bet · GO01SfU1 · 2000-11-28 00:00:00 — Däremot harvi tittat på i vilken utsträckning man använder sig av den s.k.Uppsalamodellen. Det är en modell som har använts och som har mer långtgåendekrav på arbetsmarknadsdeltagande och på mycket tätare kontakter än vad detreguljära sociala arbetet har. I de analyserna hittade vi inget klart sambandmellan vare sig socialbidragskostnader eller långvarigt socialbidragstagandei landet, så något riktigt stöd för tanken att kravmodellerna skulle ha någondirekt inverkan på socialbidragskostnaderna hittade vi inte i de analyserna.Sedan kan man naturligtvis fråga sig i vilken utsträckning det här är enrimlig jämförelse. Många av de kommuner som inte arbetar enligtUppsalamodellen och det som man kallar för reguljärt socialt arbete har ocksåhöjt sina krav, men inte under rubriken . Det har skettparallellt på många andra håll också.Sedan var det en fråga om marginaliserade grupper och om utslagningen harökat. Det är naturligtvis lite beroende på vilka mått man använder, men omman ser långvarigt socialbidragstagande som ett uttryck för marginalisering,har vi haft en ökad marginalisering . Det har också i förstahand drabbat invandrargrupperna. Ungdomarna är en grupp som har strömmat in isystemet i väldigt stor utsträckning men som inte har haft de här långabidragstiderna. Sådana grupper har också funnits, men ungdomsgruppen somhelhet har haft relativt sett kortare bidragstider.Det var någon som undrade varför bidragstiderna inte blir kortare närandelen bidragstagare faller. Normalt sett har de här kurvorna en vissföljsamhet. Vi har inte analyserat detta . Det är en av de uppgifter vistår inför när det gäller nya marginaliseringsmönster. Men man skulle kunnagissa att det bl.a. beror på att det faktum att just ungdomar är de somströmmar ut ur systemet, som har relativt korta bidragstider, gör att den härkurvan trots allt ligger relativt stabilt. Det är de som från början harlängre bidragsperioder som också tenderar att bli kvar.Sedan var det en fråga om de långvarigt bidragsberoendes problem. Om manska vara lite svepande kan man säga att de långvarigt bidragsberoende haralla de karakteristika som kännetecknar socialbidragsberoende generellt fasti högre grad. Man kan alltså säga att om socialbidragstagare har sämresocioekonomiska förutsättningar i en rad avseenden, t.ex. sämre utbildningosv., har de långvarigt bidragsberoende ännu mer av samma sak. Sedan finnsdet naturligtvis skillnader. Jag berörde en, nämligen att invandrare har haftstörre problem med långvarigt bidragsberoende än ungdomar, men generellt settär det mer av samma sak. Många av de samband som gäller generellt försocialbidragen gäller också långvarigt bidragsberoende.I de kommunala analyser som vi gjorde räknade vi i en första analys påskillnaden mellan olika kommuner när det gäller socialbidragskostnaderna. Mensedan har vi också räknat på andelen långvarigt bidragsberoende. De faktorersom faller ut i de analyserna är i stort sett desamma. Det är alltså lite merav samma sak.Den sista frågan handlade om ungdomar och invandrare. Detta är ett fenomensom gäller både på arbetsmarknaden och socialbidragstagandet. Ska man isoleravilka grupper som ökar väldigt kraftigt och står för en väldigt stor del avden här uppgången , var det just ungdomar och invandrare.Det finns tecken på att de grupperna inte kommer att vara de som i förstahand marginaliseras mest när kurvorna går ned. Men där har vi en del kvar attgöra.Sedan var det könsfrågan också. Det finns inga väldigt tydliga mönster påatt någotdera av könen ökar sina andelar över decenniet. Det finns vissaetablerade mönster som lever kvar lite grann . Vi vet t.ex. attensamstående kvinnor med barn är den enskilda grupp som har det högstarelativa bidragstagandet av alla grupper. I den hushållstypen ligger andelensocialbidragstagare kring i runda tal . Det finns ingen annanhushållssammansättning som är i närheten av de nivåerna. Däremot har dengruppen inte ökat sin andel . Generellt sett är ocksåkönsfördelningen påfallande jämn mellan män och kvinnor. Det är i detnärmaste en fifty-fifty-fördelning. Man kan möjligen se en väldigt svaguppgång av det kvinnliga socialbidragstagandet , men den ärväldigt liten.Ulla (): Ensamma mödrar med barn har alltså inte ökat sin andel.Det är ju en myt att ensamstående mödrar tjänar så mycket påunderhållsstödet. Detta är alltså kvinnor som har underhållsstöd, men ändå ärde en stor andel av socialbidragstagarna. Är det riktigt?Åke : Ja.Cecilia (): Din intressanta föredragning var så väldigtkomprimerad att jag inte riktigt hann med. Det är viktigt att förstå detta.Det gäller träffsäkerheten och om socialbidraget lever upp till vad det ärtill för. Uppfattade jag det rätt att mindre än hälften av de hushåll somligger under socialbidragsnivån också uppbär socialbidrag?Åke : Ja, när det gäller årsinkomster.Cecilia (): Och motsvarande var att det finns människor medårsinkomster över socialbidragsnivån som faktiskt uppbär socialbidrag?Åke : Ja, väldigt många av dem.Cecilia (): Vilken slutsats kan man dra av det ni har fått framdär när det gäller träffsäkerheten? Detta är ju ganska anmärkningsvärt. Vihar ju haft detta med återbetalningsskyldigheten av bostadsbidraget som harställt till väldigt många problem. Jag skulle vilja att du belyste detta litenärmare.Sedan sade du att av ökningen av socialbidragen berodde på trefaktorer, utbildningsbidraget och bostadsbidraget, och sedan hann jag intemed den tredje.Åke : Låt mig börja med detta med träffsäkerheten. Jag berörde deprincipiella problemen lite grann. De är inte oviktiga för att förstå detta.Det viktigaste är just detta att det är en månatlig och inte en årligprövning. Årsinkomster är egentligen inget bra mått. Egentligen skulle manvilja ha månadsinkomsten på ungefär samma typer av material.I övrigt kan man säga att det finns studier som försöker uppskatta dettamed underutnyttjande av socialbidrag. Jag skulle inte vilja säga att detfinns någon riktigt bra studie eller någon riktigt tillförlitlig studie.Ibland använder man lite slarvigt den här typen av underlag och pratar om detsom underutnyttjande, vilket i princip är oriktigt. Att underutnyttjandet ärväldigt stort och att det finns en mängd hushåll som egentligen skulle harätt till socialbidrag men som inte söker, tror jag är relativt säkert. Menman kan alltid diskutera hur stor den gruppen är. Att det är så beror väl åena sidan på att behoven i en stor del av den gruppen är mer marginella. Manligger strax under socialbidragsnormen, och det är inte värt besväret. Enannan faktor som man diskuterar är de stigmatiserande effekterna av att sökasocialbidrag som är väl belagda i ett antal undersökningar där man har pratatmed människor som väl söker. De berättar om hur de i det längsta har dragitsig för att söka därför att de känner sig utsatta och tycker att det ärskamgörande osv.Det faktum att folk som har årsinkomster över socialbidragsnormen fårsocialbidrag kan man kanske i första hand hänföra till det faktum attmånadsinkomsterna varierar över året. Det är högst sannolikt.Cecilia (): Hinner jag med en liten fråga till? Det gäller UllaHoffmanns fråga om de ensamma mödrarna, att det var av de hushållen somuppbär socialbidrag och att det har varit . Har detgått att få fram om det har förändrats? Är det eller har det gåttöver till att man långvarigt uppbär socialbidrag i den här gruppen? Det är juganska intressant eftersom ni vid tidigare föredragningar har sagt att denhär gruppen är väldigt utsatt. Har man kunnat se någon förändring i hurmycket socialbidrag de uppbär i intervaller?Åke : Den gruppen har ungefär samma mönster som andrahushållsgrupper. Genomsnittsutvecklingen ser ut ungefär så här. Det är sammasak om man tittar på ett väldigt långt bidragstagande över året, tio-tolvmånader. Då har man också en utveckling som liknar andra gruppers. Det skerinte så väldigt många dramatiska förändringar, men däremot ligger man kvar påen problematiskt hög nivå under 90-talet.Ordföranden: Då tackar jag dig . Vi går vidare till !Johan : Jag ska alltså prata om inkomstfördelning, inkomstskillnaderoch inkomstförhållanden i . inledde med attmycket korrekt hävda att välfärd inte bara är ekonomi och pengar, men skavi prata ganska mycket om pengar och ekonomi. Jag tar för givet att ni somhåller på med socialförsäkringar tycker att det är viktigt.Man kan fråga sig varför man ska hålla på med inkomstfördelning. Det är välett ganska ointressant ämne? Det fanns en amerikansk ekonom som i slutet på70-talet lite laid back skrev att studera inkomstfördelningens variationeroch förändringar är ungefär lika intressant som att sitta och titta på närgräset gror. Så trögt sker förändringarna menade denne distingerade ekonom.Men just efter att han hade skrivit detta började det hända väldigt mycketsaker med inkomstfördelningen i hela västvärlden. Det har bidragit till attdet är ett ganska stort forskningsfält som intresserar väldigt mångasom vill försöka förstå vad som händer.Givet det ni vet är det förstås inte så uppseendeväckande om jag säger attbefolkningens ekonomiska villkor har förändrats ganska kraftigt . De förändringar som vi kan koppla till de försörjningssystem som nidagligen arbetar med, men framför allt de förändringar av förutsättningar somJoakim var inne på och förändringar på arbetsmarknaden, har givetvis sattsina kraftiga spår.Det första man kan säga - och det är kanske inte så förvånande - är attperioden kännetecknas av att inkomsterna genomsnittligt blir lägre under enrad av år inledning fram . Därefter påbörjas enviss återhämtning.Här ska jag nämna två praktikaliteter när det gäller de inkomstanalyser somvi har lyckats göra med hjälp av . Det ena är att detfinns en viss fördröjning. kan vi veta något säkert om inkomsteroch inkomstskillnader . Väldigt snart kommer SCB ut med sittförsta statistiska meddelande om förhållandena . Det finns alltså enfördröjning här som har att göra med tiden när vi lämnar uppgifter ideklarationer osv.Det andra som jag kan säga utan att gå in på det något närmare när detgäller teknikaliteter är att vi har lyckats få SCB att på ett mycket merkorrekt sätt beskriva inkomster och inkomstskillnader för olika hushåll genomatt man har lyckats definiera ett hushåll somöverensstämmer i högre grad med det vi i daglig tal kallar för ett hushåll. ISveriges statistik är det annars så att från den dag man fyller är eget hushåll, och så blir dessa 18-åringar i statistiken extremt fattigaden dagen. Detta har vi lyckats komma ifrån, men jag ska inte fördjupa mig idet.För att återgå till det substantiella. Det andra vi ser är en tendens tillökade inkomstskillnader i den svenska inkomstfördelningen. Det som jag tyckerär mest intressant och en aning oväntat är att den här ökningen egentligeninte sker när krisen slår till. Då förefaller det som om socialförsäkringaroch andra system i stort sett gör det de är tänkta att göra, nämligen att setill att människors ekonomiska villkor egentligen inte försämras så våldsamtdramatiskt av den enormt kraftiga minskningen av sysselsättningen som vifick. Vi tappade alltså en halv miljon jobb . (Bild 18-19) De tecken vi ser på ökade inkomstskillnader kommer egentligenvid uppgången som vi har data i från. Det är två kurvor härsom i princip belyser hur mycket de med mycket låga inkomster tjänar iförhållande till genomsnittet av befolkningen (bild 18) och hur mycket de medhöga inkomster tjänar i förhållande till ett genomsnitt, medianvärdet, ibefolkningen (bild 19).När den här första kurvan går ned ökar inkomstskillnaderna, och när denandra kurvan går upp ökar också inkomstskillnaderna, men det sker i olikaändar av befolkningen. Det vi ser är att det är framför allt under den senareperioden som vi kan mäta som det händer någonting. På samma sätt är det här.Sedan har vi ett märkligt här på den andra kurvan 1994 som egentligeninte är så intressant ur ett längre perspektiv. Det har att göra med deförändringar av kapitalbeskattningen som skedde då som gjorde att vi fickväldigt mycket kapitalinkomster just det här året.Men trenden är en viss ökning av inkomstskillnaderna och att det häruppträder som en följd av vad som händer både bland dem med låga inkomsteroch bland höginkomsttagare. (Bild 20) Det här avspeglar sig också ganska tydligt i hur inkomsternassammansättning ser ut i olika delar av inkomstfördelningen. Här anknyter jagockså en del till vad har sagt. Den här bilden visar olika inkomstslagdär det första är arbetsinkomster. Nästa lilla bergart här ärkapitalinkomster, och sedan är det detta som vi här har kallat försocialförsäkringar och bidrag. Sedan är det bostadsbidrag och socialbidrag.Här skiljer det sig åt ganska kraftigt inte bara i inkomsternas storlekutan också i vilka typer av inkomster man har. Det som framför allt skerunder 90-talet - och det är kanske inte så oväntat givet vad ni vet och givett.ex. det redan har sagt - är att socialbidragens betydelse ökar ganskakraftigt i inkomstfördelningens nedre del, dvs. en större andel avlåginkomsttagarnas inkomster kommer 1997 från socialbidrag än vad fallet varfyra . Det ska bli om det där är korrekt ritat ,en ökning med sedan 1993.På motsvarande sätt sker det en förändring i gruppen höginkomsttagare dären betydligt större andel av de disponibla inkomsterna vid slutet av 90-taletän utgörs av kapitalinkomster. Bland de med högstinkomster utgjorde kapitalinkomsterna av deras disponiblainkomster. Dessa motsvarar i reda pengar mer än den totalagenomsnittsinkomsten för de som har låga inkomster, eftersom detta baraär relativa tal. Återigen ser vi alltså här en ganska påtaglig förändringöver tiden där kapitalinkomsternas betydelse, om man uttrycker sig så, ökar iinkomstfördelningens topp.Om jag ska säga någonting om det som sker när det gällersocialförsäkringar och bidrag utifrån denna bild är det att de förändringarman ser när det gäller vilka delar av befolkningen som olika bidrag delas uttill framför allt har att göra med att sammansättningen av individer ochhushåll förändras. Barnbidraget tenderar t.ex. i ökande grad att gå tillfördelningens nedre del, vilket är en följd av att barnfamiljerna tenderaratt förskjutas nedåt i inkomstfördelningen. Det motsatta gäller pensionernasom tenderar att i ökande grad gå högre upp i inkomstfördelningen än vad somvar fallet inledning, vilket alltså återigen har att göra medatt ålderspensionärerna tenderar att vara mer utspridda i fördelningeni stort än vad som har varit fallet. (Bild 21) När vi tittar på inkomstfördelningen och inkomstutvecklingen förolika grupper ser det också påfallande olika ut för olika grupper. Det härdiagrammet innehåller alldeles för mycket information för att kunna smältasså här. Men låt mig lite förenklat säga att ju yngre och ju fler barn manhar, desto sämre har 90-talet varit när vi ser på inkomstutvecklingen pågruppnivå. De här mörkblå faserna indikerar inkomstens nivå. De tal som stårhär brevid de liggande staplarna är procentuella förbättringar ellerförsämringar . Vi finner t.ex. att ensamstående med barnhar tappat bara på de här fyra åren, och av dem är ju någonstansmellan och mödrar och inte fäder.På motsvarande sätt finner vi en kraftig försämring för flerbarnsfamiljer.De kategorier som har en mycket mer positiv inkomstutveckling på gruppnivå ärframför allt ålderspensionärer.Vi har sedan valt att i delbetänkandet fokusera tämligen mycket pågrupperna med låga inkomster, eftersom det kanske kan sägas ha en störresocialpolitisk relevans. Då är frågan hur man ska definiera en sådan härgrupp. I har vi ju ingen officiell fattigdomsstatistik. I vårtbetänkande valde vi i huvudsak att utgå från den svenska socialbidragsnormensom på något sätt är det mest officiella och det närmaste vi kommer ettfattigdomsmått.Men det är viktigt att komma ihåg att det fortfarande rör sig om ettinkomstmått, till skillnad från analyser. Vi räknar ut hur mångapersoner och hur stor andel av olika grupper av befolkningen som harinkomster som understiger de regler som gäller för socialbidrag. var juinne på att många av dessa grupper egentligen inte heller har rätt tillsocialbidrag, därför att de t.ex. kan ha egendom av olika slag. Det motsattakan också inträffa, dvs. de som på årlig basis har inkomster som klartöverstiger ett sådant här låginkomstbegrepp kan vid ett visst tillfälle hahaft rätt till socialbidrag. Vi finner att andelen med inkomster undersocialbidragsnormen knappt fördubblas , från till10 %.Det som vi såg som speciellt oroande, men kanske inte så oväntat på basisav det jag redan sagt, är att barnen förefaller ha drabbats i allt högreutsträckning. 1997 var det en förvånansvärt hög andel av barn som levde ifamiljer där inkomsterna understeg socialbidragsnormen. (Bild 22) De här kurvorna visar andelarna . Den enakurvan gäller barn . Den andra kurvan gäller skolbarn. Detär en ökning från 6-6,för äldre barn och upp till 17 %för yngre barn. Jag vet inte vad ni säger om det, men själv måste jag sägaatt första gången jag såg det blev jag förvånad.Nu kan man fråga sig vad det här innebär. Vad betyder detta? Är dettanågonting att bry sig om? På ett sätt kan man säga att det finns enkunskapslucka där. Vi vet inte riktigt vad det innebär för barn attleva i dessa familjer och vilka välfärdskonsekvenser det har.Vad man däremot kan säga är att det finns en ganska omfattande forskningsom har påvisat långsiktiga konsekvenser av att växa upp i familjer där manhar haft ekonomiska svårigheter. Det har påverkat människors livschanser ochlivsvillkor senare i livet. Huruvida det kommer att göra det för de härbarnen kan vi naturligtvis inte veta någonting om i dag.Inkomstutvecklingen för dem med låga inkomster och att den gruppen blirstörre avspeglar sig också om man försöker använda andra sätt att mätaekonomiskt knappa resurser. I svensk välfärdsforskning har det varit engammal tradition att helt enkelt fråga folk om de klarar av sin ekonomi påolika sätt. (Bild 23) Det här är procenttal som bygger på sådana frågor. Det ena är detsom i välfärdsforskning brukar kallas kontantmarginal. Det har ni möjligenhört talas om . Där frågar man helt enkelt människor om de inomloppet av kan få fram en viss summa pengar om något skulle händat.ex. i huset och något behöver repareras. Man frågar helt enkelt om man harnågon form av ekonomisk buffert eller kan få låna av någon. Beloppet manefterfrågar justeras alltid för inflationen. Det visar sig då att andelarna i befolkningen sominte klarar detta stiger väldigt kraftigt när recessionen har slagit till.Den gick inte heller ned fram till 1997-1998 utan ligger kvar på en väldigthög nivå.Samma mönster ser vi när man frågar huruvida man får pengarna att räckatill det mest basala, dvs. hyra, mat osv., eller om man haft svårigheter meddet . Även här ser vi en påtaglig ökning, och denmattas inte av utan snarare tvärtom. Det tredje är helt enkelt andelen somhar ekonomiska svårigheter enligt båda dessa indikatorer.Detta är fortfarande på nationell nivå. Det finns förstås påtagliga socialaskillnader här mellan olika grupper. Det här är betydligt vanligare blandarbetare än bland tjänstemän. Åldern spelar en väldigt stor roll. Det ärextremt få av ålderspensionärerna som uppger sig ha ekonomiska problem avdetta slag. Födelseland spelar en väldigt stor roll. Detta är mer än dubbeltså vanligt bland utrikesfödda som bland inrikesfödda. Familjesituation spelarockså roll. Ensamstående mödrar är kanske den kategori som mest påtagligtfaller ut här.Jag tror att jag här nämnde detta med skillnader mellaninrikesfödda och utrikesfödda. Att jag inte har uppehållit mig vid denkategoriseringen tidigare beror på att i de analyser som vi har låtit SCBgöra har man inte delat in befolkningen efter födelseland. I de andraanalyserna vi har gjort tillhör ju däremot utrikesfödda eller invandrare enav de kategorier som, oavsett vad vi tittar på, faller ut som en specielltutsatt grupp . Det har ju både och varit inne på. Enannan grupp är yngre personer och en tredje ensamstående föräldrar.Jag tror inte jag ska nämna något mer resultatmässigt. Jag ska kanskeavslutningsvis beröra framtida studier. Det som jag nu har redovisat ärupprepade tvärsnittsstudier där man jämför grupper ellerjämför befolkningen i stort . Däremotbehöver vi veta mer från det som brukar kallas longitudinella data, hurmänniskor har färdats under den här krisen. En av de grupper som är allramest intressanta, och jag tror att inledningsvis var inne på detta, ärden födelsekohort av människor som tog klivet ut i vuxenlivet precis närrecessionen slog till.Det är klart att vi får vänta innan vi vet de långsiktigakonsekvenserna, men jag tror att det går att göra betydligt mer här. Vi harockså tänkt gå vidare med att göra mer förfinade fördelningsstudier avsocialförsäkringarna och skattesystemet, som jag nu väldigt kort har talatom.Ulla (): Det kan inte vara så lätt att arbeta med den forskning somni gör. Det måste vara ganska beklämmande . Vi kan åtminstone stiftalagar som skulle kunna göra det bättre.Sedan kan jag bara beklaga att ni inte ska se över vadgenomsnittligt lägre inkomster, efter 1995 en viss återhämtning, ökadeinkomstskillnader osv. får för inverkan på det nya pensionssystemet för t.ex.de kommande pensionärerna. Detta system fattade ju beslut om 1994,mitt som jag kan förstå var värst.Det är intressant att andelen låginkomsttagare med socialbidrag ökade med12 %, för socialbidraget är ju faktiskt inte pensionsgrundande, vilketinnebär att låginkomsttagarna drabbas ännu mer och att det som åtminstone vii kallar för klasskillnader förföljer oss in i pensionen.Det är en annan del som jag också tycker är väldigt intressant, och det äratt antalet förvärvsarbetande minskade bland höginkomsttagare, om jag förstoddet hela rätt, som deras kapitalinkomster ökade. Vad jag skullevilja vet är, när man ser att det är ökade inkomstskillnader, varde fick pengarna ifrån. Beror det på ändrade regler, eller har vi fått fler,som vi också säger, lata kapitalister? Hur förklarar du det här?Margareta (): Jag har också en fråga om den tabell som du visadeöver de olika inkomstslagen. Det som slår mig är att bidragsdelen frånsocialförsäkringar osv. är väldigt stor i samtliga inkomstgrupper. Du kanskenämnde något om det som jag missade. Hur kan det komma sig att de delar avbefolkningen som har de högsta inkomsterna också har stora inkomster frånsocialförsäkrings- och bidragssystemen?Jag undrar också om ni kommer att titta på hur det ser ut med denindividuella utvecklingen av inkomster över tiden. Det är ganska vanligt atten individ har låga inkomster under en fas i livet och att de sedan höjs. Hurkommer ni att titta på detta?Du hade ytterligare en bild som jag tyckte var intressant. Den visade vilkagrupper som hade lägre inkomster och att äldre personer utan barn har enrelativt god inkomstsituation. Men det som jag saknar här är de s.k.fattigpensionärerna. Var kommer de in? Det är ju en grupp som existerar.Mona (): Du säger att ensamstående med barn har väldigtlåga inkomster. Då undrar jag om ni har tittat på varför de har lågainkomster. Är det därför att de framför allt jobbar inom kvinnodomineradeyrken?Cecilia (): Jag vill anknyta till frågan om andelen barn som leveri låginkomsthushåll, som vi har tittat på fram och tillbaka. Eftersomslutsatsen är att arbetslösheten har drabbat yngre män hårdare än kvinnor,undrar jag hur det kommer sig att andelen barn som bor i hushåll med lågainkomster har mer än fördubblats. Vilka är faktorerna bakom detta?Johan : sade att det är synd att vi inte ska tittanärmare på hur pensionssystemet slår med de förändringar som skerinkomstvägen. är det så att är ganska intresserad avpensionssystem, så jag kan tänka mig att han kan tänka sig att titta närmarepå den frågan. Huruvida det kommer att ske inom ramen för denna kommittéeller inte är kanske av mindre vikt.När det gäller kapitalinkomsternas utveckling har vi inte gjort någonriktig djuplodning i av vad det är som pågår, men det är klart att det delvisär relaterat till vad som händer på t.ex. aktiemarknaden.