bet · GN01JuU23 · 2000-05-30 00:00:00 — I detta ärende behandlar utskottet olika frågor om våldsbrott och brottsoffer imotioner som väckts under den allmänna motionstiden åren 1998 och 1999.Motionerna gäller bl.a. stöd i olika former åt brottsoffer, skydd för utsattakvinnor, besöksförbud, samverkan mellan myndigheter i kampen mot vålds-brott och utbildning för myndighetspersonal som kommer i kontakt medbrottsoffer.Med anledning av tre motionsyrkanden föreslår utskottet ett tillkännagi-vande av innebörd att staten bör garantera ett långsiktigt ekonomiskt stöd åtRikskvinnocentrum i Uppsala.Utskottet avstyrker övriga motionsyrkanden.Till betänkandet har fogats fjorton reservationer och två särskilda yttran-den. 1998/99:Ju220 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utökad undervis-ning om barn och sexuella övergrepp mot barn i polisutbildningen.1998/99:Ju702 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om strängare kriteri-er för frigivning av våldsbrottslingar.1998/99:Ju708 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att förbjuda porrklubbar,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att stoppa motorburen reklam för porrklubbar.1998/99:Ju812 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om målsägandebi-träde vid våldtäkts- och incestmål.1998/99:Ju904 av m.fl. (m) vari yrkas17. att begär förslag som ytterligare kan öka skyddet för utsattakvinnor i enlighet med vad som anförts i motionen.1998/99:Ju906 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att elektronisk fotboja införs på män som inte respekterar besöks-förbudet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att en brottsofferundersökning avseende våld mot kvinnor genom-förs.1998/99:Ju909 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att vid fa-miljevåld flytta den misshandlande mannen i stället för de utsatta kvinnornaoch barnen.1998/99:Ju910 av m.fl. (kd) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av utbildning och fortbildning för de grupper som i sittdagliga arbete kommer i kontakt med brottsoffer.1998/99:Ju911 av m.fl. (fp) vari yrkas12. (delvis) att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder för att stärka brottsoffrens ställning.1998/99:Ju914 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det bör utre-das vilka åtgärder som kan vidtas för att förbättra handläggningen inompolis-, åklagar- och domstolsväsende av ärenden som avser misstanke omsexuella övergrepp mot barn.1998/99:Ju915 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att se överbrottsoffers möjlighet till stöd vid rättegång.1998/99:Ju916 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om genomförande av förslag.1998/99:Sf606 av () vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att kopplerilagens bestämmelser bör prövas vid verksamhet medkontaktannonser och annan s.k. kontaktverksamhet.1998/99:So462 av m.fl. (fp) vari yrkas10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bättre skydd för förföljda kvinnor.1998/99:So466 av m.fl. (v) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kampanjer för kvinnofrid,7. att begär att regeringen återkommer med lagförslag som inne-bär att kravet på dubbel straffbarhet avskaffas när det gäller könsstympning,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rehabilitering av könsköpare,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att det skall vara den våldsutövande mannens och inte den vålds-utsatta kvinnans frihet som inskränks i samband med åtgärder för att förhind-ra upprepade övergrepp,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om arbete inom EU mot prostitution.1998/99:A801 av m.fl. (mp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att forskning kring mäns våld mot kvinnor intensifieras.1998/99:A808 av m.fl. (c) vari yrkas16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts angående elektroniska fotbojor för våldsverkare,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fortbildning i jämställdhet för domstolspersonal.1998/99:A810 av m.fl. (kd) vari yrkas20. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lagstadgad rätt till juridiskt biträde under förundersökning ochrättegång vid misshandels- och våldtäktsfall,21. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kontinuerlig utbildning om kvinnomisshandel.1999/2000:Ju411 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utredning omvittnesskydd.1999/2000:Ju601 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändrade rutinerför utbetalning av utdömda skadestånd.1999/2000:Ju702 av och () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen an-förts om en samlad handlingsplan mot kvinnovåldet - en nollvision motkvinnovåld.1999/2000:Ju707 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rättsväsendets hantering av gruppvåldtäkter,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om medicinska aspekter på gruppvåldtäkter.1999/2000:Ju708 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att brottsoffer och gärningsmän måste ha samma prioriteringsgradvid samhällets behandling av våldsbrott,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att samhällets resurser samordnas för att hjälpa och stödja utsattakvinnor,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att påföljden för överträdelse av besöksförbud ses över,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att kriscentrum för brottsoffer inrättas i kommunerna där de drab-bade erbjuds omedelbar hjälp av jurister, psykologer, läkare m.fl.1999/2000:Ju712 av m.fl. (v) vari yrkas att beslu-tar att uppdraga åt regeringen att, i enlighet med vad som anförts i motionen,ge i uppdrag att inom ramen för sin budget avsätta medel fören nolltoleranskampanj om våld mot kvinnor.1999/2000:Ju713 av m.fl. (v) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att utan dröjsmåli samråd med Rikskvinnocentrum inrätta en central kristelefon för våldsut-satta kvinnor.1999/2000:Ju714 av m.fl. (mp) vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att en regelom frihetsberövande vid upprepade överträdelser av besöksförbud bör infö-ras i lagstiftningen.1999/2000:Ju719 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av att berörda myndigheter får ökad kunskap om kvinno-misshandel,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av ökad samverkan mellan berörda myndigheter,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av att handläggningstiderna kortas,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att principen skall vara att gärningsmannens frihet skall begrän-sas, inte den slagna kvinnans.1999/2000:Ju720 av () vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om forskning om varför män slår kvinnor,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om Operation kvinnofridskampanj,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om straffsatserna vid beivrandet av besöksförbud.1999/2000:Ju721 av m.fl. (c, m, kd, fp, mp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att våld mot kvinnor måste bli en prioriterad fråga i hela samhäl-let, inte minst inom polisen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en översyn av åklagarmyndighetens rutiner och om attstärka kvinnans ställning i rättsprocessen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av dygnetrunthjälp till polispatruller,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skärpt tillämpning och straff vid överträdelse av besöksförbudet,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om möjligheten för hotade kvinnor att skydda sig,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om Rikskvinnocentrum,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av utbildning för berörda yrkeskategorier,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av information och ökat samarbete mellan olika yrkes-grupper,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ett jämställdhetsperspektiv vid utvärdering av miss-handelsärenden,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rättsintygens kvalitet,20. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en övergripande handlingsplan antagen avfullmäktige.1999/2000:Ju722 av m.fl. (mp) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att tillvarata kvinnojourernas kunskap och kompetens vid berördautbildningar,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärdsförslag så att kvinnor skyddas från den våldsutövandemannen utan att deras frihet inskränks.1999/2000:Ju723 av m.fl. (m) vari yrkas2. att begär att regeringen återkommer med förslag med anled-ning av förslag i enlighet med vad som anförts imotionen,8. att begär att regeringen återkommer med förslag med anled-ning av departementspromemorian Ds 1995:1 Vittnen och målsägande idomstol i enlighet med vad som anförts i motionen,1999/2000:Ju730 av m.fl. (kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att deklaration om brottsoffrets rättigheterefterlevs i på alla nivåer,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av fortbildning och utbildning för de grupper som i sittdagliga arbete kommer i kontakt med brottsoffer.1999/2000:Ju732 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att begränsavåldsförövares frihet att besöka sina brottsoffer.1999/2000:Ju737 av m.fl. (v, m, kd, c, fp) vari yrkas att riks-dagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av långsiktig finansiering för Rikskvinnocentrum.1999/2000:Ju739 av och (c, fp) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom medel till Rikskvinnocentrum.1999/2000:Ju740 av Carlinge Wisberg m.fl. (v) vari yrkas att hosregeringen begär förslag om hur utredning av och beslut om besöksförbudskall genomföras när den som är föremål för förbudet är intagen för psykiat-risk vård.1999/2000:Ju743 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändringar i lag-stiftning för skydd av utsatta kvinnor.1999/2000:Ju745 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utbildning för polisens och domstolsväsendets anställda,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samverkan mellan kvinnojourer, polis, åklagarväsendet och vård-institutioner,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att en brottsofferundersökning avseende våld mot kvinnor börgenomföras.1999/2000:Ju748 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder med sikte på att bryta kvinnovåldet,3. att hos regeringen beställer en utredning om möjligheterna atttillämpa elektronisk fotboja på män som inte respekterar beslut om besöks-förbud.1999/2000:Ju801 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förslag om för-stärkt rättsskydd.1999/2000:Ju901 av m.fl. (m) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att inrätta en ordning med stödpersoner i syfte att upprätthållakontakten med utsatta kvinnor och att fortlöpande kunna värdera och omprö-va deras skyddsbehov i enlighet med vad som anförts i motionen,4. att hos regeringen begär förslag till lagskärpningar som i öv-rigt kan öka skyddet för utsatta kvinnor i enlighet med vad som anförts imotionen.1999/2000:Ju904 av m.fl. (kd) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att det nationella brottsofferskyddet måste kompletteras medinternationella åtgärder.1999/2000:Ju905 av m.fl. (c) vari yrkas32. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skärpning av lagen om besöksförbud.1999/2000:Ju907 av m.fl. (kd) vari yrkas10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av utbildning och fortbildning för de grupper som i sittdagliga arbete kommer i kontakt med brottsoffer,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att utsatta och hotade kvinnor skall få hjälpmedel och all nödvän-dig utrustning för att kunna skydda sig mot sina förövare,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utformningen av domstolarnas lokaler.1999/2000:Ju910 av och () vari yrkas6. (delvis) att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder för att stärka brottsoffrens ställning.1999/2000:So485 av Elisebeht m.fl. (s) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att fortsättningsvis i arbete med Kvinnnofrid rikta särskilda åtgär-der mot männen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i det fortsatta arbetet med Kvinnofrid vidta de åtgärder somfordras för att förbättra skyddet för den misshandlade kvinnan och barnen.1999/2000:A804 av m.fl. (kd) vari yrkas22. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om stöd till kvinnojourer,23. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lagstadgad rätt till juridiskt biträde under förundersökning ochrättegång vid misshandels- och våldtäktsfall,25. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kontinuerlig utbildning om kvinnomisshandel.1999/2000:A806 av m.fl. (c) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utbildning kring sexualiserat våld för polisens och domstolsvä-sendets personal,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samverkan mellan kvinnojourer, polis, åklagarväsende, social-tjänst och vårdinstitutioner.1999/2000:A807 av m.fl. (fp) vari yrkas10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att polis och vårdpersonal måste få den utbildning och de resursersom krävs för att klara av sina uppgifter att upprätta ordning, hjälpa ochvårda misshandlade kvinnor,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att det område som en åklagare har möjlighet att låta omfattas avbesöksförbudet bör vidgas,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att män som inte accepterar utdömt besöksförbud skall kunnaförses med elektronisk fotboja,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att de målsägande som vill skall kunna få en stödperson sominformerar om rättegångsförfarandet och stöttar inför konfrontationen medden åtalade. InledningI detta ärende behandlar utskottet ett antal motioner rörande våldsbrott ochbrottsoffer. Motionerna har väckts dels under allmänna motionstiden ,dels under allmänna motionstiden 1999.Allmänt om brottsofferI flera motioner efterfrågas samordnade åtgärder till stöd för brottsoffer.I motionerna 1998/99:Ju911 och 1999/2000:Ju910, båda (fp) förordas enrad sådana åtgärder. Här förespråkas bl.a. medling mellan brottsoffer ochgärningsman, användning av videoteknik i rättegång samt att en rätt till er-sättning för sorg och saknad införs i skadeståndslagen.Ett genomförande av förslag begärs i motionerna1998/99:Ju916 och 1999/2000:Ju723, båda (m).I motionen 1999/2000:Ju708 (kd) begärs att samhället skall prioriterabrottsoffren och i motionerna 1999/2000:Ju730 och 1999/2000:Ju904, båda(kd), framhålls att måste följa deklaration ombrottsoffers rättigheter.Efter ett initiativ av utskottet (bet. 1994/95:JuU13, rskr. 261) beslöt reger-ingen att tillkalla en särskild utredare som skulle utvärderade åtgärder som den senaste tioårsperioden hade gjorts på brottsofferområdet(dir. 1995:94). Enligt direktiven skulle utredaren ge en bred redogörelse förde åtgärder som hade vidtagits på brottofferområdet ochanalysera de samlade effekterna av dessa. Vidare skulle utredaren analyseratillämpningen av regelverket på myndighetsnivå samt överväga behovet avförändringar i gällande lagstiftning och förändringar i övrigt när det gälldeåtgärder för brottsoffer.Som en allmän utgångspunkt angavs i direktiven att det var av stor bety-delse att åtgärder för brottsoffer sattes in där de verkligen behövdes. Enviktig uppgift för utredaren har därför varit att undersöka om de resurser somfanns användes på bästa sätt. En annan betydelsefull fråga för utredaren harvarit hur regelsystemet tillämpas på myndighetsnivå, dvs. hur lagändringaroch andra insatser fallit ut i praktiken.Utredaren överlämnade betänkandet BROTTSOFFER Vad hargjorts? Vad bör göras? (SOU 1998:40) till regeringen.I betänkandet lämnas en lång rad förslag som berör brottsoffrens ställningoch hur dessa bemöts i rättsväsendet och inom hälso- och sjukvården. Härkan bl.a. nämnas förslag rörande lagstiftningen om besöksförbud, målsägan-debiträdes uppgifter, stödperson i rättegång, medling och utbildning förpersonal inom bl.a. rättsväsendet som kommer i kontakt med brottsoffer.Även frågor om brottsskadeersättning och åtgärder i anledning av hot motmålsägande och vittnen berörs i betänkandet.Utskottet återkommer i det följande till flera av förslagen.Betänkandet har remissbehandlats och bereds i Justitiede-partementet. En proposition på grundval av betänkandet kan förväntas i slutetav hösten innevarande år.Härutöver bör nämnas att brottsofferfrågor också är uppmärksammadeinom det straffrättsliga samarbetet och polissamarbetet inom EU. I slutsat-serna från Europeiska rådets möte i den 15-16 oktober 1999framhålls att miniminormer för skydd av brottsoffer bör utarbetas, särskiltnär det gäller offrens tillgång till rättvisa och rätt till skadestånd, inbegriersättning för juridiska kostnader. Det bör dessutom inrättas nationella pro-gram för såväl statliga som icke-statliga åtgärder för bistånd till och skyddför offren (punkt 32). Det kan tilläggas att utskottet i ett yttrande till utriutskottet framhållit att brottsofferfrågorna bör prioriteras inför detsvenska ordförandeskapet (1999/2000:JuU6y).I fråga om de åtgärder som begärs i motionerna antecknar utskottet i övrigtföljande.Riksdagen beslöt om en lag om försöksverksamhet medanvändning av videoteknik i rättegång (prop. 1998/99:65, bet. 1998/99:JuU23, rskr. Lagen gäller vid handläggning av mål och ärenden i all-män domstol. Enligt lagen kan parter i brottmål och tvistemål delta i sam-manträden inför rätten genom videokonferens. Användning av videokonfe-rens förutsätter dock antingen att det är lämpligt med hänsyn till ändamåletmed partens inställelse eller att sammanträdet annars skulle medföra kostna-der och olägenheter som inte står i rimligt förhållande till betydelsen av attparten inställer sig i rättssalen. Under likartade förutsättningar skall ocksåvittnesförhör och annan muntlig bevisning kunna tas upp genom videokonfe-rens. Lagen trädde i kraft och gäller till utgången av år2001.Till grund för propositionen låg bl.a. förslag som lämnats av Brottsofferut-redningen om användning av videoteknik i domstol då förhörspersoner ärutsatta för hot eller påtryckningar. I propositionen framhölls att det inte borde finnas några hinder mot att använda videokonferens i sådana fall då måls-ägande eller vittnen på grund av rädsla eller fruktan för sin säkerhet inteanser sig kunna inställa sig i rättssalen.Vad gäller ersättning för sorg och saknad kan anmärkas att Högsta dom-stolen i två pleniavgöranden tillerkände ersättning för sveda och värktill den som drabbats av psykiska besvär till följd av att en närstående blivituppsåtligen dödad (NJA 1993 s. 41 I och II). Sådan ersättning har ocksåutgått när en närstående dödats genom grov vårdslöshet som legat mycketnära ett uppsåtligt handlande (NJA 1996 s. 377).Kommittén om ideell skada (dir. 1988:76) har i sitt betänkande Ersättningför ideell skada vid personskada (SOU 1995:33) föreslagit att rätten till ska-destånd för psykiska besvär till följd av att en nära anhörig har dödats genomen skadeståndsgrundande handling skall föreligga även när dödsfallet harvållats genom vårdslöshet eller när skadeståndsansvaret är strikt. uppfattning finns det inte anledning att härutöver införa en rätttill skadestånd för sorg eller saknad med anledning av att någon dödats ge-nom skadeståndsgrundande handling.Enligt vad utskottet erfarit är en lagrådsremiss på grundval av kommitténsförslag under utarbetande.Frågor om medling mellan gärningsman och brottsoffer har berörts ettflertal gånger av utskottet. Vid /97 beslutade påhemställan av utskottet om ett tillkännagivande av innebörd att regeringensnarast borde inleda en samordnad och rikstäckande försöksverksamhet medmedling (bet. 1996/97:JuU12, rskr. 179).Regeringen har givit en särskild utredare i uppdrag att analysera medling-ens roll i rättssystemet. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag före den1 (dir. 1998:30).När det så gäller deklaration om brottsoffers rättighe-ter, upprättades denna . I deklarationen anges vissa grundläggandeprinciper som skall gälla för brottsoffer. Dessa avser rätten till ersättning fgärningsmannen, rätten till ersättning från staten, rätten till erforderlig matriell, medicinsk, psykologisk och social hjälp samt rätten till den egna pro-cessen. I deklarationen understryks vidare att ett brottsoffer skall behandlasmed medkänsla och respekt samt skyddas av rättsordningen. Ett brottsofferbör snabbt och enkelt kunna få gottgörelse. Brottsoffer skall få informationom sina rättigheter och få det stöd de behöver under rättsprocessen.Har ett brottsoffer fått betydande kroppsskada eller nedsatt hälsa till följdav ett allvarligt brott och inte kan få ersättning från gärningsmannen ellerfrån annat håll bör, enligt deklarationen, staten ersätta offret. Staten börvidare i sådana fall ersätta anhöriga till en person som har avlidit eller blivarbetsoförmögen genom brott.Enligt deklarationen bör ett brottsoffer få materiell, medicinsk, psykolo-gisk och social hjälp av staten eller på annat sätt. Personal som kommer ikontakt med brottsoffer bör få utbildning och instruktioner för att kunnabemöta brottsoffer på ett lämpligt sätt.Enligt brottsskadelagen (1978:413) har den som utsatts för brott under vis-sa förutsättningar rätt till ersättning av staten för skador som uppkommit tillföljd av brottet.Ersättning utgår för personskada samt, i vissa fall, för sakskada och renförmögenhetsskada. Som personskada ersätts även skada på kläder, glasögonoch liknande föremål som den skadade bar på sig vid skadetillfället. Be-stämmelserna om personskada tillämpas också i fråga om kränkningsersätt-ning, dvs. ersättning för lidande som någon tillfogats genom brott mot denpersonliga friheten eller genom annat ofredande som innefattar brott.