bet · GN01JuU17 · 2000-05-04 00:00:00 — 1997/98:42 s. 79 f).I några motioner tas upp frågor som rörgränsöverskridande övervakning och förföljande. Imotion 1998/99:U506 (v) anförs att svensk polisskall avgöra när och hur utländsk polis skall deltai operativt arbete på svenskt territorium. I motion1999/2000:Ju21 (mp) begärs att förslaget skallavslås till den del det avser övervakning.Motionärerna framhåller att tjänstemän från samtligaSchengenländer kan komma att utöva övervakning häreftersom denna åtgärd inte är begränsad till attavse korsande av landgräns. I motion 1999/2000:Ju20(m) hävdas att borde ha gjort sammaförbehåll som . I motion1999/2000:Ju905 (c) begärs en försöksverksamhet medpolissamarbete i Tornedalen.Utskottet vill när det gäller yrkandet om avslag påförslaget såvitt avser tjänstemän som utförgränsöverskridande övervakning här återigenunderstryka att lagförslaget syftar till attgenomföra ett åtagande som godkände . Utskottet anser vidare attförutsättningarna för det gränsöverskridandesamarbetet fått en lämplig utformning.Såvitt gäller frågan om begränsningen om försvenska polisers arbete i konstaterarutskottet att innebär att parternaenats om att låta begränsningar av den typ sommotionären tar upp regleras av förklaringar frånrespektive land. Att valt en annan väg änSverige utgör inte något problem ur svensk synpunkt.Dessutom finns det ett värde i att samma reglergäller i hela för poliser från andra länder.Utskottet ser alltså inget skäl till att Sverigeskulle ställa upp en förklaring liknande den danska.Beträffande yrkandet om polissamarbete i Tornedalenkonstaterar utskottet att förslagen i propositionenavser att tillgodose just sådana önskemål som försfram i motionen. Utskottet har, som framgår av detovan anförda, en positiv grundinställning tillpolissamarbete över gränserna. Motionsönskemålet fåranses vara tillgodosett med de förslag som finns ipropositionen.Sammantaget innebär det anförda att utskottetföreslår att avslår motionerna1998/99:U506, 1999/2000:Ju20, 1999/2000:Ju21 och1999/2000:Ju905 i här aktuella delar. Utskottet föreslårvidare att godkänner jämteSveriges förklaring samt regeringens lagförslag ihär behandlade delar.När det gäller de utländska tjänstemännensrättsliga ställning föreslår regeringen attutländska tjänstemän som utövar myndighet här skallskyddas på samma sätt som svenska poliser.Exempelvis skall våld mot en sådan person anses somvåld mot tjänsteman. Vidare föreslås att en utländsktjänsteman som utövar myndighet här skall varaansvarig för tjänstefel som om det varit svenskmyndighet han utövat.Regeringen föreslår vidare att svenska staten skallersätta skador som uppkommer i samband med deutländska tjänstemännens myndighetsutövning här.I motion 1999/2000:Ju21 (mp) begärs en ändring ilagförslaget så att dessa regler inte omfattarutländska tjänstemän som utövar gränsöverskridandeövervakning här i landet.Utskottet noterar att regeringens förslag också idessa delar syftar till att genomföra de åtagandenSverige gjort. Utländska tjänstemän skall alltsåvara likställda med svenska poliser när det gällerstraffrättsligt skydd och ansvar samt skadestånd.Utskottet vill påpeka att utan de nu föreslagnabestämmelserna skulle det inte vara möjligt att dömaen utländsk tjänsteman för tjänstefel här. Vidareskulle - i avsaknad av bestämmelsen om statensersättningsansvar - den skadelidande vara hänvisadtill att vända sig mot den utländska tjänstemannenpersonligen. En sådan talan torde visserligen kunnatas upp här i landet (jfr artikel 5 moment 3 iLuganokonventionen och motsvarande bestämmelse iBrysselkonventionen, vilka båda gäller som lag här ilandet). En sådan ordning skulle emellertid innebäranackdelar för den skadelidande ur processuellsynvinkel. Utskottet ställer sig alltså bakomregeringens förslag i denna del, och utskottetföreslår att antar förslaget och avslårmotion 1999/2000:Ju21.Som framgår av det anförda innebär regeringensförslag bl.a. att utländska tjänstemän i vissutsträckning kan komma att utöva myndighet påsvenskt territorium. I motionerna 1999/2000:Ju21(mp) och 1999/2000:Ju22 (fp) hävdas att JO:s ochJK:s tillsyn bör omfatta även utländska tjänstemänsmyndighetsutövning i Sverige.Regeringen påpekar (prop. s. 113) att när utländskatjänstemän vid gränsöverskridande förföljande ellerövervakning utövar myndighet här så utövar de detandra landets myndighet. Regeringen utgår från attde utländska tjänstemännen står under tillsyn avmyndigheterna i sina respektive hemländer när debefinner sig i , på samma sätt som svenskapolismän som utövar myndighet i en annanSchengenstat är underkastade JK:s och JO:s tillsyn.Regeringen har därför gjort bedömningen att de nuföreslagna reglerna inte bör föranleda någraändringar i reglerna om JK:s och JO:s tillsyn.Konstitutionsutskottet delar i sitt yttranderegeringens bedömning.Vid remissbehandlingen av den promemoria som liggertill grund för förslagen, framkom att den valdaståndpunkten får till följd att endast allmänåklagare kan väcka åtal för tjänstefel som utländskapoliser kan tänkas begå här i landet.Utskottet vill inledningsvis understryka att detfaktum att de utländska tjänstemännen inte omfattasav JK:s och JO:s tillsyn inte innebär någoträttsligt vakuum. I den mån de utländskatjänstemännen begår ett brott här har de, sompåpekats i det föregående, samma straffrättsligaansvar som svenska poliser. Härtill kommer att åtalmot dem kan väckas, om än inte av JO och JK, så ivart fall av allmän åklagare. Utskottet har ocksåsvårt att se hur den tillsyn som motionärernaefterfrågar skulle kunna se ut - inspektioner är avpraktiska skäl uteslutna. Slutligen vill utskottetpåminna om att de utländska tjänstemännen senast vidgränsöverskridandet skall anmäla detta för svenskbehörig myndighet. Med andra ord står de utländskapoliserna under en slags kontroll av svensk polis.Utskottet finner alltså inte skäl att förorda någonändring av reglerna om JO:s och JK:s tillsyn.Motionerna 1999/2000:Ju21 och 1999/2000:Ju22 böravslås av riksdagen.Schengens informationssystemSchengens informationssystem (SIS) är ettdatasystem. De grundläggande bestämmelserna om detfinns i . SIS består enligtartikel 92 i konventionen av en nationell enhet förvarje Schengenstat och en central tekniskstödfunktion, som är gemensam för Schengenländerna.Varje Schengenstats nationella enhet innehålleruppgifter som är identiska med uppgifterna i deövriga ländernas nationella enheter.SIS kan liknas vid ett beställningssystem; den statsom vill att någon annan stat skall göra elleriaktta något lägger in en s.k. rapport. Som exempelkan nämnas att uppgifter om en person som ärefterlyst i ett Schengenland regi-streras med enbegäran om att personen skall utlämnas, om hananträffas i ett annat Schengenland.När det gäller innehållet i SIS föreskriver artikel94.2 i att uppgifterna bara fåravse personer, fordon och föremål. Beträffandeuppgifter om personer får registreringen enligtartikel 94.3 bara avse vissa identitetsuppgifter,uppgift om huruvida personen är beväpnad eller kanbefaras tillgripa våld. Reglerna i konventioneninnebär också att det är förbjudet att registreraandra uppgifter, exempelvis uppgifter om politiskaåsikter eller sexuell läggning.Uppgifter får enligt artikel 94.1 bara föras in iSIS för vissa i konventionen angivna ändamål. Dessaär förvarstagande för utlämning (artikel 95),införande på spärrlista (artikel 96),omhändertagande av personer (artikel 97), uppgift omuppehållsort eller hemvist (artikel 98), hemligövervakning eller särskild kontroll (artikel 99)samt efterlysning av fordon eller andra föremål(artikel 100).Varje land skall enligt artikel 108 utse enmyndighet som skall ha huvudansvaret för att dennationella enheten i SIS fungerar och attföreskrifterna i konventionen följs. Dessamyndigheter är de s.k. SIRENE-kontoren.I SIS kommer således personuppgifter att behandlas.Bestämmelser i detta ämne finns i ett flertal redangällande lagar.I personuppgiftslagen (1998:204) finns generellariktlinjer för all behandling av personuppgifter.Uttrycket behandling av personuppgifter omfattar istort sett allt man kan göra med personuppgifter,exempelvis samla in, söka, bevara och spridauppgifter. Lagen omfattar behandling avpersonuppgifter som är helt eller delvisautomatiserad, dvs. i första hand datoriserad. Ävenmanuell behandling omfattas under vissaförutsättningar. Vidare gäller att enpersonuppgiftsansvarig skall se till bl.a. attbehandling bara sker om det är lagligt, attuppgifter bara samlas in för vissa ändamål och attinte fler uppgifter samlas in än som är nödvändigtmed hänsyn till ändamålen med behandlingen.Polisdatalagen (1998:622) innehåller desärbestämmelser som är nödvändiga för polisensverksamhet. Här handlar det om allmänna regler ombehandling av personuppgifter i polisiärt arbete ochregler om vissa särskilda register. Polisdatalagensregler innebär i allmänhet inskränkningar iförhållande till personuppgiftslagen (bet.1997/98:JuU20 s. 14).Här bör även nämnas lagen (1998:620) ombelastningsregister och lagen (1998:621) ommisstankeregister. uppgifter om personer som ådömts påföljder. finns i huvudsak uppgifter omskäligen misstänkta för brott mot ochandra brott som kan ge svårare straff än böter.Behandlingen av personuppgifter i dessa registerregleras av de nu nämnda lagarna och inte avpolisdatalagen.Regeringen föreslår, som framgår av det föregående,en lag om Schengens informationssystem. Denföreslagna lagen innehåller bestämmelser om vilkaframställningar - med konventionens språkbruk s.k.rapporter - som får föras in i registret. Lagenreglerar bl.a. vilka personuppgifter som får förasin i registret, vem som får använda uppgifter ur detoch ett förbud mot att använda uppgifter för annatändamål än det som uppgiften registrerats för. Lageninnehåller också regler om bl.a. rättelse avfelaktiga uppgifter.Enligt regeringen bör Datainspektionen blitillsynsmyndighet för det svenska SIS.En föreslagen följdändring i polisdatalagen innebärbl.a. att behandlingen av personuppgifter i SIS inteskall regleras av polisdatalagen utan av lagen omSIS.Innebörden av regeringens förslag är att SIS påsamma sätt som belastnings- och misstankeregistrenregleras separat. I den mån inte lagen om SISinnehåller avvikande regler blirpersonuppgiftslagens bestämmelser tillämpliga.Närmare exempel på detta finns längre fram i dettaavsnitt.I några motioner riktas kritik mot lagförslaget omSIS. Sålunda hävdas i motionerna 1999/2000:Ju18 (v)och 1999/2000:Ju21 (mp) att det behövs mer insyn ioch kontroll över registret. I den förstnämndamotionen anförs att kontrollen bör varaparlamentarisk. I motion 1999/2000:Ju18 begärsdessutom att det skall bli lättare att få rättelse,och i motion 1999/2000:Ju21 hävdas att det börframgå av lagen i vilken utsträckning enskilda harrätt att ta del av uppgifter om sig själva. I motion1999/2000:Ju22 (fp) hävdas att den iSchengenkonventionen angivna rätten att hostillsynsmyndigheten begära en granskning avuppgifter om sig själv bör vara lagreglerad.I fråga om rättelse innebär Schengenkonventionensregler bl.a. att det är den stat som registrerat enframställning i SIS som har rätt att ändrauppgiften. Om en annan stat, som tagit emotuppgifterna, misstänker att dessa är felaktiga skallden underrätta den rapporterande staten,som är skyldig att kontrollera och rätta ellerradera uppgifterna. Ett sådant initiativ kan ocksåtas av en enskild beträffande en uppgift som berörvederbörande. Av följer ocksåatt enskilda personer har rätt att begära atttillsynsmyndigheten skall granska registreradeuppgifter som berör dem i SIS och hur uppgifternaanvänds. Denna rättighet skall regleras i nationelllag.I fråga om rättelse av felaktiga uppgifter i SISerinrar regeringen (prop. s. 150 f) om att det av 9§ första stycket h personuppgiftslagen följer attRikspolisstyrelsen skall vidta alla rimliga åtgärderför att rätta felaktiga uppgifter. I detta liggerenligt regeringen också en skyldighet att på begäranav enskild göra en undersökning av om uppgiften ärfelaktig. Regeringen anser att det inte krävs någonytterligare reglering.Vad härefter gäller rätten att ta del av uppgifterom sig själv följer det av attnationell rätt skall gälla. Regeringen hänvisar(prop. s. 143) till att det redan finns en regleringi personuppgiftslagen. Innebörden av dessa regler äratt uppgifter i SIS skall lämnas ut om denregistrerade begär det. Uppgifterna behöver dockinte lämnas ut, om sekretess gäller för dem.När det gäller tillsynen över SIS framhållerregeringen att Datainspektionen är tillsynsmyndighetför polisregister i allmänhet. Regeringen aviseraratt närmare föreskrifter om uppgifter för tillsynenöver SIS kommer att meddelas i förordning.I samband med att justitieutskottet behandladeregeringens förslag om anslutning tillSchengensamarbetet behandlade utskottetett liknande yrkande om parlamentarisk kontroll.Utskottet noterade bl.a. att Datainspektionen skullekomma att få skyldighet att utöva tillsyn över detnationella registret, och utskottet ansåg då att detinte syntes föreligga något behov av ytterligarekontrollorgan (bet. 1997/98:JuU15 s. 22).Utskottet vill nu tillägga att det framstår somnaturligt att låta Datainspektionen blitillsynsmyndighet eftersom inspektionen redan uppgiften beträffande såväl polisregister iallmänhet som Europols register. framhållit finns inget behovav ett parlamentariskt kontrollorgan. I sammanhangetkan också framhållas att parlamentarisk granskning ifråga om polisregister endast ansetts behövlig ifråga om sådan behandling av uppgifter som sker hosSäkerhetspolisen, se 1 § tredje stycket förordningen(1996:730) med instruktion för Registernämnden.Utskottet har alltså ingen erinran mot regeringensbedömning att Datainspektionen bör bli nationelltillsynsmyndighet för det . Ilikhet med socialförsäkringsutskottet förutsätterjustitieutskottet att hanteringen av SIS fortlöpandediskuteras mellan de anslutna länderna och attregeringen noga följer hur Schengensamarbetetutvecklas samt håller på lämpligt sättinformerad härom.När det sedan gäller möjligheterna att rättafelaktigheter i SIS kan utskottet i och för sighålla med om att praktiska svårigheter kan tänkashindra exempelvis en asylsökande från att påtala ettfel. I detta sammanhang är det dock viktigt attkomma ihåg att regelverket kring registret syftartill åstadkomma en hög säkerhet kringdatahanteringen. I linje med vadsocialförsäkringsutskottet anfört anserjustitieutskottet att bestämmelserna tillgodoserberättigade krav. Detta gäller såvälSchengenkonventionen som svenska interna regler. Härtänker utskottet bl.a. på vad som anförs omRikspolisstyrelsens skyldighet att agera för atträtta felaktiga uppgifter.Såvitt gäller den efterfrågade lagregleringen avDatainspektionens skyldighet att inleda granskningpå begäran av enskilda kan utskottet inte finnaannat än att det måste vara tillräckligt att densvenska rättsordningen skyddar ett sådant krav. anfört behövs ingenlagändring.Vad så gäller önskemålet om en uttrycklig regleringi den nu aktuella lagen av rätten att ta del avuppgifter om sig själv konstaterar utskottet att ettbifall till motionsönskemålet skulle innebära endubbelreglering. Enligt utskottets mening innebärdetta inte en tydligare reglering. Utskottet vill isammanhanget anmärka att kravpå att frågan skall regleras i lag självklart äruppfyllt genom bestämmelserna i personuppgiftslagen.Sammantaget innebär det anförda att utskottetföreslår att antar regeringens förslagtill lag om Schengens informationssystem ochsamtidigt avslår motionerna 1999/2000:Ju18,1999/2000:Ju21 och 1999/2000:Ju22 i här aktuelladelar.Gränskontroll m.m.Straffprocessuella tvångsmedel vid gränskontrollenI en av de promemorior som ligger till grund förförslagen i propositionen fanns ett förslag avinnebörd att polisen ges befogenhet att utförakroppsvisitation och husrannsakan i samband med atten person reser in till Scheng-enområdet via . Syftet med en sådan åtgärdskulle vara att söka efter föremål, eller att utrönaomständigheter i den utsträckning som behövs för attuppdaga eller utreda brott som kan leda till mer änett års fängelse.Förslaget mötte kritik under remissbehandlingen.Kritiken gick bl.a. ut på att en sådan bestämmelseskulle öppna för tvångsmedelsanvändning i allmäntbrottsspaningssyfte eller i brottspreventivt syfte,vilket står i strid med grundläggande principer ivår rättsordning och därför tillåts endast i mycketsärpräglade situationer.Regeringen har avstått från att lägga fram någotförslag i denna del. Regeringen gör bedömningen attdet krävs ytterligare överväganden i frågan ominförande av nya eller utökade befogenheter förmyndigheter som utför personkontroll vid Sverigesgränser. En utredning i frågan aviseras.I motion 1999/2000:Ju19 (m) förordas vidgademöjligheter för polisen att användastraffprocessuella tvångsmedel vid gränskontrollen.I motion 1999/2000:Ju22 (fp) efterfrågas enutredning i ämnet.I samband med att utskottet behandladeregeringens skrivelse om användningen av hemligatvångsmedel (bet. 1999/2000:JuU8) höll utskottet enutfrågning, varvid företrädare för Regeringskanslietbl.a. upplyste att regeringen avser att ta ettsamlat grepp om integritetsfrågorna ilagstiftningen. Regeringen kommer därför atttillsätta en parlamentarisk utredning med uppgiftatt kartlägga, analysera och utvärdera sådanlagstiftning som berör den enskildes integritet.Utredningen sträcker sig alltså över ett vidareområde än enbart det straffprocessuella. Pågåendeeller beslutade utvärderingar bör ge utredningen ettgott underlag för denna analys. Direktiven tillutredningen förväntas bli färdigställda undersenvåren. Utredningens arbete blir omfattande ochlär komma att ta i anspråk.Utskottet, som tidigare understrukit vikten av attintegritetsfrågorna uppmärksammas i lagstiftningen,hälsade med tillfredsställelse att regeringen nuskulle komma att tillsätta en utredning rörandedessa frågor. Utskottet framhöll bl.a. vikten av attutredningen tillsätts och dess arbete bedrivs utanonödig tidsutdräkt. Utskottet konstaterade att ettdå aktuellt motionsönskemål om en utredning omintegritetsfrågor i lagstiftningen var tillgodosett.Utskottet vill nu inledningsvis markera attutskottets inställning i fråga omintegritetsfrågornas vikt på inget sätt förändratssedan frågan sist behandlades i utskottet.Regeringens besked att frågan om tvångsmedel vidgränskontrollverksamheten skall utredas måste därförhälsas med tillfredsställelse. Motionsönskemålet omen utredning får anses tillgodosett med detta.Av det sagda följer att utskottet inte kan ställasig bakom kravet på att lagstifta i ämnet på nubefintligt underlag.Utskottet föreslår att avslår motion1999/2000:Ju19 och motion 1999/2000:Ju22 i häraktuell del.Inre utlänningskontrollKontroll av utlänningars rätt att resa in i ochvisats här i landet kan ske såväl vid gränsen isamband med att utlänningen reser in i sominne i landet efter inpasseringen.Den inre utlänningskontrollen regleras i huvudsakav bestämmelsen i 5 kap. 6 § utlänningslagen(1989:529), UtlL. Enligt denna bestämmelse är enutlänning som vistas i skyldig att påbegäran av en polisman visa upp sitt pass ellerandra handlingar som visar att han eller hon harrätt att uppehålla sig i landet. Utlänningen ärockså skyldig att på kallelse lämna eller polisen uppgifter om sinvistelse här. Vissa tvångsmedel finns så att bl.a.hämtning kan ske. Skyldigheten att visa sitt passinnebär emellertid inte att utlänningen är tvungenatt bära passet på sig under vistelsen i Sverige.Kontrollåtgärderna får enligt den angivnabestämmelsen endast vidtas om det finns anledningatt anta att utlänningen saknar rätt att uppehållasig här eller om det annars finns särskild anledningtill kontroll.Rikspolisstyrelsen har efter samråd medInvandrarverket utarbetat föreskrifter och allmännaråd m.m. för polisens befattning med den inreutlänningskontrollen. I dessa anges bl.a. att syftetmed kontrollen i första hand är att spana eftersådana utlänningar beträffande vilka det finns ettavvisnings- eller utvisningsbeslut. Dessutom skallpolisen övervaka att utlänningar inte vistas ellerarbetar i utan att ha pass och föreskrivettillstånd. Kontrollen sker genom granskning av deuppgifter som kommer in till polisen med anledningav den anmälnings- och uppgiftsskyldighet somföreskrivs i6 kap. 1 och 2 §§ utlänningsförordningen (1989:547)eller som på annat sätt kommer till polisenskännedom. Vid sidan av detta sker den inreutlänningskontrollen genom spaningsverksamhet. Förkontroll bör krävas att det finns skälig misstankeatt utlänningen saknar tillstånd eller att detannars kan bli aktuellt med avvisning ellerutvisning. Enligt föreskrifterfår en person inte kontrolleras enbart därför atthan på grund av hudfärg, språk, namn, beteende ellereljest anses vara utlänning.Den inre utlänningskontroll som Schengensamarbetetkräver riskerar enligt vad som anförs i motionerna1998/99:U508 (mp), 1999/2000:Ju18 (v),1999/2000:U513 (mp) och 1999/2000:Ju233 (s) attinnebära otillåten diskriminering.I det förslag som remitterades till Lagrådetföreslogs att uttrycket "finns särskild anledningtill kontroll" skulle bytas ut mot "framstår sombefogat att kontrollera utlänningen". Efteravstyrkande av Lagrådet avstod regeringen dock frånatt lägga fram förslaget. Lagrådet ansåg attregeringens förslag inte var väl förenligt medregeringsformens förbud mot diskriminering (2 kap.15 §).Socialförsäkringsutskottet påpekar i sitt yttrandeatt regeringen i den proposition som tog upp fråganom anslutning till angavatt det synes ofrånkomligt att verksamheten med inreutlänningskontroll måste öka i omfattning.Socialförsäkringsutskottet påpekar också att Sverigeär ett mångkulturellt land där invånarna skiljer sigfrån varandra till såväl utseende som namn och iviss mån även språk. Den inre utlänningskontrollenmåste utgå från detta förhållande, ochsocialförsäkringsutskottet anser därför att det intefinns anledning att befara att ökad kontroll kommeratt leda till diskriminering på grund av en personsetniska ursprung. Socialförsäkringsutskottetförutsätter att regeringen noga följer effekterna avslopandet av kontrollen vid de inre gränserna samthur den inre utlänningskontrollen utförs, såväl tillomfattning som formerna.Justitieutskottet erinrar om att regeringen efterkritik från Lagrådet avstått från att lägga fram ettlagförslag som skulle ha vidgat möjligheterna tillinre utlänningskontroll. I övrigt ansluter sigjustitieutskottet till de överväganden somsocialförsäkringsutskottet gjort. Med dessauttalanden får - förutom motion 1999/2000:Ju18 -även motionerna 1998/99:U508, 1999/2000:Ju233 och1999/2000:U513 i här aktuella delar ansestillgodosedda, och utskottet föreslår att riksdagenavslår dem.Avvisning av personer på spärrlistaI artikel 5 i anges kraven påden som vill resa in i Schengenområdet. Utlänningenskall ha dokument som tillåter gränspassage ochgiltig visering om sådan krävs. Vidare krävs att hanhar dokument som bevisar syftet och villkoren förvistelsen samt har tillräckliga medel för sittuppehälle och återresa. Slutligen krävs attutlänningen inte finns på s.k. spärrlista och atthan inte anses utgöra risk för den allmännaordningen, statens säkerhet eller någon av parternasinternationella förbindelser. Inresa skall vägras omutlänningen inte uppfyller samtliga dessa villkorutom då part finner det nödvändigt att avvika fråndenna princip av humanitära skäl, i eget intresseeller på grund av internationella förpliktelser. Isådana fall skall inresetillståndet begränsas tillden berörda partens territorium med underättelsetill övriga Schengenstater.En av grunderna för att neka en utlänning inresa äralltså att han tagits upp på spärrlista.Förutsättningarna för att föra upp en utlänning påden anges i artikel 96 i konventionen. Med utlänningavses person som inte är medborgare i någon av EU:smedlemsstater eller i någon av de stater som deltari . Beslut om uppförande påspärrlista skall ha fattats av administrativamyndigheter eller behörig domstol i enlighet medprocessuella regler i nationell lagstiftning.