bet · GO01UbU5 · 2000-11-14 00:00:00 — Utskottet framhöll (s. 73) att ettbra välfärdssystem som omfattar alla är detfördelningspolitiska instrument som fungerar bäst.Framför allt gynnas därmed de som är mest i behov avstöd. Enligt utskottet var det också viktigt attbarnen sätts i centrum, liksom att samhälletsinsatser inriktas på att skapa jämlikauppväxtvillkor för barn som föräldrarnages möjlighet att kombinera föräldraskap medförvärvsarbete eller studier. Utskottet framhöllvidare att en bra familjepolitik är ett viktigtmedel för att uppnå jämställdhet mellan kvinnor ochmän. Enligt utskottets mening uppfylldefamiljepolitiken i huvudsak dessa krav. Utskottetangav också att familjepolitiken ger utrymme förflexibla lösningar för olika familjesituationersamtidigt som den har en god fördelningspolitiskeffekt. När det gällde kravet på ett återinförandeav vårdnadsbidraget angav utskottet (s. 82) attvårdnadsbidrag ur jämställdhetssynpunkt är ett stegi fel riktning i den meningen att det kan motverkaatt kvinnor och män tar samma ansvar för hem ochfamilj. Utskottet ansåg att en familjepolitik, byggdpå en flexibel föräldraförsäkring, en väl utbyggdbarnomsorg av god kvalitet, barnbidrag och en braskola för alla, främjar jämställdheten och ökarvalfriheten för både kvinnor och män. En sådanfamiljepolitik ser både till barnens ochföräldrarnas bästa.Enligt utskottets mening kommer ett system medmaxtaxa i den utformning som regeringen nu föreslår,särskilt som avgifterna begränsas inte bara till ettvisst högsta belopp utan också till vissdel av familjens inkomst, att utgöra ett viktigtkomplement till nuvarande delar i familjepolitiken.Genom att begränsa avgifterna i förskoleverksamhetenoch skolbarnsomsorgen sätts barnen i centrum, iförsta hand genom att i de kommuner där maxtaxainförs kan alla barn få tillgång till verksamheten,såväl kommunalt som enskilt bedriven. Förutom att ensänkning av avgifterna innebär en avsevärd ekonomiskstandardhöjning för de flesta barnfamiljer såminskar de marginaleffekter somtidsrelaterade och inkomstrelaterade avgifter gerupphov till. Det är nämligen viktigt attfamiljepolitiken, som den möjliggör förbåda föräldrarna att kombinera förvärvsarbete ochföräldraskap, även stimulerar förvärvsarbete så attSverige fortsatt har råd med en god välfärd.Utskottet noterar i detta sammanhang att ensärskild utredare har till uppgift att göra enanalys av det ekonomiska familjestödet (dir.2000:16). De stöd som skall analyseras är deallmänna barnbidragen, underhållsstödet ochbostadsbidraget till barnfamiljer. I analysen skallockså vägas in de förändringar som föreslås vadgäller avgifter i förskoleverksamheten ochskolbarnsomsorgen, skattesystemet ochstudiestödssystemet samt andra faktorer av betydelseför barnfamiljernas ekonomi. Syftet är att undersökavilka möjligheter det finns att inom ramen för dengenerella välfärdspolitiken, och med bibehålleneller ökad fördelningspolitisk träffsäkerhet, på ettmer effektivt sätt stödja barnfamiljerna. Utredarenskall särskilt beakta svårigheterna medmarginaleffekter. En slutlig redovisning avuppdraget skall lämnas senast den 28 februari 2001.Med det anförda tillstyrker utskottet propositionentill den del den avser förslag om maxtaxa ochavstyrker motionerna Ub43 och Ub44 yrkandena 1(delvis) och 3-5.Stockholm den 10 oktober 2000På socialförsäkringsutskottets vägnarBerit AndnorI beslutet har deltagit: (), MargitGennser (m), (), (),(), (),(), (), LennartKlockare (s), (), (),(), (),(), (), KalleLarsson (v) och ().Avvikande meningMargit (), (), CeciliaMagnusson (m), (), (), (), () ochJohan () anför:Enligt vår mening är förslaget om maxtaxa förenatmed stora problem.Det är främst ett sätt att ensidigt driva föräldraratt välja en viss form av barnomsorg. En maxtaxaförstärker dagens orättvisor mellan dem som kan ochvill utnyttja den kommunalt finansieradebarnomsorgen och dem som vill eller måste ordnaannan barnomsorg. Maxtaxan har en felaktigfördelningspolitisk profil då den endast ger enmarginell förbättring för familjer med lågainkomster och stora förbättringar för dem med högainkomster.Dessutom är förslaget ofullständigt och utelämnarsvaren på många väsentliga frågor. Hur kommer dennareform att påverka de barnomsorgsformer som drivs ialternativ regi? Kooperativ och andra driftsformerutgör14 % av dagens barnomsorgsutbud. Kommer kommunernaatt tvingas ta över dessa och vad kan det tänkaskosta? Hur skall kommunerna klara finansieringen avden ökade efterfrågan på barnomsorg? Vad händer medavgifterna för dem som ligger undermaxtaxans tak?Den viktigaste frågan är dock: Vad händer medkvaliteten i barnomsorgen? brottas deflesta kommunala förskolor med kvalitetsproblem:många barn i grupperna, svårt att rekryterakompetent personal m.m. Menar regeringen allvar medambitionen att höja kvaliteten inom barnomsorgenskulle alla kommuner få del av förslaget tillstatsbidrag för kvalitetssäkrande åtgärder.Fullständiga konsekvensbeskrivningar av förslagetborde redovisas innan införandet av maxtaxadiskuteras vidare.Familjepolitiken måste skapa större möjligheter förföräldrar att kombinera arbetsliv med föräldraskap.Stödet till barnomsorg skall omfatta alla barn.Föräldrarna måste ges ekonomiska möjligheter attstyra över sin tid och valet av barnomsorg. Vi villge självbestämmande till föräldrarna. Ettbarnomsorgskonto på per barn iförskoleåldern bör därför införas. Pengarna fåranvändas av barnens föräldrar under barnets helaförskoleålder. Den enda begränsning som görs är attmaximalt får tas ut . Pengarnaär skattefria och skall inte påverka andratransfereringar eller bidrag men beaktas vidbedömningen av om socialbidrag skall betalas ut.Barnomsorgskonto bör införas menövergångsvis med för ettåringar och 20 000kr för tvååringar. bör införas avdragsrättför styrkta barnomsorgskostnader, upp till 50 000 krper barn och år. Vi anser vidare attetableringsfrihet i barnomsorgen bör återinföras såatt privat och kooperativ barnomsorg får sammavillkor som den kommunala förskolan. I enlighet medvad som anges i motion Ub43 kan införandet avbarnomsorgskonto beräknas kosta 3,5 miljarderkronor, och avdragsrätt för barnomsorgskostnaderberäknas kosta 1,5 miljarder kronor.Vi tillstyrker således motionerna Ub43 (yrkandena 1och 2) och Ub44 yrkande 1 i denna del och avstyrkerregeringens förslag om statsbidrag vid maxtaxa ochför kvalitetssäkrande åtgärder. Vi anser vidare attriksdagen med bifall till motion Ub43 yrkandena 3-5bör besluta att i stället införa ettbarnomsorgskonto enligt det ovanstående, avdragsrättför styrkta barnomsorgskostnader ochetableringsfrihet i barnomsorgen. Regeringen börsnarast lägga fram förslag i enlighet härmed.Särskilt yttrandeRose-Marie Frebran och (båda kd) anför:Vi kristdemokrater anser att barnens behov måstesättas först. ärföräldrarna och familjen den viktigaste "lillagemenskapen" för barnet. Föräldrarollen måsteuppvärderas och familjepolitiken möjliggöra förföräldrarna att kunna tillbringa med barnen.Därför måste föräldrar ha praktiska och ekonomiskamöjligheter att välja den barnomsorgsform som passardem bäst. Vi vill att staten ger landets föräldrarså flexibla och likvärdiga förutsättningar sommöjligt oavsett hur de väljer att ordna omsorgen omsina barn. är friheten för föräldrar attvälja barnomsorgsform mycket begränsad och förslagetom maxtaxa är ett steg i fel riktning. Mångaföräldrar skulle önska en annan lösning men har intemöjligheter till detta. Familjernas behov ochönskemål kan också variera över tiden, och därförställs stora krav på att samhällets stöd tillbarnfamiljer är organiserat så att det kan användaspå ett flexibelt sätt. Förslaget om maxtaxa harstora brister inte minst från flexibilitets- ochvalfrihetssynpunkt framför allt för dem som på hel-eller deltid velat sköta barnomsorgen på egen handeller velat ha en annan lösning. Vi säger därför nejtill maxtaxan och föreslår införandet av ettbarnomsorgskonto.