bet · GN01KU11 · 2000-03-09 00:00:00 — Varje medborgare skall, enligt 2 kap. 3§ andra stycket regeringsformen, i den utsträckningsom närmare anges i lag skyddas mot att hanspersonliga integritet kränks genom att uppgifter omhonom registreras med hjälp av automatiskdatabehandling. Att utlänning här i riket ärlikställd med svensk medborgare i fråga om skydd förden personliga integriteten vid sådan behandlingframgår av 2 kap. 22 § första stycket 2regeringsformen.I 2 kap. regeringsformen finns det också andrabestämmelser som kan sägas röra den personligaintegriteten. Exempelvis är varje medborgare skyddadmot kroppsstraff samt mot tortyr och medicinskpåverkan i syfte att framtvinga eller hindrayttranden (5 §). Vidare är varje medborgare gentemotdet allmänna skyddad mot kroppsliga ingrepp även iandra fall samt mot kroppsvisitation, husrannsakanoch liknande intrång samt mot undersökning av breveller annan förtrolig försändelse och mot hemligavlyssning eller upptagning av telefonsamtal ellerannat förtroligt meddelande (6 §).Generella lagregler om skydd för den personligaintegriteten saknas emellertid, och varkentryckfrihetsförordningen, yttrandefrihetsgrundlageneller någon annan författning innehållerbestämmelser som gäller integritetskränkandepublicering av personbilder och andra uppgifter.Inte heller finns det några allmänna bestämmelsersom ger en person rätt till skadestånd om ettfotografi eller annan bild av honom utan tillståndutnyttjas på ett sätt som är kränkande för hanspersonliga integritet. I den mån bildanvändningen ärärekränkande kan dock ansvar enligt 7 kap. 4 §tryckfrihetsförordningen eller 5 kap. brottsbalkenådömas. Endast i kommersiella sammanhang har detansetts erforderligt med ett särskilt skydd mot attpersonbilder används utan den avbildades tillstånd.Enligt lagen (1978:800) om namn och bild i reklamgäller att näringsidkare vid marknadsföring avvaror, tjänster eller andra nyttigheter inte fåranvända framställning i vilken annans namn ellerbild utnyttjas utan dennes samtycke. Den somuppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot förbudetkan dömas till böter. Oavsett om förbudet överträttsuppsåtligen eller av vårdslöshet har den vars namneller bild utnyttjats rätt till skadestånd.Även innehåller bestämmelser omskydd för den personliga integriteten. Var och enhar, enligt artikel 8, rätt till respekt för sittprivat- och familjeliv, sitt hem och sinkorrespondens. Denna rättighet får inte inskränkasannat än med stöd av lag och om det i ettdemokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn tillstatens säkerhet, den allmänna säkerheten, landetsekonomiska välstånd eller till förebyggande avoordning eller brott eller till skydd för hälsaeller moral eller för andra personers fri- ochrättigheter. innehåller också merspecifika bestämmelser vilka kan sägas röra denpersonliga integriteten, t.ex. förbudet mot tortyrsamt omänsklig och förnedrande behandling ochbestraffning (artikel 3), rätten till tanke-,samvets- och religionsfrihet (artikel 9) samt rättentill yttrandefrihet (artikel 10).Den skyddslagstiftning som åsyftas i 2 kap. 3 §andra stycket regeringsformen finns numera ipersonuppgiftslagen (1998:204). Personuppgiftslagensyftar till att skydda enskilda personer motkränkning av den personliga integriteten vid allautomatiserad behandling av personuppgifter ochmanuell behandling av personregister. Den gällerinte vid behandling av personuppgifter som ett led ien verksamhet av rent privat natur. Inte hellerskall lagens bestämmelser tillämpas i denutsträckning som det skulle strida motgrundlagsbestämmelserna om tryck- och yttrandefriheti tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen eller inskränkaoffentlighetsprincipen. Vidare gäller lagen iprincip inte på journalistisk, konstnärlig ellerlitterär verksamhet. Om det i en annan lag ellerförordning finns bestämmelser som avviker frånpersonuppgiftslagen, gäller de bestämmelserna istället.Personuppgiftslagen ställer upp vissa grundläggandekrav på behandlingen av personuppgifter, oavsett omhanteringen kan sägas utgöra ett missbruk ellerinte. Dessa krav innebär bl.a. att personuppgifterfår behandlas bara för särskilda, uttryckligtangivna och berättigade ändamål. Personuppgifterfår, om de grundläggande kraven är uppfyllda, iprincip behandlas bara om den registrerade lämnarsitt samtycke till det. Från denna regel finns dockflera undantag. För behandling av känsligapersonuppgifter, t.ex. om politiska åsikter ellerhälsa, gäller särskilt stränga regler. Denregistrerade har rätt till information om behandlingav personuppgifter som rör honom eller henne. Densom bryter mot personuppgiftslagen kan bliskadeståndsskyldig eller dömas till straff.Genom personuppgiftslagen, som ersätter datalagen(1973:289), genomförs och rådetsdirektiv /46/EG av om skyddför enskilda personer med avseende på behandling avper-sonuppgifter och om det fria flödet av sådanauppgifter (dataskyddsdirektivet).Personuppgiftslagen följer i huvudsak direktivetstext och struktur.Den personliga integriteten skyddas även när för denenskilde känsliga uppgifter förekommer i allmännahandlingar. Enligt 2 kap. 3 §tryckfrihetsförordningen får rätten att ta del avallmänna handlingar begränsas om det är påkallat medhänsyn till bl.a. skyddet för den enskildespersonliga eller ekonomiska förhållanden.Föreskrifter som begränsar rätten att ta del avallmänna handlingar finns i sekretesslagen(1980:100). I 7 kap. finns bestämmelser om sekretessmed hänsyn främst till skyddet för enskildaspersonliga förhållanden. Bestämmelser som främstskyddar enskildas ekonomiska förhållanden finns i 8kap. I 9 kap. finns det bestämmelser till skydd förenskildas förhållanden av såväl personlig somekonomisk natur.Tidigare riksdagsbehandlingI betänkande 1996/97:KU14 behandlade utskottetfrågan om en generell integritetslagstiftning.Utskottet konstaterade i sin bedömning att frågorsom är av betydelse för den personliga integritetenregleras i många lagar. Grundläggande ärbestämmelserna om fri- och rättigheter i 2 kap.regeringsformen. Utskottet påpekade att det för denpersonliga integriteten viktiga skyddet förpersonuppgifter var under behandling avDatalagskommittén. Någon utredning därutöver av detslag som begärdes i motionen var enligt utskottetsmening inte påkallad. Utskottet utgick dock från attvissa ytterligare frågor som togs upp i motionenändå kunde antas bli belysta inom utredningen ochvid beredningen av kommitténs förslag. Utskottetavstyrkte motionen.När frågan om införande av personuppgiftslagenbehandlades (bet. 1997/98:KU18) framhöll utskottet,att skyddet av personuppgifter är av avgörandebetydelse för den personliga integriteten. Utskottetkonstaterade att datalagen endast gällde förautomatisk behandling av personuppgifter medan denföreslagna personuppgiftslagen skulle komma attomfatta såväl automatiserad som viss manuellbehandling av personuppgifter. Den särskildaregleringen till skydd för personuppgifter skulleenligt utskottet därmed komma att få en vidaretillämpning än vad som har varit fallet.Utskottet framhöll därutöver att regler som syftartill att skydda den personliga integriteten ocksåfinns i andra lagar. Utskottet avstyrkte med dettabl.a. motioner om en generell, teknikoberoendeintegritetslagstiftning.I bet. 1998/99:KU15 behandlades ett antal motionerom personuppgiftslagen och andra integritetsfrågor.Utskottet uttalade att en modern lagstiftningavseende behandling av personuppgifter måsteutformas så att den är väl anpassad med hänsyn tillden snabba tekniska utvecklingen på framför allt IT-området. Enligt utskottets mening talade detta föratt siktet bör vara inställt på att åstadkomma enteknikoberoende lagstiftning till skydd för denpersonliga integriteten. Utskottet framhöll att EG-direktivet får anses omodernt och att en revideringav direktivet måste ske. Det var enligt utskottet avstor vikt att den inom EU medkraft verkar för att en revidering av direktivetsker, vilket tillkännagavs för regeringen. Vidareansåg utskottet att en översyn avpersonuppgiftslagen bör komma till stånd med syfteatt, så långt det är möjligt inom EG-direktivetsram, åstadkomma en förändring av lagstiftningen iriktning mot ett regelverk som tar sikte på missbrukav personuppgifter. Även detta gavs regeringen tillkänna. Enligt utskottet borde - i avvaktan på enteknikoberoende integritetslagstiftning -intensifierade åtgärder vidtas för att åstadkomma enlagstiftning som syftar till att ingripa motmissbruk av personuppgifter och inte mot självahanteringen av sådana uppgifter.Utskottet har behandlat regeringens förslagtill ändring av personuppgiftslagensöverföringsregler (prop. 1999/2000:11, bet.1999/2000:KU7). Utskottet konstaterade attMediegrundlagsutredningen har i uppdrag att bl.a.analysera behovet av och förutsättningarna för enmer teknikoberoende grundlagsreglering avyttrandefriheten och förutsatte att de aspekter somär relaterade till personuppgiftslagen skulle bliföremål för kommitténs uppmärksamhet.I lagutskottets betänkande 1991/92:LU5Upphovsrättsliga frågor behandlades en motion omanvändningen främst i massmedier av personbilderutan den avbildades tillstånd. Motionären hadeframhållit att det i ett rättssamhälle måste finnasett starkt skydd för den personliga integriteten somockså omfattar ett skydd mot att någon blir avbildadmot sin vilja och mot att personbilder sprids i inteönskvärd omfattning. uttalade att detinte är godtagbart att bilder av personer utnyttjaspå ett sätt som kränker den avbildades personligaintegritet. Om man lagstiftningsvägen skall geenskilda skydd mot integritetskränkande publiceringav bilder kräver det emellertid en inskränkning avden grundlagsskyddade tryckfriheten ochinformationsfriheten. Det sistnämnda gäller också enlagreglering inom ramen för det upphovsrättsligaregelsystemet. fann det inte motiveratatt tog något initiativ i saken, menpekade på att framstegen på datorområdet skullekunna medföra att behovet av lagstiftning till skyddför den personliga integriteten ökar. Vidareunderströk lagutskottet vikten av att regeringennoga följer den fortsatta utvecklingen och tar deinitiativ som kan visa sig bli erforderliga i syfteatt motverka publicitetsskador för enskilda.Pågående utredningsarbete m.m.Mediegrundlagsutredningen (Ju 1999:01)Regeringen beslutade att enparlamentariskt sammansatt kommitté skall analyserabehovet av och förutsättningarna för en mer teknik-oberoende grundlagsreglering av yttrandefriheten(dir. 1999:8). Utvecklingen inominformationstekniken har enligt direktiven gåttsnabbt sedan yttrandefrihetsgrundlagen trädde ikraft . De medier som omfattas avyttrandefrihetsgrundlagen har fortlöpandeutvecklats. Nya fysiska bärare av information hartillkommit och tillkommer alltjämt. De blirtillgängliga och användbara för i stort sett alla.Samtidigt skapas enligt direktiven nya medel förkommunikation med hjälp av elektromagnetiska vågor.Till bilden hör också en fortgåendeinternationalisering.Den snabba utvecklingen gör det nödvändigt attkontinuerligt bevaka och anpassa regelverken påområdet. Införandet av termen tekniska upptagningari yttrandefrihetsgrundlagen kan enligt direktivenförväntas att på ett tillfredsställande sätt mötaden tekniska utvecklingen när det gällerupptagningar med sådana yttranden somyttrandefrihetsgrundlagen är avsedd att skydda. Detsom nu behöver utredas är således i första handyttrandefrihetsgrundlagens tillämplighet på nykommunikation med hjälp av elektromagnetiska vågor,dvs. på informationsöverföringar som sker på annatsätt än genom att fysiska databärare transporterasmellan avsändare och mottagare. Det som har sagtshindrar enligt direktiven inte att vissa justeringarkan behöva göras i såväl tryckfrihetsförordningensom yttrandefrihetsgrundlagen för att reglerna skallanpassas till utvecklingen på informationsteknikensområde. Kommittén skall redovisa sitt uppdrag senastden 31 december 2000.Offentlighets- och sekretesskommittén (Ju 1999:06)beslutade regeringen (dir.1998:32) att en kommitté skulle tillkallas meduppgift att göra en översyn av bestämmelserna omallmänna handlingars offentlighet i syfte att vidgamöjligheterna för offentlighetsprincipenstillämpning i IT-samhället. Kommittén skall ocksågöra en allmän översyn av sekretesslagen.Kommittén skall undersöka om det i något fall finnsett behov av att öka möjligheterna att intetillhandahålla en allmän handling som omfattas avupphovsrätt eller någon annan rättighet enligtupphovsrättslagen.Kommittén skall kartlägga de faktorer som har varitavgörande för i vilken utsträckning insyn råder ikommunala respektive statliga företag, överväga omdet är lämpligt med en enhetlig syn påoffentlighetsprincipens tillämplighet när det gällersådana företag samt ange vilka kriterier som börgälla för insyn i dessa och i andra organ som avsesi 1 kap. 8 § sekretesslagen.I översynen av sekretesslagen ingår att undersöka ivilken utsträckning lagen kan förbättras, t.ex.genom att onödiga bestämmelser upphävs och att lagengörs mer överskådlig, med bibehållen balans mellanintresset av offentlighet och insyn å ena sidan ochintegritets- och andra sekretesskyddsintressen å denandra.Kommittén skall vidare- särskilt uppmärksamma några frågor som rörsekretess och myndigheternas möjligheter attsamverka,- göra en översyn av de tystnadsplikter som brytermeddelarfriheten,- försöka hitta en ändamålsenlig ochöppenhetsvänlig lösning för att genomföra Sverigesåtaganden när det gäller offentlighet och sekretesspå området för internationellt informationsutbyte,- göra en uppföljning av utvecklingen i frågor omutrikessekretess mot bakgrund av bl.a. Sverigesinträde i EU och en utvärdering av tillämpningen avbestämmelsen om utrikessekretess.Utredningsarbetet skall enligt direktiven varaavslutat, såvitt avser uppdraget som gälleroffentlighetsprincipen och IT, senast den 1september 2000 och i övrigt senast den 1 maj 2001.ÖvrigtJustitieutskottet höll en utfrågning medanledning av regeringens skrivelse Hemligteleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemligkameraövervakning vid förundersökning 1998 (skr. 1999/2000:31). Statssekreterareni anfördedå att regeringen avser att tillsätta enparlamentarisk utredning med uppgift att kartlägga,analysera och utvärdera sådan lagstiftning som berörden enskildes integritet (se bet. 1999/2000:JuU8 s.6 f.).Från har utskottet inhämtatföljande. Direktiv till utredningen förväntas blifärdigställda år 2000.Direktivarbetet är inriktat på att geen kommitté i uppdrag att göra en bred kartläggningavseende skyddet för den personliga integriteten idet moderna samhället, inkluderande en undersökningav hur integritets-aspekten har hanterats ochreglerats i befintlig lagstiftning både på detoffentligrättsliga och privaträttsliga området, ochmed utgångspunkt häri identifiera och anlyserautvecklingstendenserna. Som direktivarbetet förnärvarande är inriktat avses kommittén mot bakgrundav denna kartläggning få till uppgift att övervägaom det finns behov av att ändra och kompletteranuvarande lagstiftning på olika normgivningsnivåertill skydd för den personliga integriteten.Konstitutionsutskottets bedömningSom utskottet har konstaterat reglerasfrågor som har betydelse för den personligaintegriteten i många lagar. De grundläggandebestämmelserna finns i regeringsformen. Av dessaframgår att det allmänna skall värna den enskildesprivatliv och familjeliv och att varje medborgare, iden utsträckning som närmare anges i lag, skallskyddas mot att hans personliga integritet kränksgenom att uppgifter om honom registreras med hjälpav automatisk databehandling. En väsentlig del avreglerna till skydd för den personliga integritetenfinns i personuppgiftslagen som bygger på EG:sdataskyddsdirektiv.Vid förra (bet. 1998/99:KU15)konstaterade utskottet, i likhet med vad som hadeanförts i flera motioner, att siktet borde varainställt på att åstadkomma en teknikoberoendelagstiftning till skydd för den personligaintegriteten. Vidare menade utskottet attdataskyddsdirektivet var omodernt och att enrevidering av det måste ske. Enligt utskottet borde- i avvaktan på en teknikoberoendeintegritetslagstiftning - intensifierade åtgärdervidtas för att åstadkomma en lagstiftning som syftartill att ingripa mot missbruk av personuppgifter ochinte mot själva hanteringen av sådana uppgifter. Tvåtillkännagivanden till regeringen gjordes, dels attregeringen med kraft bör verka inom EU för att enrevidering sker av dataskyddsdirektivet, dels att enöversyn av personuppgiftslagen bör komma till ståndmed syfte att, så långt det är möjligt inomdirektivets ram, åstadkomma en förändring avlagstiftningen i riktning mot ett regelverk som tarsikte på missbruk av personuppgifter.Mediegrundlagskommittén har i uppdrag att bl.a.analysera behovet av och förutsättningarna för enmer teknikoberoende grundlagsreglering avyttrandefriheten. Som utskottet tidigare uttalat kandet förutsättas att de aspekter som är relateradetill personuppgiftslagen blir föremål för kommitténsuppmärksamhet. Även Offentlighets- ochsekretesskommitténs arbete kommer att inbegripafrågor som rör den personliga integriteten. Tilldetta kommer att regeringen aviserat att man avseratt tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppgiftatt kartlägga, analysera och utvärdera sådanlagstiftning som berör den enskildes integritet.Direktiven förväntas bli färdigställda . Kommittén kommer bl.a. att få tilluppgift att överväga om det finns behov av att ändraoch komplettera nuvarande lagstiftning på olikanormgivningsnivåer till skydd för den personligaintegriteten.Med de nämnda utredningarna får motionsyrkandenaanses tillgodosedda. Motion 1999/2000:K206 yrkande 6och motion 1999/2000:T703 yrkande 12 avstyrksdärför.Förbud att bära mask vid demonstrationMotionI motion 1998/99:K233 av ochElver () hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att förbud mot att bära mask för ansiktetvid demonstration skall kunna påbjudas om polisenvid tillståndsgivningen för demonstrationen såfinner lämpligt. Enligt motionärerna missbrukas ochutnyttjas demonstrationsfriheten ibland för andrasyften än att demonstrera och demokratisktargumentera för vissa åsikter. att demonstranter söker dölja sin identitetgenom att vid demonstration bära stickade huvor,masker eller liknande, vilket enligt motionärernastrider mot hela demonstrationsidén och på ettpåtagligt sätt försvårar polisens möjligheter attupprätthålla god ordning vid demonstrationer. Utanatt regeringsformen lägger hinder i vägen kanpolisen vid tillståndsprövning för demonstrationange vissa begränsande regler och krav för att endemonstration skall få genomföras. Krav bör enligtmotionärerna även kunna ställas från polisens sida,där polisen så finner nödvändigt, att deltagarnaskall uppträda utan sådan maskering, som är till föratt dölja de demonstrerandes identitet.BakgrundVarje medborgare är enligt 2 kap. 1 § första stycketregeringsformen gentemot det allmänna tillförsäkradbl.a. mötesfrihet och demonstrationsfrihet. Medmötesfrihet avses frihet att anordna och bevistasammankomst för upplysning, meningsyttring ellerannat liknande syfte eller för framförande avkonstnärligt verk. Demonstrationsfriheten innebärfrihet att anordna och deltaga i demonstration påallmän plats. Utlänning är likställd med svenskmedborgare i fråga om dessa friheter, om inte annatföljer av särskilda föreskrifter i lag.Mötesfriheten och demonstrationsfriheten får,enligt 2 kap. 14 § första stycket regeringsformen,begränsas av hänsyn till ordning och säkerhet vidsammankomsten eller demonstrationen eller tilltrafiken. I övrigt får dessa friheter begränsasendast av hänsyn till rikets säkerhet eller för attmotverka farsot.Enligt artikel 11 i skall var ochen ha rätt att delta i fredliga sammankomster.Utövandet av denna rättighet får inte underkastasandra inskränkningar än sådana som är föreskrivna ilag och som i ett demokratiskt samhälle ärnödvändiga med hänsyn till statens säkerhet ellerden allmänna säkerheten, till förebyggande avoordning eller brott, till skydd för hälsa ellermoral eller till skydd för andra personers fri- ochrättigheter.Tidigare riksdagsbehandlingDen fråga som tas upp i motionen har tidigare vidflera tillfällen behandlats av riksdagen.Justitieutskottet behandlade frågan om maskeradedemonstranter vid /94 och avstyrkte dåen motion i ämnet med hänvisning till ovan angivnareglering i regeringsformen (bet. 1993/94:JuU1). Vidbehandlingen av ett liknande motionsyrkanderiksmötet /96 vidhöll justitieutskottet dennaståndpunkt (bet. 1995/96:JuU14).Konstitutionsutskottet har behandlat frågan omförbud att bära mask vid demonstration vidriksmötena /97 och 1997/98 med anledning avmotioner med samma yrkande som i den nu aktuellamotionen. I betänkande 1996/97:KU14 ansåg utskottetatt det inte fanns skäl för att frångå sintidigare bedömning i frågan och avstyrkte därförmotionen. Vid den senaste behandlingen av frågan,betänkande 1997/98:KU32, konstaterade utskottet attdet inte hade kommit fram några nya omständighetersom talade för att införa ett förbud. Utskottetvidhöll därför sin tidigare inställning ochavstyrkte motionen.Konstitutionsutskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare bedömning i fråganoch avstyrker följaktligen motion 1998/99:K233.FöreningsfrihetGällande bestämmelser m.m.Enligt 2 kap. 1 § regeringsformen är varjemedborgare gentemot det allmänna tillförsäkradfrihet att sammansluta sig med andra för allmännaeller enskilda syften. Denna frihet brukar benämnaspositiv föreningsfrihet och får enligt 2 kap. 14 §andra stycket regeringsformen begränsas endastsåvitt gäller sammanslutningar vilkas verksamhet ärav militär eller liknande natur eller innebärförföljelse av folkgrupp av viss ras, med visshudfärg eller av visst etniskt ursprung.Begränsningen skall ske genom lag, och den får görasendast för att tillgodose ändamål som är godtagbarti ett demokratiskt samhälle, och den får aldrig gåutöver vad som är nödvändigt med hänsyn till detändamål som har föranlett den. Begränsningen fårinte heller sträcka sig så långt att den utgör etthot mot den fria åsiktsbildningen såsom en avfolkstyrelsens grundvalar. Vidare får begränsningeninte göras enbart på grund av politisk, religiös,kulturell eller annan sådan åskådning.Enligt 2 kap. 2 § regeringsformen är varje svenskmedborgare gentemot det allmänna skyddad mot tvångatt tillhöra politisk sammanslutning, trossamfundeller annan sammanslutning för åskådning ipolitiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådanthänseende. Denna frihet brukar kallas negativföreningsfrihet. Det är en undantagslös rättighetoch kan således inte begränsas annat än efterändring av grundlagen.Den negativa föreningsfriheten avser endastsammanslutningar för åskådning i politiskt,religiöst, kulturellt eller annat sådant hänseende,vilket medför att t.ex. studentkårsobligatorietfaller utanför skyddet. Detsamma gäller tvånget fördem som vill bedriva advokatverksamhet att varamedlemmar i stadgar i artikel 11 att var ochen har rätt till frihet att deltaga i fredligasammankomster samt till föreningsfrihet, däriinbegripet rätten att bilda och ansluta sig tillfackföreningar för att skydda sina intressen.Utövandet av dessa rättigheter får inte underkastasandra inskränkningar än sådana som är föreskrivna ilag och som i ett demokratiskt samhälle ärnödvändiga med hänsyn till statens säkerhet ellerden allmänna säkerheten, till förebyggande avoordning eller brott, till skydd för hälsa ellermoral eller till skydd för andra personers fri- ochrättigheter. Enligt sin ordalydelse garanterarartikeln endast den positiva föreningsfriheten.Europadomstolen har emellertid fastslagit attartikeln även skyddar den negativaföreningsfriheten.En motsvarande rätt till föreningsfrihet föreskrivsi den internationella konventionen om medborgerligaoch politiska rättigheter (artikel 22).Organisationers brottslighet m.m.MotionerI motion 1998/99:K253 av m.fl. (kd)hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om attkriminalisera enskilds deltagande i organiseradbrottslighet.