bet · GN01JuU14 · 2000-03-30 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet ett regeringsförslag om ändringar irättshjälpslagen. Förslaget innebär bl.a. att de gränsvärden för rättssökandesekonomiska underlag som ligger till grund för bestämmande av rätts-hjälpsavgift skall förändras. De nya gränsvärdena innebär att rättshjälpsav-giften kommer att sänkas för rättssökande, vilkas ekonomiska underlag un-derstiger 200 000 kr.Utskottet tillstyrker regeringens förslag.Till betänkandet har fogats en reservation. I proposition 1999/2000:59 () har regeringen föreslagitatt antar regeringens förslag till lag om ändring i rättshjälpslagen(1996:1619).Lagförslaget, som granskats av Lagrådet, har fogats till betänkandet, sebilaga. Motion väckt med anledning av propositionen1999/2000:Ju15 av m.fl. (kd) vari yrkas att hosregeringen begär att reglerna rörande rättshjälp skall utformas enligt de för-slag som framförts i motionen.Motioner väckta under allmänna motionstiden 19991999/2000:Ju809 av () vari yrkas att hos rege-ringen begär förslag om en utredning om rättegångskostnader i vård-nadstvister.1999/2000:So329 av () vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rättshjälp vid pisksnärtsskador. BakgrundDen trädde en ny rättshjälpslag (1996:1619) i kraft. Lagenbeslöts av (prop. 1996/97:9, bet. 1996/97:JuU3, rskr.1996/97:55). Den nya lagen har till grundläggande syfte att ge rättsligt bi-stånd åt dem som inte kan få det på annat sätt.Enligt lagen är rättshjälpen subsidiär till rättsskyddet, dvs. den som har enrättsskyddsförsäkring eller liknande rättsskydd, som täcker den aktuellaangelägenheten, får inte beviljas rättshjälp. Vidare innebär lagen att den sominte har rättsskydd av detta slag men som borde ha haft det med hänsyn tillsitt försäkringsskydd i övrigt eller sina personliga och ekonomiska förhållan-den får beviljas rättshjälp endast om det finns särskilda skäl. Som en allmänförutsättning för att rättshjälp skall beviljas gäller att det, med hänsyn tillangelägenhetens art och betydelse samt tvisteföremålets värde och omstän-digheterna i övrigt, är rimligt att staten bidrar till kostnaderna.När en ansökan om rättshjälp prövas skall sökandens ekonomiska underlagbestämmas. Med ekonomiskt underlag avses den rättssökandes beräknadeårsinkomst sedan på närmare angivet sätt hänsyn tagits till underhållsskyl-dighet, förmögenhetsförhållanden och skuldsättning. Rättshjälp får beviljasen fysisk person vars ekonomiska underlag inte överstiger 260 000 kr.Om rättshjälp beviljas, betalar staten kostnaderna för bl.a. rättshjälpsbiträ-de, bevisning och utredningskostnader.Den som har beviljats rättshjälp skall betala en rättshjälpsavgift som be-stäms med hänsyn till kostnaderna för rättshjälpsbiträdet och den rättssökan-des ekonomiska underlag. Rättshjälpsavgiften beräknas som en procentuellandel av ersättningen till rättshjälpsbiträdet och skall betalas till denne alleftersom kostnaderna uppkommer. Systemet innehåller sex avgiftsnivåerenligt det följande.Ekonomiskt underlagProcentsatsLägsta avgift0-20 0002-20 000-40 000550040 000-80 000101 00080 000-120 000201 500120 000-160 000302 000160 000-260 000405 000ÄrendetRegeringen gav i uppdrag att undersöka varinkomstgränsen för rättshjälp borde ligga. I uppdraget ingick också att under-söka behovet av justeringar i avgiftssystemet. redovisadeuppdraget i vad det avsåg inkomstgränsen i en promemoria i juni samma år.Promemorian låg till grund för ändringar i rättshjälpslagen som trädde i kraftden (prop. 1998/99:10, bet. 1998/99:JuU6, rskr. 1998/99:132,SFS 1999:63). Ändringarna innebar bl.a. att inkomstgränsen för rätt till rätts-hjälp höjdes från till 260 000 kr.Domstolsverket redovisade återstoden av uppdraget ochmaj 1999 och lämnade då förslag till ändringar i avgiftssystemet. På grund-val av redovisningarna utarbetades inom en promemo-ria med förslag till ändringar av de gränsvärden som gäller för beräkning avrättshjälpsavgift. Promemorian har remissbehandlats (Ju dnr 98/3876).Till grund för förslagen i propositionen i denna del ligger promemorianoch remissbehandlingen av denna. Härutöver lämnas i propositionen förslagtill en mindre justering, närmast av rättelsekaraktär, i rättshjälpslagens be-stämmelser om ersättning för rådgivning.Propositionens huvudsakliga innehållRegeringen föreslår att systemet för beräkning av rättshjälpsavgift skall bliförmånligare för dem som beviljas rättshjälp. Detta skall åstadkommas ge-nom en justering av de gränsvärden som gäller för beräkning av rätts-hjälpsavgiften. Förslaget innebär att fler personer kommer att hamna i ettlägre intervall och därmed få en lägre rättshjälpsavgift.Vidare föreslås en mindre justering som innebär att den som har lämnatrådgivning har rätt till ersättning från staten i samtliga fall där nedsättningrådgivningsavgiften har skett.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 2000.ÖvervägandenAvgiftsgränsernaI propositionen föreslås att gränsvärdena för bestämmande av rättshjälpsav-gift skall höjas i samtliga sex intervaller.I sina skäl för förslaget framhåller regeringen den genomfördahöjningen av inkomstgränsen för rättshjälp från till 260 000 kr.Eftersom de nuvarande avgiftsgränserna fastställdes med utgångspunkt i dentidigare gällande inkomstgränsen, finns det enligt regeringens uppfattninganledning att se över om även avgiftsgränserna bör justeras.Sedan rättshjälpslagens tillkomst har, understryker regeringen, den genom-snittliga löneökningen i varit . Visserligen är det intealltid självklart att en genomsnittlig inkomstökning bör medföra att avgifts-gränserna justeras. Det är å andra sidan inte heller rimligt att generella löneökningar innebär att alla får högre rättshjälpsavgift, dvs. att rättshjälpstagasom kollektiv bidrar med en allt större andel av kostnaderna.De senaste årens löneökningar har inneburit att många rättssökande passe-rat den tidigare gränsen för rättshjälp, vilket var en av orsakerna till att degränsen justerades . Många rättssökande har också passerat en gränsför ett högre avgiftsintervall och får därmed en högre avgift än tidigare.Höjningen av inkomstgränsen för rätt till rättshjälp har medfört att de olikaavgiftsintervallerna är så väl avpassade i förhållande till den gräsen. För att skapa en bättre överensstämmelse mellan intervallerna och in-komstgränsen bör en höjning av avgiftsgränserna ske. Vidare är det viktigtatt de personer som har de sämsta ekonomiska förutsättningarna inte får förhöga avgifter. För att åstadkomma lättnader för dessa personer bör interval-lernas omfång justeras så att fler personer kommer i de lägre intervallerna.Enligt regeringens uppfattning bör intervallerna höjas i ungefär motsvarandeomfattning som höjningen av inkomstgränsen för rätt till rättshjälp.Avgiftsintervallerna blir enligt förslaget följande.Ekonomiskt underlagProcentsatsLägsta avgift0-50 0002-50 000-100 0005500100 000-120 000101 000120 000-150 000201 500150 000-200 000302 000200 000-260 000405 000Enligt vad regeringen anför innebär förslaget för medianrättshjälpstagaren,dvs. en person vars ekonomiska underlag uppgår till , enhalvering av rättshjälpskostnaderna.Regeringen anför vidare att den är medveten om att avgiftssystemet i rätts-hjälpslagen i vissa fall kan medföra tröskeleffekter, och att de effekter som ivissa fall kan inträffa om en person hamnar strax över i stället för strax undeen avgiftsgräns i några fall kan bli relativt stora. I vart fall gäller detta isamma ärenden för dem som ligger inom de högre inkomstintervallerna. I delägre intervallerna blir effekten betydligt mindre, räknat i kronor. Det är docofrånkomligt att vissa tröskeleffekter uppstår i ett system som bygger påfasta krontalsintervaller. Regeringen framhåller att dessa effekter behandla-des redan i förarbetena till rättshjälpslagen (prop. 1996/97:9 s. 162). Däranfördes att en lämplig avvägning mellan risken för tröskeleffekter å enasidan och systemets begriplighet och effektivitet å andra sidan var ett avgiftssystem med sex nivåer. Något skäl att ändra denna bedömning finns inteenligt regeringens uppfattning (prop. s. 10 f).I motion Ju15 (kd) anförs att regelsystemet för rättshjälp bör utformas såatt det i varje enskilt fall görs en bedömning av behovet av rättshjälp. Rätts-hjälp skall utan begränsningar erbjudas den som har behov därav.Utskottet behandlade ett liknande yrkande i samband med att utskottet togställning till regeringens förslag till en ny rättshjälpslag. Utskottet erinradom att rätten till rättshjälp alltsedan rättshjälpslagens tillkomst har begränsav att den rättssökandes inkomst inte får överstiga ett visst belopp. Dennainskränkning kom sig av att rättshjälpen var avsedd att ge möjlighet till rättsligt bistånd till den som annars inte skulle kunna ta till vara sina rättsligaintressen. Staten skulle med andra ord inte bidra till kostnader som den rätts-sökande själv hade ekonomisk förmåga att svara för. Utskottet ansåg att detinte fanns skäl att frångå den ordningen.Utskottet uttalade sig också om var inkomstgränsen borde gå. Utskottetkonstaterade att regeringens förslag innebar att den stora majoriteten avbefolkningen alltjämt skulle komma att vara berättigad till rättshjälp. Endasten mindre krets, som fick anses ha förmåga att själv stå för sina rättsligakostnader, skulle komma att stå utanför systemet (bet. 1996/97:JuU3 s. 23 f).I samband med förra behandling av frågan om inkomstgränsenför rättshjälp hade utskottet att på nytt ta ställning till ett motionsyrkandemotsvarande det nu ifrågavarande. Utskottet anförde den gången att redan degrundkrav som gällde för att få rättshjälp i de allra flesta fall innebar godamöjligheter att stävja missbruk av systemet och överutnyttjande. I de fall därså inte skulle vara fallet måste det dock finnas en gräns för hur generöstsystemet skulle vara, och utskottet ansåg att regeringens förslag beträffandeinkomstgränsen var väl avvägt. Här ville utskottet särskilt framhålla att måletför rättshjälpen borde vara att ge rättshjälp till dem som annars inte skulle hmöjlighet att ta till vara sina rättsliga intressen. Det var inte rimligt att sbegränsade resurser skulle användas för bidrag till en mindre krets som fickanses ha förmåga att själv stå för sina rättsliga kostnader. De allmänna förut-sättningarna för rättshjälp gav också enligt utskottets mening goda möjlig-heter till individuella bedömningar (bet. 1998/99:JuU6 s. 5).Utskottet kan inte finna att det nu finns anledning till någon annan bedöm-ning. Att utforma reglerna för rättshjälp på det sätt motionärerna efterlyserskulle äventyra hela syftet med rättshjälpsreform. Utskottet avstyr-ker motion Ju15.Enligt utskottets mening är regeringens förslag till nya gränsvärden för be-stämmande av rättshjälpsavgift önskvärt inte minst för att säkerställa att desämst ställda inte får betala för höga avgifter. Utskottet har inte heller i övnågra invändningar mot regeringens förslag som alltså tillstyrks.Rättshjälp vid vissa slag av tvisterI motion Ju809 (kd) begärs en utredning om rättegångskostnaderna i vård-nadstvister. Motionären menar att nuvarande regler försvårar för föräldrarsom varit intagna i kriminalvårdsanstalt, och då förlorat vårdnaden om sinabarn, att söka återfå vårdnaden. Motionären framhåller att den som är intageni kriminalvårdsanstalt ofta inte har någon hemförsäkring.Enligt 6 kap. 22 § gäller i vårdnadstvister att vardera partenskall bära sina rättegångskostnader. En part kan dock förpliktas att helt ellerdelvis ersätta motparten dennes rättegångskostnad om han inlett rättegången ionödan eller gjort sig skyldig till försumlig processföring eller om det eljestfinns särskilda skäl.En tvist om vårdnad om barn är en sådan rättslig angelägenhet som kanföranleda att rättshjälp beviljas.Som utskottet erinrat om inledningsvis gäller att rättshjälp inte får beviljas,om den rättssökande har en rättsskyddsförsäkring eller något annat liknanderättsskydd som omfattar angelägenheten. Om den rättssökande saknar rätts-skydd men med hänsyn till sitt försäkringsskydd i övrigt eller sina ekono-miska och personliga förhållanden borde ha haft ett sådant skydd, får rätts-hjälp beviljas endast om det finns särskilda skäl med hänsyn till angelägen-hetens art och betydelse för den rättssökande ( 9 § rättshjälpslagen).Av motiven till paragrafen framgår att den som inte har något hem att för-säkra eller som skaffat sig en bostad, t.ex. efter en långvarig vistelspå anstalt, normalt inte kan anses ha haft förutsättningar att försäkra sig(prop. 1996/97:9 s. 209).Utskottet har svårt att se att nuvarande regler skulle skapa särskilda svårig-heter för personer som varit intagna i kriminalvårdsanstalt att erhålla rätts-hjälp. Det torde snarare vara så att personer som verkställt längre fängelse-straff - och som ofta kan antas ha låga inkomster - har goda möjligheter atterhålla rättshjälp och därmed få sina kostnader för en vårdnadsprocess ersat-ta. På grund av regleringen i kommer normalt inte hellernågot ansvar för motpartens rättegångskostnader att uppkomma.Mot denna bakgrund kan utskottet inte finna att det krävs några åtgärder iämnet, och utskottet avstyrker motion Ju809.I motion So329 (mp) efterfrågas större möjligheter till rättshjälp vid s.k.pisksnärtsskador.Med pisksnärtsskada förstås en skada i nackregionen som kan uppkomma isamband med påkörningar bakifrån och vissa andra slag av trafikolyckor.Av trafikskadelagen (1975:1410) följer att personskada till följd av trafikmed motordrivet fordon i princip ger rätt till trafikskadeersättning, som utgårur trafikförsäkringen för fordonet. Trafikskadeersättning beräknas på mot-svarande sätt som skadestånd enligt skadeståndslagens (1972:207) bestäm-melser.När det gäller ersättning ur trafikförsäkring, riktas anspråken normalt motförsäkringsgivaren, dvs. den som försäkrat fordonet. Den skadelidande har ioch för sig rätt att i stället begära skadestånd enligt skadeståndslagens be-stämmelser och talan riktas då mot skadevållaren. Sådana processer tordedock i praktiken vara sällsynta.Av 10 § första stycket 10 rättshjälpslagen framgår att rättshjälp inte får be-viljas i en angelägenhet som rör trafikskadeersättning enligt trafikskadelagen.Rättshjälp får dock beviljas i en sådan angelägenhet om ett mål eller ärendehar inletts vid domstol eller enbart rör annan skada än personskada.Enligt lagmotiven var ett huvudsakligt skäl för denna bestämmelse, sominfördes , att det allmänna inte skulle behöva betala kostnader försådant rättsligt bistånd som slutligen kom försäkringsbolagen till godo. Detrör sig här om tvister där det egentligen är försäkringsbolagen som berörsoch inte de formella parterna. Regleringen innebär således att någon rätts-hjälp inte får beviljas så länge tvisten om trafiksskadeersättning är utompro-cessuell. Under detta skede förutsätts försäkringsbolagen bära parternaskostnader för rättsligt biträde.I motiven framhålls dock att i de fall den skadelidande och försäkringsgi-varen inte kan komma överens om skadeståndsskyldigheten eller om skade-ersättningens storlek, återstår för den skadelidande att väcka talan vid dom-stol. När ett skadeståndsärende gått så långt brukar försäkringsbolagen iallmänhet upphöra att ta ansvaret för den skadelidandes kostnader för förfa-randet. Är saken anhängig vid domstol, bör därför den skadelidande ha möj-lighet till rättshjälp (prop. 1987/88:73 s. 29).Väljer den som drabbats av en trafikskada att väcka talan mot skadevålla-ren i stället för att begära trafikskadeersättning, torde bestämmelsen intehindra att rättshjälp beviljas.Utskottet kan för sin del, mot bakgrund av det kostnadsansvar som försäk-ringsbolagen normalt åtar sig, inte finna annat än att gällande reglering inne-bär att den som drabbats av en pisksnärtsskada inte av kostnadsskäl skallbehöva avstå från att driva frågor om ersättning för skadan. Något behov avatt utöka möjligheten att erhålla rättshjälp i fråga om tvister om pisksnärts-skador föreligger inte enligt utskottets uppfattning. Motion So329 i denna delavstyrks. beträffande avgiftsgränserna m.m.att antar regeringens förslag till lag om ändring i rätts-hjälps-lagen (1996:1619),2. beträffande nya principer för rättshjälpslagenatt avslår motion 1999/2000:Ju15,res.(kd)3. beträffande rättegångskostnader i vårdnadstvisteratt avslår motion 1999/2000:Ju809,4. beträffande pisksnärtsskadoratt avslår motion 1999/2000:So329 yrkande 3.Stockholm den 30 mars 2000På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: (), IngvarJohnsson (s), (), MargaretaSandgren (s), (), (), (), (), (), (),(), (), KiaAndreasson (mp), (c), () och ().ReservationNya principer för rättshjälpslagen (mom. 2)() och () anför:Vi anser att den nuvarande konstruktionen av rättshjälpslagen, som innebärständiga justeringar av såväl inkomstgränsen som gränserna för rätts-hjälpsavgifterna, är ohållbar.Det bör i varje enskilt fall göras en bedömning huruvida rättshjälp skallbeviljas. De grundläggande förutsättningarna för rättshjälp bör vara så ut-formade att de ger tillräckliga garantier för att missbruk eller överutnyttjandav systemet inte skall kunna förekomma. Full rättshjälp bör utan begräns-ningar erbjudas var och en som har behov av sådan.Regeringen bör återkomma till med ett förslag till nya regler omrättshjälp som tillgodoser vad vi nu anfört.Vi anser att utskottets hemställan under moment 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande nya principer för rättshjälpslagenatt med bifall till motion 1999/2000:Ju15 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservationen.Regeringens lagförslag