bet · GN01LU5 · 2000-01-18 00:00:00 — Enförutsättning för att förbudet skulle träda i kraftvid denna tidpunkt var dock att man till dessutvecklat och utvärderat alternativa metoder tilldjurtesterna. Om det skulle visa sig attutvecklingen inte kommit tillräckligt långt, skulleförbudet kunna skjutas upp . Genom ettbeslut sköts förbudet upp till den 30juni 2000, och pågår diskussionerinom EU om att skjuta upp ikraftträdandetytterligare.Mot bakgrund av vad som redovisats kan utskottetkonstatera att frågan om att i inrätta ettobligatoriskt, offentligrättsligt reglerat, systemför märkning av djurtestade produkter har utrettsoch avvisats. Utskottet anser inte att vadmotionärerna nu anfört utgör skäl att förorda enförnyad utredning i det av motionärernaaktualiserade spörsmålet. Däremot bör man frånsvensk sida avvakta det fortsatta arbetet inom EU,som ligger väl i linje med motionsönskemålen.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionerna L703, L707 och L715.I motion L706 av () aktualiserasett närliggande spörsmål, nämligen utformningen avinnehållsdeklarationer på kosmetiska produkter.Motionären är kritisk till att det inte finns någotkrav på att innehållet i kosmetiska varor skallredovisas på svenska språket utan enligt den s.k.INCI-nomenklaturen, som motionären anser varaobegriplig för konsumenterna. I motionen begärs etttillkännagivande som går ut på att kosmetiska varorsom säljs i skall vara innehållsdeklareradepå svenska språket.EG-rättsliga bestämmelser om märkning av kosmetiskaoch hygieniska produkter finns bl.a. ikosmetikadirektivet. Direktivet, som innebär enharmonisering av produktområdet, är genomfört iSverige genom bl.a. föreskrift(1995:22) om kontroll av kosmetiska och hygieniskaprodukter. Kosmetiska och hygieniska produkterregleras i dessa sammanhang som en produkttyp.Enligt nämnda föreskrifts 11 § skall sådanaprodukters förpackning och behållare vara märkta medvissa närmare angivna uppgifter, bl.a. namn ochadress på tillverkaren, kvantitet, hållbarhet,ingredienser, användningsområde och eventuellavarningstexter. Uppgifterna skall vara lättlästa ochavfattade på svenska, med undantag för tillverkarensnamn och ingrediensförteckningen. Ingrediensernasbeståndsdelar skall i stället identifieras på ett avflera alternativa sätt, bl.a. enligt den s.k. INCI-nomenklaturen (International Nomenclature CosmeticIngredient). Direktivet hindrar dock inte atttillverkaren därutöver anger produktens innehåll pårespektive nationellt språk.Den frågeställning som aktualiseras i motionen harnyligen berörts av Utredningen gällandekonsumentinformation om dagligvaror. I betänkandet(SOU 1999:7) Märk väl! gör utredningen bedömningenatt en förutsättning för att de konsumentpolitiskamålen skall kunna uppnås är att konsumenterna hartillgång till erforderlig information.Grundprincipen bör, enligt vad som anförs ibetänkandet, vara att konsumenterna skall garanterasviss obligatorisk basinformation på förpackningarna,bl.a. uppgifter om användningsområde, ingredienser,hållbarhetstid och eventuella varningstexter.Basinformationen skall vara lättläst och lämnas påsvenska. Enligt utredningens uppfattning bör dockundantag från språkkravet kunna medges om det ärtill gagn för konsumenterna. I betänkandetexemplifieras detta med den situationen att det, somi fråga om kosmetiska och hygieniska produkter,finns gemensamma benämningar som har processats frami internationellt samarbete. I dessa fall, där detråder internationell acceptans kring benämningarnaskulle, enligt utredningens bedömning, ettanvändande av svenska termer troligen inte gagnakonsumenterna. Utredningens slutsats är således attinformation om beståndsdelarna i hygieniska ochkosmetiska produkter inte skall behöva lämnas påsvenska. I stället föreslår utredningen attregeringen skall ge i uppdrag attutarbeta en lathund i vilken de ur hälso- ochmiljösynpunkt viktigaste beståndsdelarna iprodukterna definieras och förklaras.Betänkandet har remissbehandlats och är förnärvarande föremål för beredning inomRegeringskansliet. Resultatet av det pågåendeberedningsarbetet bör inte föregripas av ,och utskottet avstyrker bifall till motion L706.I motion L714 av m.fl. (mp) anförsatt konsumenterna via rättvisemärkning får chansenatt lägga ytterligare en värdering i sitt handlande,och i motionen begärs ett tillkännagivande ombehovet av att stödja en process för rättvis handel(yrkande 13).Liknande tankegångar återkommer i motion L704 avIngegerd Saarinen och (båda mp). Imotionen anförs att det är önskvärt attkonsumenterna kan använda sin makt och bojkottavaror som producerats på ett oetiskt sätt.Motionärerna anser att detta kan uppnås genomanvändandet av globala etiska standarder som angervad som skall gälla i fråga om miljömässiga, socialaoch etiska hänsyn vid produktion, exempelvis ISO-standarden. I motionen begärs ett tillkännagivandeom att regeringen bör utreda hur användningen avsådana standarder kan främjas.Utskottet erinrar om att rättvisemärkning och annanetisk märkning har uppmärksammats avUtredningen gällande konsumentinformation omdagligvaror. Som nämnts i det föregående harutredningens betänkande remissbehandlats, ochutskottet förutsätter att det slag avfrågeställningar som tas upp i motionerna övervägs iden fortsatta beredningen av betänkandet inomRegeringskansliet. I sammanhanget bör även noterasatt regeringen tillkallat ensärskild utredare med uppgift att bedömakonsumenternas och producenternas intresse av enfrivillig jämställdhetsmärkning av varor ochtjänster och föreslå hur ett sådant märkningssystemskulle kunna utformas. Uppdraget skall redovisassenast . Nämnas kan också attden ideella organisationen påKonsumentverkets och Sidas uppdrag harpresenterat rapporten och handel som innehålleren kartläggning av olika aktörers sätt att arbetamed etisk handel. I rapporten pekas också på ettantal produkter som är strategiskt viktiga utifrånkonsumenternas behov av att kunna påverkaproduktionen. På miljöområdet kan upplysas om att des.k. ISO- och EMAS-standarderna förmiljöledningssystem kommit tillanvändning i stor utsträckning både inom det privatanäringslivet och inom den offentliga sektorn. För ennärmare redogörelse i denna fråga kan hänvisas tillregeringens skrivelse Hållbara (skr.1999/2000:13).Mot bakgrund av vad som redovisats kan utskottetinte finna annat än att det pågår arbete med deninriktning som motionärerna förespråkar och kan intese att det föreligger behov av någottillkännagivande eller annan åtgärd från riksdagenssida. Utskottet avstyrker därför bifall tillmotionerna L704 och L714 yrkande 13.ProduktsäkerhetslagenI produktsäkerhetslagen (1988:1604), som trädde ikraft , finns bestämmelser som syftartill att motverka att farliga varor och tjänsterorsakar person- och egendomsskada. I detta syfte fåren näringsidkare åläggas att lämna säkerhets- ochvarningsinformation eller förbjudas atttillhandahålla varor eller tjänster. Ennäringsidkare kan även åläggas export- ochsäljförbud. I 3 § produktsäkerhetslagen föreskrivsatt ålägganden eller förbud inte får meddelas om deti en annan författning eller i beslut av enmyndighet har meddelats särskilda bestämmelser omvaran eller tjänsten med samma ändamål som ettåläggande eller ett förbud enligt lagen skullefylla.Ursprungligen omfattade lagens tillämpningsområdeendast varor och tjänster tillhandahållna inäringsverksamhet. utvidgadestillämpningsområdet till att avse även varor somtillhandahålls i offentlig verksamhet (prop.1995/96:123, bet. LU21).I motion L701 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om att produktsäkerhetslagen börändras så att den även omfattar tjänster somtillhandahålls i offentlig verksamhet. Motionärernapekar bl.a. på att de tjänster som tillhandahålls ioffentlig verksamhet innebär samma risker oavsett omhuvudmannen för verksamheten är enskild elleroffentlig. Därtill kommer, enligt motionärerna, attnuvarande lagstiftning inte är konkurrensneutral ochatt olika krav kan gälla för samma typ av tjänster.Ett motsvarande yrkande återfinns i motion L714 avYvonne Ruwaida m.fl. (mp) (yrkande 16).Utskottet erinrar om att , på utskottetshemställan, har avslagitmotionsyrkanden med samma inriktning som de nuaktuella (se bl.a. bet. 1996/97:LU13, 1997/98:LU21och 1998/99:LU10). Utskottet har därvid hänvisattill att offentliga tjänster i hög grad är föremålför specialreglering och att det inte framkommitnågot behov av att låta lagen bli tillämplig även påtjänster som tillhandahålls inom den offentligasektorn.Utskottet är inte nu berett att göra något särskiltuttalande i förevarande motionsspörsmål. Idirektiven till 2000anförs att avregleringen av vissa marknader ochkonkurrensutsättningen av vissa tjänster ikommunerna för den enskilde inneburit ökadevalmöjligheter, men också lett till mer oklaragränser för vilka regler som gäller och att detdärför är angeläget att klargöra vilken rollkonsumentpolitiken har i detta sammanhang. Kommitténskall därför analysera vilka rättigheter denenskilde har i sin roll som medborgare respektivekonsument. Utskottet har noterat att statsrådetLars-Erik i en interpellationsdebatt den 28januari 1999, med hänvisning till nu refereratutdrag av direktiven, uttalat att kommittén har iuppdrag att se över frågan om produktsäkerhetslagenstillämpning vid offentliga tjänster.Enligt utskottets mening bör resultatet av detpågående arbetet avvaktas, och utskottet föreslåratt motionerna L701 och L714 yrkande 16 skall lämnasutan bifall.NätverksförsäljningRagnwi Marcelind (kd) aktualiserar i motion L907spörsmål kring s.k. nätverksförsäljning. Därmedavses försäljningsverksamhet där varor och tjänsterförmedlas direkt från fabrik utan traditionellmarknadsföring eller mellanhänder. Enligt motionärenskulle nätverksförsäljning kunna bli ett alternativför arbetslösa, vilket dock kräver att verksamhetenregleras närmare. I motionen begärs etttillkännagivande om behovet av en sådan reglering(yrkande 1). Motionären yrkar också etttillkännagivande om att ett sådant regelverk börutformas gemensamt för hela (yrkande 2).Utskottet påminner om att frågan omnätverksförsäljning utreds av ensärskild projektgrupp på uppdrag av . I uppdraget, som beräknas blislutfört , ingår bl.a. att kartläggaomfattningen på nätverksförsäljningen, belysa olikakonsumenträttsliga problem som är förknippade medverksamheten och försöka göra en gränsdragningmellan tillåten och otillåten försäljning. Vidareskall behovet av lagstiftning på området övervägas.I likhet med vad utskottet fann vidbehandlingen av en liknande motion i betänkande1998/99:LU10 anser utskottet att slutsatserna av detpågående arbetet inom böravvaktas och motion L907 följaktligen avslås.KreditprövningKonsumentkreditlagen (1992:830) innehåller intenågon särskild bestämmelse om krav påkreditprövning. Enligt god kreditgivningssed skalldock, enligt konsumentkreditlagens förarbeten,kreditgivaren normalt göra en sådan prövning innankredit lämnas (prop. 1991/92:83, bet. LU28).I motion L713 av m.fl. (fp) anförsatt lättheten att skaffa krediter, exempelvis genoms.k. snabblån, kan leda till oöverlagda och dyrakrediter som undergräver hushållsekonomin. Enligtmotionärerna vore det rimligt att kräva att varjekreditgivning skall föregås av en samladkreditprövning för att ge en bättre bild avlåntagarens återbetalningsförmåga. I motionen begärsett tillkännagivande i enlighet med det anförda(yrkande 7).Utskottet erinrar om att frågan om att införa ettuttryckligt lagreglerat krav på kreditprövningdiskuterades vid konsumentkreditlagens tillkomstvåren 1992. I den promemoria som låg till grund förregeringens proposition fanns ett förslag till ensådan regel. I propositionen gjorde dock regeringenden bedömningen att lagreglerad kreditprövningskulle leda till praktiska tillämpningssvårigheter,varför ett sådant förslag inte lades fram. Utskottetdelade i sitt av godkända betänkande1991/92:LU28 regeringens bedömning och anförde försin del att de föreslagna bestämmelserna ikonsumentkreditlagen om näringsidkarnas allmännaskyldigheter utgjorde ett tillräckligt incitamentför att erforderlig kreditprövning kom till stånd.Utskottet konstaterar att den fråga som tas upp imotionen innefattas i uppdraget tillKonsumentpolitiska kommittén 2000. I direktivenanförs att kommittén skall analysera om detkonsumenträttsliga skyddet på området finansiellatjänster är tillräckligt. Inom ramen förutredningsarbetet har utarbetatsen rapport om finansiella tjänster i ettkonsumentperspektiv. I rapporten, som syftar tillatt utgöra ett diskussionsunderlag för kommitténsslutliga ställningstaganden på området finansiellatjänster, föreslås bl.a. att frågan om att införaett uttryckligt krav på kreditprövning ikonsumentkreditlagen eller i form av bindandeföreskrifter med sanktionsmöjligheter bör övervägasnärmare.Också i denna del bör resultatet av det pågåendeutredningsarbetet avvaktas, varför utskottetavstyrker bifall till motion L713 yrkande 7.Marknadsföring av krigs- och våldsleksakerFrågor som gäller försäljning och marknadsföring avleksaker tas upp i en motion. Som en bakgrund tillmotionsspörsmålet kan nämnas att Konsumentverketträffat en överenskommelse med olikabranschföreningar om marknadsföring till barn ochungdomar av leksaker, spel och liknande.Överenskommelsen innebär i huvudsak attkrigsleksaker, krigsspel och modellbyggsatser i formav soldater och krigsmiljöer inte får marknadsföras.Marknadsföringen av andra modellbyggsatser som harmilitär anknytning skall vara återhållsam och visaden modell som förpackningen innehåller mot enneutral bakgrund. Överenskommelsen gäller inteprodukter som hänför sig till tiden ,eftersom de i första hand kan betraktas som samlar-objekt.I motion L709 anser m.fl. (s) attförekomsten av krigs- och våldsleksaker har ökat ochatt det krävs kraftigare åtgärder än vad somhittills vidtagits i form av frivilligaöverenskommelser för att komma till rätta med denkrigshysteri som, enligt vad som anförs i motionen,numera råder i leksaksaffärerna.I likhet med motionärerna anser utskottet att detär angeläget att barn och ungdom inte tillhandahållsleksaker, spel och liknande produkter som på olikasätt förhärligar krig och annat våld. Det är vidareav stor vikt att marknadsföringsåtgärder som riktarsig mot barn och ungdom inte utformas så att de förtankarna till våld. Utskottet anser sig inte inomramen för förevarande ärende ha tillräckligtunderlag för att förorda någon särskild åtgärd frånriksdagens sida med anledning av den nu aktuellamotionen, men förutsätter dock att regeringen ochberörda myndigheter noga följer utvecklingen påområdet och återkommer med konkreta åtgärder ifrågan om det skulle visa sig erforderligt.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L709.Marknadsföring av ölI motion L710 av m.fl. (v) anförsatt "en stor stark" har blivit ett begrepp iSverige. Därmed förknippas, enligt motionärerna, ettglas starköl innehållande . Motionärernamenar att det förekommer att mindre nogräknadeutskänkningsställen i stället för starköl serverarfolk- eller mellanöl i alltför liten mängd. Imotionen begärs ett tillkännagivande om attregeringen bör föranstalta om att Konsumentverketeller någon annan myndighet skall utarbetastandardregler som fastställer dels hur mycket "stark" skall innehålla, dels enminimialkoholhalt.Utskottet vill inte utesluta att det frånkonsumentsynpunkt skulle kunna vara av ett visstvärde med sådana regler som förespråkas i motionen.Utskottet anser att frågan bör bli föremål för meringående överväganden. Det får ankomma på regeringenatt ta initiativ till sådanaöverväganden i lämpligt sammanhang. Om det därvidskulle visa sig att de av motionärerna föreslagnareglerna skulle vara ändamålsenliga och möjliga attinföra, utgår utskottet från att regeringenåterkommer i saken. Vad utskottet sålunda anfört medanledning av motion L710 bör som sinmening ge regeringen till känna.Konsumentskydd på InternetI motion L708 av () anförs att detfinns många rättsliga frågetecken vid användningenav hemsidor på Internet. Som exempel nämns olikaavtals-, köp- och skadeståndsrättsliga rättsfrågor.I motionen begärs ett tillkännagivande om behovet aven särlagstiftning med regler till skydd förkonsumenter i fråga om hemsidor på Internet.Utskottet erinrar om att sådana spörsmål som tasupp i motionen har övervägts av Utredningen omkonsumenträttigheter i IT-samhället. I utredningensbetänkande (SOU 1999:106) Konsumenterna och IT - enutredning om datorer, handel och marknadsföringlämnas en rad förslag i syfte att stärkakonsumenternas ställning på IT-området, bl.a. ifrågor som marknadsföring på Internet, inköp avdatorutrustning, tecknande av Internetabonnemang,produktansvar och produktskador samt avtals- ochköprättsliga spörsmål vid handel på Internet.Betänkandet har remissbehandlats och bereds förnärvarande inom Regeringskansliet.Utskottet kan således konstatera att det pågårarbete med en inriktning som ligger väl i linje medmotionärens önskemål. Ett tillkännagivande ellerannan åtgärd från sida med anledning avden nu aktuella motionen är inte erforderligt, ochmotion L708 bör därför lämnas utan bifall. beträffande konsumentpolitikensframtida inriktningatt avslår motionerna 1999/2000:L702 yrkandena 1och 2, 1999/2000:L713 yrkandena 1, 2, 8 och 10samt 1999/2000:L714 yrkande 2,res. 1 (m)res. 2 (fp)2. beträffande konsumentarbetet inom EUatt avslår motion 1999/2000:L714 yrkandena 4, 5och 6,3. beträffande enklare regelverk, m.m.att avslår motion 1999/2000:L713 yrkande 4,res. 3 (fp)4. beträffande konsumentskydd vidgränsöverskridande handelatt avslår motion 1999/2000:U512 yrkande 15,5. beträffande tillämplig lag videlektronisk handelatt avslår motionerna 1999/2000:L711 yrkandena 1och 3 samt 1999/2000:T717 yrkande 17,res. 4 (m, kd)6. beträffande tvistlösning övergränsernaatt avslår motion 1999/2000:L711 yrkande 2,7. beträffande miljömåletatt avslår motion 1999/2000:L714 yrkandena 1 och3,8. beträffande miljöinformationatt avslår motion 1999/2000:L714 yrkande 7,9. beträffande lokal konsumentverksamhetatt avslår motion 1999/2000:L713 yrkande 6,res. 5 (c, fp)10. beträffande konsumentutbildningatt avslår motionerna 1999/2000:L702 yrkande 3 och1999/2000:L712,11. beträffande miljömärkningatt avslår motion 1999/2000:L714 yrkandena 9, 11och 12,12. beträffande märkning av djurtestadeprodukteratt avslår motionerna 1999/2000:L703,1999/2000:L707 och 1999/2000:L715,13. beträffande innehållsmärkning avkosmetikaatt avslår motion 1999/2000:L706,14. beträffande rättvisemärkning, m.m.att avslår motionerna 1999/2000:L704 och1999/2000:L714 yrkande 13,15. beträffande produktsäkerhetslagenatt avslår motionerna 1999/2000: L701 och1999/2000:L714 yrkande 16,16. beträffande nätverksförsäljningatt avslår motion 1999/2000:L907,17. beträffande kreditprövningatt avslår motion 1999/2000:L713 yrkande 7,res. 6 (c, fp)18. beträffande krigs- och våldsleksakeratt avslår motion 1999/2000:L709,19. beträffande marknadsföring av ölatt med anledning av motion 1999/2000:L710 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,res. 7 (m, kd)20. beträffande konsumentskydd påInternetatt avslår motion 1999/2000:L708.Stockholm den 18 januari 2000På lagutskottets vägnarTanja LinderborgI beslutet har deltagit: (),(), (),(), (), (), (), ElizabethNyström (m), (), ChristinaNenes (s), (), (), (), (),(), () ochChristina (). Konsumentpolitikens framtida inriktning(mom. 1), , (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6börjar med "Enligt utskottets" och på s. 7 slutarmed "yrkande 2" bort ha följande lydelse:Som framhålls i motion L702 yrkande 1 harKonsumentverkets uppgifter blivit alltföromfattande, vilket har resulterat i en alltför dyroch otymplig byråkrati. I likhet med vad som anförsi motionen anser utskottet att den ickemyndighetsbetingade verksamheten, såsomförlagsverksamheten samt provnings- ochforskningsverksamheten, bör kunna privatiseras.Regeringen bör ges i uppdrag att skyndsamt återkommatill med ett förslag om hurKonsumentverkets uppgifter kan begränsas i enlighetmed det anförda.Vad utskottet sålunda anfört bör medbifall till motion L702 yrkande 1 som sin mening geregeringen till känna.När det gäller de spörsmål i övrigt som tas upp imotionerna L702, L713 och L714 bör resultatet av detpågående utredningsarbetet inom 2000 inte föregripas av något uttalandefrån sida. Utskottet avstyrker därförbifall till motionerna L702 yrkande 2, L713yrkandena 1, 2, 8 och 10 samt L714 yrkande 2.dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande konsumentpolitikens framtidainriktningatt med bifall till motion 1999/2000:L702 yrkande 1och med avslag på motionerna 1999/2000:L702yrkande 2, 1999/2000: L713 yrkandena 1, 2, 8 och10 samt 1999/2000:L714 yrkande 2 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,2. Konsumentpolitikens framtida inriktning(mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6börjar med "Enligt utskottets" och på s. 7 slutarmed "yrkande 2" bort ha följande lydelse:Utskottet ansluter sig till de tankegångar som försfram i motion L713 och anser således att en välfungerande marknad är den bästa förutsättningen föratt tillgodose konsumenternas önskemål om braprodukter till låga priser med god service. Fritttillträde till marknaden, fri prisbildning och frikonkurrens, god information och marknadsvårdandeinsatser är, enligt utskottets uppfattning, deviktigaste förutsättningarna och grundpelarna för enväl fungerande marknad och konsumentpolitik. Deavregleringar av marknaden som genomförts på olikaproduktområden är, som motionärernaanför, mot denna bakgrund till nytta förkonsumenterna och bör fortsätta på flera områden. Ensärskild fråga som aktualiseras i motionen är attkonsumenterna vid offentlig tjänsteproduktion har ensvagare ställning än vad som är fallet på denprivata marknaden. Som motionärerna påpekar omfattarden konsumenträttsliga lagstiftningen inteoffentliga tjänster såsom utbildning, barnomsorgeller äldreboende. För att stärka konsumenternasställning på det offentliga tjänsteområdet bör,enligt utskottets mening, lagstiftningen ses över isyfte att stärka konsumentintresset i de offentligtstyrda tjänstesektorerna. Utskottet ansluter sigäven till de synpunkter som motionärerna framförbeträffande myndighetsorganisationen på detkonsumenträttsliga området. rollerbör renodlas och en översyn av myndighetsutövning,marknadskontroll, opinionsbildning och konsumentstödbör göras i syfte att bättre nå målen medverksamheten.Vad utskottet sålunda anfört bör medbifall till motion L713 yrkandena 1, 2, 8 och 10 somsin mening ge regeringen till känna.När det gäller de spörsmål i övrigt somaktualiseras i motionerna L702 och L714 börutskottet inte föregripa det pågående arbetet inomKonsumentpolitiska kommittén 2000. Utskottetavstyrker därför bifall till motionerna L702yrkandena 1 och 2 samt L714 yrkande 2.dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande konsumentpolitikens framtidainriktningatt med bifall till motion 1999/2000:L713 yrkandena1, 2, 8 och 10 och med avslag på motionerna1999/2000:L702 yrkandena 1 och 2 samt1999/2000:L714 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,3. Enklare regelverk, m.m. (mom. 3)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8börjar med "Utskottet erinrar" och slutar med"yrkande 4" bort ha följande lydelse:Utskottet delar uppfattningen i motion L713 att detsvenska arbetet med konsumentfrågor inom EU ochandra internationella organ i betydligt störreutsträckning än bör inriktas på att denkonsumenträttsliga lagstiftningen utformas på etttydligt och enkelt sätt. Även arbetet med attutarbeta gemensamma riktlinjer och rättsregler pådet konsumenträttsliga området bör intensifieras ochges större prioritet.Vad utskottet sålunda anfört bör , medbifall till motion L713 yrkande 4, som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande enklare regelverk, m.m.att med bifall till motion 1999/2000:L713 yrkande 4som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,4.