bet · GN01AU2 · 2000-01-01 00:00:00 — Denföretagshälsovårdsbaserade sjukvården är dessutomofta betydligt mer kostnadseffektiv än denoffentliga primärvården.Som ett led i strävandena att renodlaföretagshälsovården föreslår regeringen att alloffentlig finansiering av sjukvården genom de s.k.nationella taxorna upphör. Regeringen hävdar ocksåatt en sådan reform skulle leda till att densnedvridning som finns i konkurrenshänseendeskulle upphöra. Utskottet delar visserligenregeringens uppfattning att vissaföretagshälsovårdsenheter har konkurrensfördelar iförhållande till andra. Det innebär dock inte attdet finns skäl att begränsa möjligheterna förföretagshälsovården att bedriva kompletterandesjukvård med offentlig finansiering. I likhet medModeraterna anser utskottet tvärtom attkonkurrensproblemen kan lösas genom ettåterinförande av den s.k. fria etableringsrätten.Utskottet återkommer i det följande till synpunkterpå ändringar i rätten till ersättning enligt denationella taxorna för läkare medspecialistkompetens i företagshälsovård.Redan på de grunder som här anförts anser utskottetatt regeringens förslag till ändringar iarbetsmiljölagen, lagen om läkarvårdsersättning ochlagen om ersättning för sjukgymnastik bör avslås.Motion A12 yrkandena 1-3 bör därmed bifallas. Av vadsom nu har anförts följer också att utskottet inteställer sig bakom de förslag som lämnas i motionernaA235 (s), A236 (s), A242 (s) och A247 (s) omlagstiftning om företagshälsovård. Dessa motioneravstyrks därför.Utskottet kan i och för sig dela Kristdemokraternasuppfattning att propositionen i vissa delar ärotydlig. Den är dock inte så otydlig ellerofullständig att den inte kan ligga till grund förett beslut om avslag, som utskottet här harförordat. Någon ytterligare bearbetning av förslagenbehövs därför inte. Utskottet avstyrker motion A14.dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande avslag på propositionen m.m.att med bifall till motion 1998/99:A12 yrkandena 1-3avslår dels propositionen, dels motionerna1998/99:A14, 1998/99:A235, 1998/99:A236,1998/99:A242 och 1998/99:A247,2. Avslag på propositionen m.m. (mom. 1)och (båda kd) anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 2.2Behovet av ny lagstiftning, avslag på propositionenm.m. bort ha följande lydelse:Företagshälsovården skall enligt utskottetsuppfattning verka för att alla arbetstagare, oavsettverksamhet, ges likvärdiga förutsättningar för engod arbetsmiljö och förebyggande vård.Företagshälsovården skall främst arbeta med attförebygga ohälsa på arbetsplatsen. En god kvalitetinom företagshälsovården ger minskad ohälsa blandarbetstagare samt minskade samhälls-kostnader försjukfrånvaro, vård och rehabilitering.Regeringen föreslår vissa ändringar iarbetsmiljölagen samt i lagen omläkarvårdsersättning och lagen om ersättning försjukgymnastik. Syftet med förslagen sägs vara attförtydliga arbetsgivarens skyldighet att ordnaföretagshälsovård och att renodlaföretagshälsovårdens verksamhet. Utskottet tvingasdock att konstatera att propositionen är såsvårtolkad att det inte har gått att bedöma om detangivna syftet uppnås med de föreslagna ändringarna.Såväl arbetsgivare som arbetstagare skulle, enligtutskottets bedömning, få mycket svårt att förstålagens innebörd genom att läsa propositionen. Dettakan inte godtas.En underliggande intention i propositionen synesvara att företagshälsovården skall få en störreutbredning på arbetsmarknaden. Det är svårt attbedöma om regeringens förslag kommer att leda sådan utveckling, eftersom propositionen inteinnehåller någon analys av den saken. Det är ocksåoklart vem som skall svara för en utbyggnad avföretagshälsovården. Om ansvaret kommer att falla pålandstingen befarar utskottet att en ökadefterfrågan på företagshälsovård får stå tillbakavid landstingens prioriteringar.Därtill kommer att de föreslagna lagändringarna kankomma att begränsa arbetsgivarnas möjligheter attsjälva välja med vilken företagshälsovårdsenhet manvill sluta avtal.Utskottet anser att det är viktigt attprivatpraktiserande läkare och sjukgymnaster gesmöjlighet att arbeta i företagshälsovården.Regeringen ger dock i propositionen uttryck för ennegativ attityd till privatpraktiserande läkare ochsjukgymnaster i samarbete med och inomföretagshälsovården. Det finns en risk för attregeringens förslag om ändringar i lagen omläkarvårdsersättning och lagen om ersättning försjukgymnastik, som innebär att någon ersättning intelängre kommer att ges för företagshälsovårdstjänsterenligt de nationella taxorna, kommer att försvåraetableringsmöjligheterna för dessa grupper. Vidutgången av ligger dessa läkares ochsjukgymnasters öde i landstingens händer. Ipropositionen analyseras inte eventuellakonsekvenser av lagändringarna för de läkarerespektive sjukgymnaster som intehar träffat något vårdavtal med landstinget.Utskottet ser positivt på att företagshälsovårdenutsätts för konkurrens. Konkurrens är betydelsefullför att upprätthålla kvaliteten påföretagshälsovården. konkurrerar inte allaföretagshälsovårdsenheter på samma villkor eftersomen del har tillgång till landstingsfinansieradsjukvård och inte andra. Alla läkare respektivesjukgymnaster har inte rätt till ersättning enligtden nationella taxan på lika villkor. De vårdavtalsom kan slutas mellan vårdgivare och landsting kaninnebära att konkurrensfördelar uppnås för vissaföretagshälsovårdsenheter eftersom landstingenagerar olika. Olikheter finns också vad gällerrätten att remittera patienter till röntgen,specialistvård, provtagning etc. Även det harbidragit till den snedvridna konkurrenssituation sområder . Utskottet frågar sig på vilket sättregeringens förslag kommer att påverkakonkurrensituationen.Utskottet anser att det är bra att belysa ochbetona företagshälsovårdens innebörd. Det är viktigtatt den är av frivillig karaktär. Detger ökad valfrihet och flexibilitet. En reglering omobligatorisk företagshälsovård skulle inte kunnasvara mot de varierande behov som finns på olikaarbetsplatser. Det är viktigt att framhålla, menarutskottet, att företagshälsovården skall geskonkurrensneutrala förutsättningar, att den är avhög kvalitet och att den är rikstäckande.Arbetsgivarna har ett rehabiliteringsansvar och ettansvar för en god arbetsmiljö på arbetsplatsen. Ivissa fall saknas kunskap och insikt om hur ett braarbetsmiljöarbete skall utformas och bedrivas. Detär därför viktigt att utvärdera omYrkesinspektionens sätt att arbeta behöverreformeras. borde kunna användasin kunskap för att arbeta i ett mer förebyggandesyfte. finns det få, om ens några, effektivahjälpmedel för utvärdering av hurföretagshälsovården fungerar.Sammanfattningsvis menar utskottet attpropositionen inte i tillräcklig grad behandlar defrågeställningar som utskottet här har tagit upp.Regeringen bör därför skyndsamt återkomma tillriksdagen med en ny bearbetning av propositionen ivilken de synpunkter utskottet här framförtbeaktats. Motion A14 tillstyrks därmed.Utskottet anser sig inte - med den uppfattning somhär har redovisats - kunna ställa sig bakommotionerna A12 yrkandena 1-3 (m), A235 (s), A236(s), A242 (s) och A247 (s). De avstyrks därför.dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande avslag på propositionen m.m.att med anledning av motion 1998/99:A14 och medavslag på motionerna 1998/99:A12 yrkandena 1-3,1998/99:A235, 1998/99:A236, 1998/99:A242 och1998/99:A247 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,3. Obligatorisk företagshälsovård (mom. 2)och (båda v)anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 2.3Arbetsgivarens skyldighet att anordnaföretagshälsovård, femte och sjätte stycket samtsjunde stycket i den del det avser motionerna A13yrkande 2 och A292 yrkande 1 bort ha följandelydelse:I propositionen analyseras inte hur de föreslagnalagändringarna förväntas påverka tillgången tillföretagshälsovård. Liksom befararutskottet att de svagaste på arbetsmarknaden ävenfortsättningsvis kommer att stå utanföretagshälsovård. Om man inte kommer till rätta meddetta problem genom avtalslösningar bör regeringenåterkomma till med lagförslag omobligatorisk anslutning till företagshälsovård.Detta bör ges regeringen till känna. Motion A13yrkande 2 tillstyrks därmed. Även motion A292yrkande 1 får anses vara tillgodosedd med vadutskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande obligatorisk företagshälsovårdatt med anledning av motionerna 1998/99:A13 yrkande2 och 1998/99:A292 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,4. Definition av företagshälsovård (mom. 4)() anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 2.3Arbetsgivarens skyldighet att anordnaföretagshälsovård, från åttonde stycket bort haföljande lydelse:Utskottet anser i likhet med attregeringen inte har föreslagit någon tydligdefinition av begreppet företagshälsovård. Begreppetföretagshälsovård blir svårtolkat och oklart försåväl parterna på arbetsmarknaden somYrkesinspektionen, som har tillsynsansvar.Regeringen bör enligt utskottets mening återkommatill med ett nytt förslag till definition.Motion A15 yrkande 1 (fp) tillstyrks därmed.dels att utskottets hemställan under 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande definition av företagshälsovårdatt med anledning av motion 1998/99:A15 yrkande 1som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,5. Ersättning till läkare medspecialistkompetens (mom. 5), , ochHenrik (alla m) anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 2.4Avgränsning av företagshälsovårdens uppgifter,ersättning och samverkan, första och andra styckenabort ha följande lydelse:Av vad utskottet tidigare anfört, se reservation nr1, följer att utskottet avvisar regeringens förslagtill ändring av lagen om läkarvårdsersättning liksomtankegångarna i propositionen om en "renodling" avföretagshälsovården. Utskottet förordar, somframgått, tvärtom återinförande av den s.k. friaetableringsrätten.Det finns enligt utskottets mening inga skäl attbegränsa företagshälsovårdens möjligheter attbedriva kompletterande sjukvård med offentligfinansiering. Tvärtom bör också läkare som harspecialistkompetens i företagshälsovård omfattas avlagen om läkarvårdsersättning. Detta bör enligtutskottet ges regeringen till känna. Motion A12yrkande 4 (m) bör därmed bifallas.dels att utskottets hemställan under 5 bort haföljande lydelse:5. beträffande ersättning till läkare medspecialistkompetensatt med anledning av motion 1998/99:A12 yrkande 4som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,6. Remitteringsrätt m.m. (mom. 6), , ochHenrik (alla m) anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 2.4Avgränsning av företagshälsovårdens uppgifter,ersättning och samverkan, tredje och fjärde styckenabort ha följande lydelse:Av Statskontorets rapport (1997:2) framgår att landstingens praxis varierarvad gäller företagshälsovårdsenheters rätt attutnyttja exempelvis medicinska laboratorier pålandstingens bekostnad. Landstingen tillämpar ocksåolika regler i fråga om rätten att remittera tillspecialist eller röntgenundersökningar.Att landstingen inte tillämpar samma principer idetta avseende leder till en snedvridning ikonkurrensförutsättningarna för olikaföretagshälsovårds-enheter och försvårarföretagshälsovårdens möjligheter att fungera i sindel av vårdkedjan.Alla företagshälsovårdsenheter bör ha sammaremitteringsrätt och likartade ekonomiskaförutsättningar att nyttja olika medicinskaservicetjänster. Detta bör ges regeringen tillkänna. Utskottet tillstyrker motion A12 yrkande 5(m). Även motion A15 yrkande 2 (fp) får anses varatillgodosedd med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande remitteringsrätt m.m.att med anledning av motionerna 1998/99:A12 yrkande5 och 1998/99:A15 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,7. Remitteringsrätt m.m. (mom. 6)() anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 2.4Avgränsning av företagshälsovårdens uppgifter,ersättning och samverkan, första, tredje och fjärdestyckena bort ha följande lydelse:I propositionen framhålls att företagshälsovårdensverksamhet i sig innebär en fokusering påarbetsrelaterad ohälsa, yrkesrelaterade sjukdomaroch arbetslivsinriktad rehabilitering. Dettaförutsätter enligt regeringen att det finns personalmed sjukvårdskompetens och att viss sjukvård bedrivsinom företagshälsovården. Trots detta föreslås attläkare och sjukgymnaster inte längre skall fåersättning enligt lagen om läkarvårdsersättningrespektive lagen om ersättning för sjukgymnastik.En läkare med specialistkompetens inomföretagshälsovård har en medicinsk utbildning somligger nära allmänläkarens. Till det kommerutbildning om olika yrken och arbetsmiljöer.Företagsläkaren får på så vis kunskaper ocherfarenhet om samspelet mellan människa ocharbetsmiljö som en allmänläkare inte har.Företagsläkaren har därmed bättre möjligheter attbedöma sjukdomars effekt på arbetsförmågan, vilkarehabiliteringsinsatser som är lämpliga samt behovav sjukskrivning eller pensionering. Arbetsgivarnahar fått ett större ansvar för kostnaderna för deanställdas sjukdomsperioder och rehabilitering äntidigare. Behovet av läkarundersökning ochbehandlingar vid bedömning av skador ochrehabiliteringsinsatser har ökat och därmed ocksåbehovet av det specialistkunnande som läkare inomföretagshälsovården representerar. Utskottet villunderstryka att det är mycket viktigt attföretagshälsovården även fortsättningsvis kanerbjuda sjukvård. Utskottet ser det därvid somnaturligt att allmänläkare ges möjlighet attremittera patienter till företagshälsovården. Åandra sidan bör också företagshälsovården gesmöjlighet att remittera patienter till andraspecialister och att utnyttja medicinska tjänstersom röntgen och laboratorieanalyser.Utskottet vill framhålla vikten av attföretagshälsovården även i fortsättningen gesmöjligheter att teckna vårdavtal. Detta bör gesregeringen till känna. Vad som anförts innebäratt utskottet tillstyrker motion A15 yrkande 2 (fp).Även motion A12 yrkande 5 (m) får anses varatillgodosedd med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande remitteringsrätt m.m.att med anledning av motionerna 1998/99:A12 yrkande5 och 1998/99:A15 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,8. Analys av företagshälsovård urkönsperspektiv (mom. 8)(), () och () anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 2.6Övriga frågor om företagshälsovård, första stycketbort ha följande lydelse:Propositionen innehåller ingen analys avföretagshälsovårdens arbete ur ett könsperspektiv.Av Statskontorets rapport ,1997:2, framgår att andelen kontakter medföretagshälsovården varierar stort mellan olikayrken. Yrken som betecknas som lågutnyttjande irapporten är övervägande kvinnoyrken medan flertaletav de yrken som betecknas som högutnyttjandedomineras av män. Mycket talar för att brister iarbetsmiljölagstiftningen särskilt drabbar kvinnor.En analys av företagshälsovården ur ettkönsperspektiv är därför nödvändig. Detta bör gesregeringen till känna. Utskottet tillstyrker motionA 13 yrkande 3 (v),dels att utskottets hemställan under 8 bort haföljande lydelse:8. beträffande analys av företagshälsovård urkönsperspektivatt med anledning av motion 1998/99:A13 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,9. Utbildning av personal m.m. (mom. 9)() anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 2.6Övriga frågor om företagshälsovård, andra och tredjestyckena bort ha följande lydelse:Regeringen har i propositionen angett att den avseratt återkomma till om frågor som gällerutbildning av företagshälsovårdens personal.Utskottet ser det som en allvarlig brist attregeringen skjuter dessa frågor framför sig. Det kanleda till att arbetsmarknadens behov avföretagshälsovård kanske intekan tillgodoses.Utskottet betonar att utbildningsfrågorna måsteutredas skyndsamt. En sådan utredning bör ta uppföretagshälsovårdens kompetensbehov, regionaliseringeller centralisering av utbildningarna, samordningav de olika yrkeskategoriernas utbildningar,kvalitetstillsyn, en eventuell samordning medhögskoleutbildningarna och finansieringen avutbildningarna. Detta bör ges regeringen till känna.Utskottet tillstyrker därmed motion A15 yrkande 5(fp).Med anledning av yrkande omföretagshälsovårdens roll i folkhälsoarbetet villutskottet anföra följande. betänkande FHU92, SOU1992:103, konstateras att man trots lagstiftning ochandra åtgärder inte nått ett tillfredsställanderesultat vad gäller ambitionerna att minskaarbetsskador, yrkessjukdomar och arbetsrelateradsjukfrånvaro. I betänkandet lämnas en rad förslag omhur företagshälsovården skulle kunna utvecklas föratt man skall komma till rätta med dessa problem.Utskottet ser det som anmärkningsvärt attpropositionen lämnar företagshälsovårdens insatser iett folkhälsoperspektiv helt obeaktade. uppfattning finns det all anledning attfölja upp utredningsförslag, lämpligengenom att den ges iuppdrag att se över frågan. Utskottet tillstyrkermotion A15 yrkande 3 (fp).dels att utskottets hemställan under 9 bort haföljande lydelse:9. beträffande utbildning av personal m.m.att med anledning av motion 1998/99:A15 yrkandena 3och 5 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,10. Internkontroll m.m. (mom. 17)(), (), KentOlsson (m), (), ()och () anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 3Arbetsmiljöfrågor, fjärde stycket bort ha följandelydelse:Arbetsmiljölagen och föreskrifter som är meddelademed stöd av den innehåller bestämmelser som är svåraatt förstå och tillämpa för många små företag. Dettagäller exempelvis regler om internkontroll. Det ärdärför viktigt att , då den tarkontakt med ett sådant företag, informerar om dekrav som ställs och ger råd om hur bestämmelsernabör tillämpas. Även Arbetarskyddsstyrelsen bör ha enrådgivande roll i arbetarskyddsfrågor.Arbetarskyddsstyrelsen skulle t.ex. kunna lägga uppen idébank med exempel på hur olikaarbetsmiljöproblem har lösts i olika sammanhang. Småföretag bör också kunna erhålla finansiell hjälp omarbetsmiljöregler föranleder ett behov av storainvesteringar. Vad utskottet nu har anfört bör gesregeringen till känna. Motion N326 yrkande 35tillstyrks därmed. Motion A292 yrkande 2 (v)avstyrks i den mån den inte kan anses tillgodoseddmed vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 17 bort haföljande lydelse:17. beträffande internkontroll m.m.att med anledning av motion 1998/99:N326 yrkande 35och med avslag på motion 1998/99:A292 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,11. Personalekonomisk redovisning (mom. 18)och (båda v)anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 3Arbetsmiljöfrågor, femte stycket bort ha följandelydelse:Vad gäller yrkande om att vissas.k. personalekonomiska uppgifter skall lämnas iföretagens redovisningar vill utskottet anföraföljande. Det är viktigt att löntagare och andra fårinformation om arbetsskador, sjukfrånvaro,utbildningsinsatser, personalomsättning etc. påolika arbetsplatser. En ökad tillgång till sådaninformation skulle påverka arbetssökandenas val påarbetsmarknaden och ge incitament till företagen attvidta åtgärder för att förbättra arbetsmiljön.Utskottet ansluter sig till Vänsterpartietsuppfattning att sådan information bör lämnas iföretagens redovisningar. Informationen blir dåoffentlig och kan utnyttjas till att klassificeraarbetsplatserna i förhållande till bransch och yrke.Detta bör enligt utskottet ges regeringen tillkänna. Motion A292 yrkande 3 (v) tillstyrks därmed,dels att utskottets hemställan under 18 bort haföljande lydelse:18. beträffande personalekonomisk redovisningatt med anledning av motion 1998/99:A292 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,12. Arvodesnivåer (mom. 22)och (båda v)anserdels att utskottets ställningstagande i avsnitt 5Statlig personalpolitik, tredje stycket, från detsom börjar med "Enligt utskottet" till det somslutar med "Motion A602 (v) avstyrks därför" bort haföljande lydelse:Arvoden för uppdrag i statliga styrelser liggerenligt utskottets mening på en förhållandevis högnivå . Att politiker fattar beslut om högaersättningsnivåer skapar inte förtroende, isynnerhet som många människor sett sin egenprivatekonomi bli allt sämre. Utskottet delarVänsterpartiets uppfattning att en översyn bör görasav arvodesnivåerna i statliga styrelser, i syfte attåstadkomma en generell sänkning av dessa. I detsammanhanget bör också möjligheterna tillreseersättning och ersättning för förloradarbetsförtjänst ses över. Detta bör ges regeringentill känna. Motion A602 tillstyrks därmed.dels att utskottets hemställan under 22 bort haföljande lydelse:22. beträffande arvodesnivåeratt med anledning av motion 1998/99:A602 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,Särskilda yttranden1 nr 161 omföretagshälsovårdMikael , , ochHenrik (alla m) anför:Sverige har tillsammans med ett antal andra länderratificerat nr 161 omföretagshälsovård. Vi moderater iarbetsmarknadsutskottet har tidigare begärt attdenna konvention sägs upp (bet. 1997/98:AU1 res. Under den allmänna motionstiden harCarl () åter väckt frågan. Uppsägningskulle ha skett senast . Den tidenhar dessvärre försuttits. Vi vill trots dettaförhållande framhålla följande.I arbetsmiljölagen och lagen om allmän försäkringfinns regler om företagshälsovård, arbetsgivarensansvar för arbetsmiljö och rehabilitering och omsamverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare. Somframgår av detta betänkande vill nu regeringen ändrareglerna i arbetsmiljölagen, något som vi har ställtoss avvisande till.Svensk företagshälsovård har enligt vår uppfattninggenomgått en strukturförändring som sedanstatsbidragen upphörde i allt väsentligt varitpositiv för de anställda och företagen. innehåller en mängd detaljeradebestämmelser som för dagens svenskaföretagshälsovård är främmande och otidsenliga. Enstrikt tillämpning av konventionen skulle direktmotverka den positiva utveckling som svenskföretagshälsovård genomgått . Det ärdärför vår uppfattning dels att borde hafått möjlighet att ta ställning till motionen innanuppsägningstiden löpt ut, dels att nämnda konventionborde ha sagts upp.2 Samverkan mellan företagshälsovården ochförsäkringskassan m.m.Hans Andersson och (båda v)anför:Samverkan mellan företagshälsovården ochförsäkringskassanVi anser att det är angeläget attföretagshälsovården får en ökad täckningsgrad, attden renodlas mer mot förebyggande hälsovård och attden får ett ökat oberoende.Rehabiliteringsverksamhet måste leda till ett aktivtarbete med att förändra arbetsplatserna och tillatt orsakerna till ohälsa angrips hårdare.Företagshälsovården bör alltid kopplas in vidarbetsskade-, arbets-oförmåge- ochrehabiliteringsutredningar. Försäkringskassanansvarar för sådana utredningar. Det är därför våruppfattning att samarbetet mellanföretagshälsovården och måstestärkas. En sådan samverkan skulle bidra till enökad kompetens inom vid arbetetmed skadedrabbade. Det skulle också leda till ökadekunskaper om hur förändringar kan ske på denenskilda arbetsplatsen så att nya ohälsoproblem inteuppstår.En arbetsmiljökommissionVi välkomnar att regeringen nu avser att tillsättaen utredning om arbetsmiljöfrågor. Det är viktigtatt arbetsmiljön på nytt får bli en politiskförstahandsfråga. Vi i har i vårmotion A13 förordat att en sådan utredning utförs aven arbetsmiljökommission med parlamentariskförankring. En sådan kommission bör också bestå avexperter och representanter för arbetsmarknadensparter. Den bör samarbeta med Nationellafolkhälsokommittén.Kommissionens uppgift bör vara att komma medförslag till hur ohälsa i arbetslivet kan motverkas.Bland annat bör den ta upp hur nya anställnings- ocharbetsvillkor påverkar hälsan på arbetsplatserna. Viför vår del tror att ett ökat löntagarinflytande ochen garanterad yttrandefrihet på arbetsplatsen behövsför att skapa en bättre arbetsmiljö.