bet · GN01KrU13 · 2000-04-04 00:00:00 — En förutsättning för att ett lån eller en deposition skallkomma till stånd är givetvis att säkerhet, klimatförhållanden etc. är tillfredsställande samt att museet har personal med kompetens för uppgiften.Utskottet är med hänvisning till det anförda inte berett att föreslå riksdagenatt ta något initiativ i enlighet med förslaget i motion 1999/2000:Kr207 (c).Motionen avstyrks.Skydd för vissa byggda och kulturpåverkade miljöer, m.m.BakgrundLagen (1988:950) om kulturminnen m.m. (KML)har tillsyn över kulturminnesvården i länet och () har överinseende över kulturminnesvården i landet enligt1 kap. 2 § lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. (KML).I 3 kap. KML regleras skyddet av byggnadsminnen. En byggnad som ärsynnerligen märklig genom sitt kulturhistoriska värde eller som ingår i ettkulturhistoriskt synnerligen märkligt bebyggelseområde får förklaras förbyggnadsminne. Bestämmelserna om byggnadsminnen i 3 kap. KML fårockså tillämpas på park, trädgård eller annan anläggning av kulturhistorisktvärde. Regeringen har med stöd av bestämmelser i 3 kap. KML utfärdat enförordning (1988:1229) om statliga byggnadsminnen m.m. Övergår ett så-dant statligt byggnadsminne till en annan ägare än staten skall det vara bygg-nadsminne enligt bestämmelser i beslutar om byggnadsminnesförklaring enligt KML. Läns-styrelsen skall utfärda skyddsföreskrifter. Dessa föreskrifter kan också avsebestämmelser om att ett område kring byggnaden skall hållas i sådant skickatt byggnadsminnets utseende och karaktär inte förvanskas.Länsstyrelsen beslutar om ersättning eller inlösen. Innan fat-tar beslut som kan medföra rätt till ersättning eller inlösen enligt 3 kap. KMLskall den undersöka om det finns medel tillgängliga för detta.I proposition 1998/99:114 Kulturarv - kulturmiljöer och kulturföremål harregeringen anfört att en särskild utredare skall tillkallas för att utreda ochlämna förslag om ett förbättrat skydd för kulturhistoriskt värdefull bebyggel-se. Det finns enligt regeringen skäl att överväga om även kommunerna börges en möjlighet att vid sidan av (PBL, 1987:10) tilläm-pa KML. Propositionen behandlas i denna del i utskottets betänkande1999/2000:KrU7.Miljöbalken (MB)(MB) skall tillämpas så att värdefulla natur- och kulturmiljöerskyddas och vårdas. Den skall också tillämpas så att mark, vatten och fysiskmiljö används så att en från bl.a. kulturell synpunkt långsiktigt god hushåll-ning tryggas (1 kap. 1 §).I 3 kap. MB finns grundläggande bestämmelser för hushållning med mark-och vattenområden. Mark- och vattenområden samt fysisk miljö i övrigt, somhar betydelse från allmän synpunkt på grund av deras naturvärden eller kul-turvärden eller med hänsyn till friluftslivet, skall så långt möjligt skyddasmot åtgärder som kan påtagligt skada natur- eller kulturmiljön. Områden somär av riksintresse för naturvården, kulturmiljövården eller friluftslivet skallskyddas mot sådana nämnda åtgärder som kan skada natur- och kultur-miljön (6 §).RAÄ skall enligt 2 § förordningen (1998:896) om hushållning med mark-och vattenområden m.m. lämna uppgifter till länsstyrelserna om de områdensom RAÄ bedömer vara av riksintresse för kulturmiljövården enligt 3 kap.6 § MB.I 4 kap. MB finns särskilda bestämmelser för hushållning med mark ochvatten för vissa, i 4 kap. MB särskilt angivna, områden i landet. Dessa i lagenangivna områden är, med hänsyn till de natur- och kulturvärden som finns iområdena, i sin helhet av riksintresse.Länsstyrelsen skall enligt 3 § förordningen (1998:896) om hushållningmed mark- och vattenområden m.m. ta de initiativ som behövs för att be-stämmelserna i 3 och 4 kap. MB om riksintressen skall beaktas i miljökon-sekvensbeskrivningar, i tidiga skeden av planerings- och beslutsprocesserna,i kommunala planer, m.m.Skyddet av kulturpräglade landskap regleras i 7 kap. MB. Länsstyrelse el-ler kommun får förklara sådana mark- eller vattenområden för kulturreservat(9 §). I beslutet skall anges inskränkningar i rätten att använda dessa mark-eller vattenområden (5 §).Plan- och bygglagen (1987:10), PBLBestämmelser om skydd för kulturmiljön finns även i (1987:10), PBL.Enligt 1 kap. 2 § PBL är det en angelägenhet att planlägga an-vändningen av mark och vatten. Varje kommun skall ha en översiktsplansom omfattar hela kommunen. Den skall ge vägledning för beslut om an-vändningen av mark- och vattenområden samt om hur den byggda miljönskall utvecklas och bevaras. Översiktsplanen är inte bindande för myndighe-ter och enskilda. Regleringen av markens användning och av bebyggelseninom kommunen sker genom detaljplaner. För begränsade områden avkommunen som inte omfattas av detaljplan får områdesbestämmelser antasom det behövs för att syftet med översiktsplanen skall uppnås eller för attsäkerställa att riksintressen enligt 3 kap. eller 4 kap. MB tillgodoses (3 §).Länsstyrelsen har tillsyn över plan- och byggnadsväsendet i länet och skallsamverka med kommunerna i deras planläggning. har den allmän-na uppsikten över plan- och byggnadsväsendet i riket (8 §).I 2 kap. PBL regleras de allmänna intressen som skall beaktas vid plan-läggning och vid lokalisering av bebyggelse m.m. Vid planläggning och iärenden om bygglov och förhandsbesked skall bestämmelserna i 3 och 4 kap.MB tillämpas (1 §). Planläggning skall, med beaktande av natur- och kultur-värden, främja en ändamålsenlig struktur och en estetiskt tilltalande utform-ning av bebyggelse, grönområden, kommunikationsleder och andra anlägg-ningar (2 §).Krav på byggnader m.m. återfinns i 3 kap. PBL t.ex. när det gäller place-ring och utformning i förhållande till stads- och landskapsbild samt till naturoch kulturvärden och när det gäller en estetiskt tilltalande utformning (1 §).Vidare uppställs krav på varsamhet vid ändringar så att byggnadens kultur-historiska värde tas till vara (10 §), skydd mot förvanskning av byggnaderm.m. som är särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässigeller konstnärlig synpunkt eller som ingår i ett område av denna karaktär (12,17 och 18 §§) samt vård (13 och 17 §§).Kommunens översiktsplan regleras i 4 kap. PBL. I översiktsplanen skallriksintressen enligt 3 och 4 kap. MB anges särskilt (1 §). Kommunen skallsamråda med när förslag till översiktsplan eller till ändring avöversiktsplan upprättas (3 §). Översiktsplan eller ändringar av denna antas avkommunfullmäktige (11 §).Kommunens detaljplan och områdesbestämmelser regleras i 5 kap. PBL.Detaljplan och områdesbestämmelser antas av kommunfullmäktige. I 5 kap.finns också bestämmelser om rätt till ersättning till följd av detaljplan.En viss begreppsförvirring finns när man allmänt talar om bebyggelse ochkulturmiljöer som är skyddade eller som anses böra skyddas på något sätt.Olika beteckningar används av kommunerna för olika slags områden somfinns på detaljplanekartor. Områden som avser bebyggelse med skydd enligtPBL mot förvanskning betecknas i allmänhet med "q" och områden där kravenligt PBL ställs på varsamhet vid ändringar betecknas med "k".Dessa begrepp - och särskilt uttrycket "k-märkt" - används i dagligt taläven för byggnader m.m. som är förklarade som byggnadsminnen enligtKML eller för byggnader m.m. som anses vara värda skydd av något slag.Dessutom har det funnits en uppskattad serie TV-program - följt av ett parböcker - med namnet "K-märkt" som handlade om byggnader, vägar ochkulturmiljöer som var dåligt uppmärksammade och enligt programmet varvärda att få något slag av skydd.Statligt bidrag till kulturmiljövård m.m.Statligt bidrag till kulturmiljövård anvisas inom kulturbudgeten (utgiftsom-råde 17) under anslaget G 2 Bidrag till kulturmiljövård.I regleringsbrevet avseende anslaget G 2 finns en anslagspost benämndBidrag till kulturmiljövård, vilken disponeras av RAÄ i enlighet med be-stämmelserna i förordningen (1993:379) om bidrag till kulturmiljövård. Imån av tillgång på medel får bidrag lämnas till ombyggnad m.m. och vård avkulturhistoriskt värdefull bebyggelse. Bidrag får vidare lämnas till kultur-historiskt motiverade överkostnader vid ombyggnad, renovering och under-håll av bostadsbebyggelse. Bidrag får också lämnas till kulturhistoriskt moti-verade överkostnader för vård av främst annan bebyggelse än bostadshus.Bidrag får även lämnas till åtgärder för vård av kulturlandskap och fornläm-ningar. Frågor om bidrag till kulturmiljövård prövas av RAÄ eller, efterRAÄ:s bemyndigande, av länsstyrelsen.I regeringens regleringsbrev föreskrivs beträffande anslagsposten Bidragtill kulturmiljövård att RAÄ får använda medel, högst förår 2000, för åtgärder beträffande områden förklarade som kulturreservatenligt MB.En andra anslagspost under anslaget G 2, benämnd Storstädernas kultur-miljöer, avser medel som används av RAÄ och länsstyrelserna i ,och län för arbetet med storstädernas kulturmiljöer.Regeringen disponerar medlen under en tredje anslagspost för satsningenpå industrisamhällets kulturarv. För beredning av sådana ärenden har ensärskild delegation (Ku 1999:06) tillsatts.Frågor om skydd för vissa särskilda byggnader, kulturmiljöer m.m.I ett antal motioner begärs att skall göra uttalanden om skydd förvissa i motionerna angivna byggnader, kulturmiljöer m.m. Utskottet har i detföregående redovisat de möjligheter till skydd av olika slag som erbjudsgenom bestämmelser i de av antagna lagarna MB, PBL och KML.Utskottet har också översiktligt redovisat vilka instanser som beslutar i dessafrågor, t.ex. RAÄ, länsstyrelse eller kommun.Enligt motion 1998/99:Kr267 (v) skall som sin mening ge rege-ringen till känna vikten av att bevara smalspåret . I motionenhävdas att smalspåret till sin karaktär motsvarar tankegångarna bakom be-greppet kulturreservat i 7 kap. 9 § MB, eller någon motsvarande, i motionenej angiven, skyddsåtgärd. Motionärerna redovisar att en ansökan lämnats intill regeringen i frågan.Utskottet har i ett tidigare avsnitt redovisat att länsstyrelse eller kommunenligt 7 kap. MB får förklara kulturpräglade mark- eller vattenområden förkulturreservat och att RAÄ disponerar medel för åtgärder beträffande kultur-reservat. Det ankommer således inte på att ta ställning i ett sådantenskilt ärende som gäller förklaring av ett särskilt mark- eller vattenområdeför kulturreservat. Den i motionen nämnda och aktuella frågan omkulturreservatsförklaring gäller den del av smalspåret som går genom . Detta ärende är fortfarande inte avgjort.Utskottet vill i sammanhanget nämna att RAÄ enligt regeringens regle-ringsbrev för fortlöpande skall följa utvecklingen när det gäller denrelativt nya skyddsformen kulturreservat enligt MB. RAÄ skall göra enbedömning av vilka effekter som skyddsformen har haft, bl.a. när det gällermöjligheten att bevara kulturhistoriskt värdefulla landskap. RAÄ skall redo-visa i vilken omfattning skyddformen använts, vilken typ av områden somskyddats samt formerna och kostnaderna för inrättande samt vård och skötselav kulturreservat.I motionen sägs även att smalspåret alternativt bör skyd-das genom någon annan skyddsåtgärd. Utskottet vill - i den mån motionärer-na därmed avser någon åtgärd enligt 3 kap. KML om byggnadsminnen -påminna om att det inte heller ankommer på att ta ställning i dessafrågor. I den av antagna lagen anges att det ankommer på länssty-relse att besluta i sådana frågor. Smalspåret går genom , Kronobergsoch - i fråga om ett mycket kort spåravsnitt - . iKalmar län har beslutat förklara den del av smalspåret som går mellan och Verkebäck för byggnadsminne enligt KML.Utskottet har i ett tidigare avsnitt vidare redovisat att det enligt 1 kap. 2 §PBL är en angelägenhet att planlägga användningen av mark ochvatten.Utskottet vill också påminna om att regeringen i proposition 1998/99:114Kulturarv - kulturmiljöer och kulturföremål (s. 30-31) gör den bedömningenatt det finns ett behov av en fortsatt utredning på kulturmiljöområdet. Ensärskild utredare avses därför tillkallas av regeringen för att utreda och lämnförslag om ett förbättrat skydd för kulturhistoriskt värdefull bebyggelse.Regeringen anför därvid att det finns skäl - inte minst på demokratiska grun-der - att överväga om även kommunerna bör ges en möjlighet att vid sidanav PBL tillämpa KML i vissa avseenden. I propositionen (s. 43) sägs vidareatt när denna utredning genomförts kommer även frågan om skydd för såda-na förhållandevis utrymmeskrävande anläggningar som tagits upp av att prövas. Utskottet förutsätter att utredaren tillkallas inomen snar framtid.Utskottet vill också redovisa att en satsning på landets industriminnen görsunder . Särskilda medel, sammanlagt ,anvisas för ändamålet under anslaget G 2 Bidrag till kulturmiljövård. Endelegation (Ku 1999:06) har tillkallats med uppgift att i samverkan medberörda myndigheter och institutioner inom kulturarvsområdet svara för dennärmare utformningen och genomförandet av satsningen. Bland annat skallinsatser från arbetlivsmuseer och lokala museer, hembygdsföreningar, in-dustriminnesföreningar, arkivsällskap, kommunikationshistoriska föreningarm.fl. uppmärksammas när det gäller att ta till vara, utveckla och sprida kun-skap om industrisamhällets kulturarv. Det sägs i direktiven att det är särskiltviktigt att satsningen genomförs med stöd av landsting, kommuner, länssty-relser, näringsliv, fackföreningsrörelsen och andra organisationer samt stif-telser.I regleringsbrevet för gav regeringen i uppdrag att ta fram ettprogram för dokumentation, vård och långsiktigt hållbar förvaltning av detiotalet viktigaste industriminnena i . I samband med detta skall RAÄäven belysa frågan om huvudmannaskap och kostnadsansvar för nedlagdaindustrianläggningar. Detta innefattar bl.a. en redovisning av vad som kananses vara skäliga åtaganden från stat, kommun, företag och andra intres-senter för att sådana kulturhistoriskt värdefulla anläggningar skall kunna levavidare som industriminnen. RAÄ har utarbetat ett förslag till sådant programoch tagit in remissyttranden över detta. Uppdraget har ännu inte redovisatsför regeringen. I det remitterade förslaget har RAÄ tagit upp smalspåretVäxjö-Västervik, i första hand delen Hultsfred-Verkebäck, men även nämntbehovet av att utreda hela spårsträckningen.Utskottet anser - med hänvisning till den gjorda redovisningen av lagreg-leringen av skyddet för kulturmiljöer och av den pågående industrihistoriskasatsningen - att inte bör göra något uttalande i frågan om skyddenligt MB eller annan lag av smalspåret . Motion1998/99:Kr267 (v) avstyrks.Österlens fiskelägen bör enligt motion 1999/2000:Kr253 (kd) skyddas enligtKML. Motionären anser att dessa fiskehamnar och kvarteren runt dem är avriksintresse och därför bör skyddas mot exploatering och förändringar. Det ärangeläget att bevara dem till kommande generationer.I ett föregående avsnitt har utskottet redovisat att vissa områden i sin hel-het enligt 4 kap. MB är av riksintresse med hänsyn till de natur- och kultur-värden som finns där. Ett sådant område är kustområdet i från Örna-husen söder om till . Turismens och friluftslivets, särskilt detrörliga friluftslivets, intressen skall särskilt beaktas vid bedömningen avtillåtligheten av exploateringsföretag eller andra ingrepp i detta områdesmiljö. Ett sådant riksintresse skall enligt PBL beaktas i den kommunalaplaneringen.Frågor om skydd av byggnader m.m. enligt KML beslutas av länsstyrelsen.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att inte bör göranågot sådant uttalande i fråga om skydd för fiskelägen i östra sombegärs i motion 1999/2000:Kr253 (kd). Motionen avstyrks därför.I motionerna 1999/2000:Kr251 (kd) och 1999/2000:Kr252 (m) i denna delbegärs att som sin mening skall ge regeringen till känna att åtgär-der bör vidtas för att fyren skall bli kulturminne.Som utskottet redovisat i det föregående får en byggnad som är synnerli-gen märklig genom sitt kulturhistoriska värde förklaras som byggnadsminneav (3 kap. 1 § KML). För sådana synnerligen märkliga byggna-der som ägs av staten gäller enligt KML bestämmelser som regeringen med-delar. Enligt regeringens förordning (1988:1229) om statliga byggnadsmin-nen m.m. prövar regeringen om en byggnad skall förklaras för statligt bygg-nadsminne efter framställning från RAÄ.Med hänvisning till att genom lag (KML) beslutat att regeringenmeddelar bestämmelser om statliga byggnadsminnen bör inte göraett uttalande i en fråga som rör ett särskilt objekt. Utskottet avstyrker därfömotionerna 1999/2000:Kr251 (kd) och 1999/2000:Kr252 (m) i denna del.Enligt motion 1999/2000:Kr302 (s) bör som sin mening ge rege-ringen till känna att bör betraktas som riksarv. I motionenförklaras inte vad det använda begreppet "riksarv" står för. Motionärerna villmed ett sådant uttalande om "riksarv" uppnå att landsarkivet, som hyr vissautrymmen i den gamla slottbyggnaden, flyttar ut ur till de nybyggdavallarna.Vadstena slott är statligt byggnadsminne och förvaltas av . för slottsområdet som byggnadsminne är underutarbetande vid RAÄ. Genom avtal med hyr iVadstena lokaler både i den gamla slottsbyggnaden och i de under senare tidåteruppförda . Utskottet avstyrker med hänvisning till det anfördamotion 1999/2000:Kr302 (s).Enligt motion 1999/2000:Kr303 (s) bör Borghamnsskolan i av staten som statligt byggnadsminne. Motionärerna redovisar attområdet omfattar en hamnanläggning, ett kalkstensbrott som använts sedan1100-talet, ett antal byggnader varav en använts som skola,m.m. Området ägs av har tillhört staten genom Domänverket.De har också förklarats som statligt byggnadsminne. När upp-hörde tillfördes anläggningarna . Anläggningarna är sedandess byggnadsminne enligt KML. är, som redovisas i motionen,ägaren Sveaskog AB.År 1996 beräknade RAÄ kostnaderna för ett åtgärdsprogram beträffandeeftersatt underhåll på hamnanläggning och byggnader till mellansex och . RAÄ har föreslagit regeringen att staten skallköpa Borghamnsskolan med stenbrott, hamnanläggningar och byggnader.RAÄ har också föreslagit att förutsättningarna för attöverta området skall utredas. Frågan är ännu inte slutbehandlad.Med hänvisning till det redovisade avstyrker utskottet motion1999/2000:Kr303 (s).Enligt motion 1999/2000:Kr304 (v) bör hos regeringen begäraförslag om hur utmarker på kan räddas åt eftervärlden. I motionensägs att den kulturhistoriskt värdefulla öländska utmark som varitkunglig jaktmark är hotad eftersom den är dåligt skött. Utmarken är av riks-intresse och bör bevaras åt eftervärlden. Markerna är också på väg att övergåi privat ägo. En handlingsplan för bevarandet borde enligt motionen utarbe-tas.I motionen anges inte vilka utmarker på som avses. Där har sedangammalt funnits utmark i kronans ägo både när det gäller skogsmark i norr,sjömark utmed stränderna och alvarmark i söder. Möjligen kan motionenavse den skogsmark i norr som ägs av hör enligt 4 kap. MB till de i lagen uppräknade områden somär av riksintresse med hänsyn till de natur- och kulturvärden som finns där.Enligt MB skall turismens och friluftslivets, särskilt det rörliga friluftsliveintresse särskilt beaktas vid bedömningen av tillåtligheten av exploaterings-företag eller andra ingrepp i miljön inom dessa områden, bl.a. på Öland.Vidare anges att vissa i 17 kap. 1 § 1-11 och 17 angivna anläggningar intefår komma till stånd på . Riksintresse enligt MB skall enligt 2 kap.PBL tillämpas vid kommuns planläggning.Enligt KML har tillsyn över kulturmiljövården i länet. Förnärvarande pågår, med medel som disponeras av och medmedel från EU, ett arbete med ett natur- och kulturmiljöprogram för helaÖland. Programmet skall bl.a. avse förslag som rör skydd, vård och informa-tion. Arbetet planeras vara slutfört . Arbete har också utförtsinför förslaget från regeringen till om att föra upp ett stort kultur-miljöområde på södra på . Förberedelsearbete pågåralltjämt inför kommande beslut i frågan inom Unesco.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 1999/2000:Kr304 (v).Frågor om statligt bidrag till kulturmiljövårdI ett antal motioner hemställs om uttalanden av i fråga om statligtstöd till vård, underhåll m.m. av olika byggnader, anläggningar, kulturmiljö-er m.m. Utskottet har i ett tidigare avsnitt redovisat att bidrag till kulturmijövård kan utgå från anslaget G 2, vilket till olika delar disponeras av rege-ringen och RAÄ. RAÄ har enligt regeringens beslut fördelat dispositionsrät-ten till vissa medel till länsstyrelserna. Medel till kulturhistoriskt angelägnåtgärder lämnas också i varierande omfattning från arbetsmarknadsmedel,regionalekonomiska medel, EU-medel m.m.Enligt motion 1998/99:Kr249 (s) skall som sin mening ge rege-ringen till känna att det finns behov av statligt bidrag till bevarande av linbnan mellan och . Linbanan behövs inte längre för kalktrans-porter och bör enligt motionärens mening i stället bevaras och användas förturistisk verksamhet. Staten bör bidra till ett sådant projekt.Som utskottet tidigare redovisat ankommer det på RAÄ och berörda läns-styrelser att i enlighet med givna bestämmelser i förordning och reglerings-brev besluta om användningen av statliga medel till kulturmiljövård. Utan attta ställning i sak till det i motionen angivna medelsbehovet anser utskottet atdet inte finns anledning för att frångå den redovisade ordningen förbidragsfördelning inom kulturmiljövårdsområdet. bör således integöra något uttalande till regeringen om behovet av medel för linbanan mellanForsby och . Motion 1998/99:Kr249 (s) avstyrks med hänvisning tilldet anförda.Enligt motionerna 1998/99:Kr266 (s) och 1999/2000:Kr301 (s) bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna att staten bör lämna bidrag till un-derhåll m.m. av sådana icke aktiva fiskehamnar som bör bevaras av kultur-miljöskäl. Frågan bör enligt motionärernas mening utredas. I den förstnämn-da motionen begärs att ett bevarandeprogram skall utarbetas till grund föråtgärder och finansiering av underhåll m.m. Enligt motion 1999/2000:Kr206(m) bör staten av kulturhistoriska skäl helt överta det ekonomiska ansvaretför småhamnar längs landets kuster.De små fiskehamnarna och andra hamnar som är i bruk är ettbetydelsefullt vittnesbörd om de näringar som utgjort ett viktigt inslag isamhällslivet längs kusterna. De hör också, tillsammans med kringliggandebebyggelse, till det som skapar och bibehåller den lokala och regionala iden-titeten i en bygd. Utskottet vill påminna om att utskottet senast vid 1997/98års har behandlat frågor som rör åtgärder för att bevara fiskehamnarm.m. och att utskottet därvid framhållit att kommunen har det primära ansva-ret när det gäller att säkra kulturmiljövården i den bebyggda miljön (bet.1997/98:KrU12 s. 13 och 17). Utskottet har också påpekat att det inte finnsnågot som hindrar att länsstyrelserna använder det statliga kulturmiljöstödettill bevarande av t.ex. hamnanläggningar. Utskottet har också redovisat vissamöjligheter till EU-stöd för omställning i fiskeberoende kommuner. Utskot-tet anser att det bör ankomma på RAÄ, länsstyrelser och kommuner att tainitiativ till sådant arbete med bevarandeprogram för hamnar som nämns i enav motionerna.Utskottet anser att det inte finns anledning för frångå den ord-ning för beslut om användning av de statliga kulturmiljömedlen som utskot-tet redovisat i ett tidigare avsnitt av betänkandet. bör därför integöra något särskilt uttalande till regeringen om finansieringen av underhålletav icke aktiva fiskehamnar m.m. Motionerna 1998/99:Kr266 (s),1999/2000:Kr206 (m) och 1999/2000:Kr301 (s) avstyrks med hänvisning tilldet anförda.Staten bör enligt motion 1999/2000:Kr252 (m) i denna del bidra till finansie-ringen av fyren renovering inom ramen för de medel somavsatts för satsningen på industrisamhällets kulturarv.Fyren är statligt ägd. Fyren förvaltas genom avtal av Bohus-läns museum.Som utskottet redovisat i det föregående har medel avsatts under anslagetG 2 Bidrag till kulturmiljövård för satsningen på industrisamhällets kultur-arv. Medlen står till regeringens disposition. För beredning av sådana ären-den har en särskild delegation tillkallats.