bet · GO01KU7 · 2000-11-09 00:00:00 — I vissa frågor har rådet därförfått nöja sig med att försöka skönja i vilkenriktning utvecklingen kan komma att gå.Andelen väljare som personröstade i riksdagsvaletår uppgick till . Motsvarandesiffror för val till kommun- ochlandstingsfullmäktige var 35,2 respektive 29,0procent. Resultatet avviker inte dramatiskt från debedömningar som gjordes under lagstiftningsarbetet.Enligt rådets uppfattning finns det mer som tyder påatt personröstningen kommer att öka i omfattning änavta. Denna bedömning grundar sig bl.a. på attforskningprojekt som genomförts visar att enövervägande del av väljarna uppfattatpersonvalsreformen som positiv och att andelenpersonröstande väljare i de kommuner där personvaltillämpades på försök val ökat. Dessutomhar på motsvarande sätt personröstningen tilltagit ivalen till även om det lågaallmänna valdeltagandet i dessa val gör attresultaten måste bedömnas med stor försiktighet.Av ledamöter är ca 25 procentpersonvalda. Motsvarande andel för kommun- ochlandstingfullmäktige är 21,7 respektive 39,6 procentav ledamöterna. Frågan om vilken betydelsepersonrösterna har haft för urvalet av de kandidatersom valts till ochfullmäktigförsamlingarna har debatterats eftervalet. Vitt skilda uppfattningar har kommit tilluttryck. En bidragande orsak till detta är sannoliktatt flertalet av de valda ledamöterna haft en sådanlistplacering att de ändå skulle ha blivit valda idet tidigare systemet. Väljarna har således iflertalet fall personröstat på kandidater som ocksåpartierna i första hand velat se invalda. Avriksdagsledamöterna är det 12 som valts in medfrångående av listordningen. Motsvarande siffra förkommunfullmäktigvalet är 229. Rådet haruppfattningen att det i och för sig är önskvärt attdet råder en samsyn mellan väljarna och partierna ipersonfrågor. I de fall uppfattningen skiljer sig åtmåste dock valsystemet ge en rimlig möjlighet förväljarna att kunna påverka om systemet skall kunnagöra anspråk att öppna upp för ett störreväljarinflytande. Enligt rådets uppfattning visarresultatet av val att balansen mellanväljarnas och partiernas inflytande fick en i vartfall godtagbar avvägning i de flesta, dock inte destörsta, valkretsarna. Skulle personröstningen öka iomfattning kommer med största sannolikhet enförskjutning att ske så att väljarinflytandet blirstörre.Som nämnt är emellertid personvalssystemetsgenomslag i de största valkretsarna påtagligt lågtoch personvalssystemet kan i detta avseende sägaslida av en demokratisk obalans som det är önskvärtatt åtgärda.Mot denna bakgrund och då ytterligare erfarenheterav systemet bör avvaktas har rådet stannat för attnu inte förorda någon generell ändring avspärrnivåerna.När det gäller frågan om kampanjfinansiering skriverrådet bl.a:Mellan av kandidaterna i val tillriksdagen och kommunfullmäktige bedöms ha bedrivitnågon form av personvalskampanj i 1998 årsvalrörelse. Valrörelsen kom dock inte att präglasnämnvärt av personvalet. Flertalet kampanjer bedrevsmed små ekonomiska resurser. I riksdagsvaletstannade kostnaden i av fallen på eller lägre. I valet till kommunfullmäktigekostade flertalet kampanjer . Denvanligaste finansieringskällan var bidrag från denegna partiorganisationen och därnäst egna medel.Några fall av otillbörlig kampanjfinansiering harinte uppdagats och det finns inget som tyder på attovidkommande ekonomiska faktorer inverkat påvalresultatet. Enligt rådets bedömning är det förpersonvalssystemets framtida legitimitet viktigt attotillbörlig kampanjfinansiering inte förekommer.Härvidlag har partier och enskilda kandidater ettstort ansvar.Rådet anser att öppenhet och frivillighet i frågorkring finansiering är ett bättre sätt att motverkaavarter på området än tvingande reglering. Därförföreslås att riksdagsledamöterna får möjlighet attredovisa finansiering av personvalskampanjer i ettoffentligt register. En ordning som bedöms kunna blimönsterblidande för de kommunala valen.I april 2000 träffades en överenskommelse mellanriksdagspartierna om att redovisningen av partiernasintäkter skall vara så öppen som möjligt. Det ärenligt överenskommelsen rimligt att väljarna vet hurpartierna finansierar sin verksamhet, samt hurenskilda kandidater finansierar sinapersonkampanjer. Överenskommelsen omfattarpartiernas centrala verksamhet, men lokala ochregionala organisationer samt sidoorganisationeruppmanas att följa densamma. Beträffande ekonomisktstöd från juridiska personer skall belopp och namnredovisas. När det gäller stöd från enskildaredovisas det totala beloppet samt antaletbidragsgivare. Överenskommelsen omfattar allverksamhet, även sådan som bedrivs i stiftelse-,bolags- eller annan form, och som kontrolleras avpartiet. Partiernas bokslut skall utformas på sådantsätt att det så enkelt som möjligt går att utläsahur verksamheten finansieras. Enskilda kandidater iallmänna val förväntas lämna motsvaranderedovisning. Även indirekt stöd, t.ex. i form avstödannonsering, subventionering av annonskostnader,och personella resurser, skall så långt möjligtredovisas. Partiernas fastställda bokslut skallfinnas tillgängliga för alla som önskar ta del avdem. Partiernas ekonomichefer eller motsvarandeskall utveckla gemensamma redovisningsformer som gördet möjligt att uppfylla ovanståendeöverenskommelse.Rådets delbetänkande Personval 1998 - En utvärderingav personvalsreformen har enligt vad utskottetinhämtat från varit föremålför remissbehandling. Remisstiden gick ut den 1oktober 2000. Materialet bereds iJustitiedepartementet. Regeringen avser att i godtid före valet överlämna en proposition tillriksdagen. Avsikten är att eventuell ny lagstiftningskall kunna träda i kraft /02.Utskottets bedömningNär det gäller frågan om personval anser utskottetatt ytterligare erfarenheter av systemet böravvaktas innan utskottet föreslår någraförändringar. Utskottet vill därför inte förordanågon ändring av t.ex. spärrnivåerna. Utskottetanser också att regeringens aviserade propositionbör avvaktas. Utskottet avstyrker motionerna1999/2000:K206 yrkande 14, 1999/2000:K244 yrkande 2,1999/2000:K245 yrkandena 1 och 3, 2000/01:K268yrkande 1, 2000/01:K282 och 2000/01:K303 yrkande 2.Utskottet avstyrker också motionerna 1999/2000:K238,2000/01:K303 yrkande 1 och 2000/01:K396 yrkande 4.När det gäller den centrala valmyndighetensinformation till väljarna om personvalet utgårutskottet från att informationen kommer attförbättras. Motion 1999/2000:K245 yrkande 2 fårhärigenom anses tillgodosedd och avstyrks.I motionerna 1999/2000:K231 och 2000/01:K401yrkande 16 tas frågan om kampanjbidrag i samband medpersonvalet upp. Rådet för utvärdering av 1998 årsval anser att öpppenhet och frivillighet i frågorkring finansiering är ett bättre sätt att motverkaavarter på området än tvingande reglering. Därförföreslår rådet att riksdagsledamöterna får möjlighetatt redovisa finansiering av personvalskampanjer iett offentligt register. Enligt den överenskommelsesom träffats mellan riksdagspartierna skallredovisningen av partiernas intäkter vara så öppensom möjligt. Överenskommelsen gäller både partiernasoch enskilda kandidaters verksamhet. Utskottet anseratt motionerna härigenom får anses tillgodosedda ochavstyrks.ValkretsindelningMotionernaI motion 1999/2000:K206 av m.fl. (m)hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts omändrad valkretsindelning (yrkande 13). Den nuvarandevalkretsindelningen går tillbaka till 1920-talet ochföljer i princip länens gränser. , som bl.a. hade i uppdrag attundersöka möjligheterna att dela de störstariksdagsvalkretsarna, presenterade en alternativvalkretsindelning för de fyra största valkretsarna.Efter en djupare analys av vilka faktorer som kundeverka för ökade kontakter mellan väljare och valdafann kommittén att det fanns goda grunder att minskade största valkretsarna. Efter kommitténsvaltekniska undersökningar drogs slutsatsen attnågra större förändringar inte var möjliga medhänsyn till nuvarande utformning av valsystemet, somutgår från en proportionell fördelning av mandaten.Skulle valkretsarnas antal öka i någon störreomfattning bedömde kommittén attutjämningsmekanismen i valsystemet skulle bliotillräcklig. Valkretsarna har enligt motionärernavisat sig få stor betydelse för effekten ipersonvalsinslaget. I mindre valkretsar förefallerpersonvalet ha blivit mer levande än i större.Enligt motionärerna talar vunnaerfarenheter av personvalsinslaget för attvalkretsindelningen bör reformeras. Kretsarna börinte vara större än att personvalet blir reellt ikontakten mellan väljare och valda.I motion 1999/2000:K227 av ()hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts ombehovet av en översyn av valkretsindelningen i Skåneinför valet . Vid riksdagsval varSkåne indelat i fyra valkretsar. Vid 1998 årslandstingsval var indelat i sex valkretsar.Gränserna mellan valkretsarna sammanfaller delvis,men vissa kommuner tillhörde olika valkretsar i detvå valen. Detta skapade förvirring och osäkerhethos väljarna och merarbete i partiorganisationerna.Dagspressannonseringen och utdelningen avhushållsförsändelser fick detaljplaneras så att rättkandidater presenterades för rätt väljargrupp. Detär enligt motionären viktigt att klargöra om någraförändringar är nödvändiga inför valen år 2002.I motion 2000/01:K302 av () föreslåsatt tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs dels om att införaenmansvalkretsar i val till (yrkande 1),dels om att skall bli ettförsöksområde för enmansvalkretsar (yrkande 2). Iflera valkretsar är det nästintill omöjligt attkunna bli personvald. Framför allt istorstadsregionerna såsom , ochMalmö är det svårt att kunna bli personvald. Orsakenär helt enkelt att det krävs otroligt många rösterför att kunna bli personvald. I t.ex.rör det sig om uppåt 20 000 kryss för de störrepartiernas kandidater. Det måste vara väljaren ochinte partiorganisationen som är uppdragsgivaren.Enmansvalkretsar skulle enligt motionären innebäraatt representanterna är valda i första hand sompersoner med ett eget personligt mandat och ett likatydligt ansvar inför sina väljare. länsom på grund av sin befolkningsstorlek är ett av demest tydliga exemplen på svårigheterna att fågenomslag för personval borde enligt motionären bliett försöksområde för enmansvalkretsar.I motion 2000/01:K335 av Per () föreslås attriksdagen begär att regeringen lägger fram förslagom att riksdagskandidater endast får ställa upp i envalkrets (yrkande 1) och att tillkännagerför regeringen som sin mening vad i motionen anförsom att de större valkretsarna i storstadsregionernadelas in i samma valkretsar som landstingen (yrkande2). Personvalet bör enligt motionären få störremöjliheter att påverka vilka representanter somskall sitta i riksdag, kommuner och landsting.Tyvärr visade det sig att det fanns flera orsakertill att personvalet inte fick det genomslag som detförtjänar. Regler borde förhindra att mernamnkunniga och kända namn kandiderar i fleravalkretsar, något som skedde under senaste valet,vilket fick som följd att personvalsmöjligheterna irealiteten försvann för många kandidater. I storavalkretsar var det svårt att få genomslag förpersonvalsmöjligheterna. Avståndet mellan väljareoch deras företrädare är för stor. De flesta vetinte vilka som företräder dem i . IStockholms län t.ex. krävs det nästan 20 000personröster för att kunna bli personvald i destörre partierna. Mindre valkretsar i dessa storavalkretsar skulle enligt motionären kunna minskaavståndet mellan väljare och företrädare. Införandeav samma valkretsar i som i landstingetborde i de större riksdagsvalkretsarna kunna minskadetta avstånd och ge personvalsmöjligheterna chansenden förtjänar.I motion 2000/01:K337 av ()föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs om att bytanamn på östra valkrets tillSkaraborg. När beslutet fattades att bilda regionenVästra , av de tre landskapen ,och , gjordes många stora ochomvälvande förändringar. En förändring sommotionären tycker var onödig var att byta namn tillVästra östra valkrets. Valkretsen harsamma gränser som gamla , förutom Habooch som valde att gå över till Jönköpingslän. är ett gammalt namn på länet. Ett brasätt att använda namnet ärenligt motionären att ändra namnet på valkretsen.Därför föreslår motionären att det finns ett förslagtill namnbyte på valkretsen när nästa beslut tas somberör län.BakgrundFör val till är riket, enligt 3 kap. 6 §regeringsformen, indelat i valkretsar. Mandaten iriksdagen utgörs av 310 fasta valkretsmandat och 39utjämningsmandat. En valkrets är enligt 2 kap. 1 §vallagen ett geografiskt avgränsat område för vilketdet skall väljas ledamöter till den beslutandeförsamling som valet gäller. De fastavalkretsmandaten i fördelas mellanvalkretsarna på grundval av en beräkning avförhållandet mellan antalet röstberättigade i varjevalkrets och antalet röstberättigade i hela riket.Fördelningen fastställs i sänder. Landetär indelat i 29 valkretsar och de motsvarar iprincip länsindelningen. utgör docktvå valkretsar, län fyra valkretsar och fem valkretsar.Efter valet fördelas de fasta mandaten i varjevalkrets proportionellt mellan partierna efter derasröstetal i valkretsen. Utjämningsmandaten fördelas iprincip så att mandatfördelningen mellan partiernablir proportionell mot partiernas röstetal i helalandet.Vid val till skall landstingdelas in i valkretsar. En valkrets skall enligt 2kap. 3 § vallagen omforma en eller flera kommuner,om inte något annat följer av 4 § andra stycket. Envalkrets bör enligt 4 § första stycket utformas såatt den kan beräknas få minst åtta fastavalkretsmandat. Valkretsen bör ha en sammanhängandegränslinje. En del av en kommun får enligt 4 § andrastycket bilda en valkrets tillsammans med en annankommun, en del av en annan kommun eller delar avandra kommuner, om valkretsen annars inte kanberäknas få minst åtta fasta valkretsmandat. Enkommun får också delas in i två eller fleravalkretsar, om man på så sätt kan uppnå enlämpligare valkretsindelning. Indelningen ivalkretsar för val till skallbeslutas av fullmäktige. skall enligt3 kap. 6 § vallagen besluta om hur många fastavalkretsmandat som varje valkrets skall ha.Rådet för utvärdering av val har i sittdelbetänkande Personval 1998 - En utvärdering avpersonvalsreformen (SOU 1999:136) tagit upp fråganom rätten att kandidera i flera valkretsar iriksdagsvalet. Bakgrunden till rådets förslag vareffekterna av att () val ide flesta valkretsarna var förstanamn på den lokalalistan som partiets rikslista med AlfSvensson som toppnamn i tre valkretsar konkurrerademed lokala listor. Rådet anför bl.a:Rådet har diskuterat möjligheten att införa en regeli vallagen som innebär att en kandidat får ställaupp i endast en valkrets. En möjlighet vore attåterinföra s.k. bostadsband. En kandidat skulle dåvara valbar endast i den valkrets som han eller honvar folkbokförd i. En regel av det slaget skulledock innebära en relativt stor begränsning avpartiernas möjlighet att lansera kandidater eftereget gottfinnande. En annan modell som ger partiernastörre frihet i detta avseende är att föreskriva atten kandidat inte får kandidera mer än i en valkretsmen att partierna har frihet att avgöra i vilkenkrets. En sådan regel finns i t.ex. det norskavalsystemet som bygger på officiellavalförberedelser. I ett sådant system är det intelagtekniskt komplicerat att tillskapa en regel sominnebär att en kandidat endast får kandidera i envalkrets, eftersom samtliga partier som avser attdelta i val skall anmäla detta i förväg och dessutomanmäla samtliga kandidater, varvid man också anmäleri vilken krets den enskilde kandidaten skall ställaupp. Det är då inte svårt att införa en bestämmelsesom reglerar situtationen att en kandidat trots alltkandiderar i mer än en valkrets. Det som liggernärmast till hands är att personröster som avges förkandidaten i en krets där han eller hon inte äranmäld blir betraktade som ogiltiga.Nu finns det som bekant inte någon motsvarandeobligatorisk anmälningsskyldighet i den svenskavalordningen. Om man skulle kräva att allakandidater i förväg anmäler i vilken valkrets deskall delta innebär detta i praktiken ettavskaffande av den fria nomineringsrätten. En sådanordning borde i konsekvensens namn också leda tillett krav på att samliga partier i förväg anmälerdeltagande i val. Sammantaget skulle detta innebäraen övergång till officiella valförberedelser iSverige. Även om de omedelbara följderna av en sådanordning sannolikt inte skulle uppfattas som alltförmycket avvikande från de nuvarande reglerna så ärdet en förändring av principiellt stor betydelse.Dessutom är det mycket som talar för att en övergångtill officiella valförberedelser bör föranleda enannorlunda definition av partibegreppet iregeringsformen. Rådet har som nämnts i annatsammanhang inte ansett sig böra föra fram ettförslag till officiella valförberedelser.En något mindre ingripande reglering är attföreskriva att en kandidat bara får kandidera i envalkrets och att införa en särskild ordning för densitutationen att kandidaten ändå ställer upp i merän en valkrets. En sådan särskild ordning skall dåavgöra a) om personrösterna på kandidaten alls skallbeaktas trots att kandidaten brutit mot regeln attkandidera i mer än en valkrets eller b) vilkenvalkrets som skall komma i fråga om kandidaten skallfå tillgodoräkna sig röster i någon valkrets.Oavsett hur man går till väga beträffande frågornaunder a och b innebär det en risk för att, om enkandidat av ett eller annat skäl kommer att stå iflera valkretsar, personröster som väljare haravgett på honom eller henne blir ogiltiga. Rådet hardärför kommit fram till att det meständamålsenliga sättet att komma åt problemet är atti vallagen införa en bestämmelse av normativkaraktär som innebär att en kandidat i riksdagsvaletbör förekomma i endast en valkrets. Skulle det ändåförekomma att en kandidat tar plats i mer än enkrets får dubbelvalsavveckling ske i enlighet med denuvarande reglerna.Genom att bestämmelsen tas in i lagen kommer denatt få spridning bl.a. genom den officiellavalinformationen och valmyndigheternas informationtill partierna. Det framstår inte som sannolikt attnågot av de etablerade partierna medvetet skullelansera kandidater i strid med vallagensrekommendation.Regeringen beslutade att 1999 årsförfattningsutredning (Ju 1999:13) skulle få isärskilt uppdrag att bl.a. överväga om de trestörsta valkretsarna bör minskas. I direktiven (dir.2000:21) skriver regeringen följande när det gällerbehovet av översyn:Vid val tillämpades fulltut det nya valsystemet med möjlighet för väljarnaatt avge en särskild personröst. Syftet medpersonvalsinslaget är att väljarna skall ges bättremöjligheter att påverka vilka som skall representeradem.För att göra en avvägning mellan partiernas ochväljarnas inflytande över vilka kandidater som skallbli valda har det införts en spärr förpersonrösterna. Enligt 18 kap. 38 § vallagen skallpersonligt röstetal för en kandidat fastställas baraom denne fått särskilda personröster till ett antalav av partiets röstetal ivalkretsen.Som har framgått ovan varierar valkretsarnasstorlek i fråga om antalet röstberättigade. De tvåstörsta valkretsarna, och Stockholmskommun, hade vid val 730 000 respektive 550000 röstberättigade. De två därnäst störstavalkretsarna, och Östergötlandslän, hade 340 000 respektive 310 000röstberättigade. Övriga valkretsar hade mellan 100000 och 250 000 röstberättigade med undandtag avGotlands län som hade 44 000 röstberättigade.Erfarenheterna års val visar att andelenkandidater som har blivit valda på personröster ärlägre i de största valkretsarna än i flertaletövriga valkretsar. Den främsta orsaken till dettatorde vara att spärren på motsvarar ettså högt antal röster att det är svårt för andra änvälkända kandidater, t.ex. partiledarna i de störrepartierna, att samla tillräckligt många röster föratt komma över spärren.Rådet för utvärdering av val har i sittdelbetänkande Personval 1998 En utvärdering avpersonvalsreformen (SOU 1999:136) övervägt frågan omspärrnivån bör sänkas men stannat för att så intebör ske. Rådet anför i betänkandet attpersonvalssystemets genomslag i de störstavalkretsarna var påtagligt lågt och attpersonvalssystemet på grund av detta kan sägas lidaav en demokratisk obalans som det är önskvärt attåtgärda. Rådet föreslog dock inga förändringar avvalkretsindelningen bl.a. på grund av att sådanaändringar kan komma att aktualisera ändringar iregeringsformen.Mot denna bakgrund finns det skäl att nu övervägaom de tre största valkretsarna bör minskas. Somutgångspunkt för uppdraget gäller att valkretsarnabör vara geografiskt sammanhängande och att derasgränser inte bör skära kommun- eller länsgränser.1999 års författningsutredning skall i denna delredovisa sitt arbete senast den 30 april 2002.Utskottets bedömning1999 års författningsutredning har fått i särskiltuppdrag att bl.a. överväga om de tre störstavalkretsarna bör minskas. De problem som tas upp imotionerna 1999/2000:K206 yrkande 13 och2000/01:K335 yrkande 2 har samband med valkretsarnasstorlek. Utskottet anser att resultatet avutredningens arbete bör avvaktas och avstyrkerdärför motionerna. Utskottet anser att ävenmotionerna 1999/2000:K227 och 2000/01:K337 böravstyrkas.Utskottet, som inte är berett att föreslå införandeav enmansvalkretsar, avstyrker motion 2000/01:K302yrkandena 1 och 2.När det gäller frågan om en kandidat iriksdagsvalet endast skall få ställa upp i envalkrets har Rådet för utvärdering av valkommit fram till att det meständamålsenliga sättet att komma åt problemet är atti vallagen införa en bestämmelse av normativkaraktär som innebär att en kandidat i riksdagsvaletbör förekomma i endast en valkrets. Utskottet menaratt om en sådan begränsning av den frianomineringsrätten övervägs kan den inte göras utanmer genomgripande analyser. Även om det kan tyckasolyckligt att en och samma person kandiderar i ettstort antal valkretsar och därmed försvårarbedömningen av valhandlingens effekt vad gällerpersonrösten, kan det enligt utskottet finnaslegitima skäl för ett parti att nominera en kandidati fler än en valkrets. Det kan också ifrågasättas områdets förslag till normativ, men inte absolutbindande, lagstiftning är en lagtekniskt lämpliglösning. Utskottet vill emellertid inte föregripaberedningen i av förslaget.Utskottet avstyrker därför motion 2000/01:K335yrkande 1.Kommunala utjämningsmandatMotionenI motion 1999/2000:K209 av de () begärs att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts ombehovet av att införa utjämningsmandat vidkommunfullmäktigval. Många av kommunerbestår av flera valkretsar. Mandatfördelningen efterett val kan enligt motionären ge ett parti"otillbörligt" bra utdelning om antalet rösterfördelat på samtliga partier fallit på ett visstsätt i en valkrets, medan ett annat parti kanförlora mycket genom att i båda valkretsarna liggaprecis under för att få ytterligare ett mandat. Hadedet i kommunerna funnits utjämningsmandat hade dettainte kunnat ske. Det totala kommunala valresultatet,dvs. ett partis totala antal röster i en kommun,hade fått genomslag. I kommuner med två eller fleravalkretsar bör därför, enligt motionären,utjämningsmandat införas.I motion 2000/01:K268 av m.fl. (kd)föreslås att begär att regeringen läggerfram lagförslag så att utjämningsmandat införs ivalkretsindelade kommuner inför valet (yrkande3). Nuvarande system i de större kommunerna inbjuderenligt motionärerna gärna till manipulation medvalkretsindelningar och/eller antalet mandat ikommunfullmäktige. Ett alternativ till den nuvarandesituationen är att införa utjämningsmandat ivalkretsindelade kommuner. bör enligtmotionärerna begära ett förslag från regeringen omutjämningsmandat i valkretsindelade kommuner så attde kan träda i kraft inför valet 2002.BakgrundVid val till kommunfullmäktige är kommunen enligt 2kap. 6 § första stycket vallagen en valkrets, ominte något följer av andra stycket. Om en kommun harfler än 6 000 personer som har rösträtt, fårkommunen enligt andra stycket delas in i två ellerflera valkretsar.