bet · GN01SoU9 · 2000-03-22 00:00:00 — Framställningen har i den del som rör förslag till ändringar ismittskyddslagen överlämnats till . Enligt uppgift frånSocialdepartementet bereds framställningen i övrigt inom departementet.I betänkande SOU 1999:51 Smittskydd, samhälleoch individ anförs beträffande vårdrelaterade infektioner bl.a. följande (s.425 och 426):Kommitténs uppdrag i huvudsak är begränsat till det egentliga smittskyddet.Det ankommer inte på kommittén att ta upp ansvarsfrågor inom vårdorgani-sationen som sådan. Emellertid bör här framhållas att smittskyddsläkarenenligt kommitténs förslag skall ha det övergripande ansvaret för smittskyddetinom sin region och ansvarar därmed också för att adekvata smittskyddsåt-gärder vidtas vid i princip varje utbrott av smittsamma sjukdomar. Enligt vadsom framgått vidtar smittskyddsläkaren i praxis sällan några åtgärder inomsjukvårdens lokaler. Problemen med vårdrelaterade infektioner har förutsattskunna lösas av sjukvårdshuvudmännen med hjälp av hygienläkare och andraspecialister. Detta bör vara utgångspunkten även i fortsättningen. Emellertidär förekomsten av vårdrelaterade infektioner en fråga av sådan betydelse attsmittskyddsläkaren bör ges ett uttryckligt ansvar att bevaka att huvudmännenför sjukhus, sjukhem, den kommunala hälso- och sjukvården samt hemsjuk-vården vidtar de åtgärder som krävs för att hindra att smitta sprids. Sådanaåtgärder kan avse såväl smittutredning som andra åtgärder för att förhindrasmittspridningen och kan avse såväl objekt som personer. Om huvudmannenunderlåter att tillse att tillräckliga åtgärder kommer till stånd bör smitt-skyddsläkaren påtala för den aktuella huvudmannen vilka insatser som krävs.Om huvudmannen, trots påpekande, inte åtgärdat bristerna bör smitt-skyddsläkaren anmäla förhållandet till ansvarig tillsynsmyndighet. kan om så erfordras förelägga ansvarig huvudman att vidtaåtgärder.Smittskyddskommitténs betänkande har remissbehandlats och bereds förnärvarande i Regeringskansliet.Utskottets bedömningSmittskyddskommitténs betänkande bereds i Regeringskans-liet. Utskottet har erfarit att regeringen avser att överlämna en proposition triksdagen avseende de frågor som behandlats i betänkandet under hösten2000. bör därför inte ta något initiativ i frågan. Motionerna So205(fp) och So233 (kd) avstyrks.Frågor om tolk inom hälso- och sjukvårdenI motion Sf637 av m.fl. (c) begärs ett tillkännagivande omvad i motionen anförts om rätten till tolk (yrkande 27). Motionärerna anföratt personer som inte har svenska som modersmål har rätt till tolk. Inomsjukvården behandlas ofta frågor som för många människor kan kännasytterst besvärande. Därför krävs en förtroendefull kontakt mellan läkare ochpatient.I motion So331 av m.fl. (v) begärs ett tillkännagivande omvad i motionen anförts om tolkservicen vid landets sjukhus (yrkande 3).Motionärerna anför att landstingen måste uppmärksammas på det faktum attkvinnor med utländsk bakgrund inte skall behöva få information via makenutan direkt från den vårdande personalen.Tidigare behandlingUtskottet har behandlat motionsyrkanden om tolkar inomsjukvården, se bl.a. betänkandena /94:SoU7 och 1997/98:SoU12.I 2 b § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) stadgas att patienten skall gesrätt till individuellt anpassad information om sitt hälsotillstånd och om demetoder för undersökning, vård och behandling som finns. Bestämmelsenträdde i kraft (se prop. 1998/99:4 och bet.1998/99:SoU3). Utskottet anförde i bet. 1998/99:SoU3 att information tillpatienten bör lämnas i former som är anpassade efter den aktuella patientensförutsättningar och behov. Omständigheter som måste beaktas är patientensålder, mognad och erfarenhet, eventuell funktionsnedsättning samt kulturelloch språklig bakgrund.Utskottets bedömningUtskottet vill erinra om att det följer av 4 och 8 §§ förvaltningslagen(1986:223) att tolk vid behov skall anlitas inom den offentliga sjukvården.Vidare vill utskottet än en gång betona att information till patienten börlämnas i former som är anpassade efter den aktuella patientens förutsättning-ar och behov och att bl.a. kulturell och språklig bakgrund måste beaktas idetta sammanhang. Frågan om vilken tolk som skall anlitas i ett enskilt fallbör prövas utifrån patientens situation och önskemål. Något initiativ frånriksdagen behövs inte. Motionerna Sf637 (c) yrkande 27 och So331 (v) yr-kande 3 avstyrks.AmbulansfrågorI motion So254 av de () begärs ett tillkännagi-vande om vad i motionen anförts om behovet av ett rikstäckande ambulans-helikoptersystem där läkare ingår i grundbemanningen. Motionären anför attoavsett var man bor i måste man kunna få avancerad sjukvård inomrimlig tid. Det är därför viktigt att ha ett bra rikstäckande system för att fåmedicinsk personal till svårt sjuka eller skadade personer. hari en rapport konstaterat att det behövs 15 helikoptrar placerade vid läns- elleregionsjukhus för att nå av befolkningen . Det ärenligt motionären viktigt att läkare, specialutbildad anestesisjuksköterska ochambulanssjukvårdare ingår i grundbemanningen.BakgrundSocialstyrelsen har presenterat en rapport om ett samman-hängande ambulanshelikoptersystem. Utredningen föreslår att regeringen tarinitiativ till förhandlingar med sjukvårdshuvudmännen om att införa ettsamordnat ambulanshelikoptersystem i enlighet med utredningens förslag.Enligt uppgift från har inte någon åtgärd med anled-ning av rapporten vidtagits. Ärendet är avslutat vid departementet.Utskottets bedömningUtskottet delar inställningen i motionen om vikten av att den som är i behovav avancerad sjukvård också får det inom rimlig tid. Utskottet är emellertidinte berett att föreslå att ett sammanhängande ambulanshelikoptersysteminförs. Av 6 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) framgår vidare attlandstinget svarar för att det inom finns en ändamålsenlig organi-sation för att till och från sjukhus eller läkare transportera personer vilkastillstånd kräver att transporten utförs med transportmedel som är särskiltinrättade för ändamålet. Givetvis kan det i vissa fall vara lämpligt att ett paeller flera landsting samordnar verksamheten med ambulanshelikoptrar.Motion So254 (m) avstyrks med det anförda.Nationella riktlinjerI motion So322 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande omvad i motionen anförts om upprättande av nationella vårdprogram (yrkande17). Motionärerna anför att tillsammans med den medicinskaprofessionen bör intensifiera arbetet med att utveckla och genomdriva riks-täckande vårdprogram för olika diagnosgrupper.Tidigare behandling, pågående arbeteI betänkande 1998/99:SoU10 Hälso- och sjukvårdsfrågor m.m. behandladesett likalydande yrkande (s. 82). Utskottet anförde att fastställandet av natio-nella riktlinjer för god medicinsk praxis är väsentligt för att stärka patientemöjligheter att få likvärdig kunskapsbaserad vård i hela landet samt att verk-samhetsområdet numera är en integrerad del av ordinarieverksamhet. Vidare anförde utskottet att det utgick från att arbetet med attfastställa nationella riktlinjer för god medicinsk praxis fortsätter. c)Från har inhämtats att nationella riktlinjer har fast-ställts för diabetes, kranskärlsjukdomar och stroke (slaganfall). Vidare pågårarbete med nationella riktlinjer avseende reumatoid artrit (reumatism), akutpsykos (schizofreni) och självmordsnära sjukdomar.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin inställning att fastställandet av nationella riktlinjergod medicinsk praxis är väsentligt för att stärka patientens möjligheter att fålikvärdig kunskapsbaserad vård i hela landet. Av de uppgifter som inhämtatsfrån framgår att nationella riktlinjer fastställts för diabeteskranskärlssjukdomar och stroke (slaganfall) och att arbete pågår för att tafram riktlinjer beträffande ytterligare ett antal sjukdomar. Utskottet utgårfrån att detta arbete fortsätter. bör inte ta något initiativ med an-ledning av motion So322 (fp) yrkande 17.Bemötande av homo-, bi- och transsexuellaI motion So225 av m.fl. (fp, s, v, c, mp) begärs ett till-kännagivande om vad i motionen anförts om att tillgodose homo-/bisexuellasoch transpersoners behov av hälso- och sjukvård (yrkande 14). Motionärernaanför att för att hälso- och sjukvården skall vara anpassad efter människorsbehov behövs kunskap om könsskillnader i ohälsa, behandling, rehabilite-ring, vårdutnyttjande etc. I de stora utredningar som gjorts under senare årom vården förbigås de lesbiska kvinnornas behov med tystnad. En undersök-ning har visat att kunskaperna om lesbiska kvinnors problem är små och attendast hälften av kvinnorna berättat för sin gynekolog om sin homosexuali-tet.I motion Ub431 av och () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts om kraven på vetenskapligtbeprövad erfarenhet hos legitimerad personal och att ges iuppgift av regeringen att se över om legitimationen hos sådana som överträ-der detta kan dras in (yrkande 3). Motionärerna anför att det bland homosex-uella förekommer obekräftade uppgifter om att det även i förekom-mer att legitimerad sjukvårdspersonal har gett sken av att kunna "bota" ho-mosexualitet.Tidigare behandlingI betänkande 1998/99:SoU10 behandlade utskottet ett motionsyrkande om attläkares, sjuksköterskors, psykologers och psykoterapeuters och liknandegruppers yrkesutövning skall bedrivas utifrån vetenskap och beprövad erfa-renhet. Utskottet anförde i denna del (s. 70) att utskottet delade motionärer-nas uppfattning att det inte kan accepteras om hälso- och sjukvårdspersonalpå något sätt försöker påverka homosexuella när det gäller deras sexuellaläggning. Utskottet ansåg dock inte att borde ta något initiativ ifrågan. (Ej res.) följde utskottet (rskr. 1998/99:198).I ovan nämnda betänkande behandlades vidare ett motionsyrkande om häl-so- och sjukvårdspersonalens behov av kunskap om lesbiska kvinnors be-hov. Utskottet anförde (s. 70) att det är angeläget att hälso- och sjukvårdenspersonal har goda kunskaper om lesbiska kvinnors behov, men att detta iförsta hand var en fråga för sjukvårdshuvudmännen och inte för (res. v, mp, fp). Även i denna del följde utskottet.Utskottets bedömningUtskottet delar motionärernas uppfattning att det är angeläget att hälso- ochsjukvårdens personal har goda kunskaper om homo-, bi- och transsexuellasbehov av hälso- och sjukvård. Detta är emellertid i första hand en fråga försjukvårdshuvudmännen och inte för . Utskottet anser inte att riks-dagen bör ta något initiativ i denna fråga. Motion So225 (fp, s, v, c, mp)yrkande 14 avstyrks.Utskottet vidhåller vidare sin inställning att det inte kan accepteras om hälsooch sjukvårdspersonal på något sätt försöker påverka homo-, bi- och trans-sexuella när det gäller deras sexuella läggning. Utskottet anser dock inte attriksdagen bör ta något initiativ i denna fråga. Motion Ub431 (mp) yrkande 3avstyrks.Vård och behandling för olika sjukdomar m.m.Några motioner rör frågan om prioriteringar inom hälso- och sjukvården.I motion So234 av och () begärsett tillkännagivande om behovet av att ta ställ-ningstaganden på allvar och om behovet av att prioritera den tunga akutsjuk-vården och kronikervården. Motionärerna anför att enligt den prioriteringsut-redning som genomförts har fyra prioriteringsgrupper beslutats.Svårt sjuka och livshotande akutsjuka är högst prioriterade och därefter följersvårt kroniskt sjuka. Motionärerna riktar kritik mot att - i bjärtkontrast till prioriteringsbesluten - beslutat att vardaglig barnsjukvård skallvara allra mest prioriterad och avgiftsbefrias. Likaså kritiserar motionärernaatt regeringen vill satsa främst på primärvården, som larmrappor-terna strömmar in från den tunga akutsjukvården och kronikervården. Ominte människor kan vara säkra på att få en god och adekvat vård vid livsho-tande sjukdomar eller när de drabbas av svåra kroniska sjukdomstillstånd, dåexisterar ingen trygghet i vårt samhälle, heter det i motionen.I motion So320 av m.fl. (kd) begärs ett tillkännagi-vande om vad i motionen anförts om en åldersgräns i sjukvården (yrkande10). Motionärerna anför att en undersökning visat att en åldersgräns håller påatt växa fram inom sjukvården. De äldre räknas ibland som ett B-lag ochbehandlas inte lika bra som de yngre på en medicinavdelning. Det får enligtmotionärerna inte vara samhällsnyttan som avgör vårdinsatsen. Landstingoch kommuner måste garantera en god vård. Omsorgen om äldre skall varaett prioriterat område. Även i motion So262 av () dis-kuteras frågan om åldersdiskriminering i vården (yrkande 2). Motionärenanför att det är viktigt att regeringens prioriteringsdelegation följer upp hurlagen tillämpas när det gäller att tillgodose olika hälso- och sjukvårdsbehovoch undersöka om åldersdiskriminering förekommer.I motion So206 av () begärs ett tillkännagivande omvad i motionen anförts om orättvisor i vården. Enligt motionären framgår avtillgänglig statistik att landstingen inte lever upp till målet om en vård på lvillkor för hela befolkningen. Det beror på var man bor om och när man fårsina vårdbehov tillgodosedda. Det är uppenbart att beslut 1997om riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården inte lett till enrättvis behandling av vårdsökande människor. Regeringen bör därför vidtaåtgärder för att komma till rätta med dessa orättvisor, heter det i motionen.Ett flertal motioner rör vård och behandling för olika sjukdomar.I motion So426 av m.fl. (v) begärs ett tillkännagivande omvad i motionen anförts om att bör kartlägga och utreda be-handlingsbehovet för vuxna barn till alkoholister (yrkande 2). Motionärernaanför att den hjälp som samhället erbjuder det vuxna barn som vill ha hjälpmed de problem som t.ex. en alkoholiserad förälder kan ha tillfogat henneeller honom ofta är svårtillgänglig och avgiftsbelagd. Social-styrelsen bör därför få i uppdrag att kartlägga hur nuvarande situation ser utoch vilka behov som finns. Styrelsen bör också utreda vilka kostnader ochkonsekvenser en ökad tillgänglighet av behandlingsresurser skulle få.I motion So376 av () hemställs att hos rege-ringen begär en utredning om samarbete mellan optiker och ögonläkare förtidig diagnos av glaukom. Motionären anför att grönstarr, glaukom, är en avvåra stora folksjukdomar. Vidare anförs att i har optikerutbildningenutvecklats så att optiker också får legal rätt att diagnostisera glaukom ochutföra viss form av behandling och skriva ut viss form av medicin. Detta harmedfört att ögonläkarna kan inrikta sitt arbete på mer avancerad ögonsjuk-vård och personer som lider av glaukom får en snabbare behandling. Enutredning bör därför tillsättas för att se över möjligheterna till samarbetemellan optiker och ögonläkare för att tidigare diagnostisera glaukom. I detsammanhanget bör det klarläggas vilken utbildning som krävs samt vilkenekonomisk ersättning optikerna skall få.I motion So401 av () begärs ett tillkännagivande omvad som anförts om screening för att upptäcka prostatacancer. Motionärenanför att prostatacancer är jämte lungcancer den vanligaste cancerformen hossvenska män. Ett vanligt blodprov kan signalera prostatacancer, och om dettavisar ett förhöjt s.k. PSA-värde bör detta leda till ytterligare undersökning.Socialstyrelsen borde ges i uppdrag att utreda vilka möjligheter det finns atterbjuda män i en viss åldersgrupp en möjlighet att undersöka prostatan.I motion So484 av () begärs ett tillkännagi-vande om att staten bör se migrän som en samhällsekonomisk angelägenhet(yrkande 1). Motionären anför att migrän är en folksjukdom som bör tas påallvar eftersom den orsakar samhället stora kostnader samt den enskilde stortlidande. Motionären begär också ett tillkännagivande om vikten av att forsk-ning om barn och migrän uppmuntras (yrkande 2). De läkemedel som finnsför migräniker får i stort sett bara användas av vuxna. I yrkande 3 anförs attdet är viktigt att samhället slår fast att migräniker har rätt till effektiv behandling och medicinering. Många migräniker oroar sig för att samhälletskall begränsa möjligheten till bra och effektiva mediciner. Även i motionSo493 av m.fl. (kd) anförs att migräniker efter behov har rätttill effektiva smärtlindrande mediciner (yrkande 5).I motion So289 av och () begärs ett till-kännagivande om vad i motionen anförts om att förbättra de överviktigasbehov. Motionärerna anför att beslutade att sjukhus i och skall läggas ner och att bl.a. detvå enheterna för behandling av fetma därmed försvinner. Den kompetenssom finns samlad i och kommer på det här sättet attsplittras. De överviktigas behov av vård måste därför tillgodoses genomstatens försorg till dess att behandlingsresurser byggts upp i landstingen somminst motsvarar de resurser som försvinner i samband med nedläggningen avsjukhusen i och Nynäshamn.I motion So327 av m.fl. (c) begärs ett tillkännagivandeom vad i motionen anförts om forskning om de reumatiska sjukdomarna i ettparamedicinskt perspektiv och ett omvårdnadsperspektiv (yrkande 9). Mo-tionärerna anför att omvårdnadsforskningen behöver påskyndas liksom deparamedicinska insatserna där det saknas kompetenta forskare för att veten-skapligt förankra projekt och utvecklingsarbete.I motion So457 av och () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts om amalgamsanering inomhälso- och sjukvårdens ram (yrkande 1). Motionärerna anför att riksdagenvåren 1998 fattade beslut om att sjuka patienter skulle få byta ut sina tand-lagningar inom sjukvårdens ram. Enligt motionärerna anser många patienteremellertid att det är lika svårt som före tandvårdsreformen att få läkare att tdem på allvar och göra behandlingsplaner där utbyte av fyllningar ingår.I motion So458 av m.fl. (c) begärs ett tillkännagivande om vad imotionen anförts om barnlösa par. Motionärerna anför att det borde varaSocialstyrelsens ansvar att samla landstingen för att gemensamt nå fram strategi för samarbete i forskningsfrågor rörande barnlöshet liksom föröverenskommelser om vårdsamarbete inom detta område.I motion So242 av () begärs ett tillkännagivande om vad imotionen anförts om åtgärder mot bristande rehabilitering för barn medhjärnskada. Motionären anför att en undersökning visar att av deallvarligt hjärnskadade barnen fick någon form av rehabilitering. Vanligarestsymtom finns enligt internationella publikationer hos av deskadade. Barn med hjärnskador riskerar att bli en glömd grupp och någotmåste därför göras enligt motionären. Två liknande yrkanden framförs imotionerna So350 av och () ochSo488 av m.fl. (kd) (yrkande 8).I motion So329 av () begärs ett tillkännagivande omvad i motionen anförts om forskning för behandling av pisksnärtskador (yr-kande 1). Motionären anför att pisksnärtskador t.ex. kan uppträda efter att enperson blivit påkörd bakifrån eller efter en häftig inbromsning. Skadan kanvisa sig , men i många fall uppstår symtomen först efter någraveckor. En diagnos på skadan kan vara svår att ställa och den skadade slussasofta runt till olika vårdgivare. betraktas skadan som gammal ochnågon rehabilitering ges då inte. Motionären anför att det därför är viktigt atpåskynda forskning där behandlingsmetoder tas fram.I motion So442 av () begärs ett tillkännagivande omvad i motionen anförts om att barn med epilepsi måste ges större tillgång tillhögspecialiserad vård (yrkande 2). Motionären anför att barn med epilepsi ärsärskilt utsatta och att vården av barn med epilepsi därför måste prioriteras.Svårigheter med diagnostisering, medicinering och problem i skolan är van-liga. Vidare anförs att den högspecialiserade epilepsisjukvården för barn ochungdomar på regional nivå måste organiseras i en epilepsigrupp med fastamedlemmar.I motion So477 av m.fl. (mp, s, m, kd, c, fp) begärs ett till-kännagivande om vad i motionen anförts om behovet av kunskap om Munch-hausen Syndrome by Proxi i . Motionärerna anför att sjukdomeninnebär att en förälder fantiserar ihop sjukdomar och skador hos sina barnoch sedan tar dem till sjukhus för vård. Skadorna har åsamkats av föräldrar-na. Sjukdomen har inte varit föremål för någon studie i . Ett förebyg-gande arbete kräver kunskap framhåller motionärerna och samhällets resur-ser bör fördelas på ett sådant sätt att barnets bästa alltid står i centrum.Flera motionsyrkanden rör fibromyalgi.I motion So397 av () begärs ett tillkännagivande om vad imotionen anförts om en djupare studie av termalbad som sjukvårdsbehand-ling av patienter med fibromyalgi. Motionären anför att bland de behandling-ar som är aktuella för patienter med fibromyalgi intar varma bad en särställ-ning. Motionären anför att regeringen bör studera frågan närmare och åter-komma till med förslag i ärendet.I motion So467 av och (c) begärs ett till-kännagivande om vad i motionen anförts om att bearbeta attityder inomförsäkringskassan (yrkande 2). Motionärerna anför att patienter som intetidigare varit i psykisk obalans säger att de mår psykiskt dåligt när de möteroförståelse inom sjukvården och i kontakter med . Vidarebegär motionärerna ett tillkännagivande om vad i motionen anförts om attstödja forskning rörande fibromyalgi (yrkande 3). Motionärerna anför att detär viktigt att forskningen om reumatiska sjukdomar och fibromyalgi fårförutsättningar att fortsätta. I yrkande 4 anförs att smärtforskningen inklusivalternativa behandlingsmetoder måste stödjas. Motionärerna anför vidare attläkare och läkarstuderande bör ges ökade kunskaper om smärtbehandling föratt bättre kunna bemöta patienterna på vårdcentraler (yrkande 5 delvis). Slut-ligen anförs att bör följa upp den smärtutredning som gjordesför (yrkande 5 delvis).I motion So204 av och () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts om vården av fibromyalgisjuka(yrkande 1). Motionärerna framhåller att det är viktigt att få en diagnos inomrimlig tid. Neddragningar inom vården har påverkat fibromyalgipatienterna.Motionärerna begär också ett tillkännagivande om försäkringskassornasgemensamma syn på diagnoser vid fibromyalgi (yrkande 2). Enligt ett pro-jekt som drivs av upplever fibromyalgipatienter enväsentligt minskad kontroll över sina liv sedan de blev sjuka. Försäkrings-kassans bedömningar av diagnosen varierar stort. I yrkande 3 begärs etttillkännagivande om behovet av hjälpmedel för fibromyalgisjuka.Fibromyalgisjuka har stort behov av hjälpmedel, men kunskapen har varkennått ut till de sjuka eller till vårdpersonalen. Slutligen begärs ett tillkännavande om ergonomiska åtgärder på arbetsplatsen (yrkande 4). Det är viktigtatt de som är sjuka i fibromyalgi får sin situation på arbetsplatsen inventeradI motion So452 av () begärs ett tillkännagivande om enbredare syn på samsyn mellan den medicinska rehabiliteringen och den ar-betslivsinriktade rehabiliteringen (yrkande 1). Motionären anför att ett pro-blem för denna patientgrupp är att den medicinska rehabiliteringen liggerutanför arbetsgivarnas och ansvar. För en person medfibromyalgi är den medicinska rehabiliteringen oerhört viktig för att behållaoch minska funktionsbortfallet. En helhetssyn på detta problem saknas i dag.Motionären begär också ett tillkännagivande om vad i motionen anförts omotraditionella behandlingsmetoder för patienter med fibromyalgi (yrkande 2).Motionären anför att olika behandlingsåtgärder tagits fram avseendefibromyalgi men att det återstår mycket att pröva . Det är i detta sam-manhang viktigt att regelsystemet för behandling inte krockar med de behovsom finns för att pröva otraditionella behandlingsformer för enskilda patien-ter.Ett par motioner behandlar frågor om ätstörningar.I motion So302 av m. fl. (v) begärs ett tillkännagivandeom att ätstörningsproblematiken bör bli föremål för åtgärder i arbetet medden nationella handlingsplanen som skall upprättas för sjukvården. Motionä-rerna anför att ökade ansträngningar krävs för att motverka problemen medätstörningar genom insatser som verkar förebyggande och kunskapshöjande,främst bland unga människor. Det är också viktigt att bygga ut behand-lingsinsatser som använder ett helhetsperspektiv för att bota problemen.Detta är ett viktigt område att beakta när den nationella handlingsplanen försjukvården skall upprättas.