bet · GN01KU20 · 2000-05-24 00:00:00 — Detförelåg då en utredning från som entydigt talade för att Sverigeskulle vara den bästa lokaliseringsorten för affärsområde och ocksåför de flesta andra affärsområden med något undantag. inte den rapporten. Det fanns också ett avtal kring balans ochlikvärdighet i de grundläggande avtalen. Han förstod att detta skulle blien svår fråga. - Man var väldigt upptagen från norsk sida med att Mobilmåste ligga i , vilket materiellt från bolagets synpunkt vorefullständigt to- kigt. är världsledande inom mobilområdet medanNorge i stort sett bara har . Styrelsen hade inte blivit trovärdigom den hade fattat ett sådant beslut. Det var de norska planerna på attplacera Mobil i som spräckte avtalet. - Norrmännen gjorde en annantolkning av avtalet, vilket han fick klart för sig dagen efterstyrelsemötet i samband med ett möte med Dag JosteinFjærvoll. hade det inte framförts någon officiell norsk version avdetta från ägarnivå. - Lokaliseringsfrågan hade tagits upp vid två ellertre olika tillfällen vid tidigare styrelsemöten. Dels hade styrelsendiskuterat procedurfrågan kring hur den skulle hantera det här ärendet,dels hade styrelsen haft kortare materiella diskussioner om var olikaaffärsområden skulle ligga. Dessutom hade det företetts några utredningar isammanhanget, dock inte , som sedan hade delats ut iefterhand till styrelsens ledamöter. Flera huvudkontor var självskrivna iNorge. Satellitområdet där är bland de ledande i världen skullegivetvis hamna i liksom Internet. Nät skulle hamna i . Dettavägdes på affärsmässiga grunder med hänsyn till var kompetensen fanns, hurinfrastrukturen såg ut i form av forskare, universitetsplatser och mycketannat. Men att just mobiltelefonin skulle hamna någon annanstans än iSverige framstod som synnerligen osannolikt. - Såväl somDag Jostein Fjærvoll uttalade att frågan om lokaliseringen av affärsom-rådenas huvudkontor skulle avgöras av styrelsen på affärsmässiga grunder.Inte hade han en tanke på att fråga ägarna om hurparagra- fen skulle tolkas. Det kunde ju ägarna avgöra i efterhand genomatt helt enkelt underkänna styrelsens beslut. - När styrelsemötet börjadebegärde de norska delegaterna att ärendet skulle tas upp och att det ocksåskulle avgöras . Därpå följde en sex eller långdiskussion om både den formella och den materiella hanteringen av dettaärende. Därefter före- slog han att styrelsen skulle gå till beslut iärendet. Då backade plötsligt de norska delegaterna. Han ansåg att detskulle skada bolaget att gå ut från styrelsemötet och än en gång meddelaatt styrelsen inte hade fattat beslut. Styrelsen skulle framställas somkraftlös och icke beslutsför, vilket i ett bolag som ska gå till börsen medett värde på flera hundra miljarder är mycket allvarligare än att styrelsenfattade beslutet. Ryktet hos analytiker och på marknaden skulle vara förevigt förstört om styrelsen hade velat i denna fråga under fler möten.Genom sin dubbelröst drev han igenom att styrelsen skulle fatta beslut iärendet. Sedan gick styrelsen till omröstning i den materiella frågan, dvs.var framför allt affärsområdet skulle ligga. Även i den omröstningenanvände han sin utslagsröst. Det argument som mest användes från norsk sidavar att med hänsyn till balans och likvärdighet så borde mobiltelefoninhamna i , eftersom nät hamnade i . - Någon reservation gjordesinte, däremot tror han att någon av de norska ledamöterna lämnade in enprotokollsanteckning. - Affärsmässigt var det lika bra att det slutade pådet sätt som det gjorde och när det gjorde det.Björn uppgav bl.a. följande. Efter hans tillträde i oktober 1998ägde ett Nordiskt ministerrådsmöte rum i . Det var den 9 november1998. Den norska samferdselsministern, statsrådet , annonseradenågra dagar att han under hand önskade ta upp frågan om ensammanslagning av med . Han hade isamband därmed fått reda på att de bägge bolagens ledningar under somma-ren och hösten diskuterat förutsättningarna för en sammanslagning. Tillsam-mans med sin norske kollega kom han överens om att ta upp förhandlingarom en sådan sammanslagning. Denna överenskommelse förankrade hansjälvfallet i regeringen. Dessa förhandlingar ledde fram tillavsiktsförklaringen . I den lades flera frågor fast, såsomägarfördelningar, huvudkontorets placering och vissa frågor rörande styrel-sen och den tilltänkta börsnoteringen samt grundprincipen om affärsmässig-het. Ett slutligt avtal mellan ägarna om sammanslagningen träffades den30 , med förbehåll för godkännande i respektive parlament ochunder förutsättning att godkände sammanslagningen.Därefter fördes inte några mer förhandlingar. Avtalet var färdigt. - Riksda-gen förelades avtalet i proposition 1998/99:99. Näringsutskottettog del av akt i ärendet, och fick tillgång till dennorska propositionen . - Utgången av prövningen ikommissionen var osäker, och risken att det hela inte skulle godkännas be-dömdes som stor. I anslutning till detta fördes en brevväxling mellan densvenska och den norska ägaren. Brevväxlingen gav bl.a. uttryck för att densvenska ägaren inte var övertygad om att beslut om det nya bolagets framtidastrategi fattades i ett sådant tempo som krävdes för att det nya bolaget skullefungera tillfredsställande. Kommissionen godkände dock sammanslagningenden , och sammanslagningen påbörjades den 18 oktober.Aktierna i de två bolagen överfördes till det nya bolaget med det tillfälliganamnet . Detta bolag ägdes av svenska och irelationen 60-40 - allt enligt avtalet. - Efter ett styrelsemöte i det nya bolaget blev han informerad om att beslut fattats i styrelsen omförläggningen av huvudkontoren för affärsområdena. Det gällde bl.a. ettbeslut att förlägga kontoret för mobiltelefoni till . En del av styrelsen, de ledamöter som utsetts av den norska ägaren och de norska fackligaorganisationerna, hade motsatt sig beslutet, och i en protokollsanteckninganfört att det inte stod i överensstämmelse med aktieägaravtalet. Näringsde-partementet uppdrog då åt rådgivaren från attanalysera situationen. Slutsatsen blev att beslutet var fattat helt i överens-stämmelse med den svenska aktiebolagslagen och avtalet mellan ochNorge. Det stod klart att den norska ägaren hade en annan syn på frågan. -Efter detta styrelsemöte hade han några kontakter med sin norske kollega pertelefon. De kom överens om att försöka finna förutsättningar för att lösa denuppkomna tvisten. De hade också två möten om detta, ett i och etti . Vid dessa möten framgick det att den norska sidan inte önskade full-följa avtalet om inte den gick med på att huvudkontoretför mobiltelefoni förlades till . Detta var inte möjligt att acceptera.Dels kunde han inte ta över bedömningen i sakfrågan från styrelsen, dels stodett sådant förfarande i strid med en av de viktigaste principerna i avtalet,nämligen att bolaget skulle bedrivas på affärsmässiga grunder av en själv-ständig styrelse. Om de både staterna hade desavouerat ledningen i detta lägehade de tvingats att ta över hela ansvaret för den operativa skötseln ochskaffa ny styrelse och ledning, kort sagt att börja om från början. Bolagensverksamhet hade blivit helt handlingsförlamad. Motsättningarna ledde ocksåtill att de båda regeringarna kom överens om att avbryta samgåendet. Debåda ländernas statsministrar gav ut ett pressmeddelandemed innebörden att man var överens om att samgåendet skulle avbrytas.Förhandlingar om ett särskilt avtal om en avveckling av avtalet hade förtsmellan det svenska och det norska Samferdselsdepar-tementet. Upplösningen av samgåendet är snart klar. Denna förhandling harvarit enkel, och skett i största samförstånd. - Bestämmelserna i 4.3 b (i) omvilka beslut som kräver särskild majoritet skall tolkas enligt ordalydelsen.Bestämmelsen omfattar två huvudtyper av beslut, nämligen godkännande avaffärsplan och koncernbudget. Det var först efter styrelsemötet den 8 decem-ber som han insåg att den norska sidan hade missuppfattat avtalet på dennapunkt.Anställningsavtalet med hölls det extra bolagsstämma i . Stämman, vidvilken staten som ägare företräddes av rättschefen i , beslöt att bolaget skulle ingå ett anställningsavtal medJan-Åke Kark.Av anställningsavtalet, (i bilaga A 5.2), framgår i fråga om anställningstidoch uppsägning bl.a. följande. Kark, som är född , är anställd fr.o.m.den 14 oktober 1999 t.o.m. - med möjlighet till förläng-ning - som Chief Corporate Advisor i . Han är därjämte skyldig attåta sig styrelseuppdrag i bolag som från tid till annan ingår i samma koncernsom , inklusive och , och koncernens intresse-bolag utan särskild ersättning. Om förlängning sker gäller anställningen tillsvidare fr.o.m. . Anställningen är inte uppsägningsbar frånbolagets sida. Från Karks sida är uppsägningstiden . Vid upp-sägning från bolagets sida, eller om anställningen inte förlängs, erhåller Karkett pensionsgrundande belopp motsvarande fast månadslön som utbetalasmånadsvis intill dess han fyller . Ersättningen skall reduceras med be-lopp som motsvarar inkomster från ny anställning eller förvärvsverksamhet.Frågan om anställningsavtalet mellan och behandlades ien interpellationsdebatt (prot. 1999/2000:70).RiktlinjerRegeringen beslutade om riktlinjer rörande anställ-ningsvillkor för personer i företagsledande och därmed jämförlig ställning istatliga bolag, (i bilaga A 5.2). Av dessa riktlinjer framgår bl.a. följande.Med arbetstagare i företagsledande och därmed jämförlig ställning avsesverkställande direktör, ställföreträdare för verkställande direktör och, istörre företag, direktionsmedlem och arbetstagare med självständigställning som chef för en större gren av företagets verksamhet. Löner ochövriga förmåner skall vara konkurrenskraftiga. Företagsledarna i statligabolag skall dock inte vara löneledande i jämförelse med motsvarandeprivatägda bolag. Det ålig- ger bolagens styrelse att göra dessaöverväganden när ställning tas till den samlade ersättningsnivån inklusivepensionsvillkor och övriga förmåner. Vid uppsägning från bolagets sida kanen avgångsersättning utgå. Den får mot- svara högst 24 månadslöner (inkl.uppsägningstid). Avgångsersättningen skall reduceras om ny inkomst erhållsunder 24-månadersperioden.Promemoria från RegeringskanslietI promemoria, (bilaga A 5.2), anges det att Karksanställning var avsedd att vara fr.o.m. t.o.m. den 6januari 2004 med en förpliktelse att utföra arbete åt bolaget under hela tids-perioden. Om avtalet inte skulle komma att förlängas hade Kark möjlighettill avgångsvederlag i enlighet med riktlinjerna. I promemorian anförs det attden befattning som avtalet med avsåg inte var en sådan befattning somformellt omfattas av riktlinjerna. Vidare sägs att syftet med avtalet från regeringens sida var att Kark i egenskap av styrelseordförande i det sammanslag-na bolaget skulle kunna ägna huvuddelen av sin tid åt bolagets verksamhet idet uppbyggnadsskede som förestod.Av promemorian framgår också att ett nytt avtal har träffats mellan Karkoch bolaget, vilket uppges stämma överens med riktlinjerna.UtfrågningarUtskottet har hållit utfrågningar med departementsrådet ochnäringsminister om Telias anställning av Corporate Advisor. Även har hörts om anställ-ningsavtalet. Utskrifter där utfrågningarna återges i sin helhet finns i bila-gorna B 5, 9 och 8.Dag Detter uppgav vid utfrågningen bl.a. följande. hade fåtten särskild befattning som rådgivare till bolaget och den befattningen inrym-des inte i den policy som riktlinjerna ger uttryck för. befatt-ning var till sin huvuddel avsedd för att hjälpa till i bolagets verksamhetunder det uppbyggnadsskede som förestod. En viktig anledning till avtaletsutformning var att upprätta någon form av balans mellan den instiftade vd-utnämningen och den nyutnämnde ordföranden.Jan-Åke Kark uppgav bl.a. följande. Han fick frågan av gång . behövde någon som kundeägna sig mer åt styrelsearbetet i bolaget, eftersom det skulle komma attbli intensivt, inte minst inför en kommande börsintroduktion. Uppdraget somstyrelseordförande kunde längst gälla , dvs. han skulle avgå somstyrelseordförande när han var . Eftersom han skulle arbeta heltid meddetta skulle han som 57-åring gå ut på arbetsmarknaden och försöka skaffasig ett nytt jobb som verkställande direktör i något börsnoterat företag.Det brukar man inte få efter det man är 55 - det är osannolikt - ochdefinitivt inte som 57-åring. Normalt pensioneras man ibranschen. Givet- vis var det viktigt att se till att hans ställning somstyrelseordförande i inte kunde sägas upp av denverkställande direktören i Telia-Tele- nor. Därför fick avtalet denutformningen. Utformningen var ett krav från sida. Han ochBjörn gjorde upp att han skulle återgå till någon annananställningsform, om något skulle hända.Björn uppgav bl.a. följande. anställdes som chiefcorporate adviser i bolaget, dvs. rådgivare, som tillägg till att hanskulle vara arbetande styrelseordförande i och styrelseordförande idet nya kon- cernmoderbolaget . Ledningsfrågorna var mycketkänsliga. För fusionen var det helt avgörande att bolagens olikaledningsresurser kunde disponeras så att kontroll, balans och effektivitetuppnåddes. ombads att ta en svårare roll för att nå balans iledningen - att bilda radarpar med den i internationella börssammanhanghelt oerfarne . var utomordentligt lämpadför detta, dels hade han inter- nationell erfarenhet, dels kom han från ettbörsbolag. Han hade dessutom kunskap om . Det var viktigt att i dettaläge kunna tillförsäkra fortsatt trygghet och att undvika attTormod utnyttjade sin vd-roll till att säga upp hans anställningsom rådgivare. Avtalet var inte jäm- förbart med normala vd-förhållanden istatliga bolag, utan det förelåg sär- skilda skäl att göra undantag frånriktlinjerna i detta fall. Efter avvecklingen av sammanslagningen harJan-Åke Kark återinträtt som verkställande direk- tör i och hansanställningsavtal stämmer överens med riktlinjerna.Utskottets bedömningAvtaletAv utskottets granskning framgår bl.a. följande.Sammanslagningen av företogs i tre steg: en avsiktsför-klaring träffades , ett samgåendeavtal tecknades i mars 1999och överenskommelsen om sammanslagningen fullbordades genom att ettaktieägaravtal undertecknades sedan de båda ländernas par-lament och godkänt sammanslagningen.Avsiktsförklaringen innehöll bl.a. bestämmelser om lika inflytande för detvå huvudägarna, om lokalisering av huvudkontor och internationellt centersamt om börsnotering. Utarbetandet av principerna för den faktiska integra-tionen av de två bolagen överlämnades till bolagen. Affärsmässiga principerskulle vara vägledande för fusionsarbetet. angav att par-terna var överens om att en sammanföring av verksamheterna i ochTelenor innebar strategiska och affärsmässiga möjligheter att dra nytta avmöjliga synergier, att öka värdet på ägarnas aktieinnehav och att genomsammanslagningen bilda en ledande europeisk teleoperatör. Ett förslag tillaktieägaravtal fanns som bilaga till samgåendeavtalet. Det skulle underteck-nas när samtliga nödvändiga förutsättningar - godkännande av de två länder-nas parlament och - var för handen.I aktieägaravtalets inledande paragraf angavs att det var aktieägarnas av-sikt att det nya bolaget genom sin styrelse och ledningsgrupp skulle ha detoberoende som erfordras för driften av bolaget . Avtaletinnehöll vidare bestämmelser som syftade till att åstadkomma balans ochlikvärdighet mellan ägarna. Där fanns bestämmelser om rösträtt, om bolagetshögsta ledning och om särskilda omröstningsregler i styrelsen för vissa typerav beslut. I aktieägaravtalet fanns också bestämmelser om lokaliseringen avkoncernens huvudkontor och ett internationellt center. Beträffande lokalise-ringen av andra affärsområden och enheter angavs att dessa skulle förläggastill och Norge.I samband med undertecknandet av aktieägaravtalet gav Samferdselsde-partementet ut ett pressmeddelande där det angavs att lokaliseringen av led-ningen för respektive affärsområde skulle avgöras av styrelsen på affärsmäs-siga grunder i enlighet med aktieägaravtalets särskilda omröstningsregel.Under april 1999 föreslog de två ägarna i propositioner respektive parla-ment att godkänna sammanslagningen. I såväl den svenska som den norskapropositionen fanns aktieägaravtalet intaget som en bilaga.Beskrivningen av aktieägaravtalets bestämmelse om särskilda omröst-ningsregler i styrelsen för vissa typer av beslut var inte överensstämmandei de två propositionerna. I den svenska propositionen angavs att de beslutsom krävde särskilda regler var bl.a. den nya bolagskoncernens affärsplanoch dess koncernbudget, godkännande av större organisatoriska förändringarsamt tillsättande och entledigande av verkställande direktör och vice verk-ställande direktörer, allt så länge det skedde i tiden före paritet. I dennorska propositionen angavs att den nya koncernens styrelse vid en senaretidpunkt skulle besluta om lokaliseringen av ledningen för affärsområdenaoch att detta skulle ske i enlighet med de särskilda omröstningsreglerna,vilket förutom majoritet innebar att minst en styrelseledamot utsedd avvarje land skulle vara enig om beslutet.Representanter för de två ägarna hade vid ett möte gått igenom respektiveproposition. Enligt och syftade genomgångentill att kontrollera att det som skrevs om i den norska propositionen varkorrekt. Någon närmare bedömning av de motiv för sammanslagningen somden norska regeringen anförde för gjordes inte.De två ländernas parlament, respektive godkändesammanslagningen . tog under beredningendel av akt i ärendet och den norska propositionen.Under hösten 1999 fördes det en brevväxling mellan ägarna. Enligt pro-memorian från var brevväxlingen ett uttryck för att densvenska ägaren inte var övertygad om att beslut om det nya bolagets strategifattades i ett sådant tempo som krävdes för att det nya bolaget skulle fungeratillfredsställande. I brevväxlingen behandlades olika strategiska frågor avse-ende verksamhet och affärspartner samt frågor om börsintroduktion ochkommersiell självständighet. Vidare behandlades frågor om huvudkontor,organisation och lokalisering.EG-kommissionen godkände sammanslagningen ochaktieägaravtalet undertecknades utan att några ändring-ar hade gjorts i förhållande till det förslag som hade förelagts riksdagen.Vid ett styrelsemöte i det nya bolaget beslutade sty-relsen med hjälp av ordförandens utslagsröst att förlägga huvudkontoret förMobil kommunikation i /och huvudkontoren för Nät och i samt huvudkontoren för övriga affärsområden i enlighet medett förslag från bolagets vd. Sex styrelsemedlemmar, fyra föreslagna av dennorska staten och två föreslagna av de norska fackliga organisationerna,begärde med hänvisning till aktieägaravtalet punkt 4.3 b (i) att få fört tillprotokollet att beslut om lokalisering av affärsområdenas huvudkontor skallavgöras med enkel majoritet, men kräver att majoriteten innefattar minst enägarvald styrelsemedlem utpekad av den och en styrelsemed-lem utpekad av den svenska staten.Efter styrelsemötet stod det klart att man på svensk respektive norsk sidahade olika syn på hur avtalet skulle tolkas. På norskt initiativ fördesdärefter diskussioner om att avbryta samgåendet. De båda ländernasstatsministrar meddelade i ett gemensamt pressmeddelande den 16 december1999 att man var överens om att samgåendet skulle avbrytas.Näringsdepartementet har under avtalsförhandlingarna med den norska rege-ringen anlitat flera utomstående rådgivare med god företagsekonomisk ochaffärsjuridisk kompetens. Någon anledning att anta att svenska intressen intebeaktats på ett tillfredsställande sätt har inte framkommit.Gunnar Nord har uppgett att frågan om affärsområdenas lokalisering aldriglyftes upp på bordet under avtalsförhandlingarna. Även haruppgett att man från norsk sida inte deklarerade någon ståndpunkt angåendeaffärsområdenas lokalisering under förhandlingarna. Enligt parterna överens om att det var en fråga för styrelsen att avgöra på af-färsmässiga grunder. Det kan därför inte ha funnits några skäl för Näringsde-partementet att i detta skede misstänka att man på norsk sida gjorde en annantolkning av aktieägaravtalets bestämmelse om särskilda omröstningsreglerför vissa styrelsebeslut än vad man gjorde på svensk sida.Den kontroll som från svensk sida gjordes av den norska propositionen varinriktad på att det som skrevs om i den norska propositionen var kor-rekt. En noggrannare genomgång av den norska propositionen hade emeller-tid visat att parterna tolkade aktieägaravtalet olika när det gällde vilkabeslut som skulle fattas i enlighet med den särskilda omröstningsregeln iavtalet. Det är möjligt att då hade kunnat vidta åtgärderför att överbrygga de meningsmotsättningar som fanns. Det skall dockframhållas att aktieägaravtalet fanns som en bilaga även till den norskapropositionen.Enligt utskottets mening har beredningen av den svenska propositionen omsammanslagning av skett i enlighet med regeringsformensföreskrifter. Att någon åtgärd inte vidtogs med anledning av det norskapressmeddelandet förändrar inte bedömningen.Brevväxlingen kan närmast ses som positionsbestäm-ningar inför det fortsatta integrationsarbetet. Att det i sådana sammanhangförs fram olika åsikter om hur aktieägaravtalets bestämmelser skall tolkasoch tillämpas är knappast ägnat att förvåna. Ingen av parterna synes ha vid-tagit någon åtgärd med anledning av brevväxlingen. Från svenska utgångs-punkter kan det ha funnits skäl att avstå från särskilda åtgärder i detta skedeav fusionsarbetet, om inte annat för att undvika att ge den norska ägarentolkningsföreträde när det gäller det redan färdigförhandlade avtalet.Efter det att bolagets styrelse bordlagt frågan om lokali-sering av affärsområdenas huvudkontor, informerades ägarna om detta avstyrelsens ordförande. Enligt uttalade bägge ministrarna attlokaliseringsfrågan skulle avgöras av styrelsen på affärsmässiga grunder.Däremot tycks ingen av ministrarna ha gjort gällande att den särskilda om-röstningsregeln i aktieägaravtalet skulle tillämpas när lokaliseringsfråganavgjordes. De styrelseledamöter som nominerats av den svenska ägaren hadeinstruerats att styrelsearbetet skulle ske affärsmässigt och på kommersiellagrunder. Såväl Dag Detter som har uppgett att frågan om atttillämpa den särskilda omröstningsregeln i aktieägaravtalet på beslutet omlokalisering av affärsområdenas huvudkontor aktualiserades först sedanbeslutet var fattat genom en protokollsanteckning av de norska styrelseleda-möterna. I detta läge fanns det givetvis inte några möjligheter för ägarna attinstruera styrelseledamöterna.Beträffande de diskussioner som därefter fördes mellan har uppgett att den norska sidaninte önskade fullfölja avtalet om inte den gick med på atthuvudkontoret för mobiltelefoni förlades till . Detta kunde inte acceptera, eftersom han inte ville ta över bedömningen i sakfrå-gan från styrelsen. Han ansåg dessutom att det skulle strida mot en av avta-lets viktigaste principer, nämligen att bolaget skulle skötas på affärsmässigagrunder av en självständig styrelse.Utskottet vill framhålla vikten av att på alla sätt försöka förvissa sig om är helt överens med den andra avtalsparten om avtalsinnehållet innan enaffär av detta slag genomförs. Enligt utskottets mening ger dock vad somframkommit om näringsminister hantering av Telia-Tele-nor-affären inte underlag för att rikta kritik mot honom.Anställningsavtalet med konstaterar att det anställningsavtal som träffade med inför sammanslagningen av inte stämmer över-ens med gällande riktlinjer rörande anställningsvillkor för personer i före-tagsledande ställning i statliga bolag. Med hänsyn till den mycket speciellasituation som sammanslagningen utgjorde - där balansen mellan den norskavd:n och den svenska styrelseordföranden var av avgörande betydelse - finnsdet dock inte skäl att rikta någon kritik mot näringsminister anledning av avtalet.