bet · GO01AU3 · 2000-10-10 00:00:00 — 5 (fp)7. beträffande kollektivavtalen och EG-rättenatt avslår motion 1999/2000:A819 yrkande 8,8. beträffande definition i lag avlikvärdigt arbeteatt med anledning av propositionen i motsvarandedeldels godkänner vad utskottet anfört om regelnsutformning,dels antar 2 § i det enligt bilaga 2 avutskottet framlagda förslaget till lag omändring i jämställdhetslagen,9. beträffande arbetsvärderingatt avslår motionerna 1999/2000:A4 yrkande 6,1999/2000:A804 yrkande 9 samt 1999/2000:A817yrkandena 1 och 2,10. beträffande positiv särbehandlingatt med anledning av propositionen i motsvarandedeldels godkänner vad utskottet anfört ommöjligheten att tillämpa positiv särbehandlingvid regelns utformning,dels antar 15 § i det enligt bilaga 2 avutskottet framlagda förslaget till lag omändring i jämställdhetslagen,11. beträffande kartläggning och analys avlöneskillnader m.m.att med bifall till propositionen i motsvarandedel och med anledning av motionerna 1999/2000:A4yrkande 5 i motsvarande del och 1999/2000:A818yrkandena 5, 6 och 10 samt med avslag påmotionerna 1999/2000:A23 yrkande 4 och1999/2000:A818 yrkandena 2 och 9 antar 10 § idet enligt bilaga 1 av regeringen framlagdaförslaget till lag om ändring ijämställdhetslagen,res. 6 (kd)12. beträffande plan för jämställdalöneratt med bifall till propositionen i motsvarandedel och med anledning av motionerna1999/2000:A806 yrkande 1 i motsvarande del,1999/2000:A808, 1999/2000:A810 i motsvarandedel, 1999/2000:A814 i motsvarande del och1999/2000:A818 yrkande 7 antar 11 § i det enligtbilaga 1 av regeringen framlagda förslaget tilllag om ändring i jämställdhetslagen,13. beträffande vitesföreläggande iJämställdhetsnämndenatt avslår motion 1999/2000:A818 yrkande 8,14. beträffande uppgifter om enskildalöneratt med bifall till propositionen i motsvarandedel och med anledning av motionerna1999/2000:A4 yrkande 5 i motsvarande del,1999/2000:A809, 1999/2000:A810 i motsvarandedel, 1999/2000:A814 i motsvarande del och1999/2000:A818 yrkande 4 antar 12 § i det enligtbilaga 1 av regeringen framlagda förslaget tilllag om ändring i jämställdhetslagen,15. beträffande JämO:s tillträde tillarbetsplatseratt med bifall till propositionen i motsvarandedel och med avslag på motion 1999/2000:A23yrkande 5 antar 33 § i det enligt bilaga 1 avregeringen framlagda förslaget till lag omändring i jämställdhetslagen,res. 7 (kd)16. beträffande talerätt iJämställdhetsnämndenatt med bifall till propositionen i motsvarandedel, med anledning av motionerna 1999/2000:A818yrkande 11 och 1999/2000:A819 yrkande 3 och medavslag på motion 1999/2000:A23 yrkande 6 antar35, 36, 39, 40, 41 och 44 §§ i det enligt bilaga1 av regeringen framlagda förslaget till lag omändring i jämställdhetslagen,res. 8 (kd)17. beträffande jämställdhetslagen iövrigtatt med bifall till propositionen i motsvarandedel antar det enligt bilaga 1 av regeringenframlagda förslaget till lag om ändring ijämställdhetslagen i den mån förslaget inteomfattas av vad utskottet hemställt ovan,18. beträffande lagen om åtgärder motetnisk diskriminering i arbetslivetatt med bifall till propositioneni motsvarande del antar det enligt bilaga 1 avregeringen framlagda förslaget till lag omändring i lagen om åtgärder mot etniskdiskriminering i arbetslivet,Del II19. beträffande jämställdhetsmärkningatt avslår motion 1999/2000:A819 yrkande 10,res. 9 (mp)20. beträffande åtgärder för atteffektivisera jämställdhetsarbetet m.m.att avslår motionerna 1999/2000:A2 yrkande 13,1999/2000:A23 yrkande 2 och 1999/2000:A804yrkande 11,res. 10 (kd)21. beträffande jämställdhetsrevision hosoffentliga institutioneratt avslår motion 1999/2000:A806 yrkande 11,res. 11 (c)22. beträffande jämställdhet i skolanm.m.att avslår motion 1999/2000:A24 yrkandena 4 och 5,res. 12 (m)23. beträffande offentliga monopolatt avslår motionerna 1999/2000:A24 yrkande 7 och1999/2000:A26 yrkande 1,res. 13 (m, kd, fp)24. beträffande löner iRegeringskanslietatt avslår motion 1999/2000:A2 yrkande 24,res. 14 (kd)25. beträffande skola och omsorgatt avslår motionerna 1999/2000:A24 yrkande 6,1999/2000:A26 yrkande 2 och 1999/2000:A807yrkande 1,res. 15 (m)res. 16 (fp)26. beträffande könsuppdelad statistikatt avslår motion 1999/2000:A806 yrkande 2,27. beträffande kvinnor i ledandebefattningaratt avslår motion 1999/2000:A24 yrkande 8,res. 17 (m)28. beträffande löneutveckling förföräldralediga m.m.att avslår motionerna 1999/2000:A4 yrkande 7,1999/2000:A806 yrkande 1 i motsvarande del och1999/2000:A819 yrkande 7,res. 18 (m) - motiv29. beträffande utvidgning avjämställdhetslagen till utbildningsområdetatt avslår motionerna 1999/2000:A25 yrkande 2,1999/2000:A813, 1999/2000:A815, 1999/2000:Ub803yrkande 4 och 1999/2000:Ub814 yrkande 21,res. 19 (v, mp)res. 20 (c, fp)30. beträffande diskriminering på grund avålderatt avslår motion 1999/2000:A711,31. beträffande sexuella trakasserier inombemanningsbranschenatt avslår motion 1999/2000:A818 yrkande 12,32. beträffande sexuella trakasserier inomhemtjänsten m.m.att avslår motion 1999/2000:A801,33. beträffande transsexuellaatt avslår motion 1999/2000:So203 yrkande 4,34. beträffande resurser för processeratt avslår motion 1999/2000:A807 yrkande 7,35. beträffande JämO:s kompetensområdeatt avslår motion 1999/2000:A819 yrkande 2,36. beträffande etnisk diskrimineringatt avslår motion 1999/2000:Sf640 yrkande 13,37. beträffande mångfaldsplaneratt avslår motion 1999/2000:Sf637 yrkande 16,res. 21 (c)38. beträffande utbildningsinsatser förföretagare m.m.att avslår motion 1999/2000:A230 yrkandena 7, 9och 10,39. beträffande sammanslagning avnämnderatt avslår motion 1999/2000:A715 yrkande 4,res. 22 (m)40. beträffande sakkunniga idiskrimineringstvisteratt avslår motion 1999/2000:A817 yrkande 3,41. beträffande grupptalanatt avslår motion 1999/2000:A818 yrkande 3,res. 23 (m) - motiv42. beträffande ombudsmännensrättegångskostnaderatt avslår motion 1999/2000:A720,43. beträffande diskrimineringstvister iArbetsdomstolenatt avslår motionerna 1999/2000:A806 yrkande 13och 1999/2000:A819 yrkande 9,res. 24 (c)res. 25 (mp)44. beträffande diskrimineringsexperter iArbetsdomstolenatt avslår motion 1999/2000:A723 yrkande 14.res. 26 (v)den 10 oktober 2000På arbetsmarknadsutskottets vägnarSven-Erik ÖsterbergI beslutet har deltagit: (),(), (), BjörnKaaling (s), ()*, (),()*, (), KristinaZakrisson (s), (), MariaLarsson (kd), (), (), ()*, () ochEwa ()*. * Har ej deltagit i beslutet undermomenten 8, 10-12 och 14-18. Avslag på propositionen (mom. 1), , och (alla m) anserdels att utskottets ställningstagande i Del Iavsnitt 3 under rubriken avslag påpropositionen, bort ha följande lydelse:I propositionen föreslås en rad förändringar ijämställdhetslagen med målsättningen att det skallbli lättare att upptäcka osakliga löneskillnaderm.m. på grund av kön, och att dessa inom en vissangiven tid skall fås att upphöra.Utskottet anser inte att problemet medlönediskriminering på den svenska arbetsmarknaden ärsådant att det står i någon rimlig proportion tillde förslag som har förelagts . Förslagetskulle få mycket negativa konsekvenser såväl för detprivata näringslivet som för kommunerna ochlandstingen. Risken är att det seriösa arbete sompågår på enskilda arbetsplatser och inomarbetsgivar- och arbetstagarorganisationer för attåstadkomma ett jämställt arbetsliv kommer attbromsas upp eller helt avstanna.Hela propositionen bygger på att det verkligenfinns skillnader i lön och andra anställningsvillkormellan kvinnor och män som beror påkönstillhörighet, utan att det ens behöver styrkasmed stöd av fakta. Vid en kontroll av forskning påområdet framgår emellertid att ett sådant antagandetstämmer dåligt överens med verkligheten.En undersökning som forskarna ochTrond genomfört av löneskillnader , visade att för arbetare varlöneskillnaderna mellan kvinnor och män inom sammayrke . Även för tjänstemän var skillnadenliten. För båda grupperna kunde, enligt ochPetersen, skillnaderna i huvudsak förklaras medfaktorer som ålder, erfarenhet och utbildning.Regeringens förslag i övrigt bygger i huvudsak påtre påståenden:- För att arbetsgivarna skall satsa på frånkönssynpunkt sakliga löner krävs en skärptlagstiftning.-- De nya bestämmelserna innebär inte att det skallgenomföras arbetsvärdering, utan de skall enbartses som ett förtydligande av dagens regler omlönekartläggning i jämställdhetslagens 9 a §.-- Om arbetsvärdering sker gynnar det i allasituationer kvinnor.-Vad avser det första påståendet kan utskottetkonstatera att det sker ett aktivtarbete med jämställdhetsfrågor hos det storaflertalet arbetsgivare. Arbetet sker i huvudsakgenom partsgemensamma satsningar. Målsättningen är iförsta hand att öka kunskapen kringjämställdhetsfrågor. Arbetet som är inriktat mot delokala parterna syftar till att ge parterna nyainsikter om kvinnor och män, och att påverkaparternas värderingar så att de blir mer jämställda.Avsikten är att denna nya kunskap sedan skall ledatill ett mer jämställt handlingssätt i deförhandlingar och överenskommelser som parterna gör.Utskottet delar inte heller regeringens synsätt attde nu föreslagna bestämmelserna inte skulleinnehålla någonting nytt. Vad som föreslås är irealiteten en helt ny förhandlingsmodell förlönebildningen. Syftet med kartläggningen anges varaatt upptäcka, åtgärda och förhindra löneskillnadersom inte är sakliga från könssynpunkt vid lika ochlikvärdigt arbete. Detta innebär emellertid endirekt koppling till det av regeringen föreslagnadiskrimineringsförbudet. Kartläggningen kommerdärför i praktiken att innebära att arbetsgivarentvingas att göra samma undersökningar som inför enlönediskrimineringstvist i domstol. Arbetsgivaren äralltså tvungen att visa om arbeten är lika ellerlikvärdiga, och dessutom tvingas denne redan isamband med förhandlingarna om lön m.m. att angesakliga från kön oberoende skäl för varje del av denlön som varje enskild arbetstagare skall ha. Detsistnämnda är en omöjlighet då det aldrig i enförhandling torde finnas sådana överväganden av alladelar som diskuteras, att de går att motivera iförhållande till varandra.Utskottet går härefter in på frågan omarbetsvärdering som modell gynnar kvinnor i högregrad än män. Vid den av utskottet genomfördauppvaktningen av arbetsmarknadens parterpresenterades som exempel en studie som gjorts inomArbetsmarknadsverket. I den studien genomfördes enarbetsvärdering där syftet var att få bort osakligalöneskillnader. Metoden som valdes vararbetsvärdering och löneanalys enligt en"domstolsmodell". Målet med testet var att kartläggasamtliga 11 000 anställda. Kostnaderna förgenomförandet blev föruppbyggnad av system. Detta arbete tog två och etthalvt år i anspråk (1992-1994). Genomförandet avstudien gjordes ochkostade . Resultatet blev att57 % av arbetena gick att värdera. På gruppnivåupptäcktes ett flertal oförklarade löneskillnader,men på individnivå kunde endast ett fåtal osakligaskillnader påträffas. Det visade sig dessutom svårtatt, som löneanalysen kräver, skapa en mängddetaljerade löneskäl. Slutsatsen var att metoden varför tids- och resurskrävande i förhållande till detutbyte som arbetet gav. hardärför slutat att arbetsvärdera och skall i ställetutveckla systematiska lönekriterier. Utskottetnoterar också att arbetsgivarrepresentanterna försåväl kommuner som landsting har beräknatkostnaderna till i vart fall 100-tals miljonerkronor för att genomföra de förslag som regeringennu lagt fram. Och skulle det genomföras överallt iarbetslivet är kostnaderna mer än 10 miljarderkronor. Det är pengar som skulle få tas från bl.a.vård, skola och omsorg där de behövs bättre än fören arbetsvärdering som inte ger mer jämställdalöner.Utredaren skrev redan iLöneskillnadsutredningens betänkande (SOU 1993:7):"Jag är medveten om att systematisk arbetsvärderingär ett oprecist instrument och i sig bygger påsubjektiva värderingar." Även utredaren sig i betänkande(SOU 1999:91): "Det torde vara oomtvistligt attarbetsvärdering är något subjektivt. I enlönediskrimineringstvist förhåller det sig ofta pådet sättet att parterna har olika uppfattningar omvilken betydelse som skall tillmätas de skildakriterier som är av betydelse för värderingen. Detblir då en mycket grannlaga uppgift för domstolenatt ta ställning. "Arbetsvärdering ger inga objektiva besked. Menrisken är stor att arbetsvärdering konserverar gamlavärderingar eftersom man av resursskäl sällan seröver metodens värderingsgrunder. Att göra sådanaöversyner och att genomföra arbetsvärderingar äroerhört resurskrävande.De föreslagna bestämmelserna innebär också att dethelt bortses från den utveckling mot merindividuella löner som har skett de senaste åren.Till exempel visar den föreslagna definitionen avbegreppet likvärdigt arbete på ett kollektivtsynsätt som inte tar i beaktande den enskildearbetstagarens prestationer. Regeringen tar ocksåett steg bort från principen att lönebildningen ären sak för arbetsmarknadens parter och går över lönebildning där lönesättningen för enskildaskall kunna bli en fråga för myndigheter ochdomstolar. Utskottet anser därför att det är hög tidatt avliva myten om att det genom arbetsvärderinggår att objektivt värdera ett arbete. Många olikafaktorer har stor påverkan. Det som är avgörande förett arbetes värde är i slutändan vad någon på enmarknad är villig att betala för det.Utskottet vill också belysa några andra följder avde bestämmelser som förslaget innehåller.Den sammankoppling av jämställdhetsanalysen ochreglerna om diskrimineringsförbudet som görs iförslaget skulle komma att innebära attarbetsgivaren, som ett resultat av kartläggningen,kan tvingas att betala skadestånd trots att hanåtgärdar den upptäckta löneskillnaden inom den tidsom anges i lagen. Att tvinga någon att utreda sinegen skuld och presentera den utredning som ärnödvändig för att han eller hon skall kunna bliansvarig, strider mot de mest grundläggandeprinciperna för en rättsstat. På samma sätt striderden föreslagna rätten för Jämställdhetsombudsmannenatt få tillträde till arbetsplatser förundersökningar mot dessa principer. Förfarandet ärnärmast att jämställa med en husrannsakan, men medden mycket betydelsefulla skillnaden att det integörs någon bedömning av vilka motstående intressensom kränks genom åtgärden. Likaså utgör förslaget omrätt för arbetstagarorganisation att få ta del avindividuella löner för icke föreningsmedlemmar ettoacceptabelt intrång i den enskildes integritet. Devillkor som gäller avseende lön och andraanställningsvillkor är en angelägenhet endast mellanden anställde och arbetsgivaren. Det kan finnas heltlegitima skäl till att en av dem, eller båda, intevill att andra skall ta del av avtalet, något sommåste respekteras.Sammanfattningsvis anser utskottet att de nuföreslagna reglerna inte gynnar kvinnor utan snarareutgör ett hot mot den fria lönebildningen och etteffektivt stopp för den mycket positiva utvecklingmot mer individuella löner som skett under desenaste åren.Förslagen innebär också att arbetsgivarna skulletvingas att satsa mycket stora resurser pålönekartläggningsarbetet utan att det skulle genågra synbara resultat, medel som kan användas tilllångt mer motiverade åtgärder.Utskottet vill avslutningsvis peka på att detstörsta löneskillnadsproblemet på den svenskaarbetsmarknaden inte är lönesättningen på detenskilda företaget utan att den svenskaarbetsmarknaden är så kraftigt könssegregerad. Inomoffentlig sektor har kvinnorna en kraftig dominansbland arbetstagarna. På dessa områden, t.ex. vård,undervisning och annan omsorg har staten, kommunernaeller landstingen monopol på verksamheten och de hareffektivt hindrat en acceptabel löneutveckling fördessa ykesgrupper. Detta har i första hand gått utöver kvinnorna, men även över de män som arbetarinom dessa yrken.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet, liksomModeraterna i motion A24 (yrk. 1), att propositionenbör avslås. Detta innebär att även motion A22 blirtillgodosedd.dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse1. beträffande avslag på propositionenatt med bifall till motion 1999/2000:A24 yrkande 1och med anledning av motion 1999/2000:A22 avslårpropositionen,2. Konkurrensutsättning av kvinnodomineradeyrken m.m. (mom. 2), , och (alla m) anserdels att utskottets ställningstagande i Del I underrubriken andra åtgärder i den del sombörjar med "Som påpekar" och slutar med"A24 (yrk. 3) avstyrks" bort ha följande lydelse:Som påpekar är den svenskaarbetsmarknaden kraftigt könsuppdelad, ochmansdominerade yrken ger i allmänhet högre lön änkvinnodominerade. Statistik från Statistiskacentralbyrån (SCB) visar att bland de 30 vanligasteyrkena är det endast 2 som är att betrakta somjämställda enligt den gängse definitionen, dvs. attdet skall finnas av vartdera könetrepresenterat. Exempel på det motsatta är mycketvanligare. I betydelsefulla yrken somundersköterska, sjukvårdsbiträde, vårdbiträde,barnskötare och förskollärare är ungefär 9 av 10arbetstagare kvinnor. Inom den kommunala sektorn är8 av 10 arbetstagare kvinnor. För näringslivet rådernästan motsatt förhållande, endast 3,5 av 10anställda är kvinnor. Även bland företagare ärkvinnorna kraftigt underrepresenterade. Bara 4,4 %av företagarna är kvinnor vilket är en mycket lågsiffra internationellt sett.Vid en jämförelse som SCB har gjort mellan de 10mest kvinnodominerade yrkena och motsvarandemanliga, framkommer dessutom att löneskillnadernamellan kvinnor och män mer beror på yrkesval än pådiskriminering. De vanligaste kvinnoyrkena finnsockså inom den offentliga sektorn, där det intefinns några alternativa arbetsgivare, enomständighet som medför att lönerna hålls nere.Med hänsyn till det anförda delar utskottetModeraternas uppfattning om de könssegregeradearbetsmarknaderna och löneskillnader påmonopolliknande arbetsmarknader. Motion A24 (yrk. 2och 3) tillstyrks därför.dels att utskottets hemställan under 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande konkurrensutsättning avkvinnodominerade yrken m.m.att med anledning av motion 1999/2000:A24 yrkandena2 och 3 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,3. Frivilliga insatser för jämställdhet(mom. 3)() anserdels att utskottets ställningstagande i Del I underrubriken andra åtgärder i den del sombörjar med "Ett av de" och slutar med "motion A23(yrk. 1)" bort ha följande lydelse:I propositionen föreslås bl.a. nya bestämmelser omkartläggning av löne- och anställningsvillkor.Grunden för ett framgångsrikt jämställdhetsarbeteär alla människors lika värde. Det gemensammamänniskovärdet ligger i sin tur till grund för demänskliga rättigheterna som i sig är okränkbara.Jämställdhet är således inte en kvinnofråga utan enfråga om mänskliga fri- och rättigheter. Målet är,och måste vara, att alla människor i alla avseendenskall ges lika villkor för att kunna förverkligasina liv. Varken kvinnor eller män skalldiskrimineras på grund av sitt kön utan ges likavärde och status. Det måste vara en huvuduppgift förvarje demokratiskt samhälle att undanröja devanföreställningar, strukturer eller andra hindersom av tradition försvårar och förhindrarjämställdhet mellan könen.Den första svenska jämställdhetslagen började gälla1980 och har således varit i bruk . Trots attlagen har ändrats har intemycket hänt rörande de skillnader som lagen avsågatt komma till rätta med. Arbetsmarknaden äralltjämt uppdelad i manliga respektive kvinnligayrken. Kvinnliga yrken ger betydligt lägregenomsnittslöner än manliga yrken. Andelen kvinnor iledande befattningar är fortfarande mycket låg påalla nivåer. Tillgänglig statistik visar dessutomatt har löneskillnadernamellan kvinnor och män ökat.Som redovisats har de som den nuvarandelagen varit i kraft inte visat att lagstiftning ären särskilt effektiv metod för att få mångadelaktiga i jämställdhetsarbetet. Man kan därförinte vara säker på att ytterligare krav påhandlingsplaner m.m. som regeringen nu föreslårkommer att leda till mer jämställda arbetsplatsereller lika löner för likvärdigt arbete.För att jämställdhetsarbetet verkligen skall fågenomslag bör det ske så nära de enskildaindividerna som möjligt. Utgångspunkten måste därförvara att huvuddelen av arbetet skall ske på lokalnivå. Utskottet delar därför Kristdemokraternasuppfattning att lagstiftning varken är den endaeller bästa metoden för att tillförsäkra kvinnor ochmän lika villkor i arbetslivet. Arbetet bör i störreomfattning inriktas på att parterna på lokal nivåhar ett aktivt och engagerat samarbete och ansvarkring jämställdhetsfrågorna.Med hänsyn till det anförda tillstyrker utskottetmotion A23 (yrk. 1) medan motion A804 (yrk. 10)avstyrks i den del den inte kan anses tillgodoseddmed vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande frivilliga insatser förjämställdhetatt med anledning av motion 1999/2000:A23 yrkande 1och med avslag på motion 1999/2000:A804 yrkande10 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,4. Samordnad lagstiftning motdiskriminering (mom. 4)(), () ochElver () anserdels att utskottets ställningstagande i Del I underrubriken av lagstiftning m.m. som börjarmed "I samband med" och slutar med "A818 (yrk. 1)"bort ha följande lydelse:Utöver jämställdhetslagen finns det trediskrimineringslagar. Dessa trädde i kraft den 1 maj1999. I samband med införandet av lagarna framfördeflera partier krav på att dessa lagar ochjämställdhetslagen borde sammanläggas till engenerell diskrimineringslagstiftning. Som skäl förkraven framfördes bl.a. att en sammanläggning skullebidra till att det blir lättare att överblicka vilkaregler som gäller vid diskriminering i arbetslivet.Utskottet delar denna uppfattning, särskilt motbakgrund av att man i det nu behandlade lagförslagetom ändringar i jämställdhetslagen har tagit hänsyntill hur lagar utformats. Med hänsyn tilldet anförda tillstyrker utskottet motionerna A23(yrk. 3), A25 (yrk. 1) och A220 (yrk. MotionA818 (yrk. 1) avslås i den mån den inte kan ansestillgodosedd genom vad utskottet har anfört.dels att utskottets hemställan under 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande samordnad lagstiftning motdiskrimineringatt med anledning av motionerna 1999/2000:23 yrkande3, 1999/2000:A25 yrkande 1 och 1999/2000:A220yrkande 5 samt med avslag på motion1999/2000:A818 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,5. Översyn av jämställdhetsplaner m.m.(mom. 6)() anserdels att utskottets ställningstagande i Del I underrubriken av lagstiftning m.m. i den delsom börjar med "anser i" och slutar med"(yrk. 8) avstyrks därför" bort ha följande lydelse:Utskottet kan konstatera att mäns och kvinnorsarbete värderas olika. Det tar sig bl.a. uttryck iatt kvinnor inte tjänar lika mycket som män. Enmängd studier visar också att löneskillnadernamellan kvinnor och män inte minskar utan tvärtomökar. Att avskaffa löneskillnaderna mellan kvinnoroch män är ett av de viktigaste medlen i kampen föratt nå ett jämställt samhälle. För att uppnå dettakrävs kraftfulla åtgärder. De förändringar somföreslås är försök i rätt riktning. Utskottet villdock varna för att det finns starka krafter i formav nedärvda mönster och traditionella synsätt somkan motverka de nödvändiga förändringarna. Tilldetta kommer att det kan vara svårt att överblickaeffekterna av regelförändringarna. Utskottet anserdärför att det är viktigt att följa utvecklingeninom detta område.Utskottet vill i sammanhanget påpeka att det inteär tillräckligt att bara förändrajämställdhetslagen. Det krävs även andra åtgärdersåsom att stimulera utbudet av hushållsnäratjänster, vilket skulle underlätta för båda makarnaatt förvärvsarbeta. En annan åtgärd är att höjaersättningsnivån i föräldraförsäkringen så att mänstimuleras att ta ut sin pappamånad. Vidare bör manförbättra möjligheterna att driva diskrimineringsmåli enskilda fall. Vad utskottet har anfört bör gesregeringen till känna. Med det anförda tillstyrksmotion A807 (yrk.