bet · GO01KU6 · 2000-11-09 00:00:00 — Sanktionerna bör ocksåkunna träffa kommunalpolitikerna.I motion 2000/01:K301 av ochCristina Husmark () föreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om näringsverksamhet. Imotionen anförs att näringsverksamhetkonkurrerar med privata företag. De kommunalaverksamheterna har då konkurrensfördelar genombeskattningsmakten samt bättre räntor hos banker ochkreditinstitut. För att balansera de privataföretagens konkurrenssituation behövs en skärpningav kommunallagen.I motion 2000/01:N243 av m.fl. (kd)föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs om skadligkommunal konkurrensverksamhet. I motionen anförs attdet kommunala engagemanget på turismens områdeskapar svårigheter såväl för redan etableradeföretag som för företag som vill komma in påmarknaden. Det är fel om den kommunalaturismverksamhetens uppbyggnad finansieras medskattemedel och den fortsatta driften sker medkommunala driftbidrag. När en kommun ger bidrageller fördelaktiga lån till en av företagarna påorten eller ett kommunägt bolag förfogar överstrategiskt viktiga resurser som man inte låterkonkurrerande aktörer utnyttja på samma villkor,snedvrider man konkurrensen. Ett annat problem äratt det kan vara svårt för företagaren att hävda sigmot kommunen i de fall tvister uppstår.Kristdemokraterna anser att kommunallagen måsteändras så att företag ges bättre möjligheter attöverklaga beslut och möjlighet att i domstol prövakommunalt stöd.I motion 2000/01:N381 av Per m.fl. (m,kd, fp, c) föreslås att tillkännager förregeringen som sin mening vad i motionen anförs omatt utifrån gällande kommunallag förtydliga vad somär tillåten respektive otillåten kommunalverksamhet. I motionen anförs att kommunallagen börses över och reglerna för vad som är tillåtenrespektive otillåten verksamhet preciseras,varmed rättsliga prövningar underlättas.Möjligheterna att överklaga offentlignäringsverksamhet bör förbättras.I motion 2000/01:A806 av m.fl. (m)föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs om illojalkommunal konkurrens. I motionen anförs att ettproblem för kvinnligt företagande är den osundakommunala konkurrensen som ofta slår hårt mot justkvinnors företagsområden. Kommunala gym ellerstädservice som dumpar priser med hjälp avskattemedel utgör ett hot mot den kvinnligaentreprenörsandan. Inte sällan ger regeringendessutom starta-eget-bidrag med den ena handen medanman med den andra handen rycker undanförutsättningarna för att bedriva den sålundastartade egna rörelsen. Att staten och kommunernabedriver verksamhet på sådana områden där det finnsen privat marknad är otillständigt, eftersomtillgången till skattemedel möjliggör enunderprissättning som snedvrider konkurrensen.I motion 2000/01:A812 av m.fl. (fp)föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs om att verkaför att ta bort den kommunala bolagssektorn. Imotionen anförs att kommunala bolag ofta medskattebetalarnas pengar konkurrerar ut små privatatjänsteföretagare. liberalerna verkarför att den kommunala bolagssektorn i stort settskall tas bort.I motion 2000/01:So299 av m.fl. (m)förslås att begär att regeringen läggerfram förslag till ändring i frågan om ekonomiskkompensation till den enskilde vid kommunaltdomstolstrots. Motionärerna anser att delagändringar avseende bl.a. användning av vite somgjorts för att förmå kommunerna att bättre följa ochverkställa domstolsbeslut om handikappadesrättigheter enligt socialtjänstlagen och lagen omstöd och service till vissa funktionshindrade inteär tillräckliga. I stället bör regeringen återkommatill med förslag som ger den enskildeindividen möjlighet att få ekonomisk kompensationfrån kommunen motsvarande kostnaden för att betalanågon annan - t.ex. en privat utförare - som ikommunens ställe kan tillgodose handikappadesaktuella behov. En sådan kompensation bör enligtmotionärerna om möjligt fastställas redan i sambandmed den första domstolsbehandlingen. Likformighetmed de regler som gäller för att erhålla betalningför andra i domstol fastställda fordringar bör sålångt möjligt eftersträvas. När det gäller lagen omstöd och service åt vissa funktionshindrade ansermotionärerna att staten bör ta tillbakafinansieringsansvaret från kommunerna.Kommunala trafikföretagI motion 1999/2000:K308 av m.fl. (s)hemställs dels att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om enpermanentning av försökslagstiftningen beträffandekommunala trafikföretag, dels att hosregeringen begär förslag till sådan ändring ilagstiftningen att de kommunala företag som självaär konkurrensutsatta och drivs enligt affärsmässigaprinciper tillåts konkurrera utanför den egnakommunen. Motionärerna anför att denförsökslagstiftning som sedan den 1 juli 1996innebär att kommunala trafikföretag som själva ärkonkurrensutsatta kan lägga anbud även på trafikutanför den egna kommunen har fungerat bra och börpermanentas. Motionärerna framhåller att dennuvarande lagstiftningen hindrar alla övrigakommunal- och landstingsägda företag att lägga anbudpå uppdrag utanför den egna kommunen även om desjälva är fullt ut konkurrensutsatta. Kommunernatvingas enligt motionärerna med nuvarandeupphandlingsbestämmelser att utsätta sina egnaföretag för konkurrens i den egna kommunen samtidigtsom de kommunala företagen är förbjudna att vara medoch konkurrera i andra kommuner. Detta innebärenligt motionärerna en allvarlig snedvridning avkonkurrensen och leder också till en minskadkonkurrens. Många kommuner väljer därför att heltavstå från att konkurrensutsätta vissa verksamheter.Yrkandena framförs också i motion 2000/01:K320.I motion 2000/01:K237 av och () föreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om försöksverksamheten med möjlighetför kommuner och deras bussbolag att ta uppdragutanför kommunens gränser, om kommunallagenslokaliseringsprincip och om laglighetsprövning avverksamhet i kommunala bolag. Motionärerna anför attdet har funnits ett tillfälligt undantagsom gjort det möjligt för kommuner och derasbussbolag att i strid med kommunallagenslokaliseringsprincip ta uppdrag utanför kommunensgränser. Enligt uppgift är det fyra kommunala bolagsom har utnyttjat denna möjlighet. Inget av dessabolag har redovisat intäkter och resultat avuppdragsverksamheten i särskild ordning på det sättsom gäller som villkor för försöksverksamheten. Dethar alltså inte varit möjligt att kontrolleraförsöksverksamhetens effekter. Kommunmedborgare är förhindrade att laglighetspröva verksamhet sombedrivs i kommunala bolag även om det som i dettafall är uppenbart att bolagen bryter mot gällanderegler. Exemplet är ytterligare ett bra argumentvarför en rätt att laglighetspröva verksamhet ikommunala bolag bör införas. Vidare börförsöksverksamheten avslutas ochlokaliseringsprincipen stärkas.I motion 2000/01:K395 av och () föreslås att begär attregeringen lägger fram förslag till ändring i lagenså att de kommunala bussföretagen, som själva ärkonkurrensutsatta och drivs enligt affärsmässigaprinciper, tillåts konkurrera utanför den egnakommunen. I motionen anförs att koncentrationen tillett fåtal stora aktörer på marknaden fortsatt ävenefter det att den försökslagstiftning, enligt vilkenkommunala bussföretag tillåts bedriva yrkesmässigtrafik även utanför den egna kommunen, trädde ikraft. de kommunala bussföretagen haftmöjlighet att konkurrera på lika villkor med deprivata företagen har det enligt vad som anförs imotionen inte i något fall konstaterats att de gettskonkurrensfördelar eller på annat sätt gynnats avsina ägare eller upphandlarna. Just snedvridenkonkurrens befarades av motståndarna tillförsökslagstiftningen. Motionärerna ser inganackdelar med att permanenta lagstiftningen och låtade kommunala bussföretagen delta i konkurrensen omkollektivtrafik på samma affärsmässiga grunder somde privata företagen. Däremot skulle det innebära enförsämrad konkurrens och ökad risk för enoligopolsituation om de kommunala bussföretagenutestängdes från att konkurrera utanför den egnakommunen i samband med försökslagstiftningens utgångår 2002.BarnomsorgI motion 2000/01:K377 av m.fl. (mp)föreslås att beslutar om ändring ikommunallagen för att möjliggöra rätten att blikommunal dagbarnvårdare åt eget barn. I motionenanförs att ekonomiskt bistånd, dvs. statligasubventioner, erbjuds endast till de föräldrarsom väljer barnomsorgsformer som innebär att någonannan tar hand om barnen. de grönaanser att även föräldrar som väljer att vårda sinabarn i det egna hemmet bör få ekonomiskt stöd.Därför vill motionärerna att man skall kunna varaanställd som dagbarnvårdare åt eget barnmed likvärdig betalning som en kommunaldagbarnvårdare. ser det som angelägetatt regeringen återkommer med ett förslag tilländring i kommunallagen som gör det möjligt att blikommunal dagbarnvårdare åt eget barn.I motion 2000/01:Ub244 av m.fl. (kd)föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs om inrättandeav lagstöd för införande av möjlighet för kommunenatt ge ersättning för vård av eget barn i åldrarna1-5 år. De familjer som själva vårdar enbart sinaegna barn på hel- eller deltid får inte del av någonstatlig eller subvention. Detta indikerarenligt motionärerna ett i grunden mycketorättfärdigt system. För är detsjälvklart att varje familj själv skall få avgörahur den vill ordna sin barnomsorg. Statens ochkommunens uppgift är att underlätta familjensönskemål, inte att styra dess val.I motion 2000/01: Ub317 av m.fl.(kd) föreslås att genom ändring ikommunallagen beslutar att kommunerna skall ha dengenerella rätten att fördela sinabarnomsorgssubventioner på ett rättvist sätt tillvarje barn och på ett sådant sätt att föräldrar kanerhålla den faktiska valfriheten att bedöma och attgenomföra den barnomsorg som bäst lämpar sig för detbarn de har ansvar för. Motionärerna anför medhänvisning till Regeringsrättens praxis att denallmänt vedertagna grundsatsen när det gäller denkommunala kompetensen är att en kommun inte utanstöd i lag eller annan författning får lämnaunderstöd till enskilda personer. Bidrag som t.ex.vårdnadsersättning eller barnbidrag får således intelämnas av en kommun utan stöd i speciallagstiftning.Samtidigt gäller likställighetsprincipen generellt iden kommunala verksamheten. Det torde enligtmotionärerna vara klart att det råder enkonflikt mellan dessa två principer. Nuvarandebarnomsorgssubventioner från kommuner till föräldrarmed barn i daghemsåldern gynnar ensidigt vissa barn.Det rimliga borde vara att kommunerna skall ha dengenerella rätten att fördela sinabarnomsorgssubventioner på ett rättvist sätt tillvarje barn och på ett sådant sätt att föräldrarnakan erhålla den faktiska valfriheten att bedöma ochatt genomföra den barnomsorg som bäst lämpar sig fördet barn de har ansvar för. En sådan rätt liggerenligt motionärerna dessutom i linje med principenom den kommunala självstyrelsen.BakgrundUtskottet behandlade kommunala kompetensfrågorsenast i betänkande 1998/99:KU24.Utskottet redogjorde där inledningsvis utförligt förde regler som i skilda hänseenden gäller i fråga omkommunal kompetens. Utskottet kan nu i huvudsakhänvisa till den bakgrundsbeskrivningen.I fråga om uppdragsverksamhet konstateradeutskottet att regeringen beslutatatt tillkalla en särskild utredare för att göra enuppföljning och utvärdering av lagen (1996:637) omförsöksverksamhet med rätt för kommunala aktiebolagatt bedriva uppdragsverksamhet inom viss trafikenligt yrkestrafiklagen (1998:490) och att utredarenslutfört sitt uppdrag. Redovisningen av uppdragetfinns i betänkandet uppdragsverksamhet inomkollektivtrafiken - utvärdering avförsöksverksamheten (SOU 1999:118). Utredaren anserinte att det föreligger behov av att låta kommunalatrafikbolag få bedriva uppdragsverksamhet utanförden egna kommunen. Försökslagstiftningen bör därförenligt utredningens förslag inte vare sig förlängaseller permanentas. Betänkandet har remissbehandlatsoch övervägs i Regeringskansliet.Såvitt gäller frågan om kommunalt domstolstrots harriksdagen beslutat om ändringar i lagen (1993:387)om stöd och service till vissa funktionshindrade ochi socialtjänstlagen (1980:620). Lagändringarnainnebär att får förelägga en kommuneller ett landsting vid vite att följa enlagakraftvunnen dom som ger en enskild rätt tillvissa insatser enligt respektive lag (SFS 2000:525,526). Förslag till ytterligare lagändringar harnyligen lagts fram i en departementspromemoria omkommunalt domstolstrots (Ds 2000:53). Promemorianhar sänts ut på remiss.I betänkande 1998/99:KU24 gick utskottet in påbedömning av frågor om omfattningen av kommunalaffärsverksamhet och om formen för kommunalverksamhet. Med hänvisning till tidigareställningstaganden i hithörande frågor fannutskottet dels att det inte finns skäl att införaregler som förbjuder eller begränsar kommunalaföretag, dels att den kommunala verksamheten börbedrivas i nämndform i största möjliga utsträckning,dock att det också kan finnas skäl som talar förbolagsformen. Utskottet fann inte heller skäl attfrångå tidigare ställningstaganden som innebär attutskottet anser att verksamhetens speciellaförutsättningar och den samlade kommunala nyttan börvara utgångspunkten för organisatoriskaöverväganden, att det inte fanns skäl att föreslåändringar i kommunallagen om inskränkningar i rättenatt bilda bolag eller om avveckling av kommunalabolag och att det inte behövs några ytterligarepreciseringar av kommunallagens regler om denkommunala kompetensen beträffande kommunalnäringsverksamhet. - Företrädarna för Moderatasamlingspartiet, och Folkpartietliberalerna reserverade sig till förmån för attriksdagen hos regeringen skulle begära förslag tillsådana ändringar i kommunallagen som syftar till attminska omfattningen av näringsverksamheten ikommuner och landsting.Beträffande frågan om utökning av den kommunalaaffärsverksamheten konstaterade utskottet attregeringen beslutat tillkalla en särskild utredareför att göra en uppföljning och utvärdering av lagenom försöksverksamhet med rätt för kommunalaaktiebolag att bedriva uppdragsverksamhet inom visstrafik enligt yrkestrafiklagen. Utskottet fanndärför att det inte fanns skäl att för det dåvarandeta upp frågan om utökning av den kommunalaaffärsverksamheten.Utskottet behandlade vidare frågor omlaglighetsprövning av näringsverksamhet.Med hänvisning till tidigare uttalanden ansågutskottet att bedömningen av huruvida en verksamheti ett kommunalt företag ligger inom ramen för denkommunala kompetensen primärt är en uppgift förstyrelsen samt att härutöver en politisk prövningsker av ägaren, kommunen eller , somgenom de av fullmäktige valda ombuden vidbolagsstämma kan ge styrelsen direktiv om att t.ex.ändra inriktningen av verksamheten, om den inteuppfyller vissa formella krav. Utskottet fann attden beskrivna ordningen i de allra flesta fallfungerar på ett tillfredsställande sätt, en ordningsom stämmer helt överens med bolagsformens principervad gäller styrning av verksamheten ochansvarsfördelningen. En möjlighet tilllaglighetsprövning ansågs strida mot de nämndagrundläggande villkoren för en verksamhet sombedrivs i bolagsform. - Företrädarna för Moderatasamlingspartiet och reserveradesig till förmån för ändringar av reglerna ikommunallagen så att det blir möjligt förförvaltningsdomstolarna att prövakompetensenligheten i verksamhet som kommunalaföretag bedriver och lagligheten av beslut somfattas av kommunala bolag.Med hänsyn till vad utskottet anfört omlaglighetsprövning fann utskottet vidare, liksom vidtidigare behandling av denna fråga, att det intefanns skäl att ta upp en sakdiskussion om ettsanktionssystem. - Företrädarna för Moderatasamlingspartiet reserverade sig till förmån för enbegäran att regeringen skulle lägga framett förslag till sanktionssystem vid utebliven ellerotillräcklig rättelse då beslut inom kommunalverksamhet har upphävts.I betänkande 1998/99:KU24 noterade utskottet attregeringen enligt ett beslut harinrättat ett råd för konkurrens på lika villkormellan offentlig och privat sektor (dir. 1997:145).I direktiven för rådet framhålls att konfliktermellan den privata och den offentliga sektorn, t.ex.om de möts på marknaden som konkurrenter på ojämlikavillkor, kan motverka en gynnsam utveckling för bådasektorerna var för sig och därmed också församhället som helhet. Rådets uppgift är att, medbeaktande av de olika grundförutsättningar somgäller för offentlig och privat sektor, sökaundanröja konkurrenskonflikter som typiskt sett intelöses inom ramen för särskild lagstiftning ellerprövningsförfaranden. Rådet skall senast den31 redovisa sina samlade erfarenheteroch de resultat som uppnåtts. Enligt vad utskottetinhämtat förbereds inom även ensärskild promemoria angående frågor i dettasammanhang som rör konkurrenslagen (1993:20).Utskottets bedömningBeträffande omfattningen av kommunalaffärsverksamhet och formen för verksamhethar utskottet inte skäl att nu göra någon annanbedömning än den i betänkande 1998/99:KU24.Utskottet anser alltså dels att det inte finns skälatt införa regler som förbjuder eller begränsarkommunala företag, dels att den kommunalaverksamheten bör bedrivas i nämndform i störstamöjliga utsträckning, dock att det också kan finnasskäl som talar för bolagsformen. Utskottet anservidare att det inte finns skäl att föreslå ändringari kommunallagen om inskränkningar i rätten att bildabolag eller om avveckling av kommunala bolag och attdet inte behövs några ytterligare preciseringar avkommunallagens regler om den kommunala kompetensenbeträffande näringsverksamhet. Rådet förkonkurrens på lika villkor mellan offentlig ochprivat sektor väntas lämna sin slutrapport föreårets slut. Därtill kommer att endepartementspromemoria väntas komma att behandla defrågor som i sammanhanget gäller konkurrenslagen.Motionerna ger enligt utskottets mening inteanledning att nu förorda några ändringar i vad somgäller till skydd för näringsfriheten och eneffektiv konkurrens. Inte heller såvitt gällerlaglighetsprövning av näringsverksamhetfinner utskottet anledning att frångå den bedömningsom gjorts i det tidigare betänkandet.Såvitt gäller sanktionssystemet konstaterarutskottet att vissa lagändringar på detsocialrättsliga området har ägt rum efter det attutskottet avgav sitt betänkande 1998/99:KU24. Vidarehar lagts fram förslag till ytterligareförfattningsändringar som gäller åtgärder motkommunalt domstolstrots. Utskottet anser attresultatet av det nu pågående lagstiftningsarbetetinte bör föregripas och att motionsyrkandena omskärpta sanktioner på det kommunala områdetföljaktligen inte bör bifallas.Enligt huvudregeln i 2 a kap. 10 § skollagen(1985:1100) får för plats i förskola, fritidshem ochfamiljedaghem som kommunen anordnar skäliga avgiftertas ut enligt grunder som kommunen bestämmer.Avgifterna får dock inte överstiga kommunenssjälvkostnader. Beträffande frågan om s.k. maxtaxa ibarnomsorgen innebär motionärernas ståndpunkt attfrågan inte skall avgöras av utan avkommunerna. Ett förslag i frågan om maxtaxa harnumera lagts fram för i proposition1999/2000:129. Förslaget bereds iutbildningsutskottet. finnerinte skäl att i detta betänkande gå vidare in påfrågan hur en maxtaxa skall åstadkommas.Det som har anförts i det föregående innebär attföljande motioner avstyrks: 1999/2000:K206 yrkandena19 och 20, 1999/2000:K224, 1999/2000: K232 yrkandena1-3, 1999/2000:K260 yrkandena 1-2, 1999/2000:K277yrkandena 1 och 6, 1999/2000:K352 yrkande 1,1999/2000:Fi610 yrkandena 2 och 3, 1999/2000:Sk692yrkande 13, 1999/2000:N273 yrkandena 10 och 17,1999/2000:N384 yrkande 3, 1999/2000:A805 yrkande 14,2000/01:K225 yrkandena 1-3, 2000/01:K237,2000/01:K285 yrkandena 1-4, 2000/01:K301, 2000/01:K304 yrkandena 1-3, 2000/01:K344yrkandena 1, 3, 5, 6, 2000/01:K345 yrkande 1,2000/01:So299, 2000/01:N243 yrkande 8, 2000/01:N324yrkandena 2-3, 2000/01:N381 yrkande 11, 2000/01:A806yrkandena 12 och 13, 2000/01:A812 yrkande 11.Frågan om möjligheterna för kommunala trafikföretagatt verka utanför den egna kommunen övervägs förnärvarande i på grundval av detbetänkande som avgivits av en särskild utredare somhaft i uppdrag att följa upp och utvärdera lagen(1996:637) om försöksverksamhet med rätt förkommunala aktiebolag att bedriva uppdragsverksamhetinom viss trafik enligt yrkestrafiklagen (1998:490).Utskottet anser att resultatet av dessa övervägandeninte bör föregripas och avstyrker motionerna1999/2000:K308, 2000/01:K320 yrkandena 1-2, 2000/01:K237 och2000/01:K395.Kommunernas skyldigheter i fråga om barnomsorgframgår i första hand av socialtjänstlagen(1980:620) och skollagen (1985:1100). Derasmöjligheter att sörja för barnomsorg i vidareomfattning begränsas av föreskrifterna ikommunallagen (1991:900) om kommunernasbefogenheter. En allmänt vedertagen grundsats närdet gäller den kommunala kompetensen är att enkommun inte utan stöd i lag eller författning fårlämna understöd till enskilda personer. Omkommunernas befogenheter skall vidgas i den riktningsom motionerna syftar till, måste det följaktligentill en ändring av föreskrifterna i kommunallageneller särskild lagstiftning. Kommunallagensbestämmelser om kommunernas befogenheter ärgenerellt bestämmande för vilka uppgifter kommunernakan ta sig an i skilda hänseenden. Dessabestämmelser bör inte ändras utan ingåendeöverväganden i ett vidare sammanhang. Utskottet ärinte berett att med anledning av vad som anförts imotionerna förorda några sådana ändringar. Inteheller finns det enligt utskottets mening skäl attnu överväga särskild lagstiftning för att vidgakommunernas befogenheter på det sätt sommotionärerna önskar. Motionerna 2000/01:K377,2000/01:Ub244 och 2000/01:Ub317 avstyrks. beträffande begränsning av kommunalaffärsverksamhetatt avslår motionerna 1999/2000:K206 yrkande 20,1999/2000:K224, 1999/2000:K232 yrkandena 1 och3, 1999/2000:K260 yrkande 1, 1999/2000:K277 yrkandena 1 och6, 1999/2000:K352 yrkande 1, 1999/2000:Fi610 yrkande 2,1999/2000:Sk692 yrkande 13, 1999/2000:N273yrkande 10, 1999/2000:N384 yrkande 3,1999/2000:A805 yrkande 14, 2000/01:K225yrkandena 1-3, 2000/01:K285 yrkandena 1-3,2000/01:K301, 2000/01:K304 yrkandena 1 och 3,2000/01:K344 yrkandena 1, 3, 5 och 6,2000/01:N243 yrkande 8, 2000/01:N324 yrkande 2,2000/01:N381 yrkande 11, 2000/01:A806 yrkandena12 och 13 och 2000/01:A812 yrkande 11.res. 1 (m, kd, fp)2. beträffande laglighetsprövning avkommunal näringsverksamhetatt avslår motionerna 1999/2000:K206 yrkande 19,1999/2000:K232 yrkande 2, 1999/2000:N273 yrkande17, 2000/01:K304 yrkande 2, 2000/01:K345 yrkande 1 och2000/01:N324 yrkande 3.res. 2 (m, kd, fp)3. beträffande sanktionssystematt avslår motionerna 1999/2000:K260 yrkande 2,2000/01:K285 yrkande 4 och 2000/01:So299 yrkande 7.res. 3 (m, kd, fp)4. beträffande maxtaxaatt avslår motion 1999/2000:Fi610 yrkande 3.5. beträffande kommunala trafikföretagatt avslår motionerna 1999/2000:K308yrkandena 1 och 2, 2000/01:K237, 2000/01:K320yrkandena 1 och 2 och 2000/01:K395.6. beträffande barnomsorgatt avslår motionerna 2000/01:K377,2000/01:Ub317 och 2000/01:Ub244.res. 4 (kd)res. 5 (mp)den 9 november 2000På vägnarGöran MagnussonI beslutet har deltagit: GöranMagnusson (s), (), (), (), IngvarSvensson (kd), (),(), KerstinKristiansson Karlstedt (s), KenthHögström (s), von der Esch(kd), (),Per (), (), (), (), ()och () Begränsning av affärsverksamhet(mom. 1)(), (), von derEsch (kd), (), HelenaBargholtz (fp), () och Carl-ErikSkårman (m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s.15börjar med "Beträffande omfattningen av " och på s.16 slutar med "en effektiv konkurrens" bort haföljande lydelse:Det är enligt utskottets mening högstotillfredsställande att kommuner och landsting undersenare år utökat sin näringsverksamhet till områdensom inte kan anses ligga inom deras formellakompetens och naturliga verksamhetsområden. Enkonsekvens av denna utveckling är att konkurrensenmellan privata företag och kommunala företag somuppträder på samma marknad snedvrids till de privataföretagens nackdel.