bet · GN01JuU6 · 2000-01-25 00:00:00 — Detta gällersåväl beträffande brottslighetens omfattning sombeträffande polisens arbetsförhållanden ochmyndighetskultur. Detta hindrar emellertid inte attdet finns inslag i New York-polisens arbetsmetodersom är intressanta att studera.Utskottet har tidigare behandlat liknandemotionsyrkanden. I samband med att utskottetbehandlade regeringens budgetproposition för år 1998anförde utskottet att det närmast är självklart atterfarenheterna från inte går att direktöverföra till . Där fanns emellertid en delintressanta tankegångar som säkerligen skulle kommaatt påverka polisarbetet också här. Utskottet ansågvidare att frågan knappast lämpade sig för generellauttalanden i den ena eller andra riktningen (bet.1997/98:JuU1 s. 31).Utskottet hänvisade till detta uttalande (bet. 1997/98:JuU13 s. 43).Här kan även nämnas att det av motionärerna nämndaprojektet i utvärderats. Utvärderingenredovisas i rapporten förebygga oordning och ökatryggheten i stadskärnan, som utarbetats inomPolishögskolans forskningsenhet. I rapporten sägsbl.a. att inga nya större resurser tillfördespolismyndigheten och att projektet pågick . Några dramatiska effekter kundedärför inte förväntas. Resultatet av projektet ärenligt rapporten ändå förenligt med ett antagandeatt projektet haft effekt på förekomsten avordningsstörningar och våldsbrott i Eskilstunacentrum. Det har också lett till att fler av dem somofta vistas där och nätter känner sigtrygga. Vidare sägs i rapporten att den lokalaopinionen var övervägande positiv till det slag avåtgärder som ingick i projektet. Bland s.k.höganvändare av centrum förändrades dessutomattityden till polisens arbetsinsats i positivriktning. I rapporten tas också upp någrametodfrågor.I budgetpropositionen för (prop.1999/2000:1 utg.omr. 4 avsnitt 4.2 och avsnitt4.3.1) anförde regeringen att det problemorienteradearbetssättet skall fortsätta att utvecklas. Med ettproblemorienterat arbetssätt avses ett långsiktigt,systematiskt arbete som utgår från kartläggning ochanalys av problem, som fortlöpande dokumenteras ochutvärderas och som kontinuerligt anpassas efter vadutvärderingen visar. Det problemorienteradearbetssättet har enligt regeringen främstutvecklats inom närpolisen. Problemorienteradeinsatser har vidtagits bl.a. mot krog- ochnöjesrelaterad våldsbrottslighet, våld mot kvinnoroch annat familjerelaterat våld,ungdomsbrottslighet, rasism och brottslighet som kanknytas till kriminella mc-gäng.Regeringen anför vidare att det sedan ett antal årpågår en omställning inom polisen som innebär i större utsträckning skall inrikta arbetet påatt förebygga och förhindra brott. Regeringensnationella brottsförebyggande program, Allas vårtansvar, är en självklar utgångspunkt för denutvecklingen. Den lokalt förankrade verksamheten,där de enskilda medborgarnas engagemang tas tillvara, är en hörnsten i det brottsförebyggandearbetet, där polisen skall spela en aktiv ochpådrivande roll.I regleringsbrevet för finns fleraverksamhetsmål som rör förebyggande verksamhet ochövervakning. Enligt verksamhetsmål 1 skall varjepolismyndighet utarbeta och dokumentera enbrottsförebyggande strategi där det också framgårhur och med vilka myndigheter och organisationersamverkan skall ske. Det återrapporteringskrav somkopplats till målet innebär att redovisningen skallinnehålla en nationell analys av hur verksamhetenhar utvecklats och dess resultat, särskilt i frågaom de allvarligaste brottstyperna.I sammanhanget bör även nämnas att det ibudgetpropositionen anges att en utveckling av detproblemorienterade arbetssättet hör till deprioriterade områdena. Utskottet hade vid sinbehandling av budgetpropositionen ingen erinran motdet (prop. 1999/2000:1 utg.omr. 4 avsnitt 4.2, JuU1s. 25).När det gäller polisens arbete i börförst anmärkas att det nu för tionde gångenanordnats en konferens om polisarbete. Huvudinslagetär en tävling där deltagarna får redovisa projektsom vilar på "problem oriented policing".I arbetar man efter något man kallar förSARA, dvs. Scanning, Analysis, Response, Assessment.Ett viktigt inslag i arbetet är också att samverkamed det övriga samhället. Skillnaden mot det svenskaproblemorienterade arbetssättet består, enligt vadutskottet inhämtat, huvudsakligen i att man i SanDiego har försprång.I rapporten i (1994:3 POB) beskrivsbl.a. hur polisen i samarbetar medallmänheten. Volunteers in policing består avfrivilliga som efter två veckors utbildning tar emotanmälningar i fall där det inte finns något för enpolis att göra mer än att ta emot själva anmälan.Retired består avpensionärer som hjälper polisen. Citizen Patrolsåker omkring i egna bilar och hjälper polisen genomatt observera och rapportera. Den sistnämndaverksamheten är inte officiellt sanktionerad.Sedan rapporten skrevs har det tillkommitytterligare en grupp av frivilligarbetare, reserveofficers. Dessa genomgår vanlig polisutbildning men betalar utbildningen själva. De fårsedan arbeta som vanliga poliser på tider när desjälva kan och utan ersättning.I kommer en konferens om polisiäraarbetsmetoder att anordnas i maj 2000.När utskottet senast (1998/99:JuU21 s. 7)behandlade liknande yrkanden anförde utskottet attdet i och för sig kunde hålla med motionärerna omatt de förändrade arbetsmetoder som kommit tillanvändning i bl.a. synes ha varitframgångsrika; utvärderingen talar i den riktningen.Utskottet ansåg emellertid - i likhet med tidigareställningstaganden - att frågan inte lämpar sig förnågra generella uttalanden. Motionerna avstyrktes.Utskottet ser såvitt gäller motionsönskemålen omNew York-modellen och Eskilstunamodellen ingenanledning att frångå den bedömning utskottet gjordei våras. Motionerna Ju228 och Ju910 i här aktuelladelar avstyrks.När det sedan gäller det arbetssätt som används iSan Diego synes det - bortsett från den utveckladeformen av samverkan - inte på något mer avgörandesätt skilja sig från det som kännetecknar detsvenska problemorienterade arbetssättet. Också i SanDiego handlar det om att kartlägga och analyseraproblem, vidta åtgärder och göra utvärderingar. Isammanhanget kan erinras om att utskottet så sentsom ställde sig bakom deprioriteringar som regeringen angav ibudgetpropositionen, bland dem att detproblemorienterade arbetssättet skall utvecklas inomalla delar av polisverksamheten. Ett bifall tillmotionsönskemålen i denna del skulle alltså intetillföra något.Vad slutligen gäller samverkanmed frivilliga anser utskottet - i likhet med vadsom sagts i fråga om New York-modellen - att fråganinte lämpar sig för några generella uttalanden.Utskottet vill dock understryka att utskottet intehar något emot samverkan med frivilliga. Somregeringen anför i budgetpropositionen är enskildasengagemang en hörnsten i det brottsförebyggandearbetet. Utskottet utgår från att polismyndigheternagör rimliga avvägningar när det gäller hur mycketsom skall satsas på samverkan med frivilliga. uppfattning bör sådana arbetsformer fåfinna sin form lokalt och bygga just påfrivillighet, inte på direktiv från riksdagen.Motionerna Ju228 och Ju907 avstyrks.Polisutbildningen m.m.I flera motioner tas frågor upp som rörpolisutbildningen. I motion Ju911 (m) föreslåssålunda att polisutbildningen utreds såvitt gällerbl.a. dess geografiska placering och huvudmannaskap.En översyn av antagningsförfarandet begärs i motionJu905 (c). I motion Ju223 (v) efterfrågas enrekrytering av utomeuropeiska invandrare tillpolisutbildningen och utbildningsinslag rörandefrämmande kulturer. I motion Sf637 (c) förordasmotsvarande utbildning i fråga om domstolspersonal.I juli 1995 fick en arbetsgrupp inomJustitiedepartementet i uppdrag att se överrekryteringen och utbildningen av poliser. I mars1996 presenterades promemorian Rekrytering ochgrundutbildning av poliser (Ds 1996:11). Regeringenuppdrog därefter åt attdetaljplanera en ny grundutbildning för poliser.Den nya grundutbildningen för poliser påbörjades ijanuari 1998. Den är särskilt inriktad på detproblemorienterade, förebyggande, brottsutredandeoch kontaktskapande polisarbete som närpolisreformenutgår från.Hösten 2000 kommer en polisiär grundutbildning attstarta i . Enligt vad regeringen anför ibudgetpropositionen för kan det varaönskvärt att öka det totala antaletutbildningsplatser ytterligare genom att förläggautbildning till ännu en eller flera orter.I Polisprogrammets Block I - juridik ochbeteendevetenskap - ingår en kurs med rubrikenMänniskan och polisen i samhället. Kursen omfattar10 poäng och bland målen anges att den studerandeefter genomgången kurs skall ha förvärvat bl.a.insikt i utsatta gruppers situation. Utbildningen idenna del tar upp invandrar- och invandringspolitikliksom det mångkulturella samhället.Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkandensom tagit sikte på en utredning avpolisutbildningen. avstyrkte utskottetde då aktuella yrkandena med hänvisning till attpolisutbildningens utformning varit föremålför översyn, och utskottet utgick från attutbildningen skulle få det innehåll som krävs föratt förse alla verksamhetsgrenar inom polisen medkompetent polispersonal. Vad gälldepolisförsörjningen utgick utskottet från attregeringen noga skulle följa Rikspolisstyrelsensarbete med att bevaka att det finns tillgång tilldet antal poliser som behövs för verksamheten. Någotsärskilt uppdrag för detta ansåg utskottet inte varanödvändigt (bet. 1997/98:JuU1 s. 34).Våren 1999 såg utskottet inget skäl att förorda atten ny generell översyn av polisutbildningen påbörjas(1998/99:JuU21 s. 13 f).Bland prioriteringarna i budgetpropositionen för år2000 anges att rasistiska, främlingsfientliga ochhomofobiska brott skall förebyggas och beivras.Samarbetet mellan Säkerhetspolisen och den öppnapolisen skall utvecklas vidare, liksom samverkan medövriga myndigheter inom rättsväsendet. De anställdasmedvetenhet och kunskaper om denna skall förstärkas.Utskottet hade ingen erinran mot de bedömningarregeringen gjort i denna del (bet. 1999/2000:JuU1 s.25).Här kan även nämnas att justitieministern nyligenbesvarat en fråga i om vilka åtgärderregeringen avser att vidta för att stävjafrämlingsfientlighet och rasism inom polisen (fråganr 1999/2000:153). Justitieministern anförde att detfinns en stor vaksamhet och medvetenhet inompolisväsendet när det gäller frågor om anställdasuppträdande, etik och moral. Kunskapen ochmedvetenheten om rasism och främlingsfientlighetmåste emellertid förstärkas, inte bara inompolisväsendet utan inom hela rättsväsendet. Redan nupågår enligt justitieministern utbildning avpersonalen i rättsväsendet om rasistisk ochhögerextrem brottslighet, dess ursprung, orsaker ochkonsekvenser.I frågesvaret anförs också att det iutbildningsplanen för den nya grundutbildningen avpoliser bl.a. upptas utbildning i den här typen avbrottslighet och problem. Vad som kanske långsiktigtär än viktigare är enligt justitieministern att deteftersträvas en hög andel studerande tillpolisutbildningen med invandrarbakgrund. Vidintagningarna till utbildningen hade aveleverna invandrarbakgrund, vilket inte kan ansestillräckligt. Det pågår därför ett aktivt arbeteinom för att öka den andelen.Avslutningsvis sägs i frågesvaret att regeringenavser att i regleringsbreven för uppdra åtsamtliga rättsväsendets myndigheter att upprättastrategier för att säkerställa personalens godakunskap om såväl grunden för rasistiska,främlingsfientliga eller homofobiska yttringar somom situationen för de grupper som utsätts för brottmed sådana förtecken.När det gäller frågan om utbildning av personalinom domstolsväsendet har utskottet inhämtat attambitionen är att lägga in sådana avsnitt där de hörhemma. Så sker också i de seminarier somDomstolsverket anordnar i straffrätt ochprocessrätt. När det gäller de seminarier som rörvårdnadsmål har man ett passom en halv dag som tar upp muslimsk familjerätt.I polisväsendets regleringsbrev för nämnsbland uppdragen att som ett led ikampen mot brott med rasistiska, främlingsfientligaeller homofobiska inslag skall upprätta en strategiför att säkerställa att personalen har god kunskapom grunden för dessa brott och om situationen för degrupper som utsätts för dem.Motsvarande uppdrag har lämnats till Domstolsverketi domstolsväsendets regleringsbrev för år 2000.Utskottets uppföljningsgrupp har under år 1999granskat polisutbildningen. Inom ramen för detarbetet har erfarits att kommeratt utvärdera polisutbildningen. Utvärderingen, somär ett led i arbetet med att åstadkomma enlångsiktig personalförsörjning, skall bl.a. avseutbildningens mål, innehåll, resultat ocharbetsmetoder. Vidare skall utvärderingen ta uppfrågor som kvalitetssäkring, arbetsorganisation ocharbetsfördelning.Uppföljningsgruppen har vidare inhämtat att detbland dem som antagits för att påbörja utbildningenvåren finns, enligt preliminära siffror, 26personer med utländsk bakgrund, vilket motsvarar . Dessa kommer från , , ,, , , , ,, , , , , ,, och Tyskland.I samma antagningsomgång var av de sökandekvinnor. Av dem som togs ut till tester var 46 %kvinnor. Av de 201 kvinnor som genomförde testetunderkändes 56 stycken vid de fysiska proven.Motsvarande siffra för männen var 6 av 251. Vidarevisar siffrorna att 30 kvinnor och 14 män bedömdesinte lämpliga av psykolog. 33 kvinnor och 30 mänunderkändes vid det diagnostiska provet i svenska. 6kvinnor och 5 män bedömdes olämpliga av läkare. Iflera fall var det mer än en orsak till att densökande inte bedömdes lämplig att kallas tillintervju. Av dem som intervjuades var kvinnor.Av dem som antogs var kvinnor.Nyligen har den första kullen av polisstudenter somgenomgått den nya polisutbildningen tagit examen.Dessa studenter skiljer sig dock avsevärt från demsom nu genomgår utbildningen i det att det ställdeskrav på förkunskaper i form av akademiska studier.Granskningen av polisutbildningen har också givitvid handen att man från sida gärnasjälv tar över ansvaret för antagningen. harRikspolisstyrelsen och hand omantagningen. Vid antagningen används militäramönstringstester, vilket ger de manliga sökandena enfördel. anser att man i stället bordekunna använda sig av högskoleprovet. Vidaretillmäter man fortfarande de fysiska testerna mycketstor vikt. Även detta missgynnar de kvinnligasökandena.Utskottet håller med motionärerna bakom motionJu223 om att förtroendet för polisen är viktigt.Utskottet delar också uppfattningen att ett sätt attnå dit är att rekrytera personer med utländskbakgrund till polisutbildningen. Den senasteantagningen visar också att en betydande andel av deantagna har invandrarbakgrund, bland dem personerfrån länder utanför . Enligt utskottets meningär detta steg i rätt riktning. Någon åtgärd frånriksdagens sida är inte påkallad.Även när det gäller kunskapen om främmande kulturerbland polispersonalen delar utskottet motionärernasuppfattning. Mot den bakgrunden är det glädjande attpolisutbildningen tar upp dessa frågor. Utskottetkan också konstatera att de numera beslutaderegleringsbreven för polisväsendet ochdomstolsväsendet tar upp just frågan om utbildning iämnet. Inte heller i denna del behövs alltså någonåtgärd från sida med anledning av motionJu223. Detsamma gäller motion Sf637.När det gäller antagningsförfarandet tillpolisutbildningen synes det nuvarande systemetvisserligen missgynna kvinnor. Att flyttaantagningen till , vilket föreslås imotion Ju905, löser dock inte problemet. Utskottethar också svårt att se något egenvärde i attPolishögskolan har hand om antagningen. Det bör förövrigt inte ankomma på att fatta beslut omvilken myndighet inom polisväsendet som skall skötaantagningen. De problem som finns har kommit idagen, och utskottet utgår från att de mått och stegvidtas som kan vara lämpliga för att nå en jämnarekönsfördelning inom polisen. Utskottet vill dockanmärka att andelen kvinnor som antogs tillutbildningen var något större än andelen kvinnor avde sökande, och det trots att kvinnorna sannoliktmissgynnas av testmetoderna.Vad härefter gäller frågan om polisutbildningensgeografiska placering noterar utskottet att enfilial till startar sin verksamhet iUmeå och att ytterligare orterkan komma i fråga.I övrigt är utskottet inte berett att, som föreslåsi motion Ju911, förorda att en ny utredning avseendepolisutbildningen påbörjas.Det anförda innebär att utskottet avstyrkermotionerna Ju223, Ju905, Ju911 och Sf637 i häraktuella delar.Polisens arbetstiderI flera motioner tas frågor upp med anknytning tillpolisens arbetstider. I motionerna Ju217 och Ju905(båda c) hävdas sålunda att närpolisens personalinte skall användas till att förstärkautryckningsstyrkorna. I den sistnämnda motionenliksom i motion Ju911 (m) begärs att fler poliserskall tjänstgöra och . I motionJu907 (kd) framförs liknande synpunkter.Hösten 1997 behandlade utskottet frågan om enverksamhetsanpassning av arbetstiderna inom polisen.Utskottet noterade då bl.a. attverksamhetsanpassning av arbetstiderna angavs blandRikspolisstyrelsens verksamhetsmål och attåterrapporteringskrav knutits till det (bet.1997/98:JuU1 s. 31 f).Riksrevisionsverket har på regeringens uppdraggranskat förläggningen av arbetstid, särskilt ifråga om utryckningsberedskap, i polismyndigheternai , län och (RRV1998:53). RRV konstaterar att verksamheten i frågaskulle behöva planeras mer utifrån variationer iverksamhetsbehovet än vad som sker . Även omutryckningsverksamheten är förknippad med händelsersom oftast inte kan förutses, vare sig ellerrum, är det enligt verket ändå möjligt att ibetydligt större utsträckning än draslutsatser av statistik över ingripanden ochbrottsanmälningar m.m. och utifrån detta planerabemanningen efter variationer i behov. RRV noteraratt närpolisen har ett system - periodplaneradarbetstid - för att beakta både kända variationer ibehov och de insatser som planeras utifrån enproblemorienterad strategi. Utryckningsstyrkor ochtrafikpolis tjänstgör emellertid statiskt i tidenenligt fasta tjänstgöringslistor.Ett av hindren för ett effektivt resursutnyttjandeär enligt RRV att dagens förhandlingsordningförsvårar för ledningen att förändra de statiskatjänstgöringslistorna.I regleringsbrevet avseende angessom ett verksamhetsmål att polismyndigheterna skallanpassa utryckningsresurserna till normalavariationer i behovet, använda dem problemorienteratoch planera utryckningsverksamheten så att den intestör utvecklingen av närpolisverksamheten.Myndigheterna har vidare ålagts att vidta deåtgärder som erfordras för att råda bot på sådanabrister i planeringen inom utryckningsverksamhetensom påvisats i rapporten.Rikspolisstyrelsen har i en skrivelse av den 19juli 1999 redovisat vilka åtgärder som vidtagits.Underlag för redovisningen har inhämtats frånsamtliga polismyndigheter. Rikspolisstyrelsenbedömer att det pågår ett omfattande arbete för attkomma till rätta med de hinder som RRV påtalat, ävenom ansträngningarna naturligtvis skiftar mellan deolika polismyndigheterna. Det finns dock, anförRikspolisstyrelsen, utrymme för ytterligare insatserinnan en helt tillfredsställande situation kan ansesuppnådd.I budgetpropositionen för anförderegeringen att ett ofta använt mått på hur långt enpolismyndighet kommit i fråga om detproblemorienterade arbetssättet är hur välarbetstidens förläggning har anpassats tillverksamhetens behov.BRÅ har undersökt utryckningsverksamheten vidPolismyndigheten i (När behövspolisen bäst? Stencil, ). BRÅkonstaterade att en relativt liten andel avpersonalen i de enheter som ägnade sig åtövervakning och utryckning tjänstgjorde när det varsom mest besvärligt, dvs. nätterna till lördag ochsöndag.Regeringen anförde vidare i budgetpropositionen attarbete med att anpassa polisens arbetstider tillverksamhetens behov är viktigt för detproblemorienterade arbetet. Ett instrument för ensådan anpassning är s.k. periodplanering, där ettschema fastställs för och med hänsyntill kända evenemang och till kunskaper om brott ochordningsstörningar. Flera polismyndigheter tillämparperiodplanering inom delar av verksamheten.Samtidigt är det bara av närpoliserna ilandet som periodplanerar arbetstiden.Ett hinder för optimal arbetstidsförläggning är denförhållandevis höga medelåldern blandpolispersonalen. Den har bl.a. medfört att det harblivit vanligare att poliser på grund av hälsoskälinte kan tjänstgöra , särskilt i yttretjänst. har enligt regeringenuppmärksammat frågan och överväger åtgärder inomarbetsmiljöområdet för att motverka problemen.När utskottet senast behandlade dessa frågor(1998/99:JuU21 s. 14 f) underströk utskottetbetydelsen av att arbetstiderna inom polisen ärverksamhetsanpassade. Detta är, anförde utskottet,en avgörande förutsättning för att polisverksamhetenskall bli effektivare. Att det finns poliser itjänst på tider och platser där de bäst behövs ärsjälva grundbulten i det problemorienteradearbetssättet, ett arbetssätt som bör genomsyra helapolisverksamheten. En verksamhetsanpassning avarbetstiderna innebär också att tillgängligheten ochdärigenom också medborgarperspektivet sätts i fokus.Utskottet hade alltså ingen annan grundsyn änmotionärerna i den aktuella frågan. kundeutskottet konstatera att regeringen vidtagit de måttoch steg som kan krävas. Här tänkte utskottetsärskilt på det ovan beskrivna uppdraget till RRVoch det uppdrag som sedermera lämnats tillRikspolisstyrelsen. Mot den bakgrunden såg utskottetinte någon anledning att förorda en separat översynav schemaläggningen inom polisen.När det sedan gällde utryckningsverksamhetennoterade utskottet att det är ett verksamhetsmål förpolismyndigheterna att använda utryckningsresursernaproblemorienterat och att planerautryckningsverksamheten så att den inte störutvecklingen av närpolisverksamheten.RRV har i rapporten och polisensarbetstider (RRV 1999:42) granskatresursutnyttjandet inom polisen. I rapporten anförsbl.a. att det är svårt att finna stöd för attpoliser med förebyggande arbetsuppgifter skallbehöva förstärka utryckningsverksamheten i denutsträckning som sker. Tvärtom tydermaterialet enligt RRV på att kapaciteten inomutryckningsverksamheten skulle kunna överföras tillandra verksamheter inom närpolisområdena, exempelvisförebyggande och problemorienterade insatser. Idenna del ser RRV ett hinder för genomförande avnärpolisreformen. I rapporten anförs vidare attutryckningsverksamheten varken följer variationer ibehov eller är tillräckligt effektivt dimensionerad.Polisens arbetstidsavtal gör enligt RRV att det ärsvårare, jämfört med andra yrkesgrupper, attutnyttja de tillgängliga resurserna på ett effektivtsätt. RRV framhåller dock att arbetsgivarenstillämpning av avtal och överenskommelser kanförbättras även fortsättningsvis med den existerandeutformningen av avtalet.Rapporten kommer med den existerande utformningenav avtalet enligt vad utskottet inhämtat attanvändas i kontakter medpolisväsendet. RRV:s slutliga rapport i fråga ompolisen kommer att överlämnas i mars 2000.I polisväsendets regleringsbrev för anförssom ett verksamhetsmål (mål nr 2) attingripandeverksamheten samt övervakningen av denallmänna ordningen och säkerheten skall bedrivasrättssäkert och effektivt. Resurserna skall anpassastill kända variationer i behovet. Bland uppdragen iregleringsbrevet har dessutom tagits upp attRikspolisstyrelsen skall redovisa hur arbetstidensförläggning har anpassats till variationerna iarbetsbelastningen. Av redovisningen skall bl.a.framgå polispersonalens fördelning över olikaveckoarbetstider och antalet personer medperiodplanerad tid.I december 1999 träffade ett avtal om löner m.m. I fråga omarbetstider sägs i avtalet bl.a. att utgångspunktenför förhandlingarna skall vara att arbetstiden äranpassad till verksamhetens krav.Utskottet vidhåller i fråga omverksamhetsanpassning av arbetstiderna inom polisenden inställning som utskottet intog . Detfinns således flera skäl för enverksamhetsanpassning. har nuockså fått i uppdrag att verka för en sådananpassning. Utskottet - som erinrar om attförläggningen av arbetstiden är en fråga som detankommer på arbetsmarknadens parter att lösa - kaninte se behov av något ingripande från riksdagenssida.