bet · GN01JuU23 · 2000-05-30 00:00:00 — I regleringsbrevet har vidare Rikspolisstyrelsenfått i uppdrag att göra en nationell analys av polisens förebyggande ochutredande verksamhet vad gäller våld mot kvinnor och barn.Genom beslutet om myndighetsgemensamma åtgärder har Rikspolisstyrel-sen och polismyndigheterna ålagts att upprätta åtgärdsprogram eller policy-dokument för sitt arbete med frågor som rör våld mot kvinnor.Enligt vad utskottet inhämtat bedrivs i ett projekt med stöd åt polis-patruller som kallas till platser där våld mot kvinnor förövats. Syftet medprojektet är att polismännen på plats skall kunna göra en risk- och hotbilds-bedömning med stöd av de uppgifter om gärningsman och brottsoffer som dekan erhålla genom kontakt med sitt vakthavande befäl. Projektet synes hafallit väl ut. Liknande projekt - som skall avse även vissa andra våldsbrott änfamiljevåld - är planerade för polismyndigheterna i , ochBlekinge län.Härutöver vill utskottet nämna att polispatruller givetvis alltid har möjlig-heten att kommunicera med sitt vakthavande befäl samt att polisen kan råd-göra med jourhavande åklagare som bedömer bl.a. frågor om frihetsberövan-den.Utskottet vill understryka att såväl polisen som åklagarväsendet genombudgetpropositionen och regleringsbreven ålagts att prioritera bekämpandetav våldsbrott som riktar sig mot kvinnor och barn. Som framgått i det före-gående har också de berörda myndigheterna vidtagit en lång rad åtgärder föratt kunna bekämpa denna typ av brottslighet. Polisens och åklagarnas arbete idetta avseende skall också fortsätta att utvecklas . Enligt utskotteuppfattning synes dessa åtgärder väl ägnade att främja kampen mot våldetmot kvinnor och barn och kan dessutom antas bidra till att ge kvinnan enstarkare ställning i rättsprocessen. Härigenom får motionsyrkandena omrättsväsendets handläggning anses väsentligen vara tillgodosedda. Utskottetavstyrker motionerna 1999/2000:Ju707 (yrkande 1), 1999/2000:Ju719 (yr-kande 3) och 1999/2000:Ju721 (yrkandena 2, 3, 4 och 16).I motion 1999/2000:Ju907 (kd) framhålls att domstolarnas lokaler måsteanpassas till vittnens och målsägandes särskilda behov.Brottsofferutredningen har i sitt betänkande föreslagit att domstolslokaler-na utformas så att målsägande och vittnen inte behöver konfronteras med dentilltalade. Domstolarna bör se till att det finns expeditionsvakter eller annanpersonal i eller i anslutning till allmänhetens utrymmen. Expeditionsvakternabör i större utsträckning ges arbetsuppgifter som rör bemötande av måls-ägande och vittnen. Domstolscheferna och lokala brottsofferjourer bör verkaför att ideellt anordnad vittnesstödsverksamhet kommer i gång.I det åtgärdsprogram som redovisar i rapporten av allmänheten - ett åtgärdsprogram rekommenderas dom-stolarna att fortlöpande överväga om fördelningen av separata rum mellanolika användarkategorier är ändamålsenlig och att härvid särskilt beaktamålsägandes och vittnens behov. Vidare bör domstolarna ombesörja att deseparata rummen är tydligt skyltade och om möjligt tillse att personal, somkan service åt besökare och bl.a. upplysa om separata väntrum, finns i eller idirekt anslutning till allmänhetens utrymmen. Av kallelsen bör framgå attmöjligheten att vänta i avskilt rum finns. arbetar kontinuer-ligt med att förbättra domstolarnas lokaler. I samband med ny- och ombygg-nationer beaktas enskildas behov av att vänta i avskildhet.När utskottet vid förra behandlade ett liknande motionsyrkande,konstaterade utskottet att förslag i betydande ut-sträckning motsvarade de krav som ställdes i motionen. Beredningen avutredningsförslaget borde emellertid inte föregripas och motionsyrkandetavstyrktes (bet. 1998/99:JuU23 s. 9 f).Utskottet vill understryka betydelsen av att domstolarnas lokaler anpassastill att målsägande och vittnen ofta behöver avskildhet. Det är därför i höggrad tillfredsställande att rekommenderat domstolarna att vidutnyttjandet av sina lokaler beakta målsägandes och vittnens behov och attverket beaktar dessa behov i samband med ny- och ombyggnationer. I övrigtanser utskottet alltjämt att beredningen av betänkan-de rörande dessa frågor bör avvaktas, och utskottet avstyrker motion1999/2000:Ju907 (yrkande 12).ForskningNågra motioner rör forskning kring våld mot kvinnor.I motionerna 1998/99:Ju906 och 1999/2000:Ju745, båda (c), efterfrågas enbrottsofferundersökning rörande våld mot kvinnor. Forskning rörande mänsvåld mot kvinnor begärs i motionerna 1998/99:A801 (mp) och 1999/2000:Ju720 (kd).I regleringsbrevet för BRÅ för erinrar regeringen om de myndig-hetsgemensamma uppdragen rörande bekämpning av våld mot kvinnor. Idessa anges att BRÅ inom ramen för sitt ordinarie arbete skall öka insatsernai frågor som rör våld mot kvinnor. BRÅ bör utveckla myndighetens kompe-tens och kunskaper på området. Det är, framhålls det, särskilt angeläget attBRÅ finner vägar för att ett jämställdhetsperspektiv skall kunna införlivas imyndighetens ordinarie forsknings-, utvecklings- och informationsverksam-het samt i den forskning och det utvecklingsarbete som BRÅ uppdrar åtandra att bedriva. I detta ligger bl.a. att kontinuerligt följa modern kvinno-forskning på området samt annan forskning när det gäller mäns våld motkvinnor och att studera de särdrag som utmärker denna brottslighet i förhål-lande till annan våldsbrottslighet.När utskottet under behandlingen av kvinnofridslagstiftningen uttalade sigom liknande yrkanden, framhöll utskottet att forskning om olika aspekter avvåld mot kvinnor var ett viktigt led i en ökad kunskapsutveckling på områ-det. Härvidlag hade senare års kvinnoforskning lämnat viktiga bidrag. mening var det angeläget att forskningen på området fortsatte attutvecklas.Utskottet konstaterade vidare att det numera pågick en rad forskningspro-jekt såvitt gällde frågor om våld mot kvinnor. Regeringen hade också genomolika uppdrag initierat forskning på de områden som varit eftersatta,vilket särskilt välkomnades. Utskottet, som utgick från att de i motionernaväckta frågorna skulle belysas inom den forskning som bedrevs, avstyrkte dedå föreliggande motionsyrkandena (bet. 1997/98:JuU13 s. 57 f).Utskottet står fast vid sina ovan redovisade uttalanden. Härutöver vill ut-skottet särskilt framhålla det uppdrag BRÅ erhållit att kontinuerligt följamodern kvinnoforskning på området samt annan forskning när det gällermäns våld mot kvinnor. Utskottet anser att motionsyrkandena därmed ärtillgodosedda, och utskottet avstyrker motionerna 1998/99:Ju906 (yrkande2), 1998/99:A801 (yrkande 2), 1999/2000:Ju745 (yrkande 3) och1999/2000:Ju720 (yrkande 2).Målsägandefrågor m.m.Stöd och biträde åt brottsoffer berörs i flera motioner.Genom lagen (1988:609) om målsägandebiträde infördes en rätt för måls-ägande att på statens bekostnad få ett särskilt biträde - ett målsägandebiträde- under förundersökning och rättegång rörande vissa brott. Rätten tillkom-mer inte bara målsägande som är parter i rättegången utan även sådana mål-sägande som endast skall höras i anledning av brottet.Enligt lagen skall, när förundersökning har inletts, ett målsägandebiträdeförordnas i mål om vissa brott. Det rör sig för det första om sexualbrott, omdet inte är uppenbart att målsäganden saknar behov av biträde. Vidare rör detsig om brott mot liv och hälsa och brott mot frihet och frid, under förutsätt-ning att fängelse kan följa på brotten, och mål om rån eller grovt rån ellerförsök, förberedelse eller stämpling till sådant brott, allt under förutsättninatt det med hänsyn till målsägandens personliga relation till den misstänkteeller andra omständigheter kan antas att målsäganden har behov av ett sådantbiträde. Slutligen kan målsägandebiträde förordnas i mål om annat brottenligt , på vilket fängelse kan följa, om det med hänsyn till måls-ägandens personliga förhållanden och övriga omständigheter kan antas attmålsäganden har ett särskilt starkt behov av ett sådant biträde (1 §). Måls-ägandebiträdet skall ta till vara målsägandens intressen i målet samt lämnastöd och hjälp till målsäganden. Målsägandebiträdet skall bistå målsägandenmed att föra talan om enskilt anspråk i anledning av brottet, om detta integörs av åklagaren (3 §). Målsägandebiträde förordnas på begäran av måls-äganden eller när det annars finns anledning till det. Till målsägandebiträdefår förordnas advokat, biträdande jurist på advokatbyrå eller någon annansom är lämplig för uppdraget. I huvudsak gäller regler omrättegångsbiträde för målsägandebiträde (4 §). Målsägandebiträdet har rätttill ersättning enligt enligt samma principer som gäller för ett biträde enligträttshjälpslagen (5 §).I motionerna 1998/99:A810 och 1999/2000:A804, båda (kd), yrkas attkvinnor som utsatts för misshandel eller våldtäkt skall få lagstadgad rätt tilljuridiskt biträde under förundersökning och rättegång. I motion1998/99:Ju812 (mp) anförs att målsägandebiträde i mål om incest eller våld-täkt skall vara psykolog.Brottsofferutredningen föreslår i sitt betänkande att målsägandebiträdeskall kunna förordnas vid alla brott på vilka fängelse kan följa, således ävent.ex. överträdelse av besöksförbud. Utredningen föreslår också att även måls-ägande som inte för talan - och därmed deras målsägandebiträden - skall fåställa frågor till tilltalade, vittnen och sakkunniga.Vad gäller motionerna 1998/99:A810 (yrkande 20) och 1999/2000:A804(yrkande 23) är, enligt utskottets uppfattning, dessa tillgodosedda genomlagstiftningen om målsägandebiträde, och de avstyrks.När det gäller förordnande av målsägandebiträde, vill utskottet erinra omatt de uppgifter som enligt lagen ankommer på målsägandebiträdet innebäratt denne i allmänhet bör besitta erforderliga juridiska kunskaper. Att före-skriva att målsägandebiträdet i mål om incest eller våldtäkt skall vara psy-kolog skulle dessutom innebära att målsäganden inte själv skulle kunna väljaatt få en jurist utsedd till biträde. En sådan ordning vore enligt utskottetsmening direkt olämplig. Har målsäganden behov av en psykologs stöd, finnsmöjligheten att denne medföljer målsäganden som stödperson. Motion1998/99:Ju812 avstyrks.En utredning om stödet till brottsoffer förespråkas i motion 1998/99:Ju915(kd) medan införande av stödperson för utsatta kvinnor och andra målsägan-de efterfrågas i motionerna 1999/2000:Ju901 (m) och 1999/2000:A807 (fp).Enligt 20 kap. 15 § första stycket RB får en målsägande, som hörs medanledning av åklagarens talan, åtföljas av lämplig person som personligt stöd(stödperson) under rättegången.Stödpersonens insatser ligger på det personliga planet. Något förordnandeav stödperson sker inte, och en stödperson kan finnas vid sidan av målsägan-debiträdet.Brottsofferutredningen föreslår ändrade regler i fråga om stödperson. En-ligt utredningen bör stödpersoner användas i större omfattning i det rättsligaförfarandet än som är fallet. En särskild stödperson skallkunna förordnas i mål om brott på vilket fängelse kan följa. Under förunder-sökningen skall en sådan stödperson kunna förordnas av åklagaren medanförordnande skall ankomma på rätten sedan förundersökningen avslutats.Målsäganden skall utöver stödpersonen kunna åtföljas av lämplig person sompersonligt stöd. Denne skall dock inte förordnas av rätten.Enligt utskottets mening bör beredningen av för-slag beträffande de nu aktuella frågorna inte föregripas. Motionerna1998/99:Ju915, 1999/2000:Ju901 (yrkande 2) och 1999/2000:A807 (yrkande14) avstyrks.Snabbare utbetalningar av skadestånd som ålagts av domstol begärs i mo-tion 1999/2000:Ju601 (m).En dom varigenom någon ålagts betalningsskyldighet är som regel ome-delbart verkställbar. Har en målsägande tilldömts skadestånd på grund avbrott kan han, om gärningsmannen inte självmant betalar, vända sig till kro-nofogdemyndigheten med begäran att denna skall verkställa domen. Huruvi-da målsäganden får några pengar är naturligen beroende av om gärnings-mannens ekonomiska förhållanden är sådana att den genom domen ålagdabetalningsförpliktelsen kan verkställas.Som utskottet anmärkt ovan kan den som utsatts för brott under vissa för-utsättningar med stöd av brottsskadelagen (1978:413) erhålla ersättning avstaten för skador som uppkommit till följd av brottet.Brottsofferutredningen föreslår i sitt betänkande att även sådant avslutandearbete som att hjälpa målsäganden att få ut ett utdömt skadestånd bör ingå imålsägandebiträdets uppdrag. Utredningen betonar att detta är viktigt inteminst för att målsäganden skall få den ersättning som han har rätt till. Detarbete som bör komma i fråga är kontakter med den dömde, kronofogde-myndigheten, försäkringsbolag och . Enligt utred-ningens uppfattning bör denna utvidgning av målsägandebiträdets uppgifterlagfästas.Brottsofferutredningen föreslår vidare att brottsoffer i särskilt ömmandefall skall kunna få förskott på brottsskadeersättning.Härutöver bör nämnas att utskottet , senast i betänkande1997/98:JuU1 s. 80, uttalat att det från såväl principiell som ekonomisksynpunkt skulle vara tveksamt att samhället åtog sig att generellt förskotteraskadestånd på grund av brott.Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är angeläget att brottsof-fer snabbt kan få ersättning för sina skador. De åtgärder som föreslagits avBrottsofferutredningen kan förväntas i viss utsträckning medföra förbättring-ar i detta avseende. Att gå längre utan att låta staten ikläda sig en allmänskyldighet att förskottera skadestånd som tilldömts någon på grund av brottsynes svårt. En sådan skyldighet vore emellertid, som utskottet tidigareframhållit, diskutabel bl.a. av det skälet att den som begår ett brott inte börkunna utgå från att någon annan gottgör det.Utskottet avstyrker motion 1999/2000:Ju601.Prostitution m.m.I motion 1998/99:Ju708 (s) begärs ett förbud mot s.k. porrklubbar. I motio-nen begärs vidare att motorburen reklam för porrklubbar skall stoppas.Av 2 kap. 3 § ordningslagen (1993:1617) framgår att med offentlig till-ställning förstås bl.a. tävlingar och uppvisningar, danstillställningar, marknader och mässor. För att en tillställning skall anses som offentlig krävs att deanordnas för allmänheten eller att allmänheten har tillträde till den. En till-ställning till vilken tillträdet är begränsat genom krav på inbjudan, medlem-skap i en viss förening eller annat villkor är dock att anse som en tillställnisom allmänheten har tillträde till, om tillställningen uppenbarligen är en delav en rörelse vars verksamhet uteslutande eller väsentligen består i att anord-na tillställningar av detta slag. Detsamma gäller om tillställningen med hän-syn till omfattningen av den krets som äger tillträde, de villkor som gäller fötillträdet eller andra liknande omständigheter är att jämställa med sådantillställning.Enligt 2 kap. 14 § ordningslagen får offentlig tillställning som utgör por-nografisk föreställning inte anordnas. Straffet för överträdelse av förbudet ärenligt 2 kap. 29 § 5 samma lag böter eller fängelse i högst sex månader.Vid /94 avstyrkte justitieutskottet i sitt av god-kända betänkande ett motionsyrkande som syftade till att bekämpa sexklubb-ar genom en skärpning av straffet för anordnande av offentlig pornografiskföreställning (bet. 1993/94:JuU1 s. 18 f).Vid /98 behandlade motionsyrkandenom förbud mot rullande reklam för porrklubbar. Med anledning av dessayrkanden och andra motionsyrkanden rörande pornografi framhöll konstitu-tionsutskottet att den som t.ex. i en stillbild eller i en rörlig bild skildrarsexuellt våld eller tvång med uppsåt att bilden sprids eller som sprider ensådan skildring enligt gällande lagstiftning kan dömas för olaga våldsskild-ring till böter eller fängelse i högst . Begås gärningen genom trycktskrift eller t.ex. i en film skall det anses som tryckfrihets- respektive yttrdefrihetsbrott. var inte berett att föreslå ytterligarelagstiftningsåtgärder med anledning av motionsyrkandena, varför dessaavstyrktes (bet. 1997/98:KU19 s. 52 f).1998 års sexualbrottskommitté skall enligt sina direktiv bl.a. se över om deskadliga effekterna av s.k. sexklubbar kan undvikas genom lagstiftning ellerpå annat sätt (dir. 1998:48). Kommittén skall redovisa sitt uppdrag senast den1 september 2000.Justitieutskottet anser att det inte finns skäl för att föregripakommitténs överväganden i fråga om ingripanden mot sexklubbar. Motion1998/99:Ju708 avstyrks.I motion 1998/99:Sf606 (kd) begärs ingripanden med stöd av förbudet motkoppleri mot kontaktannonser och kontaktverksamhet.Enligt 6 kap. 8 § BrB gäller att den som främjar eller på ett otillbörligt sättekonomiskt utnyttjar att annan har tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning döms för koppleri till fängelse i högst . Av 6 kap. 9 § samma balkframgår att om brottet är grovt, skall straffet bestämmas till fängelse, lägsttvå och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskiltbeaktas om den som begått gärningen främjat tillfälliga sexuella förbindelsermot ersättning i större omfattning eller hänsynslöst utnyttjat annan.Syftet med koppleribestämmelserna är att motverka prostitution.I den mån kontaktannonser och kontaktverksamhet främjar prostitutionkan således ansvar för koppleri aktualiseras. Här bör vidare nämnas att tryck-frihetsförordningens bestämmelser inte hindrar prövning i vanlig brottmåls-ordning av ett åtal för koppleri begånget genom publicering av kontakt-annonser i pressen (jfr NJA 1979 s. 602). Att kontaktannonser sprids pådatanät hindrar inte heller att frågan om de utgjort led i brott prövas enligtallmänna regler.I uppdraget till sexualbrottskommitté ingår att se över frågan omkoppleribrottet är adekvat utformat. Direktiven berör dock inte frågan omkontaktannonser eller kontaktverksamhet.Som utskottet konstaterat kan alltså ingripanden mot kontaktannonseroch kontaktverksamhet ske, om verksamhet av sådant slag främjar prostitu-tion. Huruvida kontaktannonser eller kontaktverksamhet kan grunda ansvarför koppleri får alltså prövas i det enskilda fallet. Utskottet kan inte finnanågra åtgärder av skulle vara påkallade och avstyrker motion1998/99:Sf606 (yrkande 3).Åtgärder för rehabilitering av s.k. könsköpare efterfrågas i motion1998/99:So466 (v). Motionärerna hänvisar till den s.k. i vilken personer som dömts för köp av sexuella tjänster får väljamellan att ta sitt straff och att delta i ett rehabiliteringsprojekt där de bl.träffa f.d. prostituerade och höra dessa berätta om sina erfarenheter.Enligt lagen (1998:408) om förbud mot köp av sexuella tjänster döms densom mot ersättning skaffar sig en tillfällig sexuell förbindelse - om integärningen är belagd med straff enligt - för köp av sexuellatjänster till böter eller fängelse . Även försök till köp avsexuella tjänster är straffbart.Lagen tillkom efter förslag av regeringen i propositionen Kvinnofrid. Var-ken i propositionen eller under riksdagsbehandlingen gjordes emellertidnågra uttalanden om behandling av personer som bryter mot lagen om köp avsexuella tjänster. Med anledning av motionsyrkanden om att sexualbrotts-dömda skulle undergå obligatorisk vård och rehabilitering uttalade utskottetdock att det av principiella skäl tog avstånd från tanken på obligatorisk vårdför intagna i kriminalvårdsanstalt (bet. 1997/98:JuU13 s. 47).I motion 1998/99:So466 efterfrågas vidare en handlingsplan mot prostitu-tionen såväl i som inom EU.I propositionen Kvinnofrid framhöll regeringen att det mot bakgrund avkriminaliseringen av köp av sexuella tjänster samt prostitutionsut-rednings redovisning av de ständigt pågående förändringarna när det gälldeprostitutionens former och kontaktvägar var angeläget att på nationell nivåkontinuerligt följa utvecklingen. Det behövdes enligt regeringens meningaktuell kunskap om prostitutionens omfattning och en överblick över denforskning som bedrevs på området. Även den internationella utvecklingenspåverkan på svenska förhållanden när det gäller handeln med kvinnor ochsynen på prostitution borde uppmärksammas.I propositionen framhölls att de sociala myndigheternas insatser för attsöka upp de prostituerade och motivera dem att söka hjälp var ett viktigt led iansträngningarna att minska prostitutionen. Regeringen ansåg att Socialsty-relsen borde kunna ge stöd till metodutveckling när det gällde sociala insat-ser som bedrevs på lokal nivå. Det var också angeläget att få en samlad kun-skap om omfattningen och resultatet av de insatser som bedrevs på lokalnivå.Regeringen hade därför givit i uppdrag att fortlöpande följaoch samla kunskap om prostitutionens omfattning och utveckling samt sam-manställa kunskap om de sociala insatser som bedrivs på lokal nivå. I upp-draget ingick också att ge stöd till utveckling och förbättrade insatser pålokal nivå. skulle även följa den internationella utvecklingenpå området. I denna del av arbetet skulle samverka medRikspolisstyrelsen som fått i uppdrag att vara s.k. nationell rapportör i frågosom rör handel med kvinnor för sexuellt utnyttjande (prop. s. 107).När det gäller handel med människor för sexuella ändamål bekämpas den-na med flera olika åtgärder inom EU. Utskottet har redovisat dessa i betän-kande 1999/2000:JuU7 s. 8 f som utskottet här vill hänvisa till.Vad först gäller rehabilitering av könsköpare anser utskottet att den princi-piellt avvisande hållning som utskottet intagit till obligatorisk vård av sexu-albrottsdömda som intagits i kriminalvårdsanstalt med än större skäl kananföras beträffande personer som begått ett brott, vilket normalt föranlederett bötesstraff. Utskottet avstyrker motion 1998/99:So466 (yrkande 8).Såvitt angår handlingsplaner mot prostitution delar utskottet självfalletmotionärernas uppfattning att prostitution är en icke önskvärd företeelse.Enligt utskottets uppfattning är emellertid det uppdrag som regeringen givitåt tillräckligt för att säkerställa att myndigheternas insatsermot prostitutionen i samordnas och effektiviseras i erforderlig grad.När det gäller arbete mot prostitution inom EU torde i första hand fåagera inom ramen för det omfattande arbete mot människohandel som be-drivs inom unionen. Med det anförda avstyrker utskottet motion 1998/99:So466 (yrkande 13).VittnesskyddEn utredning om vittnesskydd begärs i motion 1999/2000:Ju411 (mp) underdet att åtgärder för förstärkt vittnesskydd, bl.a. ett genomförande av de åtgärder som föreslås i departementspromemorian Vittnen och målsägande i dom-stol (Ds 1995:1), efterfrågas i motionerna 1999/2000:Ju723 och 1999/2000:Ju801, båda (m).I den nämnda departementspromemorian lämnas vissa förslag som syftartill att förbättra situationen för vittnen och målsägande i domstol. I prome-morian föreslås att domstol på ansökan av åklagare skall kunna förordna enstödperson (vittnesbiträde) för vissa särskilt utsatta vittnen. Ersättningen tivittnen och målsägande bör göras mera generös i fråga om ersättning för t.ex.förlorad arbetsförtjänst och hotellkostnader. Ett vänligt bemötande av vittnenbetonas liksom vikten av ordning och säkerhet i väntrummen.Promemorian innehöll också ett förslag till skärpning av straffet för över-grepp i rättssak som delvis kom att ligga till grund för den skärpning avstraffet för nämnda brott som genomfördes (prop. 1996/97:135, bet.1996/97:JuU19, rskr. 218, SFS 1997:389).Ersättningen till vittnen har höjts till högst per dag (SFS1999:706).Enligt vad utskottet inhämtat har på regeringens uppdragfinansierat en försöksverksamhet med vittnesstöd. Försöksverksamheten harbedrivits av ().Regeringen avser att behandla frågan om vittnesstöd i den kommandebrottsofferpropositionen.Brottsofferutredningen har i sitt betänkande föreslagit att Rikspolisstyrel-sen får i uppdrag att i samarbete med Riksåklagaren och Kriminalvårdssty-relsen utarbeta ett nationellt handlingsprogram för skydd av bevispersoner.Som ovan nämnts har försöksverksamheten med användning av videokonfe-rens i rättegång delvis tillkommit på grund av förslag från Brottsofferutred-ningen om skydd för hotade förhörspersoner.Regeringen har givit i uppdrag att utarbeta ett nationellthandlingsprogram för skydd av vittnen.