bet · GN01FiU23 · 2000-05-11 00:00:00 — Utskottet utför i betänkandet sin årliga utvärdering i efterhand av Riksban-kens penningpolitik. Utvärderingen omfattar perioden 1997-1999.Utskottet tillstyrker att riksbanksfullmäktige och direktionen beviljas an-svarsfrihet för sin förvaltning av under 1999.Utskottet ställer sig även bakom fullmäktiges förslag till disposition avRiksbankens resultat 1999 samt föreslår att fastställer Riksbankensbalansräkning och resultaträkning.Den föreslagna dispositionen innebär att skall leve-reras in till statsverket, att skall föras tilldispositions-fonden och att skall föras från resultatutjämningsfon-den.Utskottet föreslår också att fullmäktige skall bemyndigas att till ett i Sveri-ge nybildat studier lämna ett bidrag på 40 miljoner kronor.Ett förslag av denna innebörd har väckts med anledning av att det inte kanuteslutas att under tagit emot s.k. smittat guld.Bidraget skall räknas av från den av fullmäktige föreslagna inleveransen somdärigenom kommer att uppgå till 9 760 miljoner kronor.I betänkandet diskuterar utskottet också de riktlinjer som under de tolv se-naste åren styrt inleveranser till statsverket. Bland annat medtanke på att dessa riktlinjer tillkommit i ett läge när det rådde andraförutsätt-ningar för penning- och valutapolitiken ser utskottet det inte som självklartatt de bör gälla också i framtiden.Till betänkandet har fogats tre reservationer.Redogörelserna och förslaget m.m.Årsredovisning för riksbank för 1999I årsredovisningen (redog. 1999/2000:RB1) redogör direktionför den förda penning- och valutapolitiken samt för bankens verksamhet iövrigt. Direktionen föreslår att skall fastställa de i årsredovisning-en intagna balans- och resultaträkningarna enligt förslaget.Riksbanksfullmäktiges förslag till disposition av Riksbankensvinst för räkenskapsåret 1999Riksbanksfullmäktige föreslår (förs. 1999/2000:RB2) att beslutaratt disponera resultat på följande sätt:Till statsverket inlevereras9 800 mkrTill förs2 978 mkrFrån förs-8 853 mkrSumma3 925 mkrRiksbanksfullmäktige föreslår dessutom att skall bemyndigas attav den föreslagna inleveransen på betala ut 40 miljo-ner kronor till ett föreslaget studier i Sverige.Riksdagens revisorers berättelse över granskningen avRiksbankens verksamhet under år 1999I sin granskningsberättelse (redog. 1999/2000:RR5) tillstyrker Riksdagensrevisorer1. att beviljar fullmäktige i ansvarsfrihet,2. att beviljar direktionen i ansvarsfrihet,3. att fastställer balansräkning och resultaträkningför 1999.Riksdagens revisorer har till utskottet också överlämnat en mer utförliggranskningsrapport (daterad ) som utarbetats gemensamt avRiksbankens revisionsavdelning och den revisionsbyrå som på Riksdagensrevisorers uppdrag svarar för granskningsarbetet, KPMG.Fullmäktiges och direktionens protokollUtskottet har som underlag för sin prövning även haft tillgång till Riksbanks-fullmäktiges och direktionen i protokoll för 1999.UtfrågningFinansutskottet anordnade en offentlig utfråg-ning av riksbankschefen angående penningpolitiken ochinflationen.Protokoll från utfrågningen återfinns som bilaga 3 i betänkandet. 1999/2000:Fi202 av m.fl. (m) vari yrkas1. att beslutar att det i riksbankslagen införs en föreskrift om rätttill utskottsutfrågningar i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att beslutar att det i riksbankslagen införs regler om offentlig-görande av direktionens protokoll i enlighet med vad som anförts i motionen. Utvärdering av penningpolitiken 1997-1999InledningRiksbanken har en mer oberoende ställning gente-mot riksdag och regering. Förändringarna innebär i korthet att i änhögre grad än tidigare delegerat penningpolitiken till . Målet förpenningpolitiken definieras i riksbankslagen som att skall upp-rätthålla ett fast penningvärde. Därutöver skall främja ett säkertoch effektivt betalningsväsende. skall självständigt arbeta motdessa mål och är ansvarig inför för sina handlingar. Den nya lag-stiftningen innebär också att en ny ledningsstruktur för införts.Sedan den 1 januari 1999 leds av en direktion med sex heltids-anställda ledamöter som utses av riksbanksfullmäktige.I samband med behandlingen av penningpolitiken och för-valtning (bet. 1998/99:FiU23) anförde utskottet att det ökadeoberoendet ökar behovet av att i efterhand granska och utvärdera Riksban-kens penningpolitik. Utskottet beslutade därför att utföra en gransk-ning av den förda penningpolitiken i anslutning till utskottets behandling avRiksbankens årsredovisning och revisorers granskning av Riks-bankens verksamhet. Granskningen skall omfatta utvecklingen under degångna tre åren. Den utvärdering av penningpolitiken som genomfördesvåren omfattade . Utskottets betänkande godkän-des av den 3 juni 1999.För att penningpolitiken skall kunna följas av medborgarna och kunna ut-värderas av både och andra intressenter krävs stor öppenhet medinformation, statistik och analysinstrument. Utskottet konstaterar att densvenska i jämförelse med andra centralbanker har relativt storöppenhet. offentliggör relevant information bl.a. i de s.k. infla-tionsrapporter som publiceras och i de protokoll från di-rektionens sammanträden som offentliggörs med viss tidseftersläpning. Pro-tokollen från direktionssammanträdena behandlas nedan av utskottet underavsnittet om direktionens sammanträdesprotokoll. I samband därmed be-handlas motion Fi202 av m.fl. (m) om förändringar i riks-bankslagen.Låg inflation och hög tillväxtTill att börja med kan utskottet konstatera att inflationen i under desenaste åren sjunkit kraftigt jämfört med de nivåer som rådde under 1970-,1980- och . Trots en högre tillväxttakt än EU-genomsnittet och en lågt värderad krona har den svenska inflationen de se-naste två åren legat under genomsnittet i EU. Inflationen har ocksåvarit den lägsta bland medlemsländerna. svenska inflationstakten mätt med 12-månaderstal varit lägst i EU under12 månader.Sedan tillväxten tog fart efter den ekonomiska nedgången i början av1990-talet, har BNP ökat med i genomsnitt per årsamtidigt som inflationstakten mätt med konsumentprisindex (KPI) varit igenomsnitt . Detta kan jämföras med utvecklingen under1970- och 1980-talen då tillväxten i genomsnitt var respektive 2,0 %per år och inflationstakten uppgick till respektive per år.Förväntningarna om inflationens utveckling bland ekonomins olika aktörer- hushåll, företag, finansmarknad och arbetsmarknadens parter - har fallitkraftigt och har legat kring inflationsmålet ochtidvis t.o.m. under inflationsmålets toleransintervall.Den låga och stabila inflationsnivån är till stor del en följd av de samladeeffekterna av penning- och finanspolitiken. Trovärdigheten för låginflations-politiken och inflationsmål har stadigt ökat. Det skapar förut-sättningar för en fortsatt god prisstabilitet i den svenska ekonomin.Inflationsmålet och målvariabelnI , efter det att den fasta växelkursen övergavs ochkronan började flyta på den internationella valutamarknaden, beslutade riks-banksfullmäktige att prisstabilitetsmålet i operativa termer skulle formulerassom att inflationen, mätt som KPI, skulle begränsas till i årlig föränd-ringstakt med ett toleransintervall på ? Utgångspunkten varatt målet skulle vara symmetriskt, i den meningen att skulle talika allvarligt på en alltför låg som en alltför hög inflation.Orsaken till att KPI valdes till målvariabel var bl.a. att måttet är välkänt hoallmänheten, att det publiceras regelbundet med liten tidseftersläpning ochatt KPI sällan revideras. KPI är också det överlägset bredaste måttet av denprivata konsumtionen av varor och tjänster.Som utskottet framhållit tidigare (i bet. 1998/1999:FiU23) har dock KPI ensvaghet som målvariabel genom att indexet kan påverkas av tillfälliga effek-ter som inte har någon bestående effekt på inflationen eller inflationsförvänt-ningarna. En sådan viktig tillfällig faktor, som har fåttett ganska stort genomslag i KPI, är nedgången i räntenivån. Räntefallet är judessutom bl.a. en effekt av egna åtgärder. Enligt Statistiskacentralbyråns (SCB:s) och beräkningar har lägre räntekostnaderför hushållen minskat KPI:s ökningstakt med i genomsnitt ca 0,75 procent-enheter - 1997, 0,65procentenheter 1999. Andra tillfälliga effektersom normalt inte påverkar inflationsprocessen är förändringar i indirektaskatter och subventioner. Ändrade indirekta skatter och subventioner harunder påverkat KPI i olika riktningar. Under 1997 och 1998bidrog de, bl.a. till följd av saneringen av de offentliga finanserna, till atthöja KPI . bidrog de tillatt dämpa KPI med . Tillsammans har sänkta räntoroch förändrade indirekta skatter och subventioner under åren 1997-1999hållit tillbaka KPI med i genomsnitt per år.Enligt utskottets mening kan det vara rimligt att väljer att bort-se från sådana tillfälliga effekter i KPI som inte påverkar den långsiktigainflationen. Som påtalats ovan leder t.ex. sänkta räntor till att KPI sjunker nhushållens boendekostnader minskar. Skulle motverka nedgång-en i KPI genom att t.ex. ytterligare sänka räntan uppstår ett beteendemönstersom kan liknas vid att jagar sin egen svans.I samband med sitt tillträde fastställde den nya direk-tionen att inflationsmålet även i fortsättningen skall vara definierat i termerav KPI. gjordes ett tillägg till målet i den meningen att direktionenangav att det finns två skäl att avvika från målet. Det första skälet är framåt påverkas av tillfälliga faktorer, som t.ex. förändringarhushållens räntekostnader eller förändringar av indirekta skatter och subven-tioner, som inte bedöms få varaktig inverkan på inflationen. Det andra skäletär om inflationen ligger utanför målet och om en snabb återgång till måletvia stora ränteförändringar får stora samhällsekonomiska konsekvenser. Viden sådan situation bör uppfyllandet av målet i stället ske gradvis. I bäggefallen skall i förväg ange hur stor avvikelse som kan vara moti-verad på ett till två års sikt.Under 1999 har hänvisat till tillägget tillmålet. I inflationsrapporterna , (ochäven i rapporten ) meddelas att direktionen i rådande lägebortser från tillfälliga faktorer i utformningen av penningpolitiken eftersomde inte bedöms få någon varaktig inverkan på inflationen. Och att det i prak-tiken innebär att penningpolitiken baseras på en bedömningav inflationen mätt med det underliggande inflationsmåttet, UND1X (sedefinition av UND1X i avsnitt nedan).I anslutning till detta noterar utskottet att bedömdeatt de tillfälliga faktorerna på ett och skulle hålla tillbaka öknen av KPI . väntades de begränsaökningen i KPI men höja KPI med 0,1procentenheter . I inflationsrapporten i fjolväntades de temporära effekterna dämpa KPI-ökningen med 0,2 procenten-heter och höja den sikt.Denna redovisning tillsammans med en genomgång av inflationsrapporternaför och 1998 visar att det är svårt att uppskatta storleken på framtidatemporära effekter.Utskottet kan i detta sammanhang konstatera att det finns en diskussion omvad som är den lämpligaste målvariabeln. lämnade Ut-redningen om översyn av konsumentprisindex sitt betänkande (SOU1999:124). I betänkandet finns en del slutsatser om målvariabler för pen-ningpolitiken. En genomgång som utredningen gjort visar att ränteposten iKPI under större delen av systematiskt dragit ned den registreradeinflationstakten. Utredningen drar slutsatsen att det knappast kan betecknassom ändamålsenligt att hantera den här typen av långvariga avvikelser medhjälp av indikatorer på den underliggande inflationens utveckling. skulle i stället KPI exklusive hushållens räntekostnader vara enbättre fungerande målvariabel för inflationsmålet. Utredningen menar vidareatt förändrade indirekta skatter och subventioner inte påverkat KPI på sammasystematiska sätt som förändringar i räntekostnaderna.Även internationellt pågår en debatt och ett informationsutbyte kring in-flationsmålet och t.ex. valet av målvariabel. Utskottet kan här konstatera attantalet länder som bedriver penningpolitik utifrån ett inflationsmål har ökatkraftigt . Förutom de industriländer som började använda inflationsmål, som t.ex. , , Australienoch , har länder som , , ,, , och senast , börjat bedriva sinpenningpolitik med ett mer eller mindre formellt fastställt inflationsmål somgrund. I tabell 1 nedan redovisas situationen i några av industriländerna. Avtabellen framgår bl.a. att i flera länder definieras målvariabeln somkonsumentprisindex exklusive räntekostnader. Möjligheterna att avvika frånmålvariabeln är också flera, t.ex. om indirekta skatter och avgifter eller råvarupriser förändras kraftigt.Tabell 1. Inflationsmål i olika länderInflationsmålMålvariabelMöjligheter till avvikelsefrån målvariabelnAustralienGenomsnittmellan 2 och3 % (över kon-junkturcykeln)KPI (ej ränte-kostnader iindex)? Indirekta skatter ochavgifter?? Indirekta skatter ochavgifter?? Livsmedels- ochenergipriserNya Zeeland0-3%KPI exkl.räntor? Indirekta skatter ochavgifter.?? Stora svängningar iräntekostnadernaStorbritan-nien2,5 %KPI exkl.räntor? Avviker inflationen ?1 % från målet måstebanken skriftligenförklara varförRiksbanken har diskuterat inflationsindexet HIKP som ettmöjligt alternativ till KPI. HIKP är ett mellan länderna harmoniserat infla-tionsindex som utvecklats inom EU. HIKP används som målvariabel förpenningpolitiken av , , och har speciellt ut-formats för att fylla stabiliseringspolitiska syften. Till skillnad från KPIexkluderar HIKP räntekostnader för egnahem, bostadsrättsavgifter, avgifterför viss hälso- och sjukvård, fastighetsskatt, avskrivningar, tomträttsavgäldoch försäkringar för egnahem, del av reparationer samt lotterier och tips.Enligt har HIKP en fördel jämfört med KPIsom målvariabel för penningpolitiken genom att HIKP undviker de problemsom har med ränteändringar att göra. Ett annat plustecken för HIKP är denhögre jämförbarheten med andra EU-länder. Utredningen är emellertid förnärvarande tveksam till om det vore lämpligt att ersätta KPI med HIKP efter-som indexet fortfarande håller på att utvecklas och att det på viktiga punkterfinns stora oklarheter om HIKP:s framtida utformning. I sitt remissvar överutredningen framhåller att HIKP:s roll också måste ses i ljuset avett ställningstagande till ett svenskt deltagande i EMU.Inflationens utveckling enligt KPI och UND1XSom framgår av diagram 1 och tabell 1 har inflationstakten mätt med KPI varitfallande . I genomsnitt ökade KPI - 0,% 1997, 1998 och 1999. Detta innebär att inflationstakten mätt enliKPI legat under inflationsmålet på . KPI har dessutom legat udet s.k. toleransintervallet.Diagram 1. Konsumentprisindex (KPI), index för underliggande inflation (UND1X)och EU:s konsumentprisindex (HIKP) för 1997-1999. 12-månaderstalKälla: , SCBSom framgick ovan har KPI påverkats avfaktorer som endast har tillfälliga effekter på inflationen. Om dessa faktorerrensas bort och inflationen i stället mäts enligt UND1X steg inflationen med 1,% 1997, 1998 och 1999. Det ger ett genomsnitt på1,. UND1X beräknas och publiceras av SCB och anger utvecklingen iKPI rensat för hushållens räntekostnader för egnahem och direkta effekter avförändrade indirekta skatter och subventioner. Även mätt med UND1X harinflationen underskridit inflationsmålet. UND1X hardock, till skillnad från KPI, legat inom toleransintervallet. Som framgick ovanhar uttalat att utformningen av penningpolitiken förtillfället baseras på en bedömning av UND1X.Tabell 2. Inflationsutvecklingen enligt olika inflationsmåttKPIUND1XUNDINHXHIKP19970,91,41,71,819980,40,91,81,019990,31,41,80,6Snitt 1997-19990,51,31,81,1Källa: , SCBAndra mått på inflationenMätt enligt det ovan diskuterade europeiska inflationsmåttet, HIKP, har densvenska inflationen varit 1997, 1998 och 1999. Det ger ettgenomsnitt för hela perioden på , dvs. under inflationsmålet, menprecis innanför toleransintervallet.Ett mått på den inhemska underliggande inflationen som lö-pande använder i sin inflationsanalys är det s.k. UNDINHX. I likhet medUND1X beräknas och publiceras UNDINHX av SCB och definieras somUND1X exklusive importprisförändringar. Genom att importprisförändringarexkluderas tas en ganska stor del av de varor som ingår i KPI bort ur beräk-ningarna. Följden blir också att andelen tjänster i indexet blir väsentligt högre jämfört med i KPI. Detta gör att det är tveksamt om UNDINHX kan an-vändas som ett mått på den allmänna inflationsutvecklingen i det svenskasamhället. I konstateras att UNDINHXsystematiskt visar en högre inflationstakt än UND1X och KPI. Enligt utred-ningen innebär detta att det kan vara svårt att utnyttja UNDINHX som enindikator på den trendmässiga eller underliggande inflationens utveckling,åtminstone enligt den beräkningsmodell som används.Reporäntans utvecklingSom framgår av tabell 3 kan utvecklingen av styrränta, dens.k. reporäntan, grovt delas i fyra delperioder. Denförsta perioden sträcker sig till mitten av 1998 dåreporäntan låg stilla, med undantag för en höjning islutet av 1997. Den andra perioden omfattar tiden tillvåren 1999, då successivt sänkte reporäntan med knappt 1,5procentenheter, till följd av bl.a. Asienkrisens effekter på inflationstrycketSverige och omvärlden. Reporäntan nådde sin botten pånivån , vilket innebar att den svenska reporäntan lågunder ECB:s styrränta. låg reporäntan stilla.I mitten av november 1999 höjdes reporäntan med 0,35 procentenheter.Ytterligare en höjning med en halv procentenhet genomfördes i början avfebruari i år.Tabell 3. Förändringar i reporänta 1997-1999DatumFörändringNivå efter förändringen1996-12-08-0,254,101997-12-17+0,254,351998-06-10-0,254,101998-11-04-0,253,851998-11-25-0,253,601998-12-16-0,203,401999-02-17-0,253,151999-03-31-0,252,901999-11-17+0,353,252000-02-09+0,503,75Källa: RiksbankenKronans utvecklingBildandet av EMU, Asienkrisen och oron på de internationella finansmark-naderna har präglat utvecklingen för svenska kronan . och början av 1997 försvagades kronan något på grundav bl.a. en internationell osäkerhet om EMU-processen. När oron för EMUavtog stärktes kronan för att ånyo försvagas ochbörjan av 1998, delvis till följd av Asienkrisens effekter på valutamarknader-na. av starkare krona försvagadeskronan kraftigt när den internationella oron påfinansmarknaderna tilltog på grund av bl.a. betalningsinställelseav den inhemska statsskulden och kollapsen i den amerikanska hedgefonden,(). , när euroländer-nas valutor låstes mot euron, låg kronans värde, mätt enligt det s.k. TCW-indexet, på ett indexvärde på omkring 130 (ju högre värde på TCW-index,desto svagare krona). Det var det lägsta värdet på kronan som noterats sedanbörjan av 1995. minskade den finansiella oron i takt medatt farhågorna om en djup internationell nedgång avtog, och kronan stärktesrelativt kraftigt.Som framgår av diagram 2 har kronan mätt enligt TCW-index varit relativtstabil från . Kronan har pendlat mellan indexvärdena122,6 och 125,8. Tittar man på utvecklingen mot enskilda valutor blirutvecklingen lite mer variabel. Mot euron stärktes kronan med nästan 11 %under 1999, från per euro när EMU startade till 8,56kr per euro . Mot den amerikanska dollarn försvagadeskronan med . Trenden av en svagare euro och enstarkare dollar har fortsatt under inledningen av 2000.Diagram 2. Kronans utveckling enligt TCW-indexKälla: RiksbankenInflationen, inflationsprognoserna och penningpolitiken för 1999Utskottet gör nedan en översiktlig genomgång av ekonomin, penningpoliti-ken, inflationen och inflationsprognoserna . Genomgången har somutgångspunkt att det kan ta omkring ett till innan åtgärder inom pen-ningpolitiken får fullt genomslag i ekonomin och på inflationen. Specielltintressant blir då de överväganden, de prognoser som gjorts och de åtgärdersom vidtagits under 1997 och 1998.Bedömningar av utvecklingen gjorda 1997På sensommaren 1997 drog valuta- och finansoron i i gång. Oron vartill en början begränsad och fick ingen omedelbar effekt på den ekonomiskaaktiviteten och de ekonomiska prognoserna. Den uppgång i den svenskaindustrikonjunkturen som påbörjades under första halvan av 1997 fortsatteatt stärkas. Orderingång och produktion steg och företagen var i olika baro-metrar optimistiska om den fortsatta utvecklingen. steginflationstakten en del bl.a. till följd av höjda indirekta skatter sförväntningarna på inflationstakten ökade något hos olika eko-nomiska aktörer. Inflationsförväntningarna på både två och lågdock fortfarande väl inom inflationsmålets toleransintervall.Som framgår av diagrammen 3 och 4 räknar i inflationsrapportenfrån med att KPI och den underliggande inflationen, UND1X,stiger till 2,5 respektive 2,i slutet av 1999.Diagram 3. prognoser i inflationsrapporterna över KPI:s utveck-ling 1999 jämfört med utfalletKälla: , SCBTillväxten väntas stiga med 1998 och 1999 (se diagram5) och gör bedömningen att produktionsgapet i ekonomin kom-mer att försvinna . I ett alternativtscenario anger att den ekonomiska utvecklingen och därmedockså prisutvecklingen kan bli svagare till följd av Asienkrisen. Å andrasidan bedömdes också att det fanns risk för stigande arbetskraftskostnadersom en följd av den pågående avtalsrörelsen. huvudslutsats varemellertid att den samlade effekten av nivån på kronans kurs och räntenivånvar alltför expansiv, och därför höjdes reporäntan islutet av december 1997.Så här i efterhand kan utskottet konstatera att i slutet av 1997överskattade både KPI-utvecklingen och utvecklingen i den underliggandeinflationen . I genomsnitt steg KPI medanUND1X gick upp . Missbedömningen berodde bl.a. på att deninternationella prisutvecklingen till följd av Asienkrisen blev betydligt sva-gare än vad förväntade sig . Vidare förutsågs intepriseffekten av avregleringen av vissa marknader . Utskottet kanemellertid vidare konstatera att bedömningar i slutet av 1997delades av de flesta övriga prognosmakare, både svenska och utländska.Konjunkturinstitutet () förväntade sig t.ex. att KPI igenomsnitt skulle stiga . När det gäller KPI beroröverskattningen 1997 också på att räntorna sjönk relativt kraftigt under både1998 och 1999. Som påpekats ovan bidrog lägre räntekostnader för hushållentill att dämpa KPI-inflationen med . Riks-banken antar i sina prognoser att reporäntan är oförändrad under den periodsom prognostiseras.Diagram 4. prognoser i inflationsrapporterna över UND1X utveck-ling 1999 jämfört med utfalletKälla: , SCBEftersom utfallet i tillväxten ligger i nivå och t.o.m.något över de bedömningar som gjordes finns i de prognosersom gjordes 1997 sannolikt också en viss överskattning av tillväxtens effek-ter på inflationstakten.Bedömningar av utvecklingen gjorda 1998I början av 1998 börjar effekterna av Asienkrisen att synas alltmer. Det in-ternationella pristrycket utvecklas svagt och räntorna i både ochomvärlden sjunker. Den reala ekonomin är emellertid fortfarande ganskaopåverkad. Den privata konsumtionen utvecklas gynnsamt sominflationstalen sjunker under våren.I inflationsrapporten skriver ned sin prognosöver inflationen och tillväxten 1999. BNP bedöms nu stiga med 1999och utvecklingen i KPI revideras ned från i rapporten från december1997 till . UND1X bedöms nu stiga till . Samti-digt pekas i rapporten på risken att Asienkrisens återverkningar på den inter-nationella och svenska konjunkturen kan bli betydligt mer omfattande än vadsom bedöms i huvudscenariot.Under senvåren och sommaren börjar också industrin känna av Asienkri-sen alltmer. Produktion och orderingång utvecklas inte som förväntat. Deninhemska konsumtionen fortsätter emellertid att stiga.Diagram 5. prognoser i inflationsrapporterna över BNP 1999 jäm-fört med utfalletKälla: , SCBI inflationsrapporten konstaterar att inflationenutvecklats svagare än väntat bl.a. på grund av lägre importpriser i Asienkri-sens spår. Detta i kombination med sänkta indirekta skatter som bl.a. pre-senterades i den ekonomiska vårpropositionen 1998 gör att inflationsprogno-sen sänks kraftigt. KPI väntas nu stiga 1999. Den underliggandeinflationen bedöms nu öka . Banken räknar ocksåmed att det kommer att finnas överkapacitet i ekonomin , bl.a. på grund av en stigande produktivitet i näringslivet.