bet · GN01FöU2 · 2000-03-14 00:00:00 — Sjöstridskrafter (mom. 29)och (båda kd) anför:Kristdemokraterna har vid olika tillfällen betonat att beredskapen och ut-formningen av Försvarsmakten måste beakta att vårt land är en halvö i norraEuropa med en kust. Minskningen av antalet förband får inteleda till att det blir luckor i våra övervaknings- eller insatssystem.Övervakning av våra vidsträckta skärgårdsområden, territorialhavet ochden ekonomiska zonen skall kunna ske kontinuerligt. av vårahandelstransporter sker med fartyg vilket ställer stora krav på bevakning,uppföljning och kontroll av sjötrafik. har som sjönation en viktig rollatt spela i och i . Därvid är det viktigt att säkra de krasom ställs avseende marin verksamhet i kust- och skärgårdsmiljö.Genom anskaffandet av korvett får sjöstridskrafterna ökad uthållig-het till sjöss.Med hänsyn till maritima beroende och de krav som redan i fredställs på uthållig marin närvaro i våra omgivande farvatten för att markerasvenska intressen (visa flagg) i och , bör den marinaförbandsvolymen och beredskapen upprätthållas på en nivå som säkerställersamtidiga insatser i och med fartygsförband.Ur rekryteringssynpunkt och för att bevara och utveckla kompetens samtför att ge en balanserad fördelning av den svenska flottan längs vår långakuststräcka anser att en begränsad och permanent base-ring av fartygsförband bör ske i . En permanent basering av tvåkustkorvetter typ ger det taktiska konceptet bättre förut-sättningar att utvecklas än propositionens förslag. Socialdemokraternas ochCenterns förslag med tolv ytstridsfartyg baserade i och noll fartygbaserade i duger inte!Kristdemokraterna anser liksom regeringen att marinstridskrafterna börutvecklas mot integrerade och behovssammansatta styrkor med ökad förmå-ga till samverkan med andra nationers förband vid internationella insatser ivårt närområde. förband samövar inom ramen för PFF istor utsträckning i västerhavet, vilket gör att Göteborgsbaserade fartygsför-band har nära till internationella övningar. Det bilaterala avtalet med isyfte att öka interoperabiliteten med Nato genom samövningar talar också förpermanent basering på västkusten.Riksdagen bör därför bifalla kommittémotion Fö32 (kd) yrkande 5.Vi anser att utskottets hemställan under moment 29 bort ha följande lydelse:29. beträffande sjöstridskrafteratt med bifall till motion Fö32 yrkande 5 och med avslagpå motion 1999/2000:Fö7 yrkande 5 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,22. Helikopterförband (mom. 30), , , (allam) anför:Under förutsättning av avslag på reservation 1 i moment 1.Helikopterförbanden bör organiseras i en flottiljledning samt tvåbataljoner, en för vardera sjö- respektive markoperativ verksamhet och enmarkoperativ helikopterenhet. Bataljonerna bör lokaliseras i södra respektivenorra samt helikopterenheten för utveckling avattackhelikopterkompetens och samverkan med mekaniserade förband börlokaliseras i södra anser att utskottets hemställan under moment 30 bort ha följande lydel-se:30. beträffande helikopterförbandatt med avslag på proposition 1999/2000:30 yrkande 11samt motionerna 1999/2000:Fö7 yrkande 10 i denna del,1999/2000:Fö28 yrkande 22, 1999/2000:Fö32 yrkandena 14 och 15och 1999/2000:Fö33 yrkande 8 som sin mening ger regeringen tillkänna vad som anförts ovan om helikopterförbandens organisation,23. Helikopterförband (mom. 30)och (båda kd) anför:Försvarsmaktens helikoptrar är kvalificerade rörliga resurser i kriser och krigmed god förmåga att samverka med mark-, sjö- och flygstridskrafter. Över-vakning och kontroll av sjöterritoriet längs hela vår kust samt stöd till detcivila samhället inom sjukvård, räddningstjänst med sjö-, fjäll- och flygrädd-ning samt transportverksamhet visar på helikopterns betydelse i vårt fredstidasamhälle. En över ytan jämnt fördelad SAR-funktion (Search And Rescue)ökar tryggheten i samhället. I propositionen föreslås att helikopterbaseringenpå /avvecklas.Behovet av en välutrustad helikopterorganisation måste tillgodoses i . För att säkerställa tillgängliga räddningsresurser i södra fyttäckande beredskap och för samverkan med sjöstridskrafterna i Karlskronaanser att en helikopterenhet skall baseras permanent iBlekinge.Kristdemokraterna anser att förslaget tillvaratar den sjöoperativa helikop-terkompetens som finns i och ger goda möjligheter till kompe-tensutveckling i samband med införskaffandet av nya tunga, kvalificeradehelikoptrar och nästa generation ytstridsfartyg, korvett . Kombinatio-nen JAS 39 , ny helikopter och korvett blir viktig i de slagkraf-tiga operativa insatsstyrkorna.Riksdagen bör därför bifalla kommittémotion Fö32 (kd) yrkandena 14 och15.Vi anser att utskottets hemställan under moment 30 bort ha följande lydelse:30. beträffande helikopterförbandatt med bifall till motion 1999/2000:Fö32 (kd) yrkandena14 och 15, med anledning av proposition 1999/2000:30 yrkande 11samt motionerna 1999/2000:Fö7 yrkande 10 i denna del,1999/2000:Fö28 yrkande 22 och 1999/2000:Fö33 yrkande 8 som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts ovan,24. Flygstridskrafter (mom. 31)() anför:Det är olyckligt att utskottet väljer att lägga ned i stället för F 17 somMiljöpartiet föreslagit. På har skattebetalarna investerat i nya energief-fektivare byggnader, oljeavskiljare, nytt motorprovhus, JAS tvätthall ochåtervinningsanläggning för Viggensystemet. Ingen av dessa investeringarfinns på F 17 vilket är negativt för miljön. Det är ett oansvarigt sätt att in-vestera hundratals miljoner av skattemedel för att bara raseradessa och göra om samma investeringar på ett annat ställe.Att bullerisolera ner till och långsiktigamål på blir betydligt dyrare i än i då flermänniskor kommer att störas. Den extra kostnaden som kommer att belastaskattebetalarna slipper man om F 17 avvecklas i stället för F 10.Om utskottets förslag i förlängningen leder till att flygskolan skall flyttastill F 16 i så innebär detta markant ökade risker för tredje man dåövningsverksamheten kommer nära mycket trafikerade luftrum.Någon minuts felflygning kan få ödestigra konsekvenser.Det hade varit ett nedrustningspolitiskt bättre beslut att bifalla Miljöparti-ets motion om att avveckla F 17 i stället för F 10.Riksdagen bör därför bifalla motion Fö36 (mp) yrkande 7.Jag anser att utskottets hemställan under moment 31 bort ha följande lydelse:31. beträffande flygstridskrafteratt med bifall till motionerna 1999/2000:Fö36 yrkande 7,1999/2000:Fö7 yrkande 11, 1999/2000:Fö26, 1999/2000:Fö30 yrkan-de 2 i denna del och 1999/2000:Fö301, med anledning av motionerna1999/2000:Fö7 yrkande 12, 1999/2000:Fö8 yrkande 2 och1999/2000:Fö19 yrkande 2 samt med avslag på proposition1999/2000:30 yrkande 12 och motionerna 1999/2000:Fö14 yrkande 2och 1999/2000:Fö33 yrkande 7 ger regeringen till känna vad som an-förts ovan,25. Regionalt försvar (mom. 32), , , (allam) anför:Under förutsättning av avslag på reservation 1 i motion 1.Östersjön är det enda område där gränsar till områden där säkerhets-politisk och ekonomisk instabilitet råder. är därför en underrättelse-och utbildningsplattform och stödjepunkt för olika förband av strategiskbetydelse och därmed en riksangelägenhet. I Försvarsberedningens rapportFörändrad omvärld - omdanat försvar (Ds 1999:2) angavs när det gäller demilitära resursernas grundberedskap (s. 163) : "Resurserna skall lokaliserasså att förmåga finns att skydda koncentrationen av känslig civil och militärinfrastruktur i storstadsområdena. Vidare skall förmåga finnas att skyddacivila nyckelresurser och militära basområden samt . I propositionenFörändrad omvärld - omdanat försvar (1998/99:74) är orden "samt "borttagna (s. 103)! får nu genom förslaget ett förband som blir ensolitär.Gotlands roll som militäroperativ plattform bör säkerställas på ett tydligaresätt än vad propositionen anger. Då räcker det inte med enbart ett utbild-ningsförband för mekaniserade enheter. Dessa utbildningsenheter saknarförmåga att genomföra strid. Det är därför nödvändigt att utbildningen skerinom ramen för en försvarsmaktsgemensam stridsgrupp för att upprätthållaen acceptabel förmåga att genomföra strid mot även mindre luftlandsättning-ar. Det handlar också om att snabbt kunna säkerställa såväl erforderlig luft-operativ förmåga som marin närvaro vid hotande utvecklingar. Handlingsfri-het bör därför skapas för att kunna basera fartygsenheter i Fårösundsbas-sängen.Övervakning av våra vidsträckta skärgårdsområden, territorialhavet ochden ekonomiska zonen skall kunna ske kontinuerligt. av vårahandelstransporter sker med fartyg vilket ställer stora krav på bevakning,uppföljning och kontroll av sjötrafik. har en viktig roll att spela iÖstersjön och i västerhavet med hänsyn till maritima beroende ochde krav som redan i fred ställs på uthållig marin närvaro i våra omgivandefarvatten för att markera svenska intressen.Vikten av att året runt kunna upprätthålla sjöfart på svenska hamnar. FörNorrlands näringsliv och försörjning är åretruntsjöfarten en livsnerv. Underberedskapsförhållanden blir detta än mer accentuerat. Inriktningen av vårsäkerhets- och försvarspolitik ställer stora krav på Försvarsmaktens förmågaatt anpassa sig till skiftande säkerhetspolitiska situationer. Helt grundläggande för att denna av statsmakterna fastlagda anpassningsdoktrin skall kunnages rimlig trovärdighet är Försvarsmaktens tillgång på utbildad och kvalifice-rad personal. Den militära bemanningen av våra isbrytare och sjömätnings-fartyg utgör ett bidrag till att säkerställa flottans personalförsörjning inomramen för anpassningsdoktrinen. Det är av avgörande betydelse för isbrytar-och sjömätningsverksamhetens tillgänglighet i fred och under beredskap attfartygen drivs av svenska ägare med svensk besättning och under svenskflagg. Det kan endast garanteras med militär bemanning.Förmågan att kunna uppträda integrerat med olika stridskrafter utgör grundför utvecklingen av den militära kompetensen såväl för förmågan till väpnadstrid som vid internationella insatser. Det gäller således att kunna uppträdaintegrerat och samordnat med utnyttjande av alla funktioner. Fler funktions-förband, samlokaliserade med brigadutbildningen, är därför nödvändiga föratt möjliggöra integrerad utbildning och utbildning i vintermiljö.I norra är gränsen i öst och nordöst av avgörande betydelse för ut-formningen av försvaret. Flyktingströmmar, men också militär aktivitet ianslutning till baserna på , utgör säkerhetspolitiska utmaningar.Därför är kontinuerlig militär närvaro med markförband i den allra nordli-gaste delen av nödvändig. bör kunna utgöra en bas för dennakontinuerliga närvaro.Riksdagen bör därför bifalla motionerna Fö21 (m) yrkandena 2-7 ochFö27 (m) yrkande 3.Vi anser att utskottets hemställan under moment 32 bort ha följande lydelse:32. beträffande regionalt försvaratt med bifall till motionerna 1999/2000:Fö18 yrkande 2,1999/2000:Fö21 yrkandena 2-7, 1999/2000:Fö22 yrkande 3,1999/2000:Fö27 yrkande 3, 1999/2000:Fö304 och 1999/2000:Fö307yrkande 2 samt med avslag på motionerna 1999/2000:Fö23 yrkande-na 1 och 2, 1999/2000:Fö28 yrkande 21, 1999/2000:Fö31 yrkande 2,1999/2000:Fö33 yrkandena 1 och 4, 1999/2000:Fö326, 1999/2000:Fö330 och 1999/2000:N241 yrkande 6 som sin mening ger regeringentill känna vad som anförts ovan.26. Organisationens omfattning och lokalisering (mom. 34), , , (allam) anför:Under förutsättning av avslag på reservation 1 i motion 1.Regeringen föreslår endast ett förband för respektive funktion (specialtrupp-slag inom armén). Dessa blir för få för att kunna genomföra integrerad ut-bildning i brigadförband vid flera platser. Den naturliga samverkan uteblir.Utbildning och övning i vintermiljö blir begränsad. När den genomförs måsteförbanden resa och förläggas på annan ort till stora kostnader. Någon analysav ledningen i den nya organisationen har inte gjorts. Detta sannolikt pågrund av att en bärkraftig och sammanhållen ledningsfilosofi saknas.Den gemensamma arbetsgruppen tycks vad gäller grundorganisationen en-bart har prövat befintliga förband som statiska klossar. Antingen platsar deenligt arbetsgruppen och därmed regeringen i den framtida organisationeneller så gör de det inte. Det är anmärkningsvärt att man inte har prövat andraformer för och ett samordnat utnyttjande av tillgängliga resurser regionvis.Det saknas ett konstruktivt nytänkande med en samordning inom ramenför försvarsmaktsförband. Exempel på detta skulle ha kunnat vara att organi-sera en brigadstridsgrupp i , en flygflottilj i den sydligaste delen avSverige, ett försvarsmaktsgemensamt underhålls- och logistikförband i Ble-kinge, en försvarsmaktsgemensam stridsgrupp på samt en bri-gadstridsgrupp i den nordligaste delen av . I samtliga dessa exempelhade befintliga resurser i regionen kunnat utnyttjas så kostnadseffektivt sommöjligt. Därmed skulle också Försvarsmakten getts möjligheter att organise-ra utbildningen på effektivast möjliga sätt.En grund för organisationsförändringen sägs ha varit att förband med baraen funktion skall undvikas. En annan grund sägs ha varit att inte omlokalise-ra verksamhet. I många fall har andra hänsyn i stället för en rationell verk-samhet styrt aktuella förslag. Detta kan vara förnuftigt endast då det är enfråga om rationella, jämbördiga alternativ. Det regionalpolitiska inflytandethar uppenbarligen varit mycket starkt.Oförmågan att välja vilket eller vilka förband som skall avvecklas är imånga fall tydligt. Beslutsvåndan tycks vara stor. Att regeringen av politiskaskäl är beredd att riskera flygvapnets ombeväpning och den framtida utbild-ningen av nya piloter är djupt olyckligt.Regeringens förslag till grundorganisation blir ineffektiv och dyr. Att detblir så synes vara resultatet av andra hänsyn än försvarspolitiska.Regeringen döljer nedläggningen av isbrytar- och sjömätningsförbandensom blir en följd av regeringsbeslut () om civilbeman-ning och utflaggning av isbrytar- och sjömätningsverksamheten. Den framti-da bemanningsformen har säkerhetspolitiska konsekvenser och är därmedbetydligt mer komplicerad än vad tycks tro.För att reellt kunna anpassa försvaret till förändringar i omvärlden bör nu-varande övnings- och skjutfält icke försäljas. Möjligheterna att vårda ochhålla dessa områden öppna genom att arrendera ut dem till kommuner somfriluftsområden eller till lantbrukare för boskapsskötsel bör undersökas.Riksdagen bör därför avslå proposition 1999/2000:30 yrkandena 17 och19.Vi anser att utskottets hemställan under moment 34 bort ha följande lydelse:34. beträffande organisationens omfattning och lokalisering(under förutsättning av avslag på reservation 1 i mom. 1)att med avslag på proposition 1999/2000:30 yrkandena 17och 19 samt med avslag på motion 1999/2000:Fö7 yrkande 6 som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts ovan,27. Inriktning av Försvarsmaktens anskaffning av materielm.m. (mom. 35), , och (alla m) anför:Vi anser att en större materiell kvantitet i kombination med hög kvalitativfunktionskompetens inom de flesta områden är nödvändig för att utveckladet nya försvaret. Vi anser också att förmågan till indirekt eld bör förstärkasjämfört med regeringens förslag. Vidare bör förmågan till precisionsbe-kämpning av rörliga mål vidmakthållas och utvecklas. Utveckling och an-skaffning av luftvärnsrobotsystem och ett nytt lätt torpedsystem bör genom-föras och antalet ubåtar och ytfartyg upprätthållas på en rimlig nivå införkommande beslut om anskaffning. Utrymme behöver också skapas för be-väpning av JAS 39-systemet. Genom ett minskat flygtidsuttag per flygplanförlängs JAS 39-systemets totala livslängd, vilket bör medge en kontinuerligmodifiering av de flygplan som successivt tillförs försvaret. Härigenomskapas större möjligheter till export och försäljning av JAS 39 ochdärmed en bättre balanserad effekt och kostnad över tiden.Modern försvarsmateriel bör behållas i stället för att avvecklas för att upp-rätthålla den erforderliga funktionella kompetensen och förmågan att växanär så erfordras. Detta gäller inte minst artillerifunktionerna inom armén ochmarinen samt ytfartyg och ubåtar. Haubits 77, kustartillerisystemen 12/70och 12/80 samt samtliga ubåtar av Västergötlandklassen och de nyligenmoderniserade patrullbåtarna av Kaparenklassen bör således behållas i för-band eller förrådsställas som grund för en eventuell upprustning.Regeringen saknar en strategi för försvarets framtida utveckling. Detta vi-sas tydligt genom att man inom de flesta områden företrädesvis förordardemonstratorer och simulatorer framför anskaffning av konkreta vapensy-stem. Självklart kan demonstratorer och simulatorer vara till god hjälp vidutveckling av gamla och nya vapensystem men de kan aldrig ersätta verklig-heten.Det panikstopp som Försvarsmakten tvingats till som följd av likvidi-tetsindragningen i samband med den fulla tillämpningen av anslagsförord-ningen har försatt stora delar av försvarsindustrin i en akut krissituation.Svensk försvarsindustri kommer inte att kunna upprätthålla sam-ma breda kompetens på samma mängd områden som . Varken in-hemsk eller utländsk efterfrågan är tillräcklig för detta. Den tekniska utveck-lingen accentuerar behovet av ett allt närmare samarbete med utländskapartner.Det bör t.ex. övervägas om inte försvarsindustrin skulle kunna erbjudas aktivt få konkurrera om den del av materielunderhållet som skötsinom Försvarsmakten. På så sätt kan viktig kompetens behållas inom för-svarsindustrin som volymerna upprätthålls. Självfallet bör densammantaget billigaste lösningen väljas, varför en strikt tillämpad konkur-rensutsättning av verkstads- och varvsdrift är nödvändig.Det pågående mellanstatliga samarbetet inom försvarsmaterielområdet börfördjupas och utvidgas. Det är också angeläget att fortsätta att stödja svenskförsvarsindustris exportansträngningar. En av de viktigaste förutsättningarnaför detta är att det vi vill exportera också värderas så högt att vi själva an-skaffar det till våra egna förband.Delar av försvarsindustrin är mycket eportberoende. Detta be-roende kan komma att öka ytterligare eftersom de svenska beställningarnaminskar kraftigt med regeringens politik. Det är angeläget att få gemensam-ma EU-regler för export av försvarsmateriel. måste därför driva påför att de samarbetsinitiativ som pågår också leder till gemensamma reglerför export av krigsmateriel och strategiska produkter, som i snabbt ökandegrad utvecklas och produceras gemensamt i flera länder. En ytterligare åtgärdför att öka vår egen förmåga att lösa internationella uppgifter och för attförbättra industrins konkurrenskraft är att i ökad utsträckning kräva att vårastridskrafter generellt skall ha en ökad förmåga till samverkan (interoperabi-litet). Ett sådant allmänt krav på Försvarsmaktens materielanskaffning gerockså ett brett engagemang i hela organisationen som positivt skulle påverkautbildnings- och övningsverksamheten.Vi anser att utskottets hemställan under moment 35 bort ha följande lydelse:35. beträffande inriktning av Försvarsmaktens anskaffning avmateriel m.m.att med bifall till motion 1999/2000:Fö20 yrkande 8, medanledning av motion 1999/2000:Fö305 och med avslag på proposition1999/2000:30 yrkande 20 och motionerna 1999/2000:Fö7 yrkandena 2och 3, 1999/2000:Fö28 yrkande 10, 1999/2000:Fö32 yrkande 10,1999/2000:Fö36 yrkande 3, 1999/2000: Fö205 yrkandena 7 och 8 och1999/2000:Fö212 yrkandena 10 och 11 som sin mening ger regering-en till känna vad som anförts ovan,28. Inriktning av Försvarsmaktens anskaffning av materielm.m. (mom. 35)och (båda v) har, på regeringens uppdrag, med IndustrigruppenJAS omförhandlat kontraktet för JAS 39 . Resultatet har bl.a. blivit enlångsammare leveranstakt och ett fast pris för delserie 3. Detta är emellertidenligt mening inte nog. Antalet flygplan har beräknats utifrånbehov som hör hemma i ett invasionsförsvar och som inte motsvaras avbehoven i det nuvarande säkerhetspolitiska läget. Flygvapnet kommer sålun-da att vara överdimensionerat. Detta påverkar både Försvarsmaktens ekono-mi och organisation, såväl för Flygvapnet som för Försvarsmakten i sinhelhet, nu och . Vi föreslår därför att en arbetsgrupp tillsätts meduppgiften att utifrån försvarets behov klarlägga hur många JAS 39 som behövs och att därefter återigen förhandla med industrin. Syftetskall vara att anpassa antalet flygplan till det faktiska behovet. bödärför bifalla motion Fö7 (v) yrkandena 2 och 3.Vi anser att utskottets hemställan under moment 35 bort ha följande lydelse:35. beträffande inriktning av Försvarsmaktens anskaffning avmateriel m.m.att med bifall till motion 1999/2000:Fö7 yrkandena 2 och3 och med avslag på proposition 1999/2000:30 yrkande 20 och motio-nerna 1999/2000:Fö20 yrkande 8, 1999/2000:Fö28 yrkande 10,1999/2000:Fö32 yrkande 10, 1999/2000:Fö36 yrkande 3, 1999/2000:Fö205 yrkandena 7 och 8, 1999/2000:Fö212 yrkandena 10 och 11 och1999/2000:Fö305 som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts ovan,29. Inriktning av Försvarsmaktens anskaffning av materielm.m. (mom. 35)och (båda kd) anför:Kristdemokraterna anser att det är väsentligt att reduceringen av materielan-skaffningen inte ger långsiktiga negativa konsekvenser för den inhemskakompetensen. Vi måste upprätthålla en hög nivå på utvecklingsverksamhetenför att bibehålla nödvändig kompetens i ett tillväxtläge och för att svenskförsvarsindustri skall betraktas som en attraktiv samarbetspartner i den om-struktureringsfas som den europeiska försvarsindustrin befinner sig i. För-svarsindustrin får även ökad betydelse för det civila samhället eftersom dessspetsteknologier ger spridningseffekter vid utveckling av civila produkter.Trots den osäkerhet som regeringen försatt försvarsindustrin i måste den fåtid för omställning och förutsättningar för fortsatt högteknologisk utveckling.Det har tagit generationer att bygga upp det förtroende som visas svenskaprodukter runt om i världen, men som mycket snabbt kan gå förlorad genomuteblivna politiska beslut. Politisk osäkerhet placerar svensk industri i un-derläge i förhandlingar med kunder. Den högteknologiska kompetensen ärfärskvara som är lättflyktig men svårfångad.I försvarsbeslutet underströks betydelsen av att öka det internatio-nella samarbetet i syfte att trygga en framtida försörjning med försvarsmate-riel. En allt större del av industriella förmåga kommer i framtidenatt bygga på ömsesidiga internationella beroenden. För att detta arbete skallkunna fördjupas och bli verkningsfullt fordras gemensamma projekt. Avförsvarspolitiska skäl måste därför den svenska försvarsindustrin ges godamöjligheter att engagera sig i angelägna projekt så att den inhemska kompe-tensen kan vidareutvecklas.Kristdemokraterna menar att internationellt samarbete bör eftersträvas somsäkerställer inhemsk kompetens och tillgodoser materielförsörjningen i enanpassningssituation. Eftersom internationella försvarsmaterielprojekt oftastbygger på långsiktiga och ömsesidiga åtaganden och tar att etableramåste försvarsindustrins möjligheter att medverka i framtida projekt stödjas.Detta kan ske genom att "gynnsamma förhållanden och förutsättningar ska-pas av statsmakterna" som regeringen framhöll i propositionen Förändradomvärld - omdanat försvar (1998/99:74). För att inte äventyra anpassnings-och tillväxtförmågan bör därför påbörjade samarbetsprojekt, som motiverasav Försvarsmaktens framtida behov, fullföljas. Detta är inte minst viktigt föratt bevara trovärdigheten för den svenska försvarsindustrins förmåga attmedverka i olika internationella samarbetsprojekt.Vi anser därför att det är angeläget att fullfölja utvecklingen av en ny jaktrobot och ett precisionsvapen med lång räckvidd. Båda är påbörjade internatio-nella samarbetsprojekt där svensk industri framgångsrikt har lyckats etablerasamarbete och visat internationell konkurrensförmåga och har efterfrågadkompetens. Genom ett fortsatt svenskt engagemang i dessa projekt kan ocksågjorda och planerade investeringar i luftvärnsrobotsystem 23 Bamse nyttjasoch utvecklas för såväl mark- som sjöstridskrafternas framtida behov.