bet · GN01AU1 · 2000-01-01 00:00:00 — Partiet motsätter sig att kommunerna bygger upp omfattande verk-samhet på arbetsmarknadsområdet som konkurrerar med den statliga arbets-förmedlingen. Kommunerna bör endast engagera sig i projekt som syftar tillatt sysselsätta arbetshandikappade. Partiet är däremot positivt till att arbetsförmedlingen får mer makt samt till decentralisering och förenkling.Sysselsättningsökningen måste framför allt komma inom tjänste- och ser-vicesektorn. Detta ställer höga och delvis nya krav på arbetsmarknadspoliti-ken. Såväl små som större och nya företag måste snabbt kunna rekryteraarbetskraft. Arbetssökande måste få hjälp att hitta nya arbeten eller att höjasin kompetens. Förändringarna på arbetsmarknaden ställer krav på förnyelseav arbetsförmedlingens verksamhet och på utformningen av arbetsmarknads-politiska åtgärder men också på en flexiblare arbetsrätt.En av arbetsmarknadspolitikens långsiktigt viktigaste uppgifter är att ökaden yrkesmässiga och geografiska rörligheten på arbetsmarknaden. Rörlig-heten underlättar framväxten av nya företag och branscher.I motion Fi212 (yrk. 15) som behandlas nedan bl.a. i avsnitten 2.1 respek-tive 3.2.2 förespråkar vad som beskrivs som allmän trygghetsför-säkring och som bl.a. skall innefatta arbetslöshetsförsäkringen. Arbetslös-hetsförsäkringen bör vara allmän och obligatorisk och de försäkrade börsjälva svara för ungefär en fjärdedel av premien. Premiehöjningen bör kom-penseras med sänkt skatt. Försäkringen bör vara tidsbegränsad och komplet-teras med ett nytt skydd för utförsäkrade.Folkpartiet betonar i motion A231 att arbete både har ekonomisk och soci-al betydelse för den enskilda individen. För arbetshandikappade personer hararbetets sociala värde extra stor vikt. Också i kommittémotion A230 (yrk. 1och 23) betonar partiet arbetets betydelse. Att kunna försörja sig själv ochsina nära genom arbete ger självrespekt och kontroll över den egna livssitua-tionen. Möjligheterna måste öka för invandrare att tidigt få anknytning tillarbetsmarknaden. Metoden med lokala utvecklingsavtal i storstädernas ut-satta bostadsområden bör utgå och ersättas med möjligheter för alla kommu-ner och stadsdelar att få dispenser från regelverk efter ansökan.Övriga motionerTorgny och () tar i motion 1998/99:Sk730 (yrk.1) upp frågan om ansvaret för arbetsanpassning för en funktionshindradperson som startar eget företag. Under de första tolv månadernas verksamhetär det enligt motionärerna länsarbetsnämnden som är ansvarig, därefter tarförsäkringskassan vid. Motionärerna anser att länsarbetsnämnden bör haanpassningsansvar för gruppen företagare med funktionshinder.Enligt Per m.fl. (s) i motion A213 måste åtgärder vidtas föratt förhindra flaskhalsar på arbetsmarknaden. För att stimulera ökad ar-betspendling bör moderna och snabba kommunikationer utvecklas liksomnya former av veckoboende. Vidare bör ekonomisk stimulans utgå vid ar-betspendling.Carin och () förespråkar i motion A263 att enstörre andel otraditionella medel bör få användas i arbetsmarknadspolitikenbl.a. för att stimulera nytänkande och förhindra rundgång.Agneta Brendt och () betonar i motion A279 behovet avlokal samverkan mellan myndigheter som ansvarar för arbetsmarknadspolitikoch socialpolitik. Motionärerna menar att erfarenheterna från försöksverk-samheten med lokal samverkan och friare användning av medel för arbets-marknadspolitiska åtgärder i kommundelen i kommunvisar att ansvaret måste samlas på ett ställe om dubbelarbete och rundgångskall kunna undvikas.Raimo m.fl. (s) förordar i motion A280 en social arbetsmarknad.Motionärerna presenterar en modell för vad man kallar gemensamhetsföretagdär arbetslösa får bl.a. vägledning i en första fas och därefter aktiviteter iform av arbete eller utbildning.Förutsättningar måste enligt och () i motion A205skapas för en nordisk arbetsmarknad. Trots ett långvarigt nordiskt samarbetefinns det en rad problem kvar för personer som bor i ett nordiskt land menarbetar i ett annat.Per () i motion N239 (yrk. 3) anser att en ny och mer flexibelarbetsrättslagstiftning behövs för att öka rörligheten på arbetsmarknaden.Enligt och () i motion T244 (yrk. 2)skulle kunna bli företagsvänligare genom att bli ett s.k. frilänoch genom att kommunerna fick möjlighet att använda medel för arbets-marknadsåtgärder för att få fram reguljära arbetstillfällen.Kenneth m.fl. (c) i motion 1998/99:So455 (yrk. 5) vill att möjlig-heterna ökar att använda arbetsmarknadsmedel mer flexibelt än . Dettaskulle förbättra förutsättningarna att utforma insatser efter funktionshindradepersoners individuella behov.Sofia () vill enligt motion A207 decentralisera arbetsmarknadspoli-tiken. Detta bör ske bl.a. genom att statliga medel till arbetsmarknadspolitikhuvudsak fördelas till landsting respektive regioner som tillsätter länsarbets-nämnderna och fördelar medel till dessa. De lokala arbetsförmedlingsnämn-derna beslutar om medelsfördelning.Runar m.fl. (fp) i N213 (yrk. 13) anser att alla län bör få bli friloch därigenom få möjlighet till en friare användning av arbetsmarknadspoli-tiska medel.Arbetsmarknadsutskottets syn på inriktningen avarbetsmarknadspolitikenArbetsmarknadslägetI budgetpropositionen uttrycker regeringen optimism när det gäller den eko-nomiska utvecklingen och läget på arbetsmarknaden. Sysselsättningen väntasstiga och arbetslösheten sjunka.Också har en positiv syn på utvecklingen i svensk ekonomi. I sittställningstagande till regeringens förslag till utgifts-ramar m.m. statsbudget (rskr. 28) ställde sig bakomfinansutskottets bedömning att utsikterna för en hög svensk tillväxt under denärmaste åren är mycket goda. Sysselsättningen stiger snabbt somarbetslösheten sjunker. Efter en konjunkturavmattning under inledningen av1999 stiger nu också industriföretagens optimism om utvecklingen framöver.Så gott som samtliga branscher rapporterar stigande orderingång och ökadproduktion. Konjunkturläget är fortsatt gott i tjänstesektorn.Finansutskottet konstaterar att lämnar från en ekono-misk styrkeposition och framhåller att utmaningen nu är att på nytt uppnåfull sysselsättning. För att det skall vara möjligt måste den nu kraftiga upp-gången och höga tillväxten i den svenska ekonomin göras långvarigt syssel-sättningsintensiv och uthållig. Den ekonomiska politiken skall inriktas påtillväxt och rättvisa.Framtidstron är stark i nästan hela näringslivet när det gäller utvecklingendet kommande året enligt AMS prognos för utvecklingen på arbetsmarkna-den som presenterades . Där bedöms syssel-sättningen öka med 52 000 personer . Även om sysselsättning-en således väntas bli god är det ändå fråga om en viss dämp-ning i förhållande till den utveckling som ägt rum dåökningen beräknas uppgå till 89 000 personer. AMS bedömer att möjlighe-terna har ökat påtagligt att uppnå regeringens sysselsättningsmål (avbefolkningen i skall vara sysselsatt ).I prognosen konstaterar AMS vidare att utbudet av arbetskraft ökar, vilketockså har effekt på arbetslösheten. Arbetslösheten bedöms i slutet av år 2000uppgå till , vilket innebär att arbetslösheten överskrider regeringensmål om halverad öppen arbetslöshet med ca 17 000 personer. Förbättringenpå arbetsmarknaden är dock kraftigare än vad statistiken över arbetslöshetanger. Obalanstalet, dvs. andelen öppet arbetslösa samt personer i arbets-marknadspolitiska program, beräknas minska från 1998 till år2000. AMS drar slutsatsen att arbetslösheten kommer att vara halverad, dvs.nå , om nuvarande utveckling på arbetsmarknaden fortsätter.Den goda utvecklingen på arbetsmarknaden förstärker i sin tur ytterligareBNP-utvecklingen.Utskottet konstaterar att även denna AMS-prognos i likhet med flera tidi-gare pekar på ökade regionala skillnader när det gäller sysselsättningen.Utskottet finner detta starkt oroande. Enligt prognosen är det främst i stor-stadsregionerna och högskoleorterna som sysselsättningen expanderar.Stockholm beräknas få flest nya arbetstillfällen men även och Göte-borg gynnas. I prognosen beräknas eller motsvarande 34 000 syssel-sättningstillfällen skapas i storlänen. Sysselsättningsutvecklingen väntas blistark också i bl.a. , och . Endast 4 000 nyasysselsättningstillfällen väntas tillkomma i skogslänen. Svagast blir utveck-lingen enligt AMS-prognosen i , , och Norrbot-ten. Allra kärvast är arbetsmarknadsutsikterna i glesbygden. Det gäller gles-bygd i stora delar av landet.Rekryteringsproblemen har ökat något och utgör kanske det största hotetmot en långsiktigt god tillväxt, bedömer AMS. Ett stort problem är vidare attvissa arbetssökande marginaliseras på arbetsmarknaden. Den aktuella grup-pen, som har mycket svårt att få arbete oavsett konjunkturläge, domineras aväldre (s.k. 50 plus), arbetshandikappade, utomnordiska medborgare med kortskolutbildning, korttidsutbildade inom yrken där arbetskraftsefterfråganminskar samt ungdomar som inte fullföljt gymnasieutbildning med godkändabetyg. Utskottet återkommer till frågan om särskilt utsatta grupper på ar-betsmarknaden bl.a. i avsnitten 1.2.6 och 3.2.2.Under de första tio månaderna har de varaktiga platserna blivit alltfler.I en uppåtgående och stabil konjunktur kan arbetsgivarna bättre överblickadet framtida arbetskraftsbehovet och därmed i större omfattning erbjuda fastaanställningar.Som redovisas nedan har arbetsmarknadsutskottet i ett yttrande till fi-nansutskottet (bilaga 4 till protokoll 1999/2000:5) ut-tryckt grundläggande optimism när det gäller arbetsmarknadsläget men ock-så pekat på att regeringen måste ha beredskap för att vidta ytterligare åtgär-der i syfte att motverka förvärrad arbetskraftsbrist respektive strukturellarbetslöshet. Utskottet har samma inställning som när det nämndayttrandet beslutades för en dryg månad sedan.En rad konjunkturbedömningar som presenterats pekar sam-stämmigt på en god sysselsättningsutveckling och minskad arbetslöshetunder . Glädjande nog finns det tecken på att utvecklingen kan kom-ma att bli gynnsammare än vad regeringen beräknade i budgetpropositionenäven om det skett en viss utplaning av syssel-sättningsökningen. Utskottet anser dock inte att det finns anled-ning att revidera regeringens bedömning.Det finns enligt arbetsmarknadsutskottet all anledning att instämma i fi-nansutskottets uppfattning att lämnar från en ekonomiskstyrkeposition och att utmaningen nu är att återigen uppnå full sysselsättning.Mål och andra övergripande frågorSom framgått anger regeringen i budgetpropositionen att dess främsta upp-gift är att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten. Det långsiktigaoch övergripande målet för den ekonomiska politiken är full sysselsättning.För att målet skall kunna uppnås måste arbetsmarknaden fungera väl.Två mål har ställts upp på vägen mot full sysselsättning. Det ena är att hal-vera den öppna arbetslösheten till och det andra att öka denreguljära sysselsättningen i till . vill uttrycka sin tillfredsställelse med regeringensstarka betoning av sysselsättningsmålet och den ambition att uppnå full sys-selsättning som genomsyrar budgetpropositionen.Utskottet vill i detta sammanhang peka på att regeringen i budgetproposi-tionen redovisar vissa förändringar av målen för utgiftsområde 14 Arbets-marknad och arbetsliv. Utöver de tidigare fem delmålen har ett nytt sjättemål tillkommit och därutöver har vissa andra omformuleringar gjorts. Målenför arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken bör enligt regeringen vara föl-jande:? hålla vakanstiderna nere för lediga platser?? minska långtidsarbetslösheten?? motverka långa tider utan reguljärt arbete?? en god och utvecklande arbetsmiljö där individer inte förslits, skadaseller slås ut från arbetslivet?? jämställdhet mellan kvinnor och män?? ett arbetsliv som präglas av integrering och mångfald?Utskottet återkommer till målen för utgiftsområde 14 i betänkandets avsnitt3.1.I budgetpropositionen betonas att det i takt med att konjunkturen växer sigallt starkare är viktigt att arbetsmarknadspolitikens tillväxtinriktning betonaalltmer. De lediga platserna måste tillsättas snabbt och effektivt och rörlig-heten på arbetsmarknaden stimuleras.Näringsministern har i samband med utskottets behandling av budgetpro-positionen för utskottet redovisat vilka åtgärder som regeringen vidtagit ellerplanerar att vidta i syfte att säkra en framgångsrik omställning av arbets-marknadspolitiken. Utskottet ställer sig bakom omläggningen, vilken ocksåpresenteras i budgetpropositionen. I korthet innebär den att? en förskjutning sker från hög volym på de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna mot hög kvalitet och tillväxtorientering?? en översyn görs av åtgärderna för de personer som har svårast att fåfäste på arbetsmarknaden?? arbetslöshetsförsäkringen ses över?? regelverket förenklas och antalet åtgärder minskar?? styrningen av AMV ses över?Utskottet, som i likhet med regeringen förordar förändringar av arbetsmark-nadspolitiken i en mer tillväxtfrämjande inriktning, vill poängteraatt detta inte får leda till ökad utförsäkring. Stora ansträngningar måste göraför att nå det långsiktiga målet om full sysselsättning. För individen hararbetet, vilket också påpekas i flera motioner, såväl social som ekonomiskbetydelse.Arbetsmarknadsutskottet har som nämnts genom beslut den 19 oktober1999 avlämnat ett yttrande i form av ett protokollsutdrag till finansutskottetöver budgetpropositionen för vad avser den ekonomiska politiken,ramar för utgiftsområdena 13 och 14, m.m. Utskottet uttrycker där optimismnär det gäller arbetsmarknadsläget men betonar också att det kan finnasanledning att känna oro för att situationen på arbetsmarknaden i allt störreutsträckning skall kännetecknas av såväl arbetskraftsbrist som strukturellarbetslöshet. Utskottet poängterar vidare vikten av att olika former av insat-ser utformas på ett sådant sätt att de kan förhindra eller komma till rätta medproblem av sådan art.Som också framhålls i det nämnda yttrandet till finansutskottet förut-sätter arbetsmarknadsutskottet att regeringen uppmärksamt följer arbets-marknadsutvecklingen såväl för riket som på regional nivå och vid behovåterkommer till med förslag om ytterligare insatser för att bekäm-pa arbetslösheten. Utskottet återkommer bl.a. i avsnitt 3.2.2 till åtgärder föratt motverka flaskhalsar på arbetsmarknaden och att i övrigt underlätta ar-betsmarknadens funktionssätt.Arbetsmarknadspolitiken måste också i fortsättningen prioritera insatsertill stöd för personer som har den svagaste ställningen på arbetsmarknaden.Exempelvis måste arbetsförmedlingen även prioritera långtidsar-betslösa, långtidsinskrivna och personer som riskerar utförsäkring. Arbets-marknadspolitiken måste också verka för integrering och mångfald i arbetsli-vet. Det är mot denna bakgrund som utskottet i avsnitt 3.2.2 lägger framförslag om ett tillkännagivande till regeringen i fråga om insatser för perso-ner som stått utanför den reguljära arbetsmarknaden . Somframhålls där är det angeläget att insatserna får en utformning som medgerflexibilitet och hänsynstagande till individuella behov.När det gäller åtgärder för de personer som har det svårast på arbetsmark-naden ser utskottet positivt på att regeringen efter att budgetpropositionenavlämnades uppdragit åt AMS att redovisa ettförslag om hur de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna kan användas försärskilda insatser för arbetslösa som stått utanför denreguljära arbetsmarknaden, exempelvis äldre arbetslösa som bor på orter medsvag lokal arbetsmarknad. Förslaget skall även omfatta arbetsförmedlingar-nas metodik avseende dessa grupper. Uppdraget redovisas något närmare iavsnitt 3.2.2.Med anknytning till utskottets tidigare resonemang om åtgärder för attlångsiktigt uppnå målet om full sysselsättning finns det anledning att betonaarbetslivspolitikens betydelse. Åtgärderna för att få till stånd full sysselsätning och en väl fungerande arbetsmarknad med plats för alla måste gå hand ihand med insatser på arbetslivets område, vilket också regeringen framhålleri budgetpropositionen. Arbetsmiljön måste utformas så att individer inteförslits, skadas eller slås ut från arbetslivet. Detta kommer tydlgare än till uttryck i målen för utgiftsområde 14 Arbetsmarknad ocharbetsliv, vilka redovisats ovan. Insatser inom arbetslivspolitikens områdehar stor betydelse för att åstadkomma ett arbetsliv som präglas av integreringoch mångfald.Utskottet tillstyrker som framgått den allmänna inriktning på arbetsmark-nads- och arbetslivspolitiken som förordas av regeringen. Tillsättningen avlediga platser skall prioriteras. Arbetskraften skall utbildas så att flaskhalsmotverkas. Det är angeläget att utbudet av kompetent arbetskraft är tillräck-ligt stort så att inte tillväxten bromsas upp till följd av arbetskraftsbrist imålet om full sysselsättning har uppnåtts. Politiken skall inriktas på utveck-ling, jämlikhet och allas delaktighet.Utskottet delar regeringens uppfattning att de övergripande målen förAMV även under skall vara att? hålla nere vakanstiderna för lediga platser?? minska långtidsarbetslösheten och?? motverka långa tider utan reguljärt arbete. ?När det gäller förslag om ett fjärde mål för arbetsmarknads-politiken och AMV vill utskottet erinra om sitt ställningstagande i sammafråga i betänkande 1998/99:AU1. Utskottet konstaterade där att arbetsmark-nadsmyndigheterna har till uppdrag att verka för kvinnors och mäns rätt tillarbete på lika villkor och att motverka en könsuppdelad arbetsmarknad,vilket också slås fast i förordningen om den arbetsmarknadspolitiska verk-samheten (1987:405).Utskottet vill också framhålla att jämställdhet mellan kvinnor och män in-går i målformuleringen för utgiftsområde 14 som ju avser såväl arbetsmark-nadspolitiken inklusive bl.a. AMV som arbetslivspolitiken.Att arbetsmarknadsmyndigheterna skall arbeta utifrån ett jämställdhets-perspektiv framgår vidare av gällande regleringsbrev för AMV. Där framgårockså att de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna skall användas så att detillsammans med anvisningen av lämpliga sökande till de lediga platsernamedverkar till att bryta könsuppdelningen på arbetsmarknaden.Vissa jämställdhetsfrågorUtskottet delar uppfattning att AMV ytterligare bör intensifi-era sitt arbete med att bryta könssegregeringen. Det är enligt utskottets upp-fattning viktigt att ett fortlöpande metodutvecklingsarbete sker och att erfa-renheterna sprids av olika former av aktiviteter som pågår inom verket i syfteatt bryta könssegregeringen. Här kan exempelvis nämnas projekt som rörmainstreaming, könsperspektiv vid vägledning, Teknikan (ett väglednings-program i teknik för kvinnor) samt fler män till grundskollärarutbildningen.När det gäller förslag om införande av kvalitetskriteri-um för jämställdhet vill utskottet erinra om att en särskild utredare har tilluppgift att förutsättningslöst utreda förutsättningarna för och möjligheternaatt införa frivillig jämställdhetsmärkning av produkter och tjänster (dir.1999:13). Utredningsuppdraget skall redovisas senast den 31 december 2000.Friare medelsanvändning, decentralisering m.m.En rad motioner som behandlas i detta avsnitt i betänkandet innefattar förslagom friare medelsanvändning, decentralisering samt större lokalt och regionaltinflytande över arbetsmarknadspolitiken samt bättre samverkan mellan olikaaktörer, främst på det lokala planet.Utskottet har i ett antal betänkanden och yttranden (exempelvis yttr.1995/96:6y, bet. 1997/98:AU1, och bet. 1998/99:AU1) tagitställning till propositioner och motionsförslag med en likartad inriktning.Utskottet har därvid genomgående haft en positiv grundinställning till merflexibla regler för medelsanvändningen, ökad decentralisering av arbets-marknadspolitiken, stärkt lokalt inflytande över arbetsmarknadspolitikenliksom till ökad samverkan mellan olika aktörer. Detta är en grundinställningsom utskottet fortfarande står fast vid. Utskottet vill dock betona att det finanledning att beakta resultatet av de uppföljningar och utvärderingar somavser frågor av aktuellt slag och som har publicerats på senare tid.Flera uppföljningar och utvärderingar som publicerats pekarnämligen på att det utöver positiva aspekter också finns ett antal problem ochsvårigheter som måste beaktas i sammanhanget. RRV tog i Årlig rapport1998 upp frågan om lokal samverkan i arbetsmarknadspolitiken bl.a. medanledning av rapporter i ämnet från verket. RRV poängterade att pågåendeutveckling mot lokal samverkan mellan olika aktörer aktualiserar nya behovav uppföljning, utvärdering och revision ur ett samhällsperspektiv.Utskottet redovisar här vissa huvudslutsatser i några av de under 1999publicerade studierna.Samtliga län har tillgång till otraditionella medel. När det gäller medels-användning i form av otraditionella medel skriver revisorer iförstudien (1998/99:10 s. 9) Otraditionella medel inom arbetsmarknadspoli-tiken att: "... de otraditionella åtgärdsinsatserna varken planerats, genomförtredovisats eller följts upp på ett sådant sätt att man kan förvänta sig särskilbra avkastning i form av förnyelse eller effektivisering av arbetsmarknads-politiken." De otraditionella insatserna skall motiveras av arbetsmark-nadsskäl och skall inte rymmas inom ordinarie åtgärder.Försöksverksamhet med friare användning av arbetsmarknadspolitiskamedel bedrivs i , , , och . Det innebär att dessa län inte har haft ett mål föromfattningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna (volymmål) samt attde får använda en förhållandevis större andel av åtgärdsmedlen till otraditio-nella insatser. I stället för volymkrav skall länen uppvisa resultat beträffandsysselsättning, minskad arbetslöshet och färre personer i åtgärder samtidigtsom utbetalningarna av arbetslöshetsersättning inte får överstiga vad somskulle förväntats utan försöksverksamhet. RRV och Statskontoret pekar irapporter på ett antal problem kring den aktuella försöksverksamheten.RRV anger i delrapporten följa upp otraditionella inslagi arbetsmarknadspolitiken (RRV 1999:36) att det inte går attfölja upp eller utvärdera försöksverksamheten i de fem försökslänen. Oklaraansvarsförhållanden och bristande rutiner för informationsinsamling är någraförklaringar. Försökslänen har enligt RRV inte följt de regler som regeringenhar fastställt för medelsanvändningen. Åtgärderna har inte endast riktats tillarbetslösa, vilket skall vara fallet i försökslänen, och avsteg har gjorts frånregler som gäller i fråga om tider och nivåer på olika bidrag och anställnings-stöd. En förväntad effekt av försöksverksamheten var att andelen personer iarbetsmarknadsutbildning skulle bli högre i försökslänen än på andra hållmen så har inte blivit fallet.Också Statskontoret, som haft i uppdrag att studera försöksverksamheten iSkåne län, redovisar en del kritiska synpunkter. Statskontoret drar trots luck-or i underlaget slutsatsen att länet inte behöver så mycket otraditionella me-del som man har tillgång till . En del av de projekt sombedrivs med otraditionella medel i skulle kunna bedrivas inom ramenför ordinarie åtgärdsmedel. Vidare pekar Statskontoret på att många före-tagsorienterade projekt riskerar att få konkurrenssnedvridande effekter.Arbetsförmedlingsnämndernas roll och sammansättning har ändrats på se-nare år (prop. 1995/96:222, yttr. AU6y, bet. FiU15, rskr. 307) som ett led idecentralisering och genomförande av en aktiv arbetsmarknadspolitik. För-ändringen har inneburit att ordförande och en majoritet av ledamöterna inämnderna utses efter förslag av kommunen.Enligt en studie som genomförts av IFAU), Arbetsförmedlingsnämnderna - en implementeringsstu-die (stencil 1999:6), anser en majoritet i arbetsförmedlingsnämnderna attarbetet där fungerar förhållandevis bra och att nämnden ges möjlighet attpåverka inriktningen av arbetsmarknadspolitiken och arbetslösheten på lokalnivå. Flertalet aktörer vill dock inte beteckna inflytandet som stort. pekar på tendenser till en målkonflikt i arbetsförmedlingar-nas verksamhet mellan nationella och lokala mål för arbetsmarknadspoliti-ken.