bet · GN01TU11 · 2000-05-18 00:00:00 — Enligt regeringensmening bör vissa av verkets förslag till förändringar belysas ytterligare,varför de kommer att behandlas i ett senare sammanhang. Dessa förslaggäller att även annan än SJ skall ha rätt att bedriva persontrafik över Öre-sundsförbindelsen samt att också annan skall kunna få bedriva trafik på ensträcka om förutsättningarna för redan etablerad trafik inte nämnvärt föränd-ras.1.2.5 MotionsförslagI motion T11 av m.fl. (fp) föreslås besluta om enavreglering av all järnvägstrafik inom (yrkande 1). Motionärernaanser att en fortsatt avreglering skulle ge stora fördelar. Erfarenheterna visaatt trafikhuvudmännens upphandling har inneburit avsevärda kostnadssänk-ningar till nytta för såväl skattebetalarna som resenärerna. Nya operatörer harkunnat etablera sig och ett stelt monopolsystem har kunnat ersättas medflexibla och moderna företagsformer. bör nu gå längre än vadregeringen föreslår i propositionen och besluta om omedelbar avreglering avall persontrafik på järnväg.Magnus m.fl. (kd) uttalar i motion T12 sitt stöd för regeringensplaner på en översyn av järnvägslagstiftningen (yrkande 1). Utgångspunktenför översynen bör enligt motionärerna vara att hela järnvägsnätet skall kon-kurrensutsättas och att alla operatörer skall ha samma förutsättningar (yrkan-de 3). Vidare föreslås i motionen att regeringen skall utreda förutsättningarnaför någon form av slottidsfördelning på de attraktivaste järnvägslinjerna. Ettsådant system skulle sannolikt leda till ökad konkurrens, ökat resande ochökat trafikutbud (yrkande 4). Även andra lösningar som leder till målet omen öppen konkurrens också på lönsamma järnvägslinjer bör belysas, ansermotionärerna (yrkande 5).I motion T13 av m.fl. (v) uttalas att järnvägsresandetmåste öka om de nationella miljömålen och de transportpolitiska målen skallnås. Avregleringens hittillsvarande effekter pekar emellertid enligt motionä-rerna i en helt annan riktning. I , som har den längsta erfarenheten avavreglering och privatisering, har det uppstått problem att samordna tidta-beller och taxor. Underhållet av banor och materiel har försämrats. De pri-vata operatörerna underlåter att investera, eftersom kontraktstiderna är såkorta. Säkerheten och personalens arbetsvillkor har åsidosatts. har denbrittiska regeringen i ett försök till "återreglering" föreslagit inrättandet any järnvägsmyndighet, Authority. Motionärerna föreslår, bl.a.med hänvisning till de engelska erfarenheterna, att eventuellt nya steg motökad avreglering av den svenska järnvägstrafiken föregås av en utvärderingav vidtagna åtgärder, med avseende bl.a. på hur avregleringen harbidragit till att de transportpolitiska målen uppnås (yrkande 1). Inga nyaupphandlingar bör företas förrän en sådan utredning utvärderat avregleringenoch presenterat sina förslag (yrkande 2). Motionärerna anser att SJ skall hafortsatt ensamrätt till stomlinjenätet och att detta inte skall konkurrensutsättas. I konsekvens härmed avstyrker de regeringens förslag om ändringar iförordningen om statens spåranläggningar (yrkande 5).Per-Richard Molén m.fl. (m) framhåller i motion T14 att SJ:s absoluta trafi-keringsrätt ger verket monopol på persontrafik på alla lönsamma järnvägs-linjer. Med stöd av denna rätt kan SJ dels bedriva trafik som konkurrerarmed upphandlad trafik, dels återta trafikeringsrätten sedan avtalstiden förupphandlad trafik löpt ut. I sammanhanget hänvisar motionärerna till rege-ringens beslut att kontraktstiden för upphandlingen av trafiken påVästkustbanan skulle inskränkas till utan möjlighet till förlängning.Möjligheten för SJ att med automatik återfå trafikeringsrätten på de järn-vägssträckor som upphandlats bör upphävas och trafiken prövasgenom ny upphandling (yrkande 4). Enligt motionärerna går regeringen ipropositionen inte tillräckligt långt vad gäller begränsningar av SJ:s trafike-ringsrätt. SJ:s monopol bör avskaffas helt och konkurrensutsättningen om-fatta även lönsam järnvägstrafik. Regeringen bör återkommamed förslag av sådan innebörd (yrkande 2). Avtalstiderna bör vara minst femår med möjlighet till förlängning genom optionsavtal (yrkande 3).Vidare anser motionärerna att regeringen korrekt analyserat vissa problemsom den statligt upphandlade trafiken fört med sig, nämligen i fråga ombiljettförsäljning och biljettsamordning. Men analysen bör följas av handling.Regeringen bör presentera principer och en tidsplan för hur dessa problemskall lösas (yrkande 7).I motion T15 konstaterar m.fl. (c) att svensk järnvägstrafiknu befinner sig i en brytningstid mellan det gamla monopolsystemet och ettnytt system med konkurrensutsatt järnvägstrafik. säger sigbejaka den avreglering som ligger till grund för utvecklingen. Det är dockmycket viktigt att övergången sker på ett sådant sätt att trafikförsörjningensäkerställs i hela landet. Nuvarande regler ger SJ monopol på alla lönsammajärnvägslinjer. SJ kan också återta trafikeringsrätten till upphandlad trafikgenom att hävda att trafiken kan bedrivas på kommersiella grunder. Möjlig-heten för SJ att på detta sätt "plocka russinen ur kakan" avskräcker självfalleandra aktörer från att göra satsningar. Motionärerna ifrågasätter om de avregeringen föreslagna förändringarna är tillräckliga för att skapa goda villkorför alla operatörer, inte bara SJ. Det är inte rimligt att SJ får fortsatt monopå de lönsamma linjerna, särskilt inte efter det att SJ ombildats till bolag.Regeringen bör därför återkomma till med ett nytt förslag till huren stegvis övergång till konkurrensutsatt persontrafik på alla järnvägslinjerskall åstadkommas. Övergången bör ske i sådan takt att alla aktörer på mark-naden ges god tid att förbereda sig för den förändrade situationen samt påsådant sätt att en tillfredsställande trafikförsörjning i hela landet säkras (ykande 1).1.2.6 Utskottets ställningstagandeInledningUtskottet konstaterar inledningsvis att de institutionella förutsättningarna föjärnvägstrafik har förändrats i viktiga hänseenden.Efter trafikpolitiska beslut (prop. 1987/88:50, bet.1987/88:TU20, rskr. 1987/88:297) delades SJ upp i två myndigheter, ettaffärsverk med uppgift att svara för trafiken och en central förvaltningsmyn-dighet, , med ansvar för drift och förvaltning av statens spåran-läggningar. I enlighet med samma riksdagsbeslut delades järnvägsnätet upp iett stomnät och ett länsjärnvägsnät.År 1990 fick trafikhuvudmännen trafikeringsrätten på länsjärnvägarna ochdessutom rätt att själva driva eller upphandla trafik. SJ fick ensamt trafike-ringsrätten för persontrafik på stomnätet samt för godstrafik på hela järn-vägsnätet. uttalades att SJ skulle driva sin verksamhet på företags-ekonomiska grunder.År 1992 beslutade att angelägen interregional men olönsam per-sontrafik på stomnätet skulle kunna upphandlas i konkurrens (prop.1991/92:130, bet. 1991/92:TU21, rskr. 1991/92:314).År 1996 öppnades det statliga bannätet för konkurrens inom godstrafiken,dock med viss företrädesrätt för av SJ tidigare etablerad trafik på vissasträckor med stora godsflöden (prop. 1995/96:92, bet. 1995/96:TU12, rskr.1995/96:108). Ett antal mindre företag fick egen trafikeringsrätt. Samma årfick trafikhuvudmännen utökade rättigheter att bedriva persontrafik på stom-banor inom sina respektive län. Funktionerna för trafikledning och spårför-delning fördes över från SJ till Banverket.I samband med transportpolitiska beslut (prop. 1997/98:56, bet.1997/98:TU10, rskr. 1997/98:266) slogs fast att SJ:s företrädesrätt till redandisponerade tåglägen för godstrafik skulle behållas. Vidare skulle huvudde-len av det kapillära bannätet föras över till Banverket.I slutet av år 1999 har EU:s transportministrar beslutat att marknaden förgodstransporter skall öppnas på ett särskilt transeuropeiskt järnvägsnät.Villkoren för att bedriva järnvägstrafik på statens spåranläggningarSom regeringen anför har vissa av ovan redovisade förändringar inneburit ensuccessivt ökande konkurrensutsättning av järnvägstrafiken. Detta har i sintur lett till att det regelverk som styr ianspråktagandet av det statliga järn-vägsnätet i vissa hänseenden blivit föråldrat. Till de mest akuta problemenhör, som redovisas i propositionen, hur SJ:s absoluta trafikeringsrätt skallförhålla sig till de trafikeringsrätter som tilldelats privata operatörer i samband med upphandling av icke lönsam interregional persontrafik. Utskottetär ense med regeringen om det otillfredsställande i att SJ:s trafikeringsrättbestår intakt som en privat operatör efter upphandling fått trafike-ringsrätt för viss trafik. Det är därför angeläget att reglerna ses övemed syftet att uppnå konkurrensneutralitet i detta hänseende.Vidare delar utskottet regeringens betänkligheter mot att SJ med stöd avsin absoluta trafikeringsrätt med automatik skall kunna återta upphandladtrafik efter avtalstidens utgång, enbart med hänvisning till att trafiken återkan bedrivas på kommersiell grund. Regeringen bör, som föreslås i proposi-tionen, få rätt att besluta om att trafiken även fortsättningsvis skall upphandlas. Utskottet har heller ingen erinran mot regeringens förslag om att trafik-huvudmän, som i samverkan med andra trafikhuvudmän bedriver persontra-fik på stomjärnvägar i angränsande län, av administrativa skäl skall kunnaerhålla en gemensam trafikeringsrätt. Av ställningstagandet följer att utskot-tet avstyrker yrkande 5 i motion T13 (v) om avslag på regeringens förslag tilländringar i förordningen om statens spåranläggningar.I propositionen redovisar regeringen sin avsikt att låta göra en översyn avden svenska järnvägslagstiftningen. Utskottet delar regeringens uppfattningatt den ökande konkurrensen inom den nationella järnvägstrafiken, liksomockså pågående EU-arbete och den växande internationaliseringen av järn-vägstrafiken motiverar en sådan översyn. Utskottet förutsätter att den avise-rade översynen av järnvägslagstiftningen kommer att inbegripa någon formav utvärdering av vidtagna avregleringsåtgärder. Syftet med yrkande1 i motion T13 (v) torde därmed bli tillgodosett utan någon särskild åtgärdfrån sida, varför yrkandet avstyrks. Utskottet kan inte ställa sigbakom förslaget om stopp för nya upphandlingar innan en sådan utvärderinggenomförts. Motion T13 (v) yrkande 2 avstyrks följaktligen.Av propositionen framgår att regeringen avser att i ett senare sammanhangbehandla vissa förslag om ytterligare avreglering som redovisat.Förslagen gäller bl.a. rätten att bedriva tågtrafik på stomjärnvägar som ingårÖresundsförbindelsen, förbud mot överlåtelse eller upplåtelse av trafike-ringsrätt samt införande av möjlighet för annan att bedriva trafik på ensträcka om förutsättningarna för redan etablerad trafik inte nämnvärt föränd-ras. Enligt vad utskottet erfarit fortsätter sin översyn. Även inomSJ förs diskussioner om hur konkurrensen inom persontrafiken skall kunnaöka. Utskottet förutsätter att regeringen så snart det är möjligt lämnar en samlad redogörelse för det översynsarbete som pågår inom bl.a. Re-geringskansliet, och tillstyrker utskottet regeringens förslag till ändring avvillkoren för att bedriva järnvägstrafik på statens spåranläggningar och av-styrker motion T13 (v) yrkandena 1,2 och 5.Fullständig avreglering av den svenska järnvägstrafikenI motionerna T11 (fp), T12 (kd), T14 (m) och T15 (c) begärs att regeringenskall lägga fram förslag som syftar till fullständig avreglering av den svenskajärnvägstrafiken. Partierna bakom motionerna synes dock skilja sig åt i synenpå hur fort en fullständig konkurrensutsättning skall genomföras. Sålundaföreslås i folkpartimotionen att skall besluta om omedelbar avreg-lering av all persontrafik. I den kristdemokratiska motionen - liksom i denmoderata motionen - krävs att regeringen skall återkomma med förslag tillkonkurrensutsättning av persontrafiken på de lönsamma järnvägslinjerna.Enligt det centerpartistiska förslaget bör avregleringen däremot ske stegvisoch på ett sådant sätt att trafikförsörjningen tryggas i hela landet. Utskottethar i det föregående tillstyrkt vissa förslag som innebär att de privata opera-törernas ställning i ett par hänseenden stärks i förhållande till SJ. Dessutomhar utskottet ställt sig bakom regeringens planer på en översyn av järnvägs-lagstiftningen. Med dessa ställningstaganden har utskottet markerat sin upp-fattning att en fortsatt konkurrensutsättning av den svenska järnvägstrafikenbör ske i kontrollerade former. Erfarenheter från andra håll i världen visarnämligen att en alltför snabb avregleringsprocess kan ge oönskade effekter,bl.a. i form av bristande samordning mellan operatörerna, försämrad punkt-lighet, eftersatt underhåll och ökade säkerhetsrisker. Utskottet vill också pekpå att den konkurrensutsättning som genomförts i vad gällerden interregionala persontrafiken inte varit helt problemfri. Det har sålundavisat sig svårt att få till stånd en nödvändig samordning av boknings- ochbiljettförsäljningssystemet, vilket medfört svårigheter för tågresenärerna.Vidare har det ännu inte varit möjligt att på ett tillfredsställande sätt lösaproblemen med tillgång till rullande materiel och utnyttjande av stationer ochandra kringanläggningar. Det finns också exempel på att operatörer haftsvårigheter att klara sina trafikåtaganden. Dessa problem har i hög gradsamband med frågor som utskottet behandlar i följande avsnitt, nämligenbolagiseringen av SJ, fordonsförsörjningen inom järnvägssektorn samt till-gången till stationer och övriga gemensamma funktioner. Utskottet vill slut-ligen erinra om att det svenska järnvägssystemet ärföremål för en kraftfull upprustning. Det är av största vikt att dessa satsningar kommer trafikanterna till godo i form av ett väl fungerande och samordnattrafikutbud som ger järnvägen den ställning inom det kollektiva resandet somär motiverad med hänsyn tagen till bl.a. järnvägens goda förutsättningar ifråga om framkomlighet, miljöpåverkan och energieffektivitet. Med detanförda avstyrks motionerna T11 (fp) yrkande 1, T12 (kd) yrkande 5, T14(m) yrkande 2 och T15 (c) yrkande 1. Syftet med sistnämnda yrkande fårdock anses tillgodosett.Utskottet har tidigare i detta betänkande välkomnat regeringens avsikt att seöver järnvägslagstiftningen. Med detta ställningtagande torde syftet medyrkande 1 i motion T12 (kd) bli tillgodosett utan något särskilt tillkännagi-vande från sida. Yrkandet avstyrks följaktligen. Den aviseradeöversynen bör enligt utskottets mening bedrivas förutsättningslöst. Därmedkan utskottet inte ställa sig bakom yrkande 3 i motion T12 (kd), enligt vilketutgångspunkten för översynen bör vara en fullständig konkurrensutsättningav hela järnvägsnätet, varför yrkandet avstyrks.Med hänsyn till att järnvägslagstiftningen skall bli föremål för översyn anserutskottet att förslaget i motion T12 (kd), om införande av någon form avslottidsfördelning för ökad konkurrens inom järnvägstrafiken, inte bör för-anleda någon åtgärd. Utskottet utesluter inte att denna fråga ocksåkan bli föremål för överväganden i samband med att regeringen tar ställningtill det ovan nämnda förslaget från om att också annan skall kunnafå bedriva trafik på en sträcka om förutsättningarna för redan etablerad trafikinte nämnvärt förändras (jfr avsnitt 1.2.4). Yrkande 4 i motionen avstyrksföljaktligen. I sammanhanget vill utskottet peka på att det i förordningen(1996:734) om statens spåranläggningar finns vissa regler om principer förbanfördelning vilka påminner om det slottidssystem som tillämpas vid vissaflygplatser. Enligt dessa principer får sålunda företräde ges till viss, närmarangiven trafik, t.ex. trafik som utnyttjar ett tidigare tilldelat tågläge.I budgetpropositionen för (utgiftsområde 22) konstaterade regering-en att nuvarande korta avtalsperioder försvårar för nya operatöreratt lämna anbud. Enligt regeringens uppfattning borde Rikstrafiken få rätt attteckna avtal om perioder upp till fr.o.m. . I sitt av rikdagen godkända betänkande (bet. 1999/2000:TU1, rskr. 1999/2000:85) sadesig utskottet dela regeringens uppfattning att längre avtalsperioder bordeeftersträvas. Utskottet vidhåller denna bedömning och avstyrker med hän-visning härtill motion T14 (m) yrkande 3.Utskottet har tidigare i detta betänkande tillstyrkt regeringens förslag omändring av villkoren för att bedriva järnvägstrafik på statens spåranläggning-ar. Regeringens förslag innebär bl.a. att SJ inte med automatik skall återfåtrafikeringsrätten för tidigare upphandlad trafik. Enligt utskottets uppfattninbör det ankomma på regeringen att bedöma möjligheten och lämpligheten avatt den föreslagna regelförändringen görs tillämplig på trafik upphandlad föreår 2001. Med det anförda avstyrks motion T14 (m) yrkande 4.Utskottet har ovan förutsatt att regeringen så snart det är möjligt lämnarriksdagen en samlad redogörelse för det översynsarbete som pågår inom bl.a.Regeringskansliet, och SJ. Utskottet utgår från att regeringensredovisning kommer att innefatta den i motion T14 (m) aktualiserade fråganom vilka åtgärder som vidtagits och planeras för att lösa problemet medsamordning av bokning och biljettförsäljning. Något särskilt uttalande frånriksdagens sida i denna fråga synes inte erforderligt. Yrkande 7 i nämndamotion avstyrks följaktligen.Sammanfattningsvis avstyrker utskottet i detta avsnitt avbetänkandet motionerna 1999/2000:T11 (fp) yrkande 1,1999/2000:T12 (kd) yrkandena 1, 3, 4 och 5, 1999/2000:T14(m) yrkandena 2-4 och 7 och 1999/2000:T15 (c) yrkande 1.1.3 Ändrad verksamhetsform för Statens järnvägar1.3.1 Regeringens förslagRegeringen föreslår att godkänner att ändras frånaffärsverk till ett eller flera aktiebolag (yrkande 1). Dessutom begär rege-ringen bemyndigande att genomföra ombildningen av Statensjärnvägar till aktiebolag (yrkande 3).Som skäl för sina förslag anför regeringen att affärsverksformen, jämförtmed aktiebolagsformen, kännetecknas av vissa generella begränsningar.Detta har sin bakgrund i regeringsformens bestämmelser om att statens me-del inte får användas på annat sätt än har bestämt. Sålunda skall ettaffärsverks finansiering liksom dess investeringar ytterst beslutas av riksda-gen. Vidare finns begränsningar vad gäller t.ex. bestämmelser om förvärv,försäljning av fast egendom samt förvärv, försäljning och bildande av dotter-bolag m.m. Dessa begränsningar innebär att beslutsfattandet blir kompliceratoch långdraget. Följden kan också bli att affärsverken inte strukturrationali-serar sina företag och fastigheter i nödvändig omfattning.Genom trafikpolitiska beslut (prop. 1987/88:50 bil. 1, bet.1987/88:TU19, rskr. 1987/88:260) slogs fast att järnvägen skulle ges förut-sättningar att spela en viktig roll som ett konkurrenskraftigt transportmedel.detta syfte beslöts att ansvaret för investeringar i och underhåll av bannätetskulle skiljas från trafikverksamheten. tog ansvaret för in-frastrukturen medan järnvägsnätet delades upp i ett stomnät, för vilket SJfick trafikeringsrätten, och länsbanor, på vilka trafikhuvudmän skulle svaraför persontrafiken. SJ fick ett renodlat ansvar för den affärsmässiga utveck-lingen av trafiken. Företagsekonomiskt icke lönsam interregional trafik avregionalpolitisk betydelse skulle kunna upphandlas av staten.Regeringen konstaterar att såväl järnvägspolitiken som järnvägssektornsorganisation trafikpolitiska beslut har förändrats i viktigaavseenden. Godstrafiken har avreglerats helt medan marknaden för person-transporter har avreglerats successivt. Detta betyder att SJ numera är utsattför konkurrens inte bara från andra trafikslag utan även från andra järn-vägsoperatörer. Dessutom kan numera all olönsam persontrafik upphandlas ikonkurrens.På den alltmer avreglerade järnvägsmarknaden möter SJ ökande konkur-rens, framhåller regeringen. Konkurrensen kommer från både svenska ochutländska företag som samtliga har normala institutionella förutsättningar försin verksamhet. svarar SJ enligt propositionen för mindre än40 % av det totala antalet inhemska tågresor. SJ:s andel av resandet, mätt iantalet personkilometer, beräknas uppgå till . möterockså en ökande konkurrens från andra trafikslag, t.ex. flyg och busstrafik,verksamheter som nästan undantagslöst bedrivs i aktiebolagsform.Den föreslagna ombildningen av SJ är, uttalar regeringen, en komplexuppgift. I sammanhanget viktiga frågor rör SJ:s fastighetsinnehav. En funge-rande tågtrafik förutsätter bl.a. att samtliga operatörer har tillgång till staner, järnvägsmark och andra gemensamma funktioner. En bolagisering bördärför ske på ett sätt som säkerställer operatörernas tillgång till och använd-ning av dessa funktioner, som de kommersiella utvecklingsmöjlig-heterna kan tas till vara. En annan fråga som enligt regeringens uppfattningbehöver studeras och analyseras gäller värderingen av tillgångar och skuldersom skall överföras från staten till aktiebolag. Regeringen avser att låta ensärskild arbetsgrupp inventera och lägga fram förslag till lösningar på hurombildningen skall genomföras. Om så visar sig erforderligt kommer rege-ringen att återkomma till vid senare tillfälle. Sammanfattningsvisbedömer regeringen att överföringen kan genomföras tidigast vid årsskiftet2000-2001.I propositionen anför regeringen att SJ i samband med bolagiseringen böröka inriktningen på sin kärnverksamhet. Sådan verksamhet som inte bidrartill en utveckling av kärnverksamheten bör överlåtas på andra intressenter.1.3.2 MotionsförslagI motion T11 av m.fl. (fp) föreslås uttala att enombildning av till aktiebolag skall ses som ett första led ien försäljning (yrkande 2). bör också uttala att SJ skall koncentre-ra sig på sin kärnverksamhet (yrkande 3). Slutligen föreslås att , omden beslutar om avslag på dels nämnda två förslag, dels förslaget om en totalavreglering av all järnvägstrafik (yrkande 1, behandlat i avsnitt 1.2), avslårpropositionen i de delar som berör ombildning av SJ från affärsverk till ak-tiebolag (yrkande 4). Motionärerna anför som motiv för nu behandlade för-slag att är tveksamt till statliga bolag. Det staten äger skall stydemokratiskt samt med full öppenhet och insyn för medborgarna. Endastverksamhet som kan räknas till den absoluta kärnverksamheten eller som ärmotiverad av t.ex. socialpolitiska skäl bör få drivas i bolagsform. Utifråndessa synpunkter vore det logiskt att direkt avvisade ett förslagom bolagisering av SJ. Men, säger motionärerna, man måste också beaktajärnvägssektorns roll i . upplever järnvägen en renässans somett energieffektivt och trafiksäkert transportsystem. Med hänsyn till att enfortsatt avreglering av järnvägstrafiken ger stora fördelar bör SJ genom om-bildning till bolag ges bättre förutsättningar att fungera som operatör på enkonkurrensutsatt marknad. Utan avreglering bör inte bolagiseringen genom-föras. Och dessutom bör klart uttala att bolagiseringen skall sessom ett första steg mot en försäljning. Slutligen bör verksamheter som intetillhör SJ:s kärnverksamhet säljas ut.I motion T12 av m.fl. (kd) tillstyrks förslaget om bolagi-sering av SJ. Åtgärden kommer att eliminera vissa av de konkurrensnackde-lar som SJ har haft gentemot privata operatörer. Men bolagiseringenmåste genomföras på ett sådant sätt att SJ:s koncentration på kärnverksam-heten förstärks. Det betyder att kringanläggningar som t.ex. stationer skallkunna användas av alla operatörer (yrkande 2).I motion T13 begär m.fl. (v) en utredning om konse-kvenserna av en bolagisering av SJ. Enligt motionärerna talar miljö, ekono-misk rättvisa, regional balans, trafiksäkerhet m.m. för att staten fortsatt skaha ett stort inflytande över SJ. Järnvägstrafik bör betraktas som en samhälls-service och en samhällsnyttig företeelse. För att svenska folket och de folk-valda skall tillförsäkras ett fortsatt inflytande bör beslutet om en bolagiseriskjutas upp och en opartisk konsekvensutredning tillsättas. Vid en sådanutredning bör bolagiseringens konsekvenser för bl.a. miljö, demokrati, gles-bygdstrafik och det totala tågtrafikarbetet belysas (yrkandena 3 och 4).Per-Richard Molén m.fl. (m) reser i motion T14 inte några invändningar motregeringens förslag om en bolagisering av SJ.