bet · GN01SoU9 · 2000-03-22 00:00:00 — Ut-skottet anser att det finns starka motiv för att slå vakt om skattefinansieringen av sjukvården.I 2 a § HSL anges hur hälso- och sjukvården skall bedrivas för att uppfyllakraven på en god vård. Vården skall bl.a. vara av god kvalitet och tillgodosepatientens behov av trygghet i vården och behandlingen. Hälso- och sjukvår-den skall hålla en god personell och materiell standard, dvs. bedrivas avpersonal med adekvat utbildning och med behövlig teknisk utrustning i än-damålsenliga lokaler. För att hälso- och sjukvård skall fungera krävs välut-bildad och i övrigt kompetent personal som utför sina arbetsuppgifter sak-kunnigt och omsorgsfullt. Utbildningsfrågorna har stor betydelse vid utform-ningen av behörighetsregler för hälso- och sjukvården och närliggande om-råden. Utöver goda kunskaper inom relevanta ämnesområden är det enligtutskottet viktigt att yrkesutövaren har sådana personliga egenskaper att honeller han är lämplig för sitt yrke. - - - (Res. m, v, kd, c, fp, mp)- - -Hälso- och sjukvården i bedrivs i huvudsak i offentlig regi. Vid ettflertal tillfällen har regeringen, med instämmande av utskottet, framhållit attdet inom ramen för ett sådant integrerat system kan finnas ett värde, frånsåväl patienternas som personalens synpunkt, av ett varierat vårdutbud i olikadriftsformer. Det bör enligt utskottet vara verksamhetens inriktning, till-gänglighet, kvalitet och kostnadseffektivitet som styr valet av vårdgivare.Hälso- och sjukvården bör präglas av närhet, tillgänglighet, helhetssyn ochkontinuitet. Primärvården är basen i sjukvårdssystemet. Alla patienter harenligt hälso- och sjukvårdslagen rätt till en fast läkarkontakt. Utskottet vid-håller att det är viktigt att hälso- och sjukvårdsinsatserna utförs på rätt vårnivå eftersom det är mest kostnadseffektivt. Det ankommer dock på sjuk-vårdshuvudmännen att besluta om vårdens organisation m.m. med utgångs-punkt i hälso- och sjukvårdslagen. m, kd, c, fp)överlämnade rapporten behandlingsgaranti ihälso- och sjukvården - förutsättningar och konsekvenser till regeringen.Styrelsen anför bl.a. att de allvarliga köproblemen i vården inte löses med enbehandlingsgaranti och att en sådan garanti tvärtom riskerar att leda till fel-aktiga prioriteringar, exempelvis att patienter med kroniska sjukdomar fårsvårare att hävda sig. Satsningar bör i stället göras på bättre samverkan ivårdkedjan, på en lagfäst rätt att fritt välja sjukhus och på bra information tpatienter om väntetider. Dessutom behövs mer resurser till kommunerna föratt ge "färdigbehandlade" patienter plats, anför styrelsen.I budgetpropositionen (proposition 1999/2000:1, utgiftsområde 9) anförregeringen bl.a. följande (26 och 28-29).Regeringen kan konstatera att svensk hälso- och sjukvård generellt sett hålleren hög kvalitet. Det pågår en dynamisk utveckling av angreppssätt, metoderoch modeller för att säkerställa att kvaliteten i hälso- och sjukvården utveck-las fortlöpande och systematiskt. Trots det relativt goda läget finns en radområden med utrymme för förbättringar. Ett viktigt material för kvalitetsbe-dömningar utgörs av de s.k. kvalitetsregistren. saknas dock kva-litetsregister på centrala områden som t.ex. primärvården. Det är därför enligtregeringen angeläget att bygga upp system som gör det möjligt att följa uppkvaliteten även inom bl.a. primärvården. Speciell uppmärksamhet bör ägnasutvecklingen inom äldrevård, hemsjukvård, psykiatri samt rehabilitering.Trots initiativ på såväl central som lokal nivå består på många håll pro-blemet med bristande läkarinsatser inom särskilt boende och i hemsjukvår-den. Det är därför enligt regeringen av största vikt att ytterligare åtgärdervidtas för att komma till rätta med problemen. Regeringen har mot bl.a.denna bakgrund tillkallat en särskild utredare med uppgift att beskriva ochanalysera de problem som finns vid samverkan mellan landstingenshälso- och sjukvård och kommunernas vård och omsorg. Även i överens-kommelsen mellan staten och landstingen om vissa ersättningar för år 1999har frågan lyfts fram.I rapporten Den ljusnande framtid är vård (Ds 1999:44) har kommissionenför rekrytering till vård och omsorg enats om en rad åtgärder för att kommatill rätta med den hotande bristen på vårdpersonal. Genomförandet av deåtgärder som föreslås vilar på staten, landstingen och kommunerna. Arbetetför att förbättra personalsituationen måste aktivt drivas vidare.Den snabba medicinska och tekniska utvecklingen ställer vården inför nyaoch svåra etiska frågor. Arbetet med dessa frågor har legat långtframme. Regeringen bedömer att det är av stor vikt att så sker också i fort-sättningen.- - -Regeringen kan konstatera att ytterligare steg har tagits för att stärka patientens inflytande och delaktighet i hälso- och sjukvården genom de förändring-ar i hälso- och sjukvårdslagstiftningen som har fattat beslut om.Frågan om att stärka patientens ställning i hälso- och sjukvården handlar,som tidigare påpekats, i mycket om ett aktivt och långsiktigt utvecklingsar-bete mot ett förändrat arbetssätt i hälso- och sjukvården. Regeringen anser attdet är av största vikt att detta arbete drivs vidare. I överenskommelsen mellanregeringen och för om vissa ersättningar tillhälso- och sjukvården enades parterna också om att inriktningen att stärkapatientens ställning skulle gälla även för år 2000.Mot bakgrund av analys av de konsekvenser införandet aven behandlingsgaranti skulle få i svensk hälso- och sjukvård är regeringeninte beredd att föreslå någon sådan. Kravet på att förbättra tillgänglighetenkvarstår dock oförändrat. har pekat ut ett antal åtgärder sommyndigheten menar krävs för att komma till rätta med sjukvårdensköproblem. Det handlar bl.a. om kapacitetsförstärkningar inom landstingensprimärvård och kommunernas vård och omsorg (i huvudsak äldrevård ochpsykiatri) för att effektivisera vårdkedjan. Som påpekats i det föregåendeavser regeringen att tillföra en extra vårdmiljard. Därutöverinnebär den s.k. försvarsuppgörelsen att totalt tillförsvården och omsorgen . Regeringen bedömer attsatsningarna på vård och omsorg ligger väl i linje med de kapacitetsförstärk-ningar föreslagit.Mot bakgrund av stora skillnader mellan landstingen och oklara lokala re-gelverk när det gäller patientens rätt att välja sjukhus och specialistmottag-ning föreslog en lagfäst rätt till fritt sjukhusval och rätt tirelevant väntetidsinformation. Regeringen har erfarit att Landstingsförbundetredan med anledning av överenskommelse mellan staten och lands-tingen inlett ett arbete med att tydliggöra vilka valmöjligheter som finnsinom vården. Det har därvidlag framkommit att möjligheten att välja sjukhusredan i dag finns på de allra flesta håll, men att informationen brister ochstundtals också tillämpningen. Regeringen har erfarit att kommer att ta ställning till en ny rekommen-dation till landstingen som tydliggör valmöjligheterna och som också efter-strävar en större likhet över landet när det gäller patienternas möjlighet attvälja. Vidare arbetar i enlighet med överenskommelsenmellan staten och landstingen för med ett projekt vars syfte är attutveckla ett kvalificerat och tillförlitligt system för att följa väntetider isvenska hälso- och sjukvården. Systemet skall utformas så att det tillgodoserolika intressenters informationsbehov. En första nationell övergripande mät-ning av väntetider planeras /2000. Regeringen avser attbehandla frågorna om fritt sjukhusval och väntetidsinformation i sambandmed överläggningarna om ersättningen för år 2000.I nämnda rapport konstaterade också att vidgade behand-lingsindikationer är en viktig förklaring till köproblemen i sjukvården. Detfinns enligt verksamhetsföreträdare behov av att fastställa gemensamma ochtydliga indikationer för behandling liksom kriterier för förtur. Socialstyrelsehar också inlett en översyn av sitt arbete med dessa frågor med sikte på att tafram ett underlag som kan ingå i överenskommelsen mellan staten ochlandstingen om vissa ersättningar för . Regeringen anser att dettaarbete är av stor vikt och avser att ta upp frågan i överläggningarna om er-sättning för . Delegationen för uppföljning av riktlinjer för priorite-ringar inom hälso- och sjukvården (dir. 1997:135) har också en viktig uppgifti detta sammanhang.Regeringen gör sammantaget bedömningen att ovan redovisade åtgärderkommer att leda till att tillgängligheten i hälso- och sjukvården förbättras ocatt patientens ställning kan stärkas.Av Statsrådsberedningens propositionsförteckning avseende riksmötet1999/2000 framgår att regeringen avser att presentera en nationellhandlingsplan för utveckling och förnyelse av sjukvården.Socialstyrelsen har överlämnat en rapport om åtgärder för attminska administrationen i vården. I rapporten föreslås bl.a. att gemensammajournaler för olika vårdnivåer införs så att journalen följer patienten genomvårdprocessen. Vidare föreslås att all hälso- och sjukvårdspersonal bör do-kumentera i samma journalhandling. I rapporten påtalas också att införandetav datajournaler är eftersatt framför allt i den slutna vården och att datoriseringen därför bör påskyndas. Enligt uppgift från kom-mer rapporten att behandlas inom ramen för arbetet med den nationellahandlingsplanen för sjukvården.Den 1 januari 1999 trädde ett antal bestämmelser om stärkt patientinflytandei kraft. De i sammanhanget aktuella bestämmelserna beskrivs i korthet ned-an.Av 5 § andra stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) framgår attlandstinget skall organisera primärvården så att alla som är bosatta inomlandstinget får tillgång till och kan välja en fast läkarkontakt. En sådan läkaskall ha specialistkompetens i allmänmedicin. får inte begränsaden enskildes val till ett visst geografiskt område inom landstinget.Av 2 b § första stycket hälso- och sjukvårdslagen framgår att patientenskall ges individuellt anpassad information om sitt hälsotillstånd och demetoder för undersökning, vård och behandling som finns. Vidare framgårav 3 a § och 18 a § samma lag att vårdgivarna i vissa situationer är skyldigaatt ta hänsyn till patientens val av behandling där två eller flera alternativmöjliga.När det gäller rätten till förnyad medicinsk bedömning, s.k. second opini-on, stadgas i 3 a § andra stycket hälso- och sjukvårdslagen att landstingetskall ge en patient med livshotande eller särskilt allvarlig sjukdom ellerskada möjlighet att inom eller utom det egna få en förnyad medi-cinsk bedömning i det fall vetenskap och beprövad erfarenhet inte ger enty-dig vägledning och det medicinska ställningstagandet kan innebära särskildarisker för patienten eller har stor betydelse för dennes framtida livskvalitet.Patienten skall erbjudas den behandling den förnyade bedömningen kanföranleda.I samband med riksdagsbehandlingen av införandet av den ovan nämndabestämmelsen om s.k. second opinion föreslog utskottet ett tillkännagivandemed innebörd att utskottet ansåg det mycket angeläget att följa effekterna avlagstiftningen. Enligt utskottet borde regeringen ge i uppdragatt följa tillämpningen av lagstiftningen och därefter lämna enutvärdering (betänkande 1998/99:SoU3). följde utskottet (rskr.1998/99:54).Av regleringsbrev för avseende framgår attregeringen gett i uppdrag att noga följa till-lämpningen av lagstiftningen om rätten till förnyad medicinsk bedömning.Uppdraget skall avrapporteras i form av en utvärdering senast den 31 mars2000. Styrelsen skall även följa effekterna av lagstiftningen om patientensmöjlighet att i vissa situationer välja mellan olika behandlingsalternativ.Uppdraget skall redovisas senast den 1 mars 2001.Frågor om remisskrav behandlades senast av utskottet i det ovan nämndabetänkande 1998/99:SoU3. Utskottet anförde bl.a. följande:Remisser fyller en viktig funktion som instrument för att göra riktiga medi-cinska prioriteringar både i syfte att garantera att de patienter som har störsbehov av specialistvård får tillgång till sådan och att kunna utnyttja de sam-lade resurserna i landstingen optimalt. Utskottet delar således bedömningenatt det inte är lämpligt att i lag förbjuda landstingen att ställa krav på remiser för specialistvård. Givetvis får remisskrav inte användas i syfte att försvra vårdutnyttjandet eller som begränsning för privata vårdgivare.Det kan finnas skäl att se annorlunda på remisskrav till de sjukhusanknutnaspecialistmottagningarna än på remisskrav till motsvarande specialistmottag-ningar utanför sjukhusen. Med hänsyn till att sjukhusens specialistmottag-ningar och de privata specialistmottagningarna genom de senaste årens ut-veckling har fått skilda roller i hälso- och sjukvården bör det enligt utskottedärför vara möjligt för landstingen att ställa krav på remiss till sjukhusensspecialistmottagningar utan att ha remisskrav för motsvarande specialist-mottagning utanför sjukhusen. Däremot kommer landstingen inte att kunnatillämpa remisskrav enbart för privata vårdgivare utanför sjukhus. m,kd, fp; motivres. c)Utskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat yrkanden om att återinförahusläkarlagen, se betänkandena /97:SoU1, 1997/98:SoU12, 1997/98:SoU24 och /99:SoU3. I det sistnämnda betänkandet anfördeutskottet att det vidhöll sitt tidigare ställningstagande att det inte finns skatt återinföra lagen. följde utskottet (rskr. 1998/99:54). fp)I betänkande 1998/99:SoU3 behandlades ett motionsyrkande om inrättandeav en patientombudsman. Utskottet anförde att det ansåg att patienternasintressen blev väl tillgodosedda med patientnämnder och att det därför sak-nades anledning att inrätta en särskild patientombudsman. Även frågan ompatientutbildning behandlades i betänkande /99:SoU3. Utskottet anfördeatt det inte såg någon anledning att införa regler om en särskild patientut-bildning. följde utskottet (rskr. 1998/99:54). v avseendepatientombudsman, res. c avseende patientutbildning)? Kommissionen för rekrytering till vård och omsorg, den s.k.Vårdkommissionen, lämnade rapporten Den ljusnandeframtid är vård (Ds 1999:44) till regeringen. I rapporten anförs (s. 179)att kommissionens förslag utgör en gemensam avsiktsförklaring somkommissionen står bakom oavsett vem som avses svara för eller verkaför åtgärden. följande:?? att antalet nybörjarplatser i läkarutbildningen ökas med 200 och i sjuksköterskeutbildningen på motsvarande sättmed 1 000 ,?? att regeringen är beredd att överväga särskilda mål för antalet utbild-ningsplatser även beträffande övriga grupper inom vård- och omsorgs-sektorn, t.ex. psykologer, arbetsterapeuter och sjukgymnaster, i den månlärosätena inte tillgodoser arbetsmarknadens behov av arbetskraft,?? att huvudmannaskapet för de landstingskommunala vårdutbildningarnabör överföras till staten och att diskussioner om detta inledsmellan regeringen och landstingen,?? att det skall vara en målsättning dels att öka examinationen av studenterfrån gymnasiets omvårdnadsprogram väsentligt för att tillgodose beho-vet - ambitionen är att ca 7 000 skall genomgå utbildningen, delsatt ett betydligt större antal skall utbildas inom vuxenutbildningen medrelevanta kurser,?? att åtgärder vidtas för att förbättra omvårdnadsprogrammet och stärkadess ställning,?? att staten i syfte att få en generösare tillämpning ser över hur tillgodo-räkning av utbildning och yrkeserfarenhet sker vid antagning till hög-skoleutbildning,?? att regeringen, inom ramen för samarbetet med parterna inom syssel-sättningspolitiken i EU, inbjuder de berörda parterna till diskussionerom bl.a. hur de nya medlen till kompetensutveckling kan användas inomvård- och omsorgssektorn,?? att kommunerna erbjuder fler praktikplatser för studerande inom sjuk-sköterskeutbildningen,?- - -- att arbetsförmedlingarna får i uppdrag att i samarbete med kommunernaöka antalet anställda invandrare i vård och omsorg, t.ex. genom att er-bjuda ett sammanhållet program som innefattar yrkessvenska, praktik,utbildning, anställning och introduktion,-I budgetpropositionen (proposition 1999/2000:1, utgiftsområde 16, volym 8s. 106) anför regeringen att den delar bedömning avbehovet av en utökning av dimensioneringen av utbildning för sjuksköterskoroch läkare. Regeringen understryker att den regionala fördelningen av dengrundläggande läkarutbildningen är ett viktigt instrument för att underlättaför landstingen att rekrytera läkare till specialistutbildningstjänster över helandet. Det har också visat sig att ett ökat samarbete mellan universiteten ochsjukhusen utanför universitetsorterna underlättar för landstingen att i framti-den rekrytera läkare till orter utanför universitetsorterna, anför regeringen.Vidare framgår av propositionen att den beräknade ökningen av antalet exa-minerade läkare efter den planerade expansionen uppgårtill 200.Utbildningsutskottet föreslog, betänkande 1999/2000:UbU1, att riksdagenskulle godkänna vad regeringen förordat angående utbyggnaden av denhögre utbildningen . följde utskottet (rskr.1999/2000:94).I budgetpropositionen (proposition 1999/2000:1, utgiftsområde 14, volym 7,s. 36), redovisar regeringen att den i enlighet med åta-gande avser att ge () i uppdrag att planeratidiga åtgärder för att utbilda personal från sektorer där övertalighet råder tarbeten inom vård och omsorg. Vidare bör AMS inom ramen för de ordinariearbetsmarknadsmedlen genom särskilda insatser öka antalet anställda invand-rare inom vården och omsorgen, anförs det. Detta kan exempelvis ske genomatt erbjuda arbetslösa invandrare ett program som innefattar yrkessvenska,praktik, utbildning, anställning och introduktion. Vidare redovisas att leda-möterna i gemensamt har gjort en utfästelse om att verkaför att deltidsarbetslösheten bland vård- och omsorgspersonal skall minska.En avstämning och analys kommer att göras per den 31 december 2000.Sedan den 1 juli 1999 har ansvar för ett centralt planerings-stöd för specialistläkare.Av regleringsbrev för avseende framgår attregeringen gett i uppdrag att utreda förutsättningarna för attutveckla ett centralt planeringsstöd för att kunna underlätta lokal och regio-nal planering av det framtida behovet av grund- respektive specialistutbilda-de sjuksköterskor. Uppdraget skall redovisas till regeringen senast den 31december 2000.Socialministern har i ett frågesvar anfört bl.a. följan-de:När det gäller kompetensutveckling och rekrytering av hälso- och sjukvårds-personal har kommuner och landsting ett huvudansvar. Staten har möjlighetatt styra och påverka verksamheten, bl.a. genom lagstiftning. Handläggning-en av kompetensbevis inom hälso- och sjukvården, t.ex. legitimationer, skervid . skall bedöma kompetensen och föreskri-va kompletteringar för invandrare med utbildning och erfarenhet i yrken somär rättsligt reglerade i . avsätter medel förolika utbildningsinsatser som ska underlätta för invandrare med vårdutbild-ning att uppnå legitimation i . Läkare, sjuksköterskor, sjukgymnaster,tandläkare och barnmorskor har tillgång till kurser och prov som anordnas avolika institutioner på uppdrag av . En statlig finansiering skersåledes av ovannämnda kompletteringsvillkor. Jag vill slutligen nämna attregeringen inrättade en kommission med uppgift att föreslå åtgär-der för att underlätta rekrytering av personal till vård- och omsorgssektornsamt att kartlägga framtida utbildningsbehov inom sektorn. Kommissionensarbete omfattade bl.a. frågan om behovet av invandrare inom hälso- ochsjukvården. Den s.k. har presenterat sin slutrapport, Denljusnande framtid är vård (Ds 1999:44). Bland kommissionens förslag ingårbl.a. att arbetsförmedlingarna skall ges i uppdrag att i samarbete med kom-munerna bedriva särskilda insatser i syfte att öka antalet invandrare som äranställda inom vården. Förslaget bereds inom har inhämtats att förbundet i början av år 1999tillsatte en utredning om en alternativ organisation till Spri () för samverkan i IT-frågor av gemensamt intresseför hälso- och sjukvården. beslutade den 10 december1999 att ett projekt för IT-samverkan i hälso- och sjukvården skulle startasvid /2000 inom samt att utredningsgrup-pen fortsätter sitt arbete med sikte på att ett fristående och självständigt ITsamverkansorgan inrättas /2001.Socialministern har i ett frågesvar anfört bl. a. följan-de:Den s.k. berörde frågan om PTP för psykologer ibetänkandet Ny behörighetsreglering på hälso- och sjukvårdens område m.m.(SOU 1996:138). Kommittén ansåg att någon form av praktisk tjänstgöringför att pröva lämpligheten för yrket borde finnas kvar för psykologer. hade under utredningsarbetet anfört att de tidigare så långaväntetiderna för psykologer kortats ned ganska betydligt. Enligt kommitténsuppfattning fanns det därför inte några skäl att föreslå några ändringar beträffande PTP. Det förhållandet att staten reglerar utbildningen, men inte PTP -som är en förutsättning för full behörighet - kan innebära vissa problem. Jagär beredd att ta initiativ till en översyn av psykologernas PTP om det i fram-tiden exempelvis skulle uppstå en större diskrepans mellan antalet utbild-ningsplatser och antalet praktikplatser.Utbildningsministern har i ett frågesvar anfört bl.a. följan-de:Till farmaceuter räknas både apotekare och receptarier. Den påtalade bristenavser främst receptarier. De ökande pensionsavgångarna är delvis skäl tillbristen på receptarier. Vidare har löst ställda besparings-krav delvis genom avtalspensioneringar. lämnade 560personer sina anställningar med avtalspension. Av dessa var ca 200 recepta-rier.Receptarieutbildning ges endast vid universitet.Det är den enskilda högskolan som har ansvaret för att i samverkan meddet omgivande samhället besluta om omfattning och inriktning av de utbild-ningar som högskolan anordnar. Med anledning av den befarade bristen påreceptarier har och ansökt hosHögskoleverket om rätt att utfärda receptarieexamen. universitetkommer att ansöka om sådan examensrätt. räknarmed att beslut i ärendet kommer att fattas detta år.Jag har vidare informerats om att kommer attdiskutera receptarieutbildningen vid ett möte med avnämare(, , och AstraZeneca) och , och samt Högskolan iKalmar.Jag kommer att uppmärksamt följa den fortsatta utvecklingen i frågan.Genom regeringsbeslut tillkallades en kommitté, Kom-mittén Välfärdsbokslut, bestående av forskare med uppdrag att göra ett väl-färdsbokslut över (dir. 1999:7). Av direktiven framgår att rege-ringen ser det som särskilt angeläget att beskriva välfärdsutvecklingen förkvinnor och män, för olika socioekonomiska grupper och ur ett livscykel-perspektiv. Barns situation skall belysas. Särskild uppmärksamhet bör ägnasåt utsatta grupper. Frågor om folkhälsan och hälsans fördelning i befolkning-en skall vara centrala för kommitténs bedömning av välfärdens utvecklingunder . Kommittén skall redovisa den allmänna hälsoutvecklingeni landet och de skillnader i ohälsa som finns mellan olika sociala grupper ochhur detta förändrats under 1990-talet.Kommittén Välfärdsbokslut har lämnat ett delbetänkande,Välfärd vid vägskäl (SOU 2000:3). Kommittén anför i betänkandet att ohäl-san inte är jämnt fördelad mellan olika befolkningsgrupper. Äldre, kvinnor,utrikes födda och arbetare är grupper med relativt sett högre förekomst avhälsoproblem än yngre, män, svenskfödda och tjänstemän. Skillnadernamellan grupperna har dock inte förändrats . att fördelningen av nervösa besvär ser i allt väsentligt ut på sam-ma sätt, även om skillnaderna mellan olika befolkningsgrupper är mindre.Utvecklingen har medfört en utjämning mellan åldersgrup-per, såtillvida att det psykiska välbefinnandet försämrats betydligt mer blandde yngre än bland de äldre. Kommittén påpekar också att kvinnor i okvalifi-cerade arbetaryrken är en av få grupper för vilka dödligheten inte gått nedunder 1990-talet.Med stöd av lagen (1992:863) om lokal försöksverksamhet med finansiellsamordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård bedrevs underåren 1993-1997 försöksverksamhet på lokal nivå inom fem försöksområden(FINSAM).