bet · GN01SfU9 · 2000-03-07 00:00:00 — Se härtill i detföljande varav framgår att regeringen föreslår enmjukare tillämpning vad avser spruckna anknytningar.Mot bakgrund av det anförda tillstyrker utskottetregeringens förslag och avstyrker motion Sf17yrkande 4.Fortsatt uppehållstillstånd trots attförhållandet upphörtGällande ordningDen ordning som gäller om fortsattuppehållstillstånd skall beviljas trots attförhållandet upphört innan tiden för den uppskjutnainvandringsprövningen gått till ända är intereglerad genom lagstiftning utan bestäms av praxis.Enligt nu gällande praxis skall, när ett förhållandeupphör innan tiden för den uppskjutnainvandringsprövningen gått ut, beaktas sådanaomständigheter av humanitär natur som talar för attfortsatt tillstånd skall beviljas trots attförhållandet upphört. Vägledande vid den bedömningenär uttalanden i proposition 1983/84:144 (s. 73). Däruttalas att hänsyn i det enskilda fallet bör tastill samtliga omständigheter, främst till omsökanden har misshandlats eller annars blivit illabehandlad under sammanboendet, om det finns barn iförhållandet, om utlänningen riskerar att blisocialt utstött vid återkomsten till hemlandet ellerom han eller hon har hunnit bli väl etablerad iarbetslivet. Ju närmare tvåårsgränsen äktenskapeteller sammanboendet har kommit att vara, desto lägrekrav bör enligt propositionen kunna ställas påtyngden av sådana omständigheter av humanitär natursom talar för att sökanden skall tillåtas stannakvar trots att förhållandet har upphört. har utredningens genomgång avUtlänningsnämndens praxis visat att det ställsmycket stora krav på misshandelns svårighetsgrad ochövriga skäl för att fortsatt uppehållstillståndskall beviljas när ett förhållande upphör företvåårstidens utgång. Särskilt höga var enligtutredningen kraven i de fall där förhållandet varatendast eller när sökandens anknytningtill hemlandet bedömdes vara starkare änanknytningen till Sverige.PropositionenEnligt regeringen är det angeläget, inte minst avrättssäkerhetsskäl, att de principer som lades fasti den ovan nämnda propositionen kommer till uttrycki lag. Genom att principerna nu får ett tydligarestöd i UtlL kommer de också att få en helt annantyngd . Regeringens bedömning är att deockså kommer att leda till en uppmjukning av praxis.Bestämmelsen bör först och främst gälla fall därutländska personer eller deras barn i förhållandetutsatts för fysiskt våld eller för handlingar sominnefattar allvarliga kränkningar av deras friheteller frid. Om varje slag av våldshandling ellerkränkning som sökanden eller sökandens barn utsattsför skulle medföra en obetingad rätt till fortsattuppehållstillstånd, skulle regeln emellertid lättkunna missbrukas för att kringgåinvandringsbestämmelserna. Regeringen anser därföratt enstaka mindre allvarliga våldshandlingar inte isig bör medföra att sökanden beviljas fortsattuppehållstillstånd i . I varje ärende börhänsyn tas till under vilka omständigheterövergreppet har ägt rum, hur allvarligt det varitoch om det rört sig om en enstaka episod eller omsystematiska övergrepp. För att det skall komma ifråga att bevilja fortsatt uppehållstillstånd pågrund av att det förekommit våld eller allvarligakränkningar under sammanboendet, böromständigheterna också vara sådana att det kan antasatt förhållandet upphört huvudsakligen på grundhärav. Det bör enligt regeringen vidare krävas delsatt sammanboendet inte varit helt kortvarigt, delsatt det från början varit fråga om ett seriöstförhållande. De två senare förutsättningarna ärnödvändiga för att förhindra missbruk av rätten tillinvandring.Enligt regeringen måste en samlad bedömning göras ivarje enskilt fall, om fortsatt uppehållstillståndskall beviljas trots att ett förhållande upphört.Vid den bedömningen måste självfallet liksomhittills beaktas, om det finns andra starka skäl änvåld eller allvarliga kränkningar som talar för attsökanden bör tillåtas stanna här, exempelvis omsökanden riskerar att bli socialt utstött vid ettåtervändande eller om sökanden har stark anknytninghit. Hänsyn bör också tas till om referenspersonenavlidit eller om sökanden är allvarligt sjuk ellersvårt handikappad.För att hänsyn skall tas till våld eller handlingarsom innefattar allvarliga kränkningar i förhållandetbör det enligt regeringen vara tillräckligt att detgörs sannolikt att sådana övergrepp förekommit. Detbör inte ställas upp några formella krav på vilkendokumentation som skall föreligga. Polisanmälningar,läkarintyg eller intyg från sociala myndigheter börkunna vara till ledning. Också i denna situation bördet vara möjligt att inhämta registerutdrag rörandereferenspersonen.Om ett påstående om våld eller kränkning iförhållandet framställs först i samband med attutvisningsbeslutet överklagas, bör det krävas enrimlig förklaring till varför omständigheterna inteframförts tidigare för att påståendet skall bedömassom trovärdigt.MotionerGudrun m.fl. (v) anför i motion Sf14 att deföreslagna reglerna innebär att invandrade kvinnoroch barn kan komma att få stå ut med för hög grad avkränkning innan de kan åtnjuta lagligt skydd. Föratt öka rättssäkerheten och minska myndigheternastolkningsutrymme bör begreppen våld och allvarligkränkning också definieras tydligare. Beträffandeallvarlig kränkning hänvisar motionärerna tillNIPU:s betänkande Ökad rättssäkerhet i asylärenden(SOU 1999:16) och de frågor som ställdes vid enundersökning av SCB till de kvinnor som ingick iundersökningen och som inte var direkt relateradetill våld. Motionärerna begär i yrkande 2 etttillkännagivande om det anförda. I yrkande 3 begärsett tillkännagivande om att prövningsprocessengällande om kvinnan eller barnen varit utsatta förvåld eller kränkning skall vara oberoende av vidvilken tidpunkt de berättar om händelsen. Vidarebegärs i yrkande 4 ett tillkännagivande om attuppehållstillstånd bör förlängas trots attförhållandet upphört om en vårdnadsprocess om barnpågår. En utländsk far som har uppehållstillståndmed uppskjuten invandringsprövning riskerar att intefå detta förlängt om förhållandet upphört, och hankan komma att utvisas även om en vårdnadsprocesspågår.I motion Sf18 yrkande 10 av m.fl. (kd)begärs ett tillkännagivande om att om förhållandetupphört inom tvåårsperioden bör det beaktas om det ikvinnans hemland anses stigmatisera henne att varafrånskild. Det vore enligt motionärerna beklagligtom kvinnan i fråga måste återvända till ett land däräktenskapsskillnad bryter mot en stark samhällelignorm.Birgitta m.fl. (c) anser i motion Sf15 attlagen bör vara "mjukare". Det bör tas stor hänsyntill förhållandena i hemlandet. Det faktum attparten en gång varit gift kan i vissa länder ledatill total social uteslutning, även från den närafamiljen. I andra länder kan kännedom omhomosexualitet leda till förföljelse och hot mot livoch hälsa. Motionärerna menar också attformuleringen i 2 kap. 4 § e andra stycket 3 "andrastarka skäl" bör ändras till "andra skäl".Motionärerna begär ett tillkännagivande om detframförda.I motion Sf16 av m.fl. (fp)framhålls att det viktigaste är att de kvinnor somfår problem i och utsätts för våld ochmisshandel verkligen får det stöd och den hjälp debehöver. Motionärerna ser det som en självklarhetatt rättsskyddet för en kvinna som kommer tillSverige förbättras. Prövningen om hon skall fåfortsatt uppehållstillstånd måste ske utan dröjsmål.I yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om detanförda. Vidare framhåller motionärerna attsvenskundervisning borde vara obligatorisk så atthon får möjlighet att kommunicera med omvärlden. Närkvinnan söker hjälp skall tolk vara obligatorisk. Iyrkande 2 begärs ett tillkännagivande om detanförda. Även i motion A807 yrkande 16 av LarsLeijonborg m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande omatt prövning om fortsatt uppehållstillstånd skallske utan dröjsmål trots att förhållandet upphört.Kerstin-Maria och () anseri motion Sf17 yrkande 5 att utrymmet för att gefortsatt uppehållstillstånd bör breddas och görasmer flexibelt, och syftet bör i första hand vara attskydda de kvinnor och män som råkar illa ut. Enligtmotionärerna bör fortsatt uppehållstillståndbeviljas om sökanden eller sökandens barn utsattsför kränkning. Kränkningen skall således inte behövavara allvarlig. Även andra faktorer bör beaktas vidprövningen av om fortsatt uppehållstillstånd skallbeviljas trots att förhållandet upphört. Sådanfaktorer kan exempelvis vara påbörjad skolgång ochrelationen till hemlandet.Utskottets ställningstagandeEnligt huvudregeln får en utlänning som ianknytningsfall beviljats tidsbegränsatuppehållstillstånd ges ett förlängt sådant ellerpermanent uppehållstillstånd endast om förhållandetbestår.Regeringen föreslår att det i 2 kap. 4 e § tredjestycket skall anges omständigheter som kan utgöraskäl för undantag från huvudregeln. Enligt punkt 1 itredje stycket skall uppehållstillstånd, trots attförhållandet upphört, liksom tidigare enligt praxisges till en utlänning som har särskild anknytningtill . Under bestämmelsen ryms såvälfamiljeanknytningsfall som andra fall där sökandenhar särskild anknytning till det svenska samhället.Anknytning till det svenska samhället kan exempelvisföreligga när sökanden kommit in på den svenskaarbetsmarknaden. Vid bedömningen av om särskildanknytning till skall anses föreligga görs ipraxis alltid en samlad bedömning av samtligaomständigheter i ärendet, där det exempelvis ocksåvägs in hur länge sökanden kommit att vistas här.I punkt 2 i den föreslagna bestämmelsen anges attuppehållstillstånd beviljas om förhållandet upphörtfrämst på grund av att utlänningen eller dennes barnutsatts för våld eller för annan allvarlig kränkningi förhållandet. Regeringen har som framgått ovanredogjort för hur den anser att ifrågavarandebestämmelse bör tolkas vilket innebär en uppmjukningav tidigare praxis. Utskottets mening är att denföreslagna bestämmelsen skall tolkas så att det intekan ställas lika stora krav som tidigare påmisshandelns svårighetsgrad för att fortsattuppehållstillstånd skall beviljas.I propositionen har anförts bl.a. att det måstebeaktas om det finns andra starka skäl än våld ellerallvarliga kränkningar som talar för att sökandenbör få stanna här, exempelvis om sökanden riskeraratt bli socialt utstött vid ett återvändande ellerhar stark anknytning hit. Det uttalandet bör i vartfall delvis tillgodose syftet med motionerna Sf15och Sf18 yrkande 10.Utskottet anser det vara rimligt att om ettpåstående om att övergrepp eller allvarlig kränkningframställs först i samband med att ettutvisningsbeslut överklagas det bör krävas en rimligförklaring för att påståendet skall bedömas somtrovärdigt. Ett sådant i sent skede framförtpåstående kan ha många olika orsaker, sökandensrädsla, kommunikationssvårigheter m.fl. orsaker. Detär dock viktigt att orsaken härtill blir ordentligtutredd och inte slentrianmässigt bedöms som enefterhandskonstruktion.I de fall där förhållandet upphört företvåårsperiodens utgång och där en vårdnadsprocess ombarn pågår kan det enligt utskottets mening finnasskäl att i avvaktan på processens utgång beviljaförlängt uppehållstillstånd. Någon obligatoriskbestämmelse med denna innebörd bör dock inte införasutan det får ankomma på de tillämpande myndigheternaatt i det enskilda fallet avgöra denna fråga vid ensamlad bedömning.Att prövningen om uppehållstillstånd sker utanonödigt dröjsmål och att den drabbade får nödvändighjälp så att utlänningen kan kommunicera medomvärlden förutsätter utskottet.Utskottet tillstyrker regeringens förslag ochavstyrker motionerna Sf14 yrkandena 2 och 3, Sf16yrkandena 1 och 2, Sf17 yrkande 5 och A807 yrkande16.Uppehållstillstånd efter inresaGällande ordningEnligt 2 kap. 5 § UtlL skall en utlänning som villha uppehållstillstånd i i normalfallet hautverkat ett sådant tillstånd före inresan i landet.Från huvudregeln finns dock några undantag. I 2 kap.5 § tredje stycket UtlL stadgas således attuppehållstillstånd får beviljas efter inresan medstöd av 2 kap. 4 § första stycket 1-4 UtlL, om detär uppenbart att utlänningen skulle ha fåttuppehållstillstånd om prövningen hade skett föreinresan i Sverige.I 2 kap. 4 § första stycket 1-4 anges attuppehållstillstånd får ges till1. en utlänning som är gift med eller sambo tillnågon som är bosatt i Sve- rige eller har beviljatsuppehållstillstånd för bosättning här,2. en utlänning som är och ogift ochsom är eller har varit hemmavarande barn till någonsom är bosatt i eller som har beviljatsuppehållstillstånd för bosättning här,3. en utlänning som på något annat sätt än somavses under 1 och 2 är nära anhörig till någon somär bosatt i eller som har beviljatsuppehållstillstånd för bosättning här och som ingåtti samma hushåll som den personen, eller4. en utlänning som annars har särskild anknytningtill Sverige.I de flesta fall där undantagsregeln aktualiserasrör det sig om anhöriga som avses i punkterna 1eller 2 ovan och särskilt då anknytning genomäktenskap eller sammanboende enligt punkt 1. Punkt 4kan avse såväl anknytning till genomtidigare vistelse här som anknytning till en person,men där anknytningen inte helt fyller de krav somställts upp i punkterna 1-3.Krav på uppehållstillstånd före inresa infördes ioch med utlänningslag och bestämmelsernaöverfördes i stort sett oförändrade till 1989 årsutlänningslag. Den lagreglering och praxis somutvecklades kom att kritiseras på flera punkter ochsocialförsäkringsutskottet tog vid flera tillfällenmed anledning av motioner i ämnet upp frågan. Ibetänkande 1993/94:SfU27 ansåg utskottet att detfanns anledning för regeringen att skyndsamt se överhur anknytningar som uppkom under asyltid ellerdärefter hanteras och att överväga förändringar.Regeringen tog därefter upp frågan i proposition1994/95:179 Ändringar i utlänningslagen. Regeringenanförde i propositionen bl.a. att deundantagsbestämmelser i lagen som anger näruppehållstillstånd får beviljas efter inresan hadefått en alltför snäv utformning. Det gällde framförallt i de fall utlänningen söker asyl här men efternågon tid också åberopade familjeanknytning som skälför bosättning i . Det framstod enligtpropositionen som stötande att någon som söktuppehållstillstånd efter inresa i landet, och somuppenbart skulle ha beviljats tillstånd omprövningen gjorts före inresan, skulle tvingasåtervända till ett kanske avlägset hemland för attdärifrån ge in ansökan. Regeringen framhöll vidare iden nämnda propositionen att undantag frånhuvudregeln även i fortsättningen borde göras i defall som tidigare angetts, således bl.a. närutlänningen efter inresan ingått äktenskap med ellerinlett ett samboförhållande med någon här bosatteller parterna har eller väntar barn tillsammans.Regeringen fortsatte sedan: Till skillnad mot vadsom tillämpas bör i det senare fallet ifortsättningen något krav inte ställas på attparterna skall ha sammanbott . Det avgörandebör i stället, som utredningen föreslagit, vara omförhållandet kan bedömas vara seriöst och om det äruppenbart att tillstånd skulle ha beviljats omprövningen skett före inresan i . Denomständigheten att parterna känt varandra endast enkort tid kan dock givetvis medföra att anknytningeninte bedöms vara av sådan karaktär att det framstårsom uppenbart att uppehållstillstånd skulle habeviljats om ansökan gjorts före inresan. Tveksamhetnär det gäller sökandens skötsamhet och hederlighetkan också medföra att det inte är uppenbart atttillstånd skulle ha beviljats om ansökan gjorts frånett annat land. Liksom bör s.k. uppskjuteninvandringsprövning tillämpas när tillstånd beviljaspå grund av ett äktenskap eller sammanboende somvarat endast kort tid.Socialförsäkringsutskottet godtog i betänkande1994/95:SfU16 förslaget i propositionen på dennapunkt. Utskottet påpekade att förslaget innebar attprövningen skulle avse hur den anknytning somförelåg vid beslutstillfället skulle ha bedömts omprövningen avsett en utlänning som inte vistades iSverige. Utskottet framhöll vidare att huvudregelnatt uppehållstillstånd skall ha erhållits föreinresan i var nödvändig för en regleradinvandring. Det var enligt utskottet viktigt att denya undantagsreglerna inte missbrukades. Utskottetförutsatte därför att regeringen noga skulle följatillämpningen av den nya ordningen. följdeutskottet, och lagändringarna som innebar vidgademöjligheter att efter inresan få uppehållstillståndpå grund av anknytning trädde i kraft den 1 juli1995. Lagändringarna innebar bl.a. att vidbedömningen av om uppehållstillstånd skulle beviljasefter inresa skulle i viss utsträckning beaktas desvårigheter en sökande kunde möta när det gällde attåtervända till hemlandet för att ge in ansökandärifrån.PropositionenEnligt regeringen skall en utgångspunkt vara attSverige även i fortsättningen skall ha ettprincipiellt krav på att uppehållstillstånd förandra än skyddsberättigade skall ha beviljats föreinresan.Utlänningsnämnden har i en utvärdering framfört attde ändringar i lagstiftningen som trädde i kraft den1 i vissa fall lett till oklarheter.Nämnden har vidare pekat på att den nyalagstiftningen i några fall lett till attuppehållstillstånd vägrats där tillstånd tidigareskulle ha beviljats därför att parterna botttillsammans . Tillstånd har vägratseftersom det inte bedömts som uppenbart atttillstånd skulle ha beviljats om ansökan prövatsföre inresan.Den kritik som förts fram mot det gällanderegelsystemet har enligt regeringen praktiskt tagetuteslutande gällt att personer, som finns här iSverige och åberopar anknytning till någon här ilandet, skulle tvingas återvända till andra länderför att där ge in ansökan, trots att de i det landetskulle riskera förföljelse eller att de skulle hasvårigheter att där ge in ansökan och att parternadärför skulle tvingas leva åtskilda under lång tid.I den mån det här är fråga om betydande problem börde enligt regeringen inte lösas genom att kravet påuppehållstillstånd före inresan luckras uppgenerellt.Regeringens slutsats blir att till skillnad mot huvudvikten när det gäller undantag från kravetpå uppehållstillstånd före inresan bör läggas vid omdet är skäligt att kräva att utlänningen återvändertill ett annat land för att ge in ansökan där ochinte vid om det är uppenbart att tillstånd skulle habeviljats om prövningen gjorts före inresan.Enligt regeringen rör det sig här om fall därutlänningen inte sällan åberopar såväl någon form avpolitiska skäl som anknytning till någon här bosatt.Myndigheterna kommer då att först pröva de politiskaskälen. Ansökan om uppehållstillstånd på grund avanknytning hit bör då inte beviljas enbart av denanledningen att sökanden uppger att han eller honvid en återkomst skulle komma att bli utsatt förtrakasserier eller förföljelse. Utgångspunkten måstevara att myndigheten gör en riktig bedömning avasylskälen. Om sökanden efter återkomsten riskeraratt utsättas för trakasserier, utan att dessabedömts utgöra asylskäl, kan detta utgöra skäl attbevilja uppehållstillstånd efter inresan.Enligt regeringen bör enbart den omständigheten attsökanden kan antas få svårigheter att få pass ellerutresetillstånd inte automatiskt leda till attansökan beviljas här i landet. Om orsaken exempelvisär att sökanden gjort sig skyldig till brott ellerhar obetald underhållsskyldighet i hemlandet, böransökan inte beviljas efter inresan här i landet.Inte heller bör ansökan regelmässigt beviljas, omdet rör sig om en man som inte får resa ut på nyttinnan han gjort sin värnplikt. Förhållandena kandock vara sådana på grund av att det är fråga ommycket lång värnpliktstjänstgöring ellertjänstgöring under osedvanligt stränga förhållanden,att det inte kan anses skäligt att kräva attsökanden återvänder till hemlandet för att ge in enansökan där. Regeringen poängterar att de redovisadesituationerna endast utgör exempel och att andrasituationer är tänkbara.Regeringen pekar också på att det förekommeromständigheter som kan inverka på bedömningen ochsom knappast kan aktualiseras på ansökningar föreinresan. En sådan omständighet är illegal vistelsehär i landet. Regeringen vill stryka under att detär väsentligt att utlänningar som vistas illegalt ilandet inte kommer i ett bättre läge än de somföljer myndigheternas beslut och återvänder för attansöka om tillstånd från hemlandet.En annan omständighet som kan föreligga när enansökan prövas efter inresan men knappast närprövningen görs före inresan är att sökandensidentitet är oklar. Regeringen har i proposition1997/98:36 Återkallelse av uppehållstillstånd anförtatt en lika självklar som viktig utgångspunkt är attasylsökandes identitet i så stor utsträckning sommöjligt skall klarläggas innan uppehållstillståndbeviljas. Regeringen anser att detsamma måste gällanär grunden för ansökan om uppehållstillstånd ärannan än skyddsbehov. Om identiteten inte kanklarläggas, bör ansökan i regel avslås, närutlänningen inte har rätt till skydd här.Även stark anknytning till hemlandet såsom attsökanden har barn där kan vara ett skäl att krävaatt sökanden återvänder dit för att ge in ansökan omuppehållstillstånd därifrån.Enligt regeringens bedömning bör större tonvikt iframtiden läggas vid de svårigheter en sökande kanmöta när det gäller att återvända till hemlandet föratt ge in ansökan därifrån. Det bör också komma tilluttryck genom en ändring av lagtexten. Det kanlämpligen ske genom att undantagsregeln ändras från"om det är uppenbart att utlänningen skulle ha fåttuppehållstillstånd om prövningen skett före inresan"till "om utlänningen har stark anknytning till en iSverige bosatt person och det inte skäligen kankrävas att utlänningen återvänder till ett annatland för att ge in ansökan där".MotionerGudrun m.fl. (v) anför i motion Sf14 att deställer sig bakom regeringens förslag vad gäller vidvilka tillfällen ansökan om uppehållstillstånd kanbeviljas efter inresa men anser dock att vissaklarlägganden krävs. De begär i yrkandena 5-7tillkännagivanden om att med mycket lång värnplikts-tjänstgöring skall tidsgränsen utgöra 18 månader,att en väntetid för att göraansökan hos svensk ambassad är skäl att frångåhuvudregeln och att de fall då utlänningen har ellerväntar barn med en person bosatt i alltidskall utgöra skäl att frångå huvudregeln. Vidareframhåller motionärerna att de har förståelse föratt avsaknad av styrkt identitet kan försvåra bifalltill en ansökan som gjorts efter inresan.Motionärerna kan dock inte godta att ansökan i regelbör avslås om inte skyddsbehov åberopats. Ett sådantförhållningssätt skulle kunna innebära att helafolkgrupper kommer att utsättas för diskriminering,eftersom människor från vissa länder eller områdenoftast saknar möjlighet att styrka sin identitet påett för svenska myndigheter godtagbart sätt. Iyrkande 8 begärs ett tillkännagivande om detanförda.Magda m.fl. (kd) framhåller i motion Sf18 attdet, även om det är viktigt att vidmakthållaprincipen om att uppehållstillstånd skall habeviljats före inresan, bör finnas undantag frånhuvudregeln i större utsträckning än vad som anförsi propositionen. I yrkandena 11-13 begärstillkännagivanden om att undantag skall göras närutlänningen har eller väntar barn med någon iSverige bosatt person, om sökanden med allsannolikhet skulle ha fått ansökan beviljad om dengetts in i hemlandet samt att en väntetid längre för att göra ansökan hos svensk ambassadär skäl att frångå huvudregeln. Motionärerna anförvidare att en precisering om vad som avses med de i2 kap. 5 § tredje stycket föreslagna uttrycken"stark anknytning" och "om det inte skäligen kankrävas att utlänningen återvänder till annat landför att ge in ansökan där" och de begär i yrkande 14ett tillkännagivande härom.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning att det ävenfortsättningsvis skall finnas kvar ett principielltkrav på att uppehållstillstånd skall ha beviljatsföre inresan och att detta även bör gälla för densom har stark anknytning hit. Undantag skall dockkunna göras om utlänningen har stark anknytning i bosatt person och det skäligen inte kankrävas att utlänningen återvänder till ett annatland för att ge in ansökan där.I propositionen anges ett antal olika fall därundantag från huvudregeln kan tänkas förekomma. Detbetonas dock att dessa endast utgör exempel.