor, haubitsar och granatkastare, missiler, stridsfordon m.m.Breddningen av begreppet var så omfattande att krigsmaterielbegreppet iexportvärdetermer fördubblades. För att undvika en alltför kraftig påverkanpå tidigare civil handel omfattas ÖK-kategorin, som även har civila använd-ningsområden, av något mindre restriktiva regler jämfört med "traditionell"krigsmateriel. Breddningen innebar att tidigare civil handel stoppades i inteoväsentlig omfattning, t.ex. till länder som inte uppfyllde riktlinjernas MR-krav.Enligt de svenska riktlinjerna skall en helhetsbedömning av alla för ären-det betydelsefulla omständigheter ske i varje enskilt fall. Stora skillnader imaterielens karaktär kan ha en inverkan på hur olika exportärenden till enoch samma destination bör bedömas. Regelverkets uppdelningen på materieli två olika kategorier med hänsyn till förstörelsebringande verkan, och pröv-ningen från fall till fall, tydliggör denna skillnad.Utskottet avstyrker därmed motionerna 1998/1999:U14 (v) yrkande 1,1998/1999:U15 (mp) yrkande 2 och 1999/2000:U20 (v) yrkande 2.DemokratikriterietVänsterpartiet kräver i motionerna 1998/1999:U14 yrkande 2 och1999/2000:U20 yrkande 3 att ett demokratikriterium för svensk krigsmateri-elexport införs.Utskottet konstaterar att huvudregeln vad gäller riktlinjerna för svenskkrigsmaterielexport är att en helhetsbedömning skall göras som omfattar allarelevanta faktorer. I underlaget för denna helhetsbedömning ingår alltid enredovisning av den politiska situationen i exportdestinationen, bl.a. styrelse-skick men också pressfrihet, yttrandefrihet, oppositionens ställning och andrafaktorer.Utskottet utgår från att ISP och i sin samlade bedöm-ning väger in demokratiperspektivet i tillämpliga delar. Utskottet anser frå-gan om huruvida ett demokratikriterium bör införas vad avser riktlinjerna förkrigsmaterielexport bör behandlas vid en framtida utvärdering av regelverketför svensk krigsmaterielexport.Utskottet avstyrker därmed motionerna 1998/1999:U14 (v) yrkande 2 och1999/2000:U20 (v) yrkande 3.EU:s uppförandekod och internationellt samarbete inom försvarsindustrinEtt antal motioner, 1998/1999:U14 (v) yrkandena 3 och 4, 1999/2000:U20(v) yrkandena 4 och 5, 1999/2000:U413 (m) yrkande 1 och 2,1999/2000:U414 (s) yrkande 2, 1999/2000:Fö205 (v) yrkande 5,1999/2000:Fö20 (m) yrkande 11 samt 1999/2000:Fö24 (m) yrkande 4, be-handlar EU:s uppförandekod och internationellt samarbete.Utskottet konstaterar att det pågår en omstrukturering aveuropeisk försvarsindustri. har en rad gränsöverskridandesammanslagningar och samarbeten ägt rum. Denna utveckling förväntasfortsätta. Det slut har medfört en förändrad hotbild och minska-de ekonomiska ramar för försvarsmaterielanskaffning i de flesta länder.Krympande resurser och kraftigt stigande utvecklingskostnader för varje nygeneration materiel har medfört en insikt om att renodlat nationella för-svarsindustrier av ekonomiska skäl i längden är svåra att upprätthålla.Den svenska synen på utvecklingen tydliggjordes försvarsbeslut(jfr prop. 1995/96:12 och 1996/97:4) och i propositionen Det nya försvaret(prop. 1999/2000:30). Svensk försvarsindustri har i dessa uppmanats att sökastärka det internationella samarbetet. Även om en inhemsk försvarsindustriinte längre kan upprätthållas på samma sätt som tidigare är det av vikt förSverige som militärt alliansfritt land att bibehålla kvalificerad teknisk kom-petens på området och att säkerställa en betryggande materielförsörjningUtskottet konstaterar att en utgångspunkt för regeringens arbete på dettaområde är att det ökade internationella samarbetet kan rymmas inom ramenför gällande svenska riktlinjer. Utskottet konstaterar vidare att regeringenfäster stor vikt vid att en gemensam europeisk samsyn avseende exportpoliti-ken gradvis växer fram i Europa.Sverige deltar i det s.k. Letter of Intent (), initiativet som undertecknadeav försvarsministrarna i , , , , Sverigeoch . Detta arbete syftar till att identifiera och vidtaåtgärder för att underlätta försvarsindustriellt samarbete över gränserna.Bland de områden som diskuteras återfinns exportkontrollprocedurer. Sveri-ge kommer vidare att på aktivt verka för ökad samordning pådetta område inom EU genom arbetsgruppen POLARM. Målsättningen är attåstadkomma förenklade regler för handeln med försvarsmateriel och för-svarsindustriellt samarbete med bibehållande av en ansvarsfull, restriktiv ocheffektiv exportkontroll.Sverige verkade aktivt för tillskapandet av den gemensamma uppförande-kod för vapenexport som Europeiska unionen antog . Kodenkan komma att leda till ett gradvis närmande mellan EU-ländernas politik påexportkontrollområdet och en ökad grad av restriktivitet och ansvarstagande iEuropa som helhet.Förutsättningar för att införa ett för EU:s medlemsstater juridiskt bindandegemensamt regelverk bedöms ännu inte föreligga på detta område. EU:suppförandekod är utformad för att ge medlemsstaterna vägledning i svårautrikes- och säkerhetspolitiska avvägningsfrågor i samband med prövningenav exportärenden. Det är ur svensk synvinkel angeläget att bibehålla ettnationellt inflytande över besluten, med möjlighet att genom en dialog kringuttolkningen av uppförandekodens element vid behov söka påverka andramedlemsstaters beslut i riktning mot en högre grad av restriktivitet.Den ovan beskrivna utvecklingen innebär således för svensk del bibehålletbeslutsfattande enligt gällande regelverk och medför inte att frånträ-der sin nuvarande restriktiva politik beträffande krigsmaterielexporten.Utskottet avstyrker därmed motionerna 1998/1999:U14 (v) yrkandena 3 och4, 1999/2000:U20 (v) yrkandena 4 och 5 och 1999/2000:U413 (m) yrkande2. Motionerna 1999/2000:U413 (m) yrkande 1, 1999/2000:U414 (s) yrkande2, 1999/2000:Fö205 (v) yrkande 5, 1999/2000:Fö20 (m) yrkande 11 samt1999/2000:Fö24 (m) yrkande 4 anses besvarade med vad utskottet anfört.FöljdleveranserFrågan om följdleveranser väcks i motionerna 1998/1999:U14 (v) yrkandena6-8, 1998/1999:U15 (mp) yrkandena 6 och 7, 1999/2000:U20 (v) yrkandena7-9 och 1999/2000:U414 (s) yrkande 3.Beslut om utförseltillstånd fattas alltid i enlighet med en strikt tillämpningav de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport. Enligt dessa riktlinjer bördock tillstånd ges till utförsel av materiel som har samband med tidigareexportaffärer, s.k. följdleveranser. Reglerna om följdleveranser har sin grundi att , för att export överhuvudtaget skall vara möjlig, måste värna omsin trovärdighet som leverantör.Utskottet menar att det är av stor vikt att den politik som bedrivs avseendekrigsmaterielexport präglas av långsiktighet. Reglerna om följdleveranser ären naturlig del i denna politik. Det innebär att en särskilt noggrann prövningsker av export till destinationer dit export av svensk krigsmateriel tidigareinte har ägt rum, men att en stat som har köpt ett större system av en svenskleverantör måste kunna lita på att det kommer att vara möjligt att i framtidenerhålla erforderliga följdleveranser. Detta krav ställer även den svenskaförsvarsmakten vid import av utländsk krigsmateriel. Det framgår dock klartav riktlinjerna att ingen export skall ske, inte heller följdleveranser, då ettovillkorligt hinder har inträtt. Ett sådant hinder är beslut i FN:s säkerhetsråom vapenembargo.Endast materiel som har samband med tidigare leveranser faller under desärskilda reglerna om följdleveranser. Detta samband prövas omsorgsfulltfrån fall till fall. Hela system kan betraktas som följdleveranser om det kanvisas att särskilda omständigheter föreligger som medför att kraven på lång-siktighet får anses väga särskilt tungt. Bedömningen görs dock i en restriktivanda.En utredning om följdleveransbegreppet redovisades . De slut-satser som utredningen dragit är bl.a. att begreppet följdleveranser inte täckeen tydligt avgränsad kategori ärenden och att en absolut avgränsning avföljdleveransbegreppet heller inte är möjlig. Det har således inte bedömtsvara möjligt att beskriva och på förhand reglera behandlingen av alla följdle-veranssituationer. Utredningen föreslog vissa förtydliganden av avsnittetsamt att beslut om exportförbud av införs som ett ovillkor-ligt hinder och att den s.k. neutralitetsregeln i riktlinjerna utgår då dennaregel inte har tillämpats . Efter bearbetningen avinkomna remissyttranden kommer regeringen att ta ställning till eventuellaåtgärder.Utskottet avstyrker därmed motionerna 1998/1999:U14 (v) yrkandena 6-8,1998/1999:U15 (mp) yrkandena 6 och 7, 1999/2000:U20 (v) yrkandena 7-9och 1999/2000:U414 (s) yrkande 3.Harmonisering av krigsmaterielexportHarmonisering av krigsmaterielexporten behandlas i motion 1999/2000:U401 (m) yrkandena 1 och 2.Utskottet har i tidigare betänkanden välkomnat regeringens redovisadeambition att aktivt verka för en mer restriktiv syn inom EU på krigsmaterie-lexporten. Vad gäller en eventuell harmonisering av exportreglerna har ut-skottet, senast i betänkande 1998/99:UU13, slagit fast att restriktiv exportpo-litik måste tas som utgångspunkt för en sådan harmonisering. Detta utskottetsställningstagande äger fortfarande giltighet.Sverige arbetar internationellt för en ökad restrikti-vitet och för en större öppenhet vad gäller dessa frågor. Utskottet delar rege-ringens principiella synsätt, som detta kommer till uttryck i skrivelsen.Med det anförda anser utskottet motion 1999/2000:U401 (m) yrkandena 1och 2 besvarad.Export till NatoländerMotion 1998/1999:U14 (v) yrkande 9 behandlar svensk export till konstaterar att lagen (1992:1300) om krigsmateriel anger att till-stånd till export får lämnas endast om det finns säkerhets- eller försvarspoli-tiska skäl för det och att beslutet inte strider mot utrikespolitik. Dsvenska regeringens bedömning av medförde inte attfortsatt export till medlemsstater i Nato ansågs stå i strid med denna be-stämmelse eller de svenska riktlinjerna för export av krigsmateriel. Densvenska exporten av krigsmateriel till ovan nämnda länder avbröts därförinte. Då Natoländernas flyginsatser har upphört saknar frågan aktu-alitet.Med det anförda anser utskottet motion 1998/1999:U14 (v) yrkande 9 besva-rad.Krigsmaterielexport till enskilda stater och områden och export av speciellaprodukterKrigsmaterielexport till enskilda stater och export av speciella produkterbehandlas i motionerna 1998/99:U14 (v) yrkandena 10-18 och 1999/2000:U20 (v) yrkandena 10-19. Motionerna innefattar yrkanden av innebörd att allsvensk krigsmaterielexport, i förekommande fall även avseende följdleveran-ser till vissa namngivna länder, skall avbrytas med hänvisning till den bris-tande respekten för de mänskliga rättigheterna i dessa länder. Utskottet görmed anledning av dessa motionsyrkanden följande bedömning.Det gällande regelsystemet avseende utlandssamverkan på krigsmateri-elområdet syftar till att så långt möjligt uppnå politiskt samförstånd i dessa,svåra, avvägningsfrågor. Alla principiellt viktiga ärendenföreläggs och kan också bli föremål för diskussion iUtrikesnämnden. Enligt gällande lag och riktlinjer är det i sista hand rege-ringen som har att ta ställning till frågor rörande tillstånd för export avkrigsmateriel. Regeringen har också det politiska ansvaret för tillämpningenav riktlinjerna.För prövning av ansökningar om utförseltillstånd tillämpas det restriktivasvenska regelverket på området. Den senaste lagen om krigsmateriel trädde ikraft (1992:1300 och senaste omtryck i SFS 1997:689med nu gällande lagtext efter organisationsförändringar) efter beslut av riks-dagen och bildar, tillsammans med de riktlinjer som finns påområdet, ramen för regelverket. Varje ansökan prövas individuellt. En utta-lad preferens för tillstånd finns för leveranser till övriga och neutralländer i . Någon formell uppdelning i tillåtna eller förbjudna länderfinns inte. Förbud mot utförsel gäller däremot när ovillkorliga hinder, i försthand i form av FN-sanktioner eller EU-embargon, föreligger. Utskottet me-nar att en internationellt samordnad restriktivitet vad gäller vapenexport är eeffektiv fredsfrämjande åtgärd och konstaterar att regeringen sedan lång tidarbetar inom EU och andra internationella forum för att åstadkomma en ökadrestriktivitet vad gäller krigsmaterielexport.Mottagarländernas respekt för de mänskliga rättigheterna är ett viktigt rek-visit vid bedömningen av tillståndsgivningen för svensk krigsmaterielexport.Utförseltillstånd för nya leveranser av krigsmateriel bör enligt riktlinjernainte lämnas avseende stater där omfattande och grova kränkningar avmänskliga rättigheter förekommer. Utskottet har tidigare uttalat, senast ibetänkande 1998/99:UU13, att regeringen vid en utvärdering och översyn avkrigsmateriellagstiftningen och riktlinjerna samt tillämpningen av desammaskall fästa särskilt stor vikt vid MR-frågorna. Utskottet vidhåller denna upp-fattning. Utskottet har i tidigare betänkanden ansett att inte börfatta beslut i förvaltningsangelägenheter som enligt författning ankommer påregeringen, domstolar eller andra myndigheter.Utskottet har, i betänkande 1998/99:UU13, kommit till slutsatsen att riks-dagen inte bör göra något särskilt tillkännagivande beträffande ett vapenem-bargo gentemot enskilda länder. Denna utskottets bedömning kvarstår. Ut-skottet vill i detta sammanhang framhålla vikten av utskottets åter-kommande betänkanden med landspecifika bedömningar rörande respektenför de mänskliga rättigheterna. Utskottet utgår från att regeringen vid sinaställningstaganden rörande utförseltillstånd och annan tillståndspliktig ut-landssamverkan noga beaktar vad utskottet därvid anför.Varje ärende avseende export av krigsmateriel skall prövas individuellt avInspektionen för strategiska produkter i enlighet med det svenska regelverketoch de tillämpade och av fastlagda riktlinjerna förkrigsmaterielexport. Principiellt viktiga ärenden behandlas också i där samtliga riksdagspartier är representerade. Den parlamenta-riska insynen i arbetet är därmed väl tillgodosedd. Det svenska regelsystemetsyftar också till att så långt möjligt uppnå politiskt samförstånd när det gällexportärenden.Förbud mot utförsel gäller när så kallade ovillkorliga hinder föreligger,exempelvis ett beslut om vapenembargo i FN. I det svenska regelverket finnsinte utrymme för någon annan formell uppdelning i tillåtna eller förbjudnaländer.Med det anförda anser utskottet motionerna 1998/99:U14 (v) yrkandena 10-18 och 1999/2000:U20 (v) yrkandena 10-19 besvarade.Den internationella vapenhandelnMotion 1999/2000:U414 (s) yrkande 1 behandlar den internationella vapen-handeln.Utskottet konstaterar att det samarbete som pågår inom EU bidrartill ökad öppenhet och insyn i den internationella vapenhandeln. Sverigeverkade aktivt för tillskapandet av EU:s uppförandekod för vapenexport somantogs 1998 och som innebär en väsentligt ökad öppenhet mellan medlems-staterna. Den har också drivit frågan om offentlighetavseende den årliga rapport som medlemsstaterna skall upprätta i enlighetmed uppförandekoden. Den första årliga rapporten som antogs 1999 offent-liggjordes i enlighet med dessa nya regler. har även i andra interna-tionella forum arbetat för ökad öppenhet. Viktiga i dessa sammanhang är deregister över export, import, innehav och egen produktion som redan existe-rar inom FN, och Wassenaar-arrangemanget. verkar aktivt föratt alla berörda länder skall lämna fullständiga rapporter till dessa register.Den årliga skrivelse till om den svenska va-penexporten som sprider inom ovan nämnda organisationer är ettexempel som får efterföljare i andra länder. Vissa begränsningar i öppenhe-ten inom detta område är dock nödvändiga enligt sekretesslagens bestämmel-ser.Med det anförda anser utskottet motion 1999/2000:U414 (s) yrkande 1 be-svarad.SlutanvändarintygMotion 1998/1999:U15 (mp) yrkande 5 behandlar införandet av slutanvända-rintyg.Utskottet menar att har ett mycket väl utvecklat system när detgäller krav på slutanvändarintyg. Regeringen verkar även internationellt föratt öka användningen av detta och andra instrument som ger en bättre kon-troll över krigsmaterielexporten. gör ivarje enskilt ärende en bedömning av vilken typ av slutanvändarintyg som ärlämplig att använda i det enskilda fallet.Att införa ett generellt krav på att ett "fullständigt" slutanvändarintyg skallanvändas i varje enskilt fall skulle i praktiken vara liktydigt med exportensupphörande. Ett militärt system består ofta av tiotusentals komponenter.Krav på ett "fullständigt" slutanvändarintyg för var och en av dessa kompo-nenter skulle vara omöjliga att hantera. En komponent i ett system är förövrigt inte detsamma som "svensk krigsmateriel". Det svenska regelverketdrar gränsen vid begreppet "svensk identitet", vilket får betraktas somen rimlig kompromiss.Utskottet avstyrker därmed motion 1998/1999:U15 (mp) yrkande 5.Export av JAS 39 och bedömningen av större exportprojektMotionerna 1998/1999:U15 (mp) yrkande 8 och 1999/2000:U407 (v) yrkan-de 1 behandlar exporten av JAS 39 och andra större exportprojekt.Varje ärende avseende export av krigsmateriel skall prövas individuellt avInspektionen för strategiska produkter i enlighet med de tilläm-pade och av fastlagda riktlinjerna för krigsmaterielexport. Rege-ringen bedömer att gällande regelverk tillgodoser utrikespolitiskahänsyn och att även utvecklingspolitiska hänsyn omfattas av den helhetsbe-dömning som skall göras i varje enskilt fall. Principiellt viktiga ärendenbehandlas i där samtliga riksdagspartier är representera-de. Den parlamentariska insynen i arbetet är unik i ett internationellt per-spektiv. Vissa begränsningar i öppenheten inom detta område är dock nöd-vändiga enligt sekretesslagens bestämmelser och i ljuset av de krav på konfi-dentialitet som normalt ställs från köparlandets sida. Det svenska regelsy-stemet syftar också till att så långt möjligt uppnå politiskt samförstånd närdet gäller exportärenden.Regeringen menar att ett ställningstagande till en eventuell förfrågan omköp av svensk krigsmateriel måste baseras på de tillämpade ochav fastlagda riktlinjerna. En huvudlinje i riktlinjerna är att en helhetsbedömning som omfattar alla relevanta faktorer skall göras. Resurser försocial och ekonomisk utveckling är alltid centrala dimensioner i alla sam-hällen, men en stat måste i slutändan själv ha möjlighet att göra bedömning-en av hur resursfördelningen mellan olika behov i landet skall hanteras. Förde länder som är aktuella för export av JAS 39 har prövningengivetvis även omfattat frågan om försvarsmakten står under adekvat civilkontroll. Hänsyn tas vidare till kriterierna i EU:s uppförandekod för vape-nexport. Ett av dessa kriterier hänvisar till vapenexportens förenlighet medmottagarlandets tekniska och ekonomiska förmåga och beaktandet av huru-vida den tilltänkta exporten allvarligt skulle hindra den hållbara utvecklingeni mottagarlandet.I samtliga fall där enskilda länder beslutar om anskaffande av försvarsma-teriel är detta ytterst ett beslut för det landets parlament och regering. I desydafrikanska fallet fattades detta beslut i demokratisk ordning av det sydaf-rikanska parlamentet efter en försvarspolitisk översyn och omfattande bered-ningsprocess.Att införa en ny form av prövning genom offentliga och bilaterala kon-sekvensanalysutredningar skulle innebära ett avsteg från den syn på förhål-landet mellan suveräna stater som varit vägledande för svensk utrikespolitikunder mycket . Förslaget skulle också innebära en grundläggandeförändring av det svenska exportkontrollsystemet.Utskottet avstyrker därmed motion 1998/1999:U15 (mp) yrkande 8 samtanser motion 1999/2000:U407 (v) yrkandena 1 och 2 besvarad med vadutskottet anfört.MinfrågorMinfrågor behandlas i motion 1999/2000:U408 (m) yrkandena 1 och 2.Utskottet konstaterar att minfrågorna omfattar uppföljning och utvecklingav det internationella förbudet, förstöring av lagrade minor, bistånd till röj-ning, stöd till vård och rehabilitering av minornas offer samt medvetande-kampanjer för att söka förhindra att människor skadas.Frågan om hur svenska resurser bäst kommer till användning är således endel i ett vidare sammanhang med flera skilda utmaningar, både humanitär-politiska och nedrustningspolitiska.