bet · GN01LU16 · 2000-03-21 00:00:00 — Det tordeemellertid vara förhållandevis sällsynt att enperson helt saknar andra, närmare anhöriga än sinakusiner. Det kan därför med fog antas att enarvsrätt för kusiner i det helt övervägande antaletfall inte skulle ha någon betydelse. Under dedecennier som gått sedan arvsrätten 1928 har, såvitt utskottet kännertill, inte heller i någon större omfattningframförts krav på att arvsrätten för kusiner skallåterinföras. Vad som däremot diskuterats är huruvidaarvsrätten borde slopas också för andra arvingar itredje arvsklassen (se bet. LU 1982/83:32 och prop.1986/87:1).Mot denna bakgrund ifrågasätter utskottet huruvidadet finns något påtagligt behov av en möjlighet förkusiner att få ärva. I sammanhanget bör också enligtutskottet beaktas att i de fall då Allmännaarvsfonden är närmast till arv, fonden har enlagfäst möjlighet att helt eller delvis avstå arvettill förmån för en kusin till arvlåtaren. Härtillkommer att den som känner en stark samhörighet medsina kusiner och därför önskar att gynna dem framförandra har möjligheten att genom testamente förordnaom vem kvarlåtenskapen skall tillfalla.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L402.I motion L417 av m.fl. (mp) anförsatt särkullbarnens rätt att genast få ut sitt arvkan leda till stora praktiska och ekonomiska problemför den efterlevande maken. Motionärerna begär etttillkännagivande som går ut på att regeringen skalllåta utreda möjligheterna att ändra lagstiftningenpå så sätt att den efterlevande maken kan sitta kvari orubbat bo eller åtminstone bo kvar i makarnasgemensamma bostad när den andre maken avlidit, äveni de fall då det förekommer särkullbarn som kräversin arvslott.Inför ställningstagandet till ifrågavarandespörsmål vill utskottet först erinra om deuttalanden som gjordes vid ändringar iärvdabalken. Den i propositionen förordadeordningen, att bröstarvingar som inte är makarnasgemensamma skulle ha rätt att få ut sitt arvomedelbart vid arvlåtarens död, tillstyrktes avutskottet utan några särskilda uttalanden.Arvsreglernas betydelse för särkullbarnenbehandlades däremot av utskottet i samband medlaglottsreglerna. Utskottet underströk därvid attlaglotten som en ekonomisk garanti förbröstarvingarna hade minde vikt än . Laglottenkunde dock inte anses ha spelat ut sin roll förbröstarvingarna. Särskilt för särkullbarnen hade denenligt utskottet fortfarande betydelse. Utskottetpåpekade att i ett äktenskap där makarna hargemensamma barn den ena maken av olika skäl kanvilja prioritera dessa barn på bekostnad av barn sommaken har i ett tidigare äktenskap eller tillsammansmed en förälder som han eller hon inte varit giftmed. Ett avskaffande av laglottsinstitutet skulleinnebära att fältet lämnades fritt för makarna atthelt utesluta särkullbarnen från arvsrätt. En sådanordning framstod inte som tillfredsställande,särskilt med tanke på att barn till föräldrar sominte varit gifta med varandra först i början av1970-talet fick rätt till arv efter sin far ochdennes släkt och att denna reform inte helt slagitigenom i den allmänna rättsuppfattningen.Våren 1989 behandlade utskottet en motion som gickut på att hel- och halvsyskon borde behandlas lika iarvsrättsligt hänseende. I sitt av riksdagengodkända betänkande 1988/89:LU22 hänvisade utskottettill nu redovisade uttalanden från förarbetena till1988 års lagändringar. Utskottet erinrade därutöverom att enligt den s.k. basbeloppsregeln har enefterlevande make alltid, även i förhållande tillsärkullbarnen, rätt att ärva så mycket av denavlidnes kvarlåtenskap att det tillsammans med denefterlevandes enskilda egendom och vad han eller hondärutöver erhåller uppgår till fyra basbelopp.Utskottet hänvisade därutöver till en av regeringenaviserad utvärdering av de nya reglerna iäktenskapsbalken. Ett slutligt ställningstagande ifråga om den efterlevande makens arvsrätt borde,enligt utskottet, anstå i avvaktan på resultatet avdenna utvärdering. Ett motsvarande motionsyrkandeavstyrktes av utskottet i sitt avriksdagens godkända betänkande 1990/91: LU21 medhänvisning till de skäl som anförts våren 1989.Den efterlevande makens och särkullbarnensarvsrättsliga ställning behandlades av utskottetäven i betänkande 1993/94:LU19. Utskottetuttalade därvid att det inte kan uteslutas attåtgärder kan behöva vidtas för att skyddasärkullbarnens rätt till arv och att utskottetutgick från att frågan skulle komma att övervägas ilämpligt sammanhang.I mars 1996 tillkallade regeringen en utredning,, med uppgift att bl.a. granska1988 års ärvdabalksreform utifrån frågeställningarnaom huruvida reglerna fått avsedda verkningar, om demedfört några oönskade konsekvenser elleroförutsedda problem, och om förekomsten avtillämpningsproblem. Utredningsarbetetslutredovisades i betänkandet (SOU1998:110) Makes arvsrätt, dödsboförvaltare ochdödförklaring. I betänkandet konstateras, enligt denenkätundersökning som gjorts inom ramen förutredningsarbetet, att olika synpunkter framkommit ifråga om särkullbarnens arvsrättsliga ställning iförhållande till den efterlevande maken. Flertaletanser att särkullbarnens skydd mot arvsplaneringinte behöver stärkas medan andra menar att det ärden efterlevande makens rätt som borde stärkasytterligare i förhållande till särkullbarnen,exempelvis genom att särkullbarn, i likhet medgemensamma barn, ges efterarvsrätt. Utredaren drarslutsatsen att ändringar i arvsordningensynes stå väl i överensstämmelse med allmänhetensrättsuppfattning och att reformen således fåttönskat genomslag. Vidare konstateras att det intefinns skäl att ytterligare försöka förstärka detrelativt omfattande skydd för särkullbarn som redanfinns. Tvärtom kan, enligt vad som anförs ibetänkandet, ifrågasättas om inte en mergrundläggande genomlysning av bl.a.laglottsinstitutet är påkallad i syfte att prövanuvarande avvägning mellan arvlåtarens ochbröstarvingars rätt. Betänkandet harremissbehandlats och bereds inom Regeringskansliet.Utskottet är för sin del inte berett att nu göranågot särskilt uttalande i den principiellt viktigafråga som tas upp av motionären. Frågeställningenfaller nämligen inom ramen för det arbete som hargenomförts av . uppfattning bör regeringensställningstaganden med anledning av utredningensöverväganden och förslag först avvaktas. Utskottetförutsätter att behovet av den mer övergripandeöversyn i fråga om avvägningen mellan arvlåtarensoch bröstarvingarnas rätt som aktualiseras avutredningen, övervägs inom ramen för den fortsattaberedningen av utredningens betänkande.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L417.En s.k. värdekommissionI tillsatte den norska regeringen enkommission - den s.k. Verdikommisjonen - som bestårav dels en styrgrupp om 12 ledamöter, dels ett rådpå 37 ledamöter. Styrgruppen och rådet har en bredsammansättning av människor från en mängd olikasamhällssektorer. Kommissionen finansieras medstatliga medel, men är i övrigt helt fristående frånden . Huvudmålet för kommissionen äratt bidra till en bred värdemässig och samhällsetiskmobilisering för att stärka positivagemenskapsvärderingar och ett ansvar för miljön ochsamhället. Kommissionen skall bl.a. bidra till attskapa en större medvetenhet om värdefrågor ochetiska problemställningar, bidra till analys ochkunskapsförmedling på området, identifiera aktuellavärdemässiga och samhällsetiska utmaningar ochuppmana till handling. Arbetet bedrivs bl.a. genomutfrågningar, seminarier, konferenser,massmedieutspel, institutionsbesök, folkmöten ochgenom publicering av rapporter och andrapublikationer.Hösten 1999 publicerade Verdikommisjonen endelrapport med en redogörelse för det arbete somkommissionen har bedrivit. Därvid kan bl.a.nämnas projekt kring frågor som användningen avNorges oljetillgångar, folkhälsa, mediernasbetydelse, miljö, krig och fred, våld, minoriteteroch religion. Vidare framgår av rapporten attkommissionen givit ut åtta publikationer i skildaämnen. Kommissionens arbete skall i sin helhetredovisas i en slutrapport senast under hösten 2001.Per () anför i motion L416 att Sverigehar tagit ställning för en etisk realism som innebäratt fundamentala mänskliga fri- och rättigheterligger till grund för vår demokrati. Motionärenanser att det är angeläget med en statlig kommissionsom kan göra en samlad och samordnad hantering avvår tids svåra etiska frågor utifrån dessagrundläggande värden. I motionen yrkas att riksdagenskall ge regeringen i uppdrag att tillkalla envärdekommission efter förebild av den norskaVerdikommisjonen i enlighet med vad som närmareanförs i motionen.Ett motsvarande yrkande avstyrktes av utskottetvåren i betänkande 1998/99:LU18. Som utskottetdärvid erinrade om har vissa åtgärder redanvidtagits för att lyfta fram sådana spörsmål som tasupp av motionären. Därvid kan bl.a. nämnas den s.k.Millenniekommittén, inomgrundskolan och . För en närmareredogörelse för dessa arbeten kan hänvisas tillutskottets betänkande 1998/99:LU18.Utskottet har självfallet inte någon annanuppfattning än motionären vad gäller det angelägnamed att det också i andra sammanhang förs samtal,diskussioner och debatter i sådana frågor som tasupp i motionen. Som utskottet fann ärdock den föreslagna värdekommissionen inte enframkomlig väg om man vill komma vidare med detankegångar som utskottet givit uttryck för. Detföreligger nämligen en risk för att baratillsättandet av en statlig kommission av många kanuppfattas som ett försök att lägga fast en för allamänniskor gemensam syn på de frågeställningar somförs fram av motionären. Det kan inte helleruteslutas att samtal och diskussioner i andrasammanhang kring grundläggande mänskliga värdenavstannar och att det synsätt som kommer tilluttryck i motionen blir det enda allenarådande. Vaden värdekommission kan lägga fast kan dessutomendast bli redovisningar av uppfattningar hosenskilda ledamöter i en statlig kommitté. Därtillkommer att det inte går att bortse från attkommissionens slutsatser kan bli så allmänt hållnaatt de framstår som ointressanta och arbetet därmedutförs i onödan.Det anförda leder utskottet fram till sammaslutsats som . Utskottet är inte berettatt ställa sig bakom kravet på inrättandet av ensvensk värdekommission. Motion L416 bör därförlämnas utan bifall. beträffande äktenskapets ställningatt avslår motionerna 1999/2000:L423 yrkandena 3och 4 samt 1999/2000:Sf302 yrkande 7,res. 1 (m, kd)2. beträffande föräldrautbildningatt avslår motion 1999/2000:L423 yrkande 1,3. beträffande sambolagstiftningenatt avslår motionerna 1999/2000:L430 yrkande 4 och1999/2000:So225 yrkande 10,4. beträffande s.k. annanhushållsgemenskapatt avslår motion 1999/2000:L419,5. beträffande samäganderättslagenatt avslår motion 1999/2000:L904,6. beträffande civiläktenskapatt avslår motion 1999/2000:L414,res. 2 (v)7. beträffande förenklad borgerligvigselatt avslår motion 1999/2000:L412,res. 3 (fp)8. beträffande förrättningsarvode tillvigsel- och registreringsförrättareatt avslår motion 1999/2000:L407,res. 4 (m, kd, c, fp)9. beträffande betänketid vidäktenskapsskillnadatt avslår motion 1999/2000:L423 yrkande 2,res. 5 (kd)10. beträffande dubbelnamnatt avslår motion 1999/2000:L409,res. 6 (v)11. beträffande transsexuella ochförnamnsbyteatt avslår motion 1999/2000:So203 yrkande 2,res. 7 (v)12. beträffande retroaktivt nambyteatt avslår motion 1999/2000:So203 yrkande 3,13. beträffande kusiners arvsrättatt avslår motion 1999/2000:L402,res. 8 (m, kd)14. beträffande efterlevande makesarvsrättatt avslår motion 1999/2000:L417,15. beträffande en s.k. värdekommissionatt avslår motion 1999/2000:L416.res. 9 (kd)den 21 mars 2000På lagutskottets vägnarTanja LinderborgI beslutet har deltagit: TanjaLinderborg (v), (), (), StigRindborg (m), (),(), (m), (),(), MarinaPettersson (s), (), (), KjellEldensjö (kd), (),(), () och (). Äktenskapets ställning (mom. 1)(), (), (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6börjar med "Inför ett" och på s. 7 slutar med"yrkande 7" bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning attäktenskapet är den samlevnadsform som är bäst ägnadatt skapa stabila och trygga familjeförhållanden.Som utskottet framhöll i samband med 1987 årsföräldrabalksreform får makarna genom att ingåäktenskap tillgång till ett heltäckande regelsystemsom ger lösningar på praktiska problem av juridisknatur och som ger ett ömsesidigt skydd i åtskilligahänseenden (bet. 1986/87:LU18). Äktenskapet ärsåledes en institution som är överlägsen andrasamlevnadsformer, bl.a. i fråga om juridiskstabilitet. Den neutrala inställning till samlevnadsom har genomsyrat den familjerättsligalagstiftningen under bör motdenna bakgrund nu överges och, inte minst på detcivilrättsliga området, i stället utformas på såsätt att äktenskapet prioriteras som samlevnadsform.Däri ligger att regelsystem inte får leda till förlorar på att gifta sig och vinner på attskilja sig. En sådan inriktning av den framtidalagstiftningen på familjerättens område skulle inteminst främja barnens behov av stabila och tryggauppväxtförhållanden.Vad utskottet sålunda anfört bör , medbifall till motionerna L423 yrkandena 3 och 4 samtSf302 yrkande 7, som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande äktenskapets ställningatt med bifall till motionerna 1999/2000:L423yrkandena 3 och 4 samt 1999/2000:Sf302 yrkande 7som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,2. Civiläktenskap (mom. 6)och (båda v) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 11börjar med "Vad först" och slutar med "utan bifall"bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning att denkyrkliga vigseln nu bör frånkännas rättsligbetydelse. Som anförs i motionen är nämligengällande ordning inte i överensstämmelse medprincipen om statens neutralitet i religiösa frågor,en princip som har accentuerats ytterligare i ochmed skiljandet av från staten den 1januari 2000. Endast äktenskap ingånget inför civilmyndiget, dvs. s.k. civiläktenskap, bör således varajuridiskt bindande och läggas till grund för derättigheter och skyldigheter som är förenade medäktenskapet. En sådan ordning skulle innebära ettför alla enhetligt sätt att ingå äktenskap där de ilag påbjudna kraven begränsas till vad som ärnödvändigt från praktisk synpunkt, som denenskilde ges möjlighet att utforma eventuellaceremonier efter eget gottfinnande. Förmotionärernas förslag talar även den omständighetenatt svensk rätt genom införandet av civiläktenskapskulle komma i bättre överensstämmelse med vad somsedan lång tid tillbaka gäller i många andra länder,exempelvis i Frankrike.Mot bakgrund av vad som anförts bör regeringenåterkomma med ett lagförslag som innebär införandeav civiläktenskap och att den kyrkliga vigselnfrånkänns sin rättsliga verkan. I avvaktan på ettsådant lagförslag bör regeringen ta initiativ tillde författningsändringar som krävs för att begreppenciviläktenskap och civil vigsel redan nu införs iäktenskapsbalken och därmed anslutandeförfattningar. Därmed skulle begreppsapparaten kommai bättre överensstämmelse med de begrepp som användsutomlands som risken för att den icke-kyrkliga vigseln förknippas med borgerlig politikundanröjs.Vad utskottet sålunda anfört i fråga omciviläktenskap bör , med bifall till motionL414, som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande civiläktenskapatt med bifall till motion 1999/2000:L414 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,3. Förenklad borgerlig vigsel (mom. 7)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 11börjar med "Utskottet kan" och slutar med "motionL412" bort ha följande lydelse:I likhet med motionären anser utskottet attinförandet av en ytterligare förenklad variant avborgerlig vigsel skulle kunna vara av stort värdeför många människor som önskar ingå äktenskap utannågra som helst ceremoniella inslag. Regeringen bördärför föranstalta om att möjligheterna att införaden av motionären förordade ordningen blir föremålför närmare överväganden i något lämpligtsammanhang.Vad utskottet sålunda anfört bör , medbifall till motion L412, som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 7 bort haföljande lydelse:7. beträffande förenklad borgerlig vigselatt med bifall till motion 1999/2000:L412 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,4. Förrättningsarvode till vigsel- ochregistreringsförrättare (mom. 8)(), (), (), (), (), (), () ochAgne () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 12börjar med "Enligt vad" och slutar med "somavstyrks" bort ha följande lydelse:När nu frågan om ersättningsnivån åter aktualiserasmotionsledes konstaterar utskottet att någon översynav ersättningsreglerna ännu inte kommit till ståndinom , trots det uttalande somutskottet gjorde . Det finns därför,enligt utskottets mening, nu skäl för ett formellttillkännagivande i saken från sida om attett sådant arbete omgående bör påbörjas medinriktningen att i första hand få till en höjning avförrättningsarvodena.Vad utskottet sålunda anfört bör , medbifall till motion L407 yrkande 1 och med anledningav motion L407 yrkandena 2 och 3, som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 8 bort haföljande lydelse:8. beträffande förrättningsarvode till vigsel-och registreringsförrättare att medbifall till motion 1999/2000:L407 yrkande 1 ochmed anledning av motion 1999/2000:L407 yrkandena2 och 3, som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,5. Betänketid vid äktenskapsskillnad (mom. 9)och (båda kd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 13börjar med "Enligt utskottets" och slutar med "utanbifall" bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar att antaletäktenskapsskillnader är mycket högt i . Somanförs i motionen kan en äktenskapsskillnad oftaleda till lidanden för inblandade parter, inte minstbarnen, men även medföra stora kostnader för detallmänna. Med hänsyn härtill bör ytterligareansträngningar göras på olika samhällsområden isyfte att förebygga äktenskapsskillnader. En sådanåtgärd vore, som föreslås i motionen, att förlängabetänketiden till i de fall där detfinns barn , oavsett föräldrarnasinställning i frågan. Härigenom skulle den berördafamiljen ges ytterligare tid att tänka över sakenoch få hjälp att lösa sina problem, exempelvis genomfamiljerådgivning eller liknande stödåtgärder.Vad utskottet sålunda anfört bör , medbifall till motion L423 yrkande 2, som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 9 bort haföljande lydelse:9. beträffande betänketid vidäktenskapsskillnadatt med bifall till motion 1999/2000:L423 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,6. Dubbelnamn (mom. 10)och (båda v) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 14börjar med "Med hänvisning" och slutar med "motionL409" bort ha följande lydelse:Utskottet anser att de skäl som haranförts mot dubbelnamn inte längre har sammabärkraft. Snarare skulle, som hävdas i motion L409,införandet av en möjlighet att föra ett dubbelnamnvidare till sina barn bidra till en ökadnamngemenskap inom familjerna. Regeringen bör motdenna bakgrund ges i uppdrag att återkomma tillriksdagen med lagförslag i linje med vad som anförsi motionen.Vad utskottet sålunda anfört bör , medbifall till motion L409, som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 10 bort haföljande lydelse:10. beträffande dubbelnamnatt med bifall till motion 1999/2000:L409 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,7. Transsexuella och förnamnsbyte (mom. 11)och (båda v) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 15börjar med "Utskottet är" och slutar med "böravslås" bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärens uppfattning attnamnlagens regler om byte av förnamn kan leda tillbesvärande och kränkande resultat för detranssexuella personer som inte kan eller vill fåtill stånd ett beslut om s.k. könsbyte enligt lagen(1972:119) om fastställelse av könstillhörighet, mensom likväl lever i vardagen med sin könsidentitet.Enligt utskottets uppfattning saknas bärande skälför att sådana personer inte skall kunna byta tillett förnamn som är förknippat med det andra könet.Regeringen bör därför återkomma med ettlagförslag som innebär att nuvarande begränsningar itranssexuellas möjligheter att byta förnamnundanröjs.Vad utskottet sålunda anfört bör , medbifall till motion So203 yrkande 2, som sin meningge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 11 bort haföljande lydelse:11. beträffande transsexuella och förnamnsbyteatt med bifall till motion 1999/2000:So203 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,8. Kusiners arvsrätt (mom. 13)(), (), (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 16börjar med "Utskottet erinrar" och på s. 17 slutarmed "motion L402" bort ha följande lydelse:Utskottet anser för sin del att de argument sommotionärerna åberopar för ett återinförande avarvsrätten för kusiner är väl underbyggda. Familjenär nämligen, som också motionärerna påpekar, denmest grundläggande gemenskapen och ett återinförandeav kusinarvsrätten kan bidra till ett stärkande avsläktbanden. Därtill kommer att familjen och släktengenom senare års invandring kommit att få än störrebetydelse. Några sakliga skäl som talar emotkusinarvsrätten kan utskottet inte finna. uppfattning kan den nuvarandebegränsningen av arvsrätten i tredje arvsklassenöver huvud taget inte försvaras på sakliga grunderutan måste ses som ett uttryck för en gången tidsrättspolitiska värderingar, vilka utskottet inte kanställa sig bakom. Utskottet vill i det sammanhangetunderstryka vad i motionen anförts om detprincipiellt oriktiga i att staten inträder somarvinge då en avliden efterlämnar så nära släktingarsom kusiner, något som kan te sig direkt stötande ifall då fondens medel används till ändamål som varithelt främmande för den avlidne. Regeringen bör motdenna bakgrund återkomma med ett lagförslagi enlighet med vad utskottet nu förordat.Vad utskottet anfört om ett återinförande avarvsrätten för kusiner bör , med bifalltill motion L402 som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 13 bort haföljande lydelse:13. beträffande kusiners arvsrättatt med bifall till motion 1999/2000:L402 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,9. En s.k. värdekommission (mom. 15)och (båda kd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 20börjar med "Ett motsvarande" och slutar med "utanbifall" bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärens uppfattning vad gällervikten av att sådana frågeställningar som tas upp imotionen blir föremål för diskussion. Som anförs imotionen skulle härigenom en mycket värdefullgenomlysning av samhällets fundament och värdebaskomma till stånd. Med hänsyn härtill anser utskottetatt regeringen skall föranstalta om att envärdekommission omgående tillsätts i enlighet medvad som anförts i motionen. Den norskaVerdikommisjonen bör därvid kunna tjäna som modell.Vad utskottet sålunda anfört bör , medbifall till motion L416, som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 15 bort haföljande lydelse:15. beträffande en s.k. värdekommissionatt med bifall till motion1999/2000:L416 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört,Särskilda yttranden1. FöräldrautbildningRolf och (båda kd) anför:Att bli förälder är en av livets stora händelser, enhändelse som kan leda till storapåfrestningar på ett parförhållande. Med hänsynhärtill är det särskilt angeläget att nyblivnaföräldrar ges tillgång till föräldrautbildning inommödravården och på barnavårdscentralerna. Eftersomdet pågår arbete inom med dennainriktning och då kommer att fåtillfälle att ta ställning till regeringensöverväganden på området i ett annat sammanhang, harvi dock inte funnit skäl att yrka bifall till motionL423 yrkande 1.2.