bet · GO01SoU5 · 2000-11-14 00:00:00 — Enligt motionärerna har de patienter som kräverstora insatser från primärvården också omfattandebehov av omvårdnad, rehabilitering,läkemedelshantering, bedömningar och rådgivningarsom i första hand utförs av andra yrkeskategorier änläkare. En rejäl omfördelning av personalresurserfrån sjukhusen till primärvården måste därför skeoch omfatta alla yrkesgrupper. I yrkande 8 begärs -för det fall att yrkande 1 i motionen avslås - etttillkännagivande om att primärvården skall ha encentral roll i en offensiv satsning påfolkhälsoarbete med målet att utjämna skillnader ihälsa mellan sociala grupper och kön.I motion So321 av m.fl. (v) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförs omprimärvårdens inriktning (yrkande 1). Motionärernaanför bl.a. att primärvårdens patienter i mycket högutsträckning ställer krav på en helhetssyn och attensidig fokusering på allmänläkarna därför börundvikas.I motion So7 av m.fl. (kd) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförs om attförstärka primärvården med kurator och psykolog(yrkande 7). Motionärerna anför att det blandprimärvårdens patienter finns en stor andel där enkombination av medicinsk, psykologisk och socialkompetens krävs för att på rätt sätt möta och förståproblemen med stress och psykisk ohälsa. Ettliknande yrkande framställs i motion So292 av SiwPersson (fp). I yrkande 10 i motion So7 begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförs om attläkare med specialistkompetens knyts tillprimärvården. Motionärerna anför att allmänläkaresjälvklart har en viktig funktion, men ombefolkningen i större utsträckning skall sökaprimärvård framför akutsjukhus måste dennaverksamhet erbjuda den kompetens som efterfrågas. Iyrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att olikayrkesgrupper inom hälso- och sjukvården i realitetenbör samverka. Enligt motionärerna är propositionenensidigt koncentrerad på läkarens roll iprimärvården. Ett helhets-perspektiv krävs sominnebär att olika yrkesgrupper samverkar, heter deti motionen. Motionärerna begär vidare etttillkännagivande om att införa begreppet lots isjukvården (yrkande 12). Motionärerna anför att detär viktigt att formulera ett resonemang omkring vaddet teamarbete som nämns i propositionen går ut på.Teamet bör bestå av olika yrkeskategorier isjukvården. När patienten är i behov av någotsärskilt väljer teamet ut en "lots", dvs. den mestlämpade personen för uppgiften att hjälpa patientenvidare. Slutligen begärs i yrkande 13 att läkare iSverige med utländsk bakgrund erbjuds intensivkurseri svenska och medicin.I motion So383 av m.fl. (kd) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförts omprimärvårdens roll som bas i i sjukvården (yrkande14). Motionärerna anför att primärvården måstekarakteriseras av lättillgänglighet, kvalitet, storbredd i vårdutbudet och låga avgifter.I motion So3 av m.fl. (c) begärs attregeringen lägger fram förslag till ändring av 5 §hälso- och sjukvårdslagen (yrkande 2). Motionärernaanför att många patienter efterfrågar möjlighetertill en fast läkarkontakt med annanspecialistkompetens än allmänmedicin. Lagen bördärför förändras så att den fasta läkarkontakten kanvara en läkare med annan specialistkompetens, underförutsättning att läkaren är verksam inomprimärvården. I yrkande 7 begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförs om entillgänglighetsgaranti. Garantin skall innebära attingen skall behöva vänta på att fåbesöka läkare inom primärvården. Patienter skallockså snabbt kunna få kontakt med vården viatelefon. I yrkande 16 begärs ett tillkännagivande omvad i motionen anförs om möjlighet tillkompletterande utbildning för invandrare. Enligtmotionärerna behövs fler kurser i sjukvårdssvenska.I motion So9 av m.fl. (fp) begärsatt regeringen lägger fram förslag om en vårdgarantiför primärvården (yrkande 3). Motionärerna anför attdet är rimligt att en vårdgaranti införs iprimärvården innebärande att patienten ges rätt attträffa husläkaren . I yrkande 9delvis anförs att de husläkarmottagningar som intehar psykosocial kompetens bör tillföras sådan.I motion So1 av () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförs om attordet familjeläkare strider mot viktigajämställdhetssträvanden (yrkande 2). Motionärenanför att ordvalet ger associationer till enpatriarkalisk syn på familjen.I motion So2 av ochLilian Virgin (s) begärs ett tillkännagivande ominsatser för att klara läkarförsörjningen iglesbygd. Motionärerna anför att det måste bli merattraktivt att arbeta som läkare i glesbygd.Lönetillägg, avskrivning av studieskulder,arbetstider och möjligheten att forska är någraangelägna insatser som bör diskuteras. Regeringenbör ta initiativ till överläggningar medLandstingsförbundet i frågan.I motion So10 av m.fl. (s) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförs omkunskapsutveckling i vården. Motionärerna anför attdet är nödvändigt att primärvårdens nya resurseranvänds till en ökad samverkan mellan sjukhusensspecialistmottagningar och primärvården. Behovet avatt utveckla metoder för fortbildning ochkunskapsutveckling hos berörd personal inomprimärvården bör uppmärksammas.I motion So519 av och () begärs förslag till åtgärder för att utländskaarbetslösa läkare i skall få nödvändigbehörighet. I motion So463 av ochYilmaz Kerimo (s) anförs att åtgärder måste vidtasför att underlätta för läkare från icke EU-land attfå arbeta som läkare.Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens bedömning attprimärvården i varje landsting bör ha en tydligfunktion och en balans mellan uppdrag och resurser.En likformig detaljerad primärvårdsmodell atttillämpa över hela landet bör inte skapas.Utskottet vill betona vikten av att allayrkesgruppers kompetens tas till vara. Det ärnödvändigt att ett fungerande teamarbete utvecklas.Fungerande samverkansformer krävs både med öppen ochsluten specialistsjukvård och med den kommunalaprimärvården. Hälso- och sjukvårdens olika delarmåste således samverka med det gemensamma ansvaretatt tillsammans skapa bästa möjliga totala insatsför varje patient. Utskottet vill än en gångframhålla ett helhetsperspektiv där patienten sättsi centrum.Utskottet delar regeringens bedömning att det idagens primärvård inte finns tillräckligaförutsättningar för att den som så önskar skallkunna etablera en långvarig relation med en egenvald läkare. Utskottet ser därför medtillfredsställelse på att regeringen i avtalet medLandstingsförbundet och Svenska Kommunförbundetkommit överens om att alla invånare som så önskarskall få tillgång till och kunna välja en egenläkare.När det härefter gäller frågan om även andraspecialister än specialister i allmänmedicin skallkunna fullgöra funktionen som fast läkarkontakt iprimärvården instämmer utskottet i regeringensbedömning att en lagändring som innebär att ävenandra specialister kan komma i fråga är mindrelämplig. Som regeringen anfört utgör bristen påallmänmedicinsk kompetens ett av svensk hälso- ochsjukvårds stora problem och det vore därförolyckligt att låta dagens bristsituation avallmänläkare föranleda en lagändring som poängterarbehovet av andra specialister. Utskottet vill dockbetona att det givetvis är viktigt attprimärvårdsinrättningarna skaffar sig denspecialistkompetens som krävs. Det bör därförframhållas att landstingen är fria att inrättaläkartjänster vid vårdcentraler och motsvarande ävenför andra läkare med specialistkompetens eller iannan lämplig form arrangera konsultstöd tillprimärvårdens läkare.Vårdens tillgänglighet är av helt grundläggandebetydelse för att primärvården skall ha möjlighetatt fungera som bas i hälso- och sjukvården. om utvecklingsinsatser framgår attlandstingen skall svara för att det oavsett tidpunktpå dygnet skall vara möjligt för invånarna att fåtillgång till adekvat kompetens och adekvatainsatser, i första hand inom primärvården. Utskottetvill understryka att avtalet skall följas upp påsåväl lokal som nationell nivå. En viktig del idenna uppföljning är enligt utskottet att särskiltstudera tillgänglighetens förändring.Utskottet kan vidare konstatera att det av den s.k.Dagmaröverenskommelsen (Överenskommelse mellanstaten och landstingen om ersättningar till hälso-och sjukvården för ) framgår att parterna äröverens om att den vårdgaranti som infördes år 1997med syfte att tillförsäkra alla patienter snabbkontakt med vården skall gälla även under år 2001.Vårdgarantin innebär att primärvården är ansvarigför de första kontakterna och skall erbjuda hjälp,antingen per telefon eller genom besök, samma dagsom vården kontaktas. Om den första kontakten intesker med läkare skall tid för läkarbesök kunnaerbjudas senast . Utskottet villbetona att denna tidsgräns är att betrakta som enmaximigräns och att det är angeläget att tid förläkarbesök kan erbjudas betydligt snabbare.Utskottet delar således de tankegångar som framförtsi So3 (c) yrkande 7 och So9 (fp) yrkande 3.Enligt pressmeddelande från den30 visar en undersökning att av de somringer till en vårdcentral får tid för besökinom . Varannan patient får tid för besöksamma dag eller närmast följande dag.Utskottet vill framhålla att mot bakgrund av deresurstillskott som aviseras anser utskottet detnaturligt att regeringen och ikommande förhandlingar kommer överens om påtagligtskärpta krav på tillgänglighet.Utskottet vill understryka vikten av att denkompetens som invandrad vårdpersonal besitter tastill vara. När det särskilt gäller frågan ommöjligheten för utländska läkare att få arbete iSverige konstaterar utskottet att Riksdagensrevisorer i en rapport uttalat attregeringen bör se över utformningen, lokaliseringenoch dimensioneringen av språkutbildningen förutländska läkare (se revisorers rapport2000/2001:RR3 Språk och arbete - svenskundervisningför invandrare och invandrarnas arbetsmarknad).Syftet med översynen skall enligt rapporten vara attplatser skall finnas tillgängliga för de läkare somhar behov av en sådan utbildning. Utskottet serdärför positivt på en sådan översyn som revisorernaföreslår. Som anförs i propositionen har regeringenvidare vårproposition (prop.1999/2000:100) aviserat att man avser att tillföra100 under perioden 2002-2003för att vidta åtgärder som ökar sysselsättningenbland invandrare. Av det ovan anförda framgår attfrågan om att ta till vara invandrarnas kompetensför närvarande är aktuell i flera sammanhang.Riksdagen bör därför inte ta något initiativ.Sett i ett större perspektiv är primärvården ochtillgängligheten till denna av central betydelse förfolkhälsan. Utskottet kan konstatera att överlämnat sittslutbetänkande till regeringen (SOU 2000:91).Utskottet utgår från att regeringen presenterar enproposition under nästa år.En viktig roll för primärvården är att aktivtarbeta med rehabilitering. I dagens situation med enökning av långtidssjukskrivna personer är detbetydelsefullt att människor tidigt får tillgångtill rehabilitering för att kunna återgå i arbete.Många är sjukskrivna av psykosociala orsakereller har diffusa sjukdomssymtom. För dessamänniskor är primärvården med tillgång till mångayrkeskategorier och därigenom bred kompetens ennaturlig instans att vända sig till. Utskottet villi detta sammanhang erinra om att Utredningen om denarbetslivsinriktade rehabiliteringen (S 1999:8)överlämnade sitt slutbetänkande Rehabilitering tillarbete (SOU 2000:78) till regeringen i augusti 2000.Betänkandet är föremål förremissbehandling.Utskottet delar regeringens uppfattning att antaletspecialister i allmänmedicin måste öka. Utskottetser därför positivt på att parterna i avtalet omutvecklingsinsatser kommit överens om attlandstingen skall svara för att avsevärt förstärkaläkartätheten i primärvården. Enligt utskottetsuppfattning är det av stor vikt att det redan inomde närmaste åren sker en påtaglig ökning avläkartätheten. Utskottet har erfarit att det ärmöjligt att genomsnittligt öka antalet specialisteri allmänmedicin i primärvården med 220 framt.o.m och därefter med 200 framt.o.m. Utskottet anser att det är mycketangeläget med en sådan satsning. Utskottet föreslårsåledes en justering av de föreslagna riktlinjernaför avsnitt 7.1 såvitt gäller målsättningen förökningstakten av läkarresurserna. Vad utskottet nuanfört bör som sin mening ge regeringentill känna.Sammanfattningsvis konstaterar utskottet attmotionerna So3 (c) yrkande 7 och So9 (fp) yrkande 3är tillgodosedda. Vidare föreslår utskottet attriksdagen godkänner vad regeringen i övrigt föreslårom inriktning och åtgärder för att utvecklalandstingens primärvård (resten av avsnitt 7.1).Motionerna So1 (s) yrkande 2, So2 (s), So3 (c)yrkandena 2 och 16, So6 (v) yrkandena 2, 4, 5 och 8,So7 (kd) yrkandena 7 och 10-13, So9 (fp) yrkande 9delvis, So10 (s), So279 (m) yrkande 4, So292 (fp),So321 (v) yrkande 1, So383 (kd) yrkande 14, So463(s) och So519 (s) avslås i den mån de inte ärtillgodosedda med det anförda.Hälso- och sjukvård för äldre - kommunalprimärvårdPropositionenI propositionen anförs att den s.k. ädelreformen börligga fast med sin ambition att medverka till attpatienter med omfattade medicinska vårdbehov skallkunna få dessa tillgodosedda integrerat i boende ochvardagsliv. Kvarstående brister när det gäller detmedicinska omhändertagandet i hälso- och sjukvårdenför äldre - den kommunala primärvården - böråtgärdas.Avtalet om utvecklingsinsatser bör enligtregeringen skapa förutsättningar för att höjakvaliteten på såväl medicinska insatser somomvårdnad och rehabilitering i särskilt boende och ihemsjukvården genom atten ökad andel av de anställda får adekvatvårdutbildning,fler personer med högskoleutbildning anställs,fler sjuksköterskor erbjuds möjlighet att fördjupasin medicinska kompetens.Vidare bör avtalet om utvecklingsinsatser enligtregeringen resultera i att de som bor i särskiltboende eller har hemsjukvård får en medicinskbedömning av läkare när de behöver det samtkonsultation eller hembesök utan dröjsmål.Likaså bör samverkan mellan kommuner och landstingutvecklas så att alla patienter får vård på rättvårdnivå. I detta sammanhang anför regeringen attLandstingsförbundet och harinlett ett gemensamt arbete om Medicinsktfärdigbehandlade patienter. Arbetet skall varaavslutat . En sådanöversyn är enligt regeringen angelägen. Den borde geförutsättningar för kommuner och landsting attförbättra samarbetet kring dessa patienter. Det äremellertid också angeläget att flera andra åtgärdervidtas för att förbättra samverkan inom och mellanolika vårdnivåer och vårdgivare.Regeringen, och har mot denna bakgrund i avtalet omutvecklingsinsatser kommit överens om attresurstillskottet skall användas till att förbättrasamverkan. Landsting och kommuner skall svara föratt alla patienter erhåller vård på rätt vårdnivågenom att samverkan mellan landsting och kommunerutvecklas.Av avtalet framgår också att landsting och kommunertillsammans skall utforma vårdprocesserna förgemensamma patientgrupper så att insatser i slutenoch öppen vård samordnas. I detta sammanhang bör,enligt avtalet, särskild uppmärksamhet ägnas åt attutveckla vården i livets slutskede.Regeringen anför att en särskild utredaretillkallades med uppgift att beskriva ochanalysera de problem som finns vid samverkanmellan landstingens hälso- och sjukvård ochkommunernas vård och omsorg på områden där det finnsbehov och intresse av att samverka (dir. 1999:42).Utredningen, som har antagit namnetSamverkansutredningen, skall redovisa uppdraget tillregeringen senast den 30 november 2000.I propositionen anförs vidare att avtalet omutvecklingsinsatser bör ge förutsättningar attstärka stödet till anhöriga som vårdar långvarigtsjuka, äldre eller människor med funktionshinder.Regeringen konstaterade i propositionen Nationellhandlingsplan för äldrepolitiken (prop. 1997/98:113)att de studier som gjorts av det stödkommunerna ger för att underlätta för de anhörigavisar att många kommuner erbjuder olika former avhjälp, men att stödet sammantaget är svagt utvecklatoch att de anhöriga inte alltid får den hjälp debehöver. Regeringen ansåg mot denna bakgrund att detfanns behov av ytterligare utvecklingsinsatser föratt stimulera kommunerna till ökad kreativitet närdet gäller former för stöd till anhöriga. Mot dennabakgrund föreslog regeringen 1999 ett särskilt stimulansbidrag fr.o.m. år1999 och framåt med 100 miljoner kronorårligen. fick i uppdrag att följaoch utvärdera insatserna.Samtliga kommuner har tagit fram enhandlingsplan som berättigar till statligtstimulansbidrag. Kommunerna anger i sina planer attde avser att satsa på utbyggnad av korttidsplatser,möjligheter till avlösning samt stödgrupper. Mångakommuner planerar också uppsökande verksamheter föratt finna "dolda" anhöriginsatser. Arbetet med attutveckla handlingsplanerna har skett i närasamarbete med frivilligorganisationer ochorganisationer för anhöriga.Det särskilda stimulansbidraget utbetalas underåren 1999-2001. Regeringen bedömer att det finnsbehov av att även därefter aktivt arbeta för attstödja anhöriga som vårdar långvarigt sjuka, äldreeller människor med funktionshinder.Resurstillskottet till hälso- och sjukvården bördärför riktas även mot detta område. Mot dennabakgrund har regeringen, i avtalet omutvecklingsinsatser enats om att den särskildasatsningen för att stödja anhörigvården skall pågåockså . Kommunerna svarar enligtutvecklingsavtalet för att anhöriga som vårdarlångvarigt sjuka, äldre eller människor medfunktionshinder skall erhålla stärkt stöd i enlighetmed den nationella handlingsplanen föräldrepolitiken.Regeringen anför att stödet under dessa åremellertid inte kommer att ske som genomsärskilda stimulansbidrag utan inordnas i degenerella statsbidragen till kommuner och landstingpå motsvarande sätt som resursförstärkningen iövrigt.MotionerI motion So244 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförs om bristeri omvårdnaden av de äldre (yrkande 1). Motionärernaanför att avsaknaden av kontinuerlig tillgång påläkare i de särskilda boendeformerna är ett utbrettproblem som ofta medför brister i den medicinskaomvårdnaden.I motion So342 av och Ann-KatrineDunker (m) begärs ett tillkännagivande om vad imotionen anförs om läkarmedverkan och patientensrätt att välja läkare inom äldrevården. Motionärernabetonar vikten av god tillgång till medicinsktansvarig läkare. De äldre bör vidare ha en självklarrätt att själva få välja läkare.I motion So6 av m.fl. (v) begärs -för det fall att yrkande 1 i motionen avslås - etttillkännagivande om utökat antal läkartimmar ochfast läkarkontakt för äldre (yrkande 6).I motion So321 av m.fl. (v) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförs omsjukvården och rehabiliteringen för äldre (yrkande5). Motionärerna anför att sjukvården för de äldreskall organiseras i team och anpassas till de äldresbehov av längre vårdtider och rehabilitering.I motion So363 av m.fl. (kd) begärs etttillkännagivande om att personer skall hatillgång till akut- och klinikvård (yrkande 6). Iyrkande 8 anförs att de psykosociala aspekternamåste beaktas inom äldrevården. Motionärerna begär iyrkande 10 ett tillkännagivande om behovet av utökadsamverkan mellan kommuner och landsting kringvårdkedjorna.I motion So517 av () begärs etttillkännagivande om den sjukhusanslutna vårdenssamordning med en väl fungerande primärvård (yrkande4). Vidare begärs ett tillkännagivande om att avtalom prioriterings-principer och läkarmedverkanupprättas mellan kommuner och landsting (yrkande 5).I yrkandena 7 och 8 betonas att psykiatrisk ochgeriatrisk kompetens skall finnas inom äldreomsorgensamt att fler geriatriker bör utbildas. Slutligenbegärs i yrkande 9 ett tillkännagivande om att detmåste finnas tillräckligt med välutbildad personalinom äldreomsorgen. Motionären anför att detmedmänskliga och sociala inslaget i begreppetomvårdnad också måste gälla de äldre.I motion So321 av m.fl. (v) begärsatt regeringen tillsätter en utredning med uppgiftatt se över konsekvenserna av de nyadelegeringsbestämmelserna för läkemedel (yrkande 6).Motionärerna anför att enligt nyaföreskrifter har en skärpning skett beträffandesjuksköterskors möjligheter att delegeraläkemedelsadministration. Enligt motionärerna fårdessa bestämmelser konsekvenser för den kommunalaäldreomsorgen. Frågan om läkemedelshanteringbehandlas även i motionerna So269 av () och So231 av () yrkande 1. sistnämnda motionen anförs vidare attundersköterskor bör ges rätt till kompletterandeutbildning som ger behörighet för vissa uppgifter(yrkande 2).I motion So456 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om vad i motionen anförs omutbildning av personal inom hälso- och sjukvård(yrkande 12). Motionärerna anför att en plan bör tasfram för hur utbildningsbehovet för de olikapersonalgrupperna inom äldreomsorgen och hälso- ochsjukvården för äldre skall kunna tillgodoses.Flera motioner behandlar frågor om stöd tillanhöriga m.m.I motion So217 av de ()begärs ett tillkännagivande om behovet av en översynav hur de olika stödformerna tillämpas (yrkande 1).I motion So383 av m.fl. (kd) begärsett tillkännagivande om stödet till anhöriga(yrkande 11). Vidare begärs i samma motion attstimulansbidraget till anhörigvården inomäldreomsorgen förlängs till att även avse 2002 och2003 (yrkande 12). I motion So326 av RositaRunegrund (kd) begärs ett tillkännagivande omanhörigvårdarnas situation (yrkande 1). Motionärenanför att anhörigvårdare har en fysiskt tungarbetsbörda samt ofta är stressade och får för litestöd av den professionella vården. Motionären anförvidare att anhörigvårdare skall ha rätt tillavlösning, information och handledning (yrkande 2).I yrkande 3 framhålls behovet av hälsoekonomiskastudier och forskning kring anhörigvårdareshälsotillstånd. I yrkande 4 begärs etttillkännagivande om behovet av forskning kringanhörigvården. Motionären begär också etttillkännagivande om anhörigrollen i ett framtidaperspektiv (yrkande 5). Enligt motionären måsteanhörigrollen uppvärderas och erkännas för att mötaframtidens behov.BakgrundSocialstyrelsen beslöt omföreskrifter och allmänna råd om läkemedelshanteringi hälso- och sjukvården. Av 4 kap. 3 § iföreskrifterna framgår att sjuksköterska genomdelegering i vissa fall får överlåtaiordningställande och administrering av läkemedeltill annan befattninghavare. Enligt uppgift frånSocialstyrelsen är någon saklig skillnad iförhållande till de tidigare föreskrifterna inteavsedd. Styrelsen har vidare uppgett att de nyaföreskrifterna är föremål för utvärdering.Utskottets bedömningUtskottet anser i likhet med regeringen att den s.k.ädelreformen bör ligga fast med dess ambition attmedverka till att patienter med omfattandemedicinska vårdbehov skall kunna få dessatillgodosedda integrerat i eget boende ochvardagsliv. Resultaten av såväl behandling somrehabilitering blir allmänt sett bättre i hemmiljö.Socialstyrelsens uppföljning av ädelreformen(följer upp och utvärderar 1996:2)visar att den successiva ökning av vårdtyngden somägt rum , både i särskilt boende ochi hemsjukvården, inte har mötts av ett tillräckligtutvecklat medicinskt omhändertagande. Bristernagäller såväl medicinska insatser som omvårdnads- ochrehabiliteringsinsatser. bedömertillgången på personal med hälso- ochsjukvårdskompetens som otillräcklig, såväl avseendeundersköterskor och sjuksköterskor som sjukgymnasteroch arbetsterapeuter.Utskottet anser att det är av största vikt att såsnart som möjligt komma till rätta med de bristersom påtalat. Som anförs ipropositionen måste hälso- och sjukvårdsinsatserna,både i särskilt boende och i hemsjukvården, därförförstärkas väsentligt med ytterligare resurser ochkompetens. Enligt utskottets uppfattning är deinsatser som parterna kommit överens om iutvecklingsavtalet väl ägnade att höja kvaliteten påsåväl medicinska insatser som omvårdnad ochrehabilitering.En central fråga inom vården och omsorgen av äldreoch funktionshindrade i särskilda boendeformer och ihemsjukvården är läkarens roll. Personer i särskildaboenden och inom hemsjukvården skall självfalletvara tillförsäkrade läkarinsatser på motsvarandesätt som den som själv kan uppsöka vården.