bet · GN01AU6 · 2000-02-03 00:00:00 — En projektledareanställdes för att identifiera hinderoch sammanställa vad som har gjorts för attunderlätta för män att delta i jämställdhetsarbetetsamt arbeta med utåtriktad verksamhet i form avkonferenser, opinionsbildning m.m. En referensgruppmed representanter för bl.a. politiska partier,arbetsmarknadens parter och forskarvärlden kommeratt knytas till projektet. Under avsnitt 12Utbildning i skrivelsen lämnas också olika exempelpå åtgärder som har vidtagits inom genusforskningen.Bland annat har ett nytt tvärvetenskapligtforskningstema med inriktning på genusforskning,Tema , inrättats vid universitet.Frågor om forskning kring män kommer också attbehandlas i den forskningspolitiska proposition somhar aviserats . Motionerna A819(yrkande 23) och Ju722 (yrkande 1) avstyrks därför.Utöver den i föregående stycke redovisadeverksamheten för att öka mäns delaktighet ijämställdhetsarbetet har särskildainsatser även riktats mot ungdomar. Som exempel kannämnas att tretton länsstyrelser beviljades medel iseptember 1999 för regionala konferenser på tema sexoch samlevnad bland ungdomar. Vidare kan nämnaskonferensen - Dialog mellan unga och vuxnaom kärlek och ansvar, där ytterligare fem projektmed inriktning på förebyggande arbete presenterades.Under år 1998 avsattes förprojekt som vänder sig till eller initieras avungdomar i frågor som rör våld mot kvinnor. Avskrivelsen (avsnitt 4.5 Fortsatt arbete) framgårockså att regeringen, särskilt vad avser våld motkvinnor, även fortsättningsvis kommer att arbetaöver departementsgränserna för att uppmärksammabehov av ytterligare insatser. Det anges vidare attarbetet kommer att bedrivas kontinuerligt och medhög prioritet. Med hänsyn till det anförda avstyrksmotionerna A2 (yrkande 8), A803 (yrkande 1) och A806(yrkande 6) i den mån de inte kan ansestillgodosedda med vad utskottet har anfört.KvinnofridSkrivelsenGenom propositionen Kvinnofrid (prop. 1997/98:55)som fattade beslut om vidtogsen rad åtgärder inom olika områden för att bekämpavåld mot kvinnor, prostitution och sexuellatrakasserier i arbetslivet. De centralautgångspunkterna för reformen var följande.- Lagstiftningen förbättras och skärps.-- Förebyggande åtgärder vidtas.-- Utsatta kvinnor skall få ett bättre bemötande.-I skrivelsen ges exempel på lagändringar vilka, somen följd av reformen, har genomförts eller harföreslagits därefter. Bland dessa kan nämnas ettnytt brott, grov kvinnofridskränkning, som harinförts i och som tar sikte påstraffbara gärningar som innebär en upprepadkränkning av en närstående kvinna. Brottet omfattaräven andra närstående personer men benämns då grovfridskränkning. Som ett komplement tillfridskränkningsbrotten har i socialtjänstlageninförts en ny bestämmelse om att socialnämnden börverka för att kvinnor som är utsatta för våld ellerandra övergrepp i hemmet får stöd och hjälp för attförändra sin situation. Våldtäktsbrottet harutvidgats till att, utöver samlag, även avse annatsexuellt umgänge. Inom arbetslivet har en skärpningskett avseende sexuella trakasserier genom att det ijämställdhetslagen har tagits in en definition däravsamt att det har införts en skyldighet för enarbetsgivare att vidta aktiva åtgärder för attförebygga och förhindra att en arbetstagare utsättsför sexuella trakasserier eller trakasserier pågrund av en anmälan om könsdiskriminering. Slutligenkan nämnas att det ärförbjudet att köpa sexuella tjänster.Utöver lagstiftningsarbetet har regeringen beviljatstöd till olika frivilligorganisationer. Bland annatanslog regeringen 1,5 miljonerkronor till mansjouren och andra mansorganisationersom syftar till att motverka våld mot kvinnor. Förprojekt som vänder sig till eller har initierats avungdomar avsattes som framgått under 2miljoner kronor. Även Kvinno- ochbrottsofferjourerna har fått höjda bidrag.I ett särskilt beslut har regeringen gett vissamyndigheter gemensamma uppdrag som rör våld motkvinnor. Uppdraget gäller Riksåklagaren och allaåklagarmyndigheter, och allapolismyndigheter, ,, ,, länsstyrelserna och vissa delar avDomstolsverket. Samtliga dessa myndigheter har fåtti uppdrag att- öka ansträngningarna för att förebygga våldsbrottmot kvinnor-- utarbeta åtgärdsprogram eller policydokument försitt eget arbete med dessa frågor-- samverka myndigheterna emellan och med berördafrivilligorganisationer-- följa den internationella utvecklingen på områdetsamt-- regelbundet redovisa sina åtgärder tillregeringen.-Uppdragen skall redovisas till riksdagenregelbundet.Riksåklagaren har också fått i uppdrag av regeringenatt i samråd med , Riksåklagaren ochSocialstyrelsen genomföra en extrautbildningssatsning för personal inom rättsväsendet,och hälso- och sjukvården som utsattakvinnor på olika sätt kommer i kontakt med.Vidare redogörs för vissa andra specifika uppdragsom , ,, ochKriminalvårdsstyrelsen har fått.Bland det övriga arbete som pågår inom området kansärskilt nämnas att regeringen planerar att underbörjan av lämna en proposition tillriksdagen som bygger på Brottsofferutredningensbetänkande (SOU 1998:40). Propositionen avsesbehandla bl.a. åtgärder för att få besöksförbud attfungera bättre när parterna har gemensamma barn.För att höja kvaliteten på rättsintygen pågår ettsamarbete mellan å ena sidanoch Riksåklagaren och å denandra. bedrivs också enförsöksverksamhet i och där vissaläkare har fått specialutbildning i att utfärdarättsintyg.MotionerKristdemokraterna pekar i motion A2 på att dennyligen beslutade lagregeln om fridskränkningsbrottger, som Lagrådet framhöll under beredningen avärendet, upphov till stora tolkningssvårigheter. Dennuvarande lagen kommer inte att förbättra villkorenför de utsatta kvinnorna. Regeringen bör därföråterkomma med ett nytt lagförslag där hänsyn hartagits till den av Lagrådet framförda kritiken(yrkande 7).Misshandlade kvinnor måste få större möjligheteratt freda sig än de som finns . När kvinnan bortillsammans med gärningsmannen innebär dagensregler, utom i de få fall då gärningsmannen häktas,att det är kvinnan som tvingas att lämna dengemensamma bostaden. I dessa fall bör kvinnan, iavvaktan på att beslut om vem av dem som skall harätt att bo kvar i den gemensamma bostaden, gesdenna rätt (yrkande 10). Ett annat sätt att ökatryggheten hos misshandlade kvinnor, eller kvinnorsom känner sig hotade, är att öka tillgången påtrygghetspaket och larmutrustning för dem. I det alltför få larmpaket som kan erbjudasdessa kvinnor. Att upphandla moderna larm skalldärför vara en prioriterad åtgärd (yrkande 11). Enbidragande orsak till att många män som har förövatmisshandel inte fälls till ansvar är atträttsintygen inte håller sådan kvalitet att de dugersom bevis vid rättegång. Åtgärder bör därför vidtasför att höja kvaliteten på rättsintygen (yrkande12).I motion A804 anför att denförsöksverksamhet med en s.k. tjejjour som harfunnits i på har blivitframgångsrik och mycket efterfrågad. En utökning avdenna försöksverksamhet bör därför komma till stånd(yrkande 24).I motion A5 anser att alkoholmissbruketsskuld vid många fall av kvinnomisshandel i hemmenbör uppmärksammas. Det bör också tas fram ettlagförslag om att män som inte respekterarbesöksförbud när de är på fri fot bör kunna försesmed elektronisk fotboja för att varna om de närmarsig kvinnans hem (yrkande 7).I motion A4 framhåller m.fl. (c) behovet avatt förbättra läkarutbildningen avseende hanteringenav rättsintyg (yrkande 3). I motionen framhållsvidare nödvändigheten av att åtgärder vidtas för attstoppa könshandel (yrkande 1). För att inte denkunskap och den erfarenhet som har vunnits genomRikskvinnocentrums verksamhet skall gå förloradkrävs en mer långsiktig lösning avseendeverksamhetens finansiering (yrkande 4).Utöver dessa motioner har det även väckts andra motionersom berör det nu behandlade området. Dessa behandlasav andra utskott.Utskottets ställningstagandeFrågor rörande ändringar av fridskränkningsbrottenhar behandlats i (bet.1999/2000:JuU3). På förslag av justitieutskottetavslog en av väcktmotion och antog den av regeringen framlagdapropositionen (prop. 1998/99:145). Justitieutskottetanförde därvid bl.a. följande.Utskottet delar regeringens uppfattning attlagstiftningen mot fridskränkning fyller ett viktigtbehov för att skydda utsatta personer. Den avregeringen föreslagna nya avfattningen av 4 kap. 4 a§ BrB synes visserligen bättre ägnad än dennuvarande lydelsen att tillgodose syftet att det föransvar för fridskränkningsbrott inte skall krävasatt det föreligger ytterligareintegritetskränkningar utöver dem som avses medåtalet. Utskottet utesluter dock inte att förslagetkan ge upphov till nya tillämpningsproblem. Även omdet alltså kan anföras skäl för att förändringar av4 kap. 4 a § BrB bör föregås av en mera ingåendeanalys, delar utskottet regeringens uppfattning attlagstiftaren redan nu bör komma till rätta med denbrist i den nuvarande lagtextens utformning som denifrågavarande domen från harpåvisat. Härför talar framför allt hänsynen till deutsatta kvinnornas situation. En annan sak är attdet - som utskottet framhåller nedan - i framtidenkan finnas skäl för regeringen att göra en meraomfattande översyn och analys avfridskränkningsbrottet och i det sammanhangetöverväga om ytterligare förändringar av lagensutformning är erforderliga.Med hänvisning till detta avstyrkerarbetsmarknadsutskottet motion A2 (yrkande 7).I fråga om övriga motionsyrkanden berör de allaområden som omfattas av kvinnofridsreformen.Utskottet vill därvid erinra om att det sker enkontinuerlig uppföljning av berörda myndigheter avde åtgärder som har vidtagits inom detta område.Enligt vad utskottet har inhämtat sker också enfortlöpande uppföljning av kvinnofridsreformen genomen interdepartemental arbetsgrupp med företrädareför Justitie-, Närings- och Socialdepartementen.I frågor rörande användande av elektronisk fotbojalämnade t.ex. () undersommaren 1999 en redovisning av den förstudie av detekniska och praktiska förutsättningarna förelektronisk övervakning av män som har brutit motbesöksförbud. Sammanfattningsvis gör BRÅ denbedömningen att dagens teknik är sådan att den kananvändas vid elektronisk övervakning av besöksförbudsamt att elektronisk övervakning kan minska antaletbrott men inte ge ett tillförlitligt skydd motöverträdelser. BRÅ gör dock den bedömningen, somdelas av regeringen, att de rättsligaförutsättningarna måste prövas mycket noga innanslutlig ställning tas till en försöksverksamhet.Även de organisatoriska förutsättningarna måsteutredas innan en försöksverksamhet kan inledas.Dessa frågor bereds inomRegeringskansliet. Utskottet avstyrker motion A5(yrkande 7).BRÅ håller också på med en utvärdering av lagen(1998:408) om förbud mot köp av sexuella tjänstersom trädde i kraft . Utskottet,som anser att resultaten av detta arbete böravvaktas, avstyrker motion A4 (yrkande 1).Inom pågår ett arbete där bl.a.de gamla larmpaketen byts ut mot nya. I sambanddärmed ökas det totala antalet larmpaket med ca50 %. Även i övrigt undersöker polisen olika metoderoch modeller för att bättre kunna hjälpa och skyddautsatta kvinnor. Det pågår även ett arbete rörandeskydd av vittnen m.m. Vissa av de kunskaper somförvärvas inom det området kan också utnyttjasavseende skydd av utsatta kvinnor. Mot bakgrund avdet anförda avstyrker utskottet motion A2 (yrkande11).Som har framgått ovan pågår bl.a. olika projekt somrör rättsintyg. Regeringen har också för avsikt attunder lämna en proposition ianledning av de förslag för att förbättrabrottsoffrens situation som Brottsofferutredningenpresenterade i sitt betänkande (SOU 1998:40).Utskottet har också inhämtat att det inomRegeringskansliet, i anslutning till beredningen avden ovan nämnda rapporten från angåendemöjligheterna att förse män som överträderbesöksförbud med elektronisk fotboja, även sker enallmän översyn av reglerna för att förbättra utsattakvinnors situation. Med hänsyn härtill avstyrkerutskottet såväl motionerna A2 (yrkande 12) och A4(yrkande 3) avseende rättsintyg som motion A2(yrkande 10) avseende misshandlade kvinnors rätt attbo kvar i hemmet.Utskottet anser, i likhet med motionärerna, att detarbete som Rikskvinnocentrum och den s.k. tjejjoureni bedriver har betydelse för frågor omvåld mot kvinnor. Utskottet vill emellertid erinraom att regeringen, inom ramen förkvinnofridsreformen, har beviljatmedel till olika projekt och verksamheter som rörkvinnofrid. Stödet har riktats både tillverksamheter som arbetar förebyggande och sådana somger stöd och hjälp åt kvinnor som har utsatts förvåld. Exempel på sådana verksamheter är kvinno- ochmansjourerna. Utöver av regeringen särskilt anvisademedel för verksamheter av nu nämnt slag fördelasmedel även av t.ex. ochBrottsoffermyndigheten. För Rikskvinnocentrums deluttalade dessutom , i samband med att denbeviljade ytterligare anslag för , attfinansieringen i fortsättningen fick lösas på annatsätt (bet. 1998/99:SoU1 s. 46). Det kan härutöverupplysas att Rikskvinnocentrum under en treårsperioderhåller stöd till sin verksamhet från Uppsalauniversitet med . Utskottet finnerdet angeläget att säkra en långsiktig finansieringoch ser positivt på den treåriga finansieringen.Utskottet vill också upplysa om att en motion harväckts i frågan som remitterats tilljustitieutskottet. Det finns inte anledning att idetta sammanhang göra något tillkännagivande. Såvälmotion A4 (yrkande 4) avseende Rikskvinnocentrum sommotion A804 (yrkande 24) avseende tjejjoureravstyrks därför.Jämställdhetslagen och JämOSkrivelsenSedan den nuvarande jämställdhetslagen trädde ikraft har flera förhållandevisomfattande och genomgripande förändringar av lagenskett och . Densenaste ändringen innebar att jämställdhetslagenskärptes när det gäller sexuella trakasserier.Behovet av ytterligare förändringar ijämställdhetslagen har diskuterats under de senasteåren. (SOU 1998:6) föreslogt.ex. att jämställdhetslagen borde omarbetas på fyrapunkter. Den första gällde att kvinnors och mänslöner skall kunna jämföras mellan olikabefattningstyper. Den andra var fackligaföreträdares rätt att få del av löneuppgifter sombehövs för det lokala kartläggningsarbetet. Dentredje var ett krav på redovisning av uppföljningen,dvs. att arbetsgivaren vid den årliga kartläggningenberättar vad man har gjort för att åtgärdaeventuella löneskillnader som man har upptäckt.Dessutom föreslogs som fjärde punkt attjämställdhetslagen skulle kompletteras med kravetatt företag och organisationer skulleredovisa andelen kvinnliga arbetsledare.För att utreda behov av eventuella förändringar ijämställdhetslagen med hänsyn till EG-rättentillkallade regeringen ordföranden som särskild utredare.Sedan till regeringenanmält vissa problem med handläggningen av ärendenrörande lönediskriminering fick den särskildeutredaren i uppdrag att även utreda dessa frågor.Hans Stark redovisade sittarbete till regeringen i betänkandet En översyn avjämställdhetslagen (SOU 1999:91). Innebörden avbetänkandets förslag är i huvudsak följande.- En definition av begreppet indirektdiskriminering införs i jämställdhetslagen medmotsvarande innebörd som i EG-rätten.-- Jämställdhetslagens diskrimineringsförbudföreslås utformas på det sättet att det omfattararbetssökande under hela anställningsförfarandetoch oberoende av om något anställningsbeslut isaken kommer till stånd samt utan något krav påjämförelseperson.-- Reglerna om hur bevisbördan skall fördelas mellanparterna omarbetas och förtydligas med EG-rättensom förebild. Detta innebär att det ärtillräckligt att arbetstagaren lägger fram faktasom ger anledning till antagande attkönsdiskriminering har förekommit. Klarararbetstagaren det är det arbetsgivaren som skallstyrka att det inte är fråga om diskriminering.-- Jämställdhetslagens krav på arbetsgivaren attårligen genomföra en lönekartläggning föreslåsinnefatta även en skyldighet för arbetsgivarenatt analysera de löneskillnader som upptäcks vidkartläggningen. Förslaget innebär också enskyldighet för arbetsgivaren att samråda medarbetstagarorganisationerna om hurkartläggningsarbetet skall bedrivas och informeradessa om arbetet med kartläggningen och analysenav denna.-- Även fackliga organisationer skall ges talerättinför om vitesföreläggandemot arbetsgivare som inte fullgör sinaskyldigheter i det aktiva jämställdhetsarbetet.-- Det allmänna skadeståndet till flera somdiskrimineras skall inte delas lika mellan demutan utgå till var och en med hänvisning till denkränkning som han eller hon har blivit utsattför.-Av skrivelsen framgår att betänkandet harremissbehandlats och att enproposition kommer att lämnas till undervåren 2000.I skrivelsen lämnas även en redogörelse förJämställdhetsombudsmannens verksamhet.Utskottet kan här upplysa om att de motioner somhar väckts med anledning av skrivelsen, liksom demotioner som har väckts som rör jämställdhetslagenm.m., kommer att behandlas i samband med den nyssnämnda aviserade propositionen.Löneskillnader på grund av könSkrivelsenEnligt () lönestatistikråder fortfarande skillnader mellan kvinnors ochmäns löner och skillnaderna har inte minskat under1990-talet.Den viktigaste förklaringen till generellalöneskillnader mellan kvinnor och män är olikheter iutbildning, yrke och befattning. Löneskillnader inomenskilda sektorer i ekonomin kan också förklaras medatt kvinnor och män har olika yrken inom sammasektor och att traditionellt kvinnliga yrkesområdeninte värderas lika högt som traditionellt manligayrken. Även med beaktande av de angivna faktorernafinns emellertid löneskillnader som måste förklarasav andra faktorer.I skrivelsen lämnas också en redogörelse för olikaåtgärder som har vidtagits inomlönebildningsområdet. Bland annat berörs frågor omcentral lönestatistik samt det arbete som harbedrivits inom ramen för forsknings- ochutvecklingsprogrammet Lönebildning ocharbetsvärdering (LÖV).Under våren 2000 kommer regeringen som nämnts attlämna en proposition som bl.a. behandlar frågorrörande lönediskriminering m.m.Regeringen har också lämnat enproposition angående lönebildning.UtskottetDe motioner som har väckts med anledning avskrivelsen och som rör lönediskriminering m.m.kommer att behandlas i samband med den aviseradepropositionen om jämställdhetslagen.Arbetsmarknads-, arbetslivs- ochnäringspolitikSkrivelsenI skrivelsen konstaterar regeringen att kvinnorsställning på arbetsmarknaden ytterligare harbefästs. Kvinnors inkomster och lönearbetstid harnärmat sig männens. Vidare är kvinnors andel avarbetskraften nästan lika hög som männens medanarbetslöshetstalen är lägre för kvinnor än för män.Regeringen prioriterar åtgärder för att bryta denkönsuppdelade arbetsmarknaden.Av skrivelsen framgår att olika sätt används föratt söka bredda yrkesvalen för både kvinnor och män.De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna skallexempelvis användas så att de tillsammans medanvisningen av lämpliga sökande till de ledigaplatserna medverkar till att bryta könsuppdelningenpå arbetsmarknaden. I skrivelsen redovisaskönsfördelningen i olika former avarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Inom denyrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen harkönsuppdelningen endast brutits sporadiskt. Andelenkvinnor i den arbetsmarknadspolitiska åtgärden stödtill start av näringsverksamhet har successivt ökatoch uppgick till ca 41 %.Kvinnor är fortfarande generellt settöverrepresenterade inom utbildningar till vård- ochkontorsarbete och underrepresenterade inomutbildningar till data-, teknik- ochtillverkningsyrken. Även anvisningarna till ledigaplatser följer traditionella mönster.En central uppgift för arbetslivspolitiken är attverka för jämställdhet mellan kvinnor och män.Skrivelsen redovisar uppgifter om hur detta skerexempelvis i fråga om arbetsmiljöförhållanden liksomi den FoU-verksamhet som stöds av eller bedrivs vidRådet för arbetslivsforskning respektiveArbetslivsinstitutet.Åtgärder för att stimulera kvinnors företagandeprioriteras inom jämställdhetspolitiken. Iskrivelsen redovisas särskilda insatser för att ökakvinnors företagande liksom åtgärder som vidtas inomramen för den regionala näringspolitiken.MotionerDe motioner som väckts inom områdena arbetsmarknads-, arbetslivs- och näringspolitik avser en rad frågormed olika inriktning. I korthet innebärmotionsförslagen följande.Moderaterna förespråkar i motion A1 (yrkande 5)mångfald och valfrihet på arbetstidsområdet.Människors önskemål och behov varierar under olikalivsfaser. Partiet motsätter sig bestämt en generellarbetstidsförkortning och menar att arbetstidenslängd och förläggning bör avtalas individuelltmellan arbetsgivaren och arbetstagaren.Lagstiftningen bör endast ange begränsningar som ärmotiverade med hänsyn till den anställdes liv ochhälsa.Kristdemokraterna anser i motion A2 att regeringenbör ta ansvar för att någon form av kompetensbankvia Internet byggs upp och marknadsförs gentemotsvenska och utländska företag och organisationer(yrkande 1). Politiker, arbetsgivare ochfackföreningar bör gemensamt finna former för ettmer barnvänligt arbetsliv. Vidare bör regeringen isamarbete med arbetsmarknadens parter ta initiativtill en riksomfattande kampanj på temat (yrkande 3). Utredningen omjämställdhetsmärkning bör få tilläggsdirektiv medinnebörden att ett företags föräldrapolicy skallutgöra ett kvalitetskriterium (yrkande 4).I motion A804 förespråkar Kristdemokraternaopinionsbildning kring föräldraledighet för attändra synen på sådan ledighet så att den ses som enkompetenshöjande faktor i arbetslivet (yrkande 3).Hemarbete ställer stora krav påorganisationsförmåga, simultankapacitet ochekonomisk planering och måste få ett meritvärde påarbetsmarknaden (yrkande 4). Staten bör utgöra enförebild för ett jämställt arbetsliv. En jämnkönsfördelning bör eftersträvas på alla nivåer istatliga styrelser, nämnder, bolag, departement ochutskottskanslier (yrkande 6). Vidare bör offentligaarbetsgivare uppmuntra manliga anställda att taledigt med sina barn (yrkande 7).Folkpartiet anser i motion A5 att en översikt börgöras ur ett jämställdhetsperspektiv av statligupphandling från "kvinnliga" och "manliga"konsultföretag (yrkande 3). Skattereglerna börändras för att möjliggöra ett rikt utbud avhushållsnära tjänster. Genom ändrade skattereglerskulle många arbetslösa män och kvinnor kunna fåarbete och lön, många familjer där båda makarna harkrävande arbete skulle kunna få avlastning. Vidareskulle diskrimineringen i tjänstesektorn brytas(yrkande 4). efterlyser en mergenomarbetad strategi när det gäller kvinnligtledarskap i näringslivet och uttrycker förhoppningenatt regeringen skall se till att arbetet inomStiftelsen kanfortgå och utvecklas (yrkande 5).I motion A230 förespråkar att varjearbetssökande skall få en individuell handlingsplandär varje komponent skall ses som en del av en plansom uppmuntrar den arbetslöse att själv finna sinväg in på arbetsmarknaden. Vidare bör enligt partietolika myndigheter samverka och gränsen mellansocialtjänst, försäkringskassa, arbetsförmedlingm.fl. myndigheter suddas ut (yrkande 8).Miljöpartiet anser i motion A819 attkonsekvensanalyser bör genomföras för att belysaeventuella skillnader i utfall för kvinnor och mänvad gäller nedskärningar i välfärden (yrkande 11).Partiet förordar vidare att tilläggsdirektiv gestill utredningen om jämställdhetsmärkning om sådanmärkning av företag och reklam samt av exempelvisbra föräldrapolicy (yrkande 12).Barbro Feltzing m.fl. (mp) ifrågasätter i motion A3påståenden i regeringens jämställdhetsskrivelse omförväntade positiva effekter på jämställdheten tillföljd av maxtaxa. Motionärerna ser dock mer positivtpå förslaget om förskoleverksamhet förarbetssökandes barn.I motion A816 pläderar m.fl. (s) förökad tonvikt på jämställdhet och jämlikhet imyndigheternas arbete.Utskottets ställningstagandeDet är enligt utskottets uppfattning glädjande attarbetsmarknadssituationen har förbättrats väsentligtmellan . Statistik från AMS visaratt obalanstalet, dvs. antalet personer iarbetslöshet eller arbetsmarknadspolitiska program,har minskat starkt. befann sig igenomsnitt 226 000 män och 192 000 kvinnor iarbetslöshet eller program, i båda fallen varantalet 20 000 mindre än .