bet · GO01NU4 · 2000-10-24 00:00:00 — För attförhindra detta och andra problem föreslårregeringen att uttryckliga bestämmelser ominbetalning av avgift skall införas ikonkurrenslagen. Det bör även regleras vad som skallgälla i de fall betalning inte sker i rätt tid, sägsdet.MotionenFörslaget att man vid fastställande avkonkurrensskadeavgift skall ta hänsyn till omföretaget i väsentlig mån underlättat utredningenkan accepteras, sägs det i motion 1999/2000:N51(fp). Däremot bör inte regeringen låta utredamöjligheten att ge företag lättnader i avgiften omman avslöjar andra företags överträdelser, ansermotionärerna. De erinrar om att i sitträttspolitiska program har föreslagit att s.k.kronvittnen får användas endast i begränsadutsträckning - inom strikt angivna ramar och där demisstänkta biträds av försvarare. Motionärerna villredan nu markera att ett system med kronvittnen intekan accepteras. De vänder sig vidare mot två andradelar i utredningsuppdraget, nämligen prövning avfrågan om uppbrytning av företagskoncentration ochprövning av behovet av regler som begränsar ellerförhindrar gemensam styrelserepresentation ikonkurrerande företag. I den förstnämnda frågananser motionärerna att det inte är troligt attregeringen eller statliga myndigheter har sådanakvalifikationer att bedöma en lämpligföretagsstruktur att man bör ges möjlighet att brytasönder en befintlig sådan. Beträffande den andrafrågan anser de att tanken på att reglerastyrelseledamotskap i konkurrerande företag byggerpå en verklighetsfrämmande tilltro till regleringarseffekter.Vissa kompletterande uppgifterI uppdraget för Utredningen om effektivare reglerför bekämpning av konkurrensbegränsningar ingår, somtidigare nämnts, bl.a att pröva behovet av ochförutsättningarna för regler om nedsättning avkonkurrensskadeavgift för företag som avslöjarkonkurrensbegränsningar och för regler ombegränsning av eller hinder för gemensamstyrelserepresentation i konkurrerande företag.Vidare skall det utredas om erfarenheterna irättstillämpningen eller andra omständigheter nuföranleder ett annat ställningstagande än tidigare ifrågan om en kriminalisering av förbudsreglerna ikonkurrenslagen och när det gäller regler omuppbrytning av företagskoncentrationer.Beträffande nedsättning av konkurrensskadeavgiftför företag som avslöjar konkurrensbegränsningarsägs i uppdraget till utredaren att det är viktigtatt det konkurrensrättsliga systemet är effektivtoch tillhandahåller sanktioner, proportionella medeloch lämpliga incitament för att komma till rätta meddolda kartellsamarbeten. Genom ökad upptäcktsriskminskar vidare företagens benägenhet att gå in i ettkartellsamarbete eller andra förfaranden som äroförenliga med konkurrenslagstiftningen. Det stårklart att frågan huruvida ett motsvarande system börinrättas i är principiell och kräver endjupare analys, heter det vidare. Mot denna bakgrundskall utredaren göra en allsidig prövning avförutsättningarna för nedsättning avkonkurrensskadeavgift för företag som avslöjarkonkurrensbegränsningar. Med nedsättning kan ävenavses situationen att konkurrensskadeavgift intealls åsätts företaget. Utredningen skall görasförutsättningslöst och innefatta såvälrättssäkerhets- som effektivitetsaspekter. Idirektiven berörs frågan om s.k. kronvittnen, varvidredovisas att flera remissinstanser beträffandeNäringsdepartementets promemoria Regler omnedsättning av konkurrensskadeavgift enligtkonkurrenslagen aktualiserat frågan omrättssäkerhetsaspekter.När det gäller kriminalisering och uppbrytning avföretagskoncentrationer i vissa fall hänvisas idirektiven till , i vilkenifrågasätts om det nuvarande sanktionssystemet medvitessanktionerade ålägganden ochkonkurrensskadeavgift ger en tillräckligt tydligsignal om synen på allvarliga överträdelser avkonkurrenslagen. Enligt verket kan det inte helleruteslutas att företag i vissa situationer medvetetväger risken för upptäckt och storleken på eneventuell ekonomisk sanktion mot den förväntadevinsten. Mot denna bakgrund anser regeringen att detfinns skäl att förutsättningslöst pröva omerfarenheterna i rättstillämpningen eller andraomständigheter nu föranleder ett annatställningstagande än tidigare i fråga omkriminalisering av regler i konkurrenslagen.Utredaren skall därvid beakta de allmänna principersom enligt statsmakterna bör gälla i fråga om när enkriminalisering som metod för att söka hindraöverträdelse av olika normer i samhället lämpligenbör användas. För det fall att utredaren föreslår enkriminalisering inom konkurrensområdet skallutredaren även analysera vilka effekter detta kan geupphov till om företaget i väsentlig mån underlättatutredningen av överträdelsen. Frågan om uppbrytningav företagskoncentration bör prövas på nytt, sägsdet vidare i direktiven. Skäl som anförts för ochmot en sådan ordning bör analyseras. Utredaren skalluppmärksamma utländska erfarenheter i denna fråga,liksom den pågående internationaliseringensbetydelse för bedömningen. Vidare skall det utredasom det finns någon ägarrättslig invändning avprincipiell natur att anföra mot en sådan ordning.Utredaren skall övergripande pröva om deförutsättningar som de tidigare politiskaställningstagandena från statsmakternas sida byggdepå har förändrats.Beträffande gemensam styrelserepresentation ikonkurrerande företag anser regeringen att behovetav regler som begränsar eller förhindrar en sådanbör prövas. Till grund för detta skall utredarenkartlägga förekomsten av gemensamstyrelserepresentation samt analysera vad som kananföras till stöd för denna. Utredaren skall ocksåkartlägga arten och omfattningen av dekonkurrensbegränsande effekter en sådanrepresentation kan ge upphov till.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser, som tidigare nämnts, att eneffektiv konkurrensövervakning är viktig ursamhällsekonomisk och konsumentpolitisk synpunkt. Delagförslag som regeringen lägger fram rörandekonkurrensskadeavgiften ser utskottet som ett steg iriktning mot en mer effektiv konkurrensövervakning.Propositionerna tillstyrks därmed i berörda delar.I motion 1999/2000:N51 (fp) tas upp ett antalfrågor som Utredningen om effektivare regler förbekämpning av konkurrensbegränsningar har i uppdragatt utreda. Utskottet ser ingen anledning tillvarför nu skulle uttala någon ståndpunkt idessa frågor. kommer att få möjlighet attta ställning till frågorna i det fall attregeringen, efter utredningsarbete ochremissbehandling, lämnar förslag i de aktuellaavseendena. Motionen avstyrks därmed i berörd del.TaxisamverkanPropositionenTaxiföretagens samarbete prövas ianslutning till det generella förbudet enligt 6 §konkurrenslagen mot konkurrensbegränsande samarbetemellan företag och i form av individuella undantag.Mot bakgrund av förhållandena i mindre tätbefolkadeområden har frågan ställts om det finns behov avgenerellt utformade regler för taxiföretagenssamarbete. Enligt regeringen finns det ett behov avett sådant regelverk som avses tillgodose flera mål.Dessa mål är upprätthållandet - så långt det ärmöjligt - av en effektiv konkurrens inomtaxinäringen, det samhälleliga intresset av tillgångtill taxiservice även i mindre tätbefolkade områdeni samt förutsebarhet för näringen.Regeringen föreslår, mot denna bakgrund, att detskall införas ett undantag från förbudet i lagen motkonkurrensbegränsande samarbete mellan företag somskall gälla vid skriftligt avtal mellan taxiföretageller mellan en beställningscentral och taxiföretagom avtalet uppfyller följande villkor:1. avser gemensam transportverksamhet genomsamverkan i en beställningscentral eller på annatsätt i syfte att uppnå effektivitetsvinster ellerandra sådana ekonomiska fördelar,2. behövs för att tillgodose det samhälleligaintresset av tillgång till taxi-service,3. omfattar högst 30 taxifordon.Undantaget skall inte gälla till den del samarbetetavser vissa speciella typer av förfaranden ellervillkor, om det är uppenbart att syftet med dengemensamma transportverksamheten eller intresset avtillgång till taxiservice kan tillgodoses utan attsamarbetet omfattar ett sådant förfarande ellervillkor.I propositionen meddelas att regeringen avser attunder besluta om en förordning omgruppundantag för avtal om viss taxisamverkan ihuvudsaklig överensstämmelse med vad som föreslagitsi den promemoria från som bl.a.ligger till grund för propositionen. Avsikten är attdenna förordning skall träda i kraft medlagändringarna . Ett slutligtställningstagande i frågan om utformningen avförordningen skall dock ske först efterriksdagsbehandlingen. Promemorian innehöll ettförslag till ett nytt gruppundantag för avtal omviss taxisamverkan som inte omfattas av detföreslagna legalundantaget. Förslaget tillgruppundantag innehåller undantag för viss närmareangiven samverkan mellan taxiföretag eller mellan enbeställningscentral och taxiföretag för i huvudsakgemensam inköpsverksamhet, skydd avaffärshemligheter, gemensam marknadsföring ochskyldighet för taxiföretagen att göra följande:utföra köruppdrag; ställa bilar till förfogande;inte konkurrera med beställningscen-tralen; överlåtaaffärsförbindelser inklusive rätten att fastställapriset till kund, m.m. Undantag skall, enligtförslaget, gälla för dessa förfaranden om samarbetetomfattar högst av den relevanta marknaden. Denbegränsningen gäller dock inte för gemensaminköpsverksamhet eller skydd av affärshemligheter.MotionernaI motion 1999/2000:N48 (s) begärs ettriksdagsuttalande om tillämpningen avkonkurrenslagen beträffande taxisamverkan. Enavvägning måste ske mellan två motstridigasamhällsintressen, nämligen behovet av en välfungerande konkurrens och behovet av starkabeställningscentraler som kan garantera en brataxiservice, anför motionärerna. De anser att destora kunderna - dvs. landsting och kommuner som medsjukresor, skolskjuts, färdtjänst ochkompletteringstrafik i många fall svarar för nästan90 % av taxiföretagens intäkter - kommer attpåverkas mest av förslaget. Konkurrenslagen måstetillämpas på ett sådant sätt att taxiservicen kanfungera också på marknader där det krävs betydligtstörre samverkan än 30 bilar för att en godtaxiservice skall kunna upprätthållas, menarmotionärerna och föreslår att påstörre orter skall tillåta störrebeställningscentraler än 30 bilar.Regeringen bör anmodas att återkomma med ett nyttförslag, anförs det i motion 1999/2000:N47 (m). Detföreliggande förslaget innebär att de företag somgenom att bilda en beställningscentral uppnått merän av den relevanta marknaden hotas att slåssönder eller tvingas att genom krångligabolagsbildningar kringgå bestämmelsen, sägermotionärerna. De anser att konkurrenslagens tvågenerella huvudrekvisit, nämligen förbud mot skadligkonkurrensbegränsning respektive missbruk avmarknadsdominerande ställning, bör tillämpas och attett dominerande företag skall kunna visa att detinte har högre priser eller sämre kvalitet än påorter med konkurrerande företag. Detta bör kunna skepå ett enkelt och okomplicerat sätt utanrättsprocesser, sägs det.Regeringens förslag avvisas också i motion1999/2000:N46 (kd). Om förslaget bifalls blirsannolikt följden att det blir färre och störreaktörer på taximarknaden och att olyckligatröskeleffekter uppstår, befarar motionärerna. Deanser att samverkande taxiföretag i enbeställningscentral inte skall träffas av förbudetenligt 6 § konkurrenslagen eftersom dennasamverkande central är, och upplevs av kunderna, somen aktör, ett företag, på marknaden med ettgemensamt varumärke. Motionärerna påminner om attkonkurrenslagen uttryckligen förbjuder missbruk avdominerande ställning, vilket innebär att det finnsmöjligheter att beivra alla eventuellaöverträdelser.Även i motion 1999/2000:N50 (c) pekas på risken förtröskeleffekter, som medför att vissa typer avverksamhet på landsbygden kan bli lidande, t.ex.skolskjutsar, färdtjänst och sjuktransporter.Motionärerna anser att ett undantag frånkonkurrenslagens 6 § inte bör utgå från antalettaxifordon som samverkar utan i stället frånbeställningscentralens omsättning. Denna utgör ettbättre underlag och tar större hänsyn tilllandsbygdens intressen, anför motionärerna ochförordar att gränsen bör sättas till en omsättningunderstigande 2 000 basbelopp.Regeringens förslag innebär att enskilda företagarekan undgå förbudet genom att avstå från att varaföretagare och i stället bli anställda, anförs det imotion 1999/2000:N51 (fp). Dessutom anses det kunnage upphov till tröskeleffekter. För att hålla dessapå en rimlig nivå bör gränsen sättas till 100fordon, anser motionärerna och förordar attKonkurrensverket skall ges i uppdrag att särskiltgranska följderna från konkurrenssynpunkt.Det behövs en mer genomarbetad analys av hurförslaget påverkar service och priser i orter avolika storlek och förhållandena i glesbygden, innanriksdagen fastställer gränsen till 30 fordon, hävdasdet i motion 1999/2000: N49 (mp). Om samverkandetaxiföretag i en glesbygdskommun inte kan ge enfullgod dygnet-runt-service med 30 fordon, tvingasföretagen antingen söka undantag för att få samverkamed fler fordon eller erbjuda sämre servicetäckning,säger motionärerna. De menar att det finns en riskför att det kan bli dyrare att åka taxi i glesbygdenän i storstäderna eller att servicen tillkonsumenterna kan försämras. Den nuvarandekonkurrenslagstiftningen är troligen inte rättutformad för taxinäringen, men risken är att de nuföreslagna reglerna missgynnar invånare utanförstorstäderna, anför motionärerna.Vissa kompletterande uppgifterUtskottet har inhämtat upplysningar i ärendet frånföreträdare för ,och Svenska Taxiförbundet.Näringsdepartementet har i en promemoriapresenterat förslaget till gruppundantag för avtalom viss taxisamverkan. Gruppundantaget skall gälla iden mån inte legalundantaget är tillämpligt, dvs.enligt regeringens förslag i det fall att desamverkande taxiföretagen har fler än 30 taxifordon.Gruppundantaget skall avse gemensam inköpsverksamhetoch skydd av affärshemligheter. Undantaget skallvidare gälla - under förutsättning att desamverkande taxiföretagen svarar för högst avmarknaden - för följande: gemensam marknadsföring;uppsägningstid för anslutet taxiföretag om tideninte överstiger ; skyldighet förtaxiföretag att utföra köruppdrag och ställa bilartill förfogande; skyldighet att inte konkurrera medden gemensamma transportverksamheten; skyldighet attöverlåta affärsförbindelser inklusive rätten attfastställa priset till kund. Gruppundantagetföreslås träda i kraft den 1 januari 2001.Promemorian har sänts på remiss - remisstidenutgår . Regeringen avser att inovember 2000 fatta beslut i frågan.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets mening finns det behov avgenerella regler för taxiföretags samverkan.Förslaget om legalundantag innebär, som nämnts, atttaxiföretag delvis undantas från förbudet enligt 6 §konkurrenslagen mot konkurrensbegränsande samarbete.Undantaget gäller vid avtal mellan taxiföretag ellermellan en beställningscentral och taxiföretag omgemensam samverkan i en beställningscentral eller påannat sätt i syfte att uppnå effektivitetsvinstereller andra sådana ekonomiska fördelar. Vidare skallsamarbetet behövas för att tillgodose detsamhälleliga intresset av tillgång till taxiservice.Slutligen får det, enligt regeringens förslag, inteomfatta fler än 30 taxifordon.Konkurrenspolitikens fokus är konsumenten. Densamverkan i beställningscentral som legalundantagetmöjliggör kan bidra till en ökad konsumentnytta.Särskilt betydelsefullt är det för att servicen iglesbygden skall kunna upprätthållas. I någramotioner - bl.a motion 1999/2000:N49 (mp) -befarasatt taxiservicen i glesbygden skall komma attförsämras med regeringens förslag, och motionärernafrågar sig om den föreslagna gränsen förlegalundantaget, 30 taxifordon, bör höjas. Det äralltid förenat med problem när en gräns skall sättasoch det finns risk för att tröskeleffekter kanuppkomma. Enligt utskottets mening är det motiveratatt något höja gränsen för antal fordon för att istörre utsträckning ge möjlighet till samverkan ibeställningscentraler i glesbygden. Utskottetföreslår sålunda att skall besluta attsamverkan i beställningscentraler skall tillåtas upptill 40 taxifordon.För de taxiföretag vars samverkan omfattar fler än40 taxifordon finns möjligheten att hosKonkurrensverket ansöka om individuellt undantag. Ensådan ansökan får prövas på sedvanligt sätt, varvideffekterna för konsumenterna måste tillmätas storbetydelse. Därvid förutsätter utskottet att hänsyntas till de speciella förhållanden som gäller iglesbygden. Vidare kan i sinprövning väga in miljöaspekter. Vid långatransporter kan det ur miljöeffektivitetssynpunktvara en vinst om samordning mellan utresa ochåterresa kan åstadkommas, t.ex. genom enbeställningscentral. Förekomst av miljöpolicy hos deberörda taxiföretagen bör också tillmätas stor vikt.Det bör härutöver erinras om de möjligheter tillsamverkan som ges genom det gruppundantag som avsesträda i kraft den 1 januari 2001.Utskottet vill också peka på den möjlighet somkommunerna har att vid sin upphandling avtaxitjänster dela upp det aktuella området igeografiskt sett mindre områden. Därigenom kan ävensmå beställningscentraler och små taxiföretag ges enmöjlighet att konkurrera med stora aktörer. Dettakan vara till gagn såväl för de små företagen somför kommunerna.En annan omständighet som kan verkakonkurrensfrämjande är de bestämmelser omprisinformation för taxitrafik som börjar gälla den1 . Enligt föreskrifter(VVFS 1999:177) skall på utsidan på fordonet finnasredovisning av taxiföretagets samtliga tariffer.Dessutom skall redovisas ett jämförelsepris avseendeen typresa bestående av färd som tar 15minuter, inklusive eventuell grundavgift.Jämförelsepriset skall anges med svart text mot gulbakgrund och i tydligt större format än övriginformation. Enligt vad utskottet erfarit kan prisetpå den angivna typresan skilja sig mycket mellanolika beställningscentraler - prisskillnader på upptill har noterats. Angivande av jämförpriserbör underlätta för konsumenterna och därmed innebäraen ökad konkurrens mellan taxiföretagen.Utskottet förordar alltså att ett legalundantaginförs för taxinäringen och att gränsen församverkan sätts vid 40 taxifordon. Utskottet utgårfrån att regeringen noga följer utvecklingen avrättstillämpningen i denna fråga och på lämpligtsätt håller informerad. Med det anfördablir motion 1999/2000:N49 (mp) huvudsakligentillgodosedd i berörd del. De övriga motionerna,1999/2000:N48 (s), 1999/2000:N47 (m), 1999/2000:N46(kd), 1999/2000:N50 (c) och 1999/2000:N51 (fp),avstyrks av utskottet i aktuella delar.Samverkan inom lantbruketPropositionenDet nu gällande legalundantaget för lantbruket ikonkurrenslagen (jordbruk, trädgårdsnäring ochskogsbruk) infördes (prop.1993/94:210, bet. 1993/94:NU23). Legalundantagetavser viss samverkan inom en primärlantbruksförening. Andra samarbetsformer inomlantbrukskooperationen såsom s.k. federativsamverkan, varmed avses samverkan mellanprimärföreningar, omfattas inte av legalundantaget.Konkurrensverket har föreslagit att skogsprodukterskall undantas från legalundantaget. Regeringenmenar emellertid att de skäl för att låtalegalundantaget för lantbruket omfatta skogen somåberopades när undantaget infördes fortfarande hartyngd. Någon ändring i detta avseende föreslåsdärför inte i propositionen. Definitionerna av vadsom avses med jordbruks-, trädgårds- ochskogsprodukter skall dock enligt regeringens förslagplaceras i en särskild lag.Det kan på skogsbrukets område förekommakooperativa verksamheter av betydande storlek,konstateras det i propositionen. Beträffande sådanverksamhet bör legalundantagets skyddsverkan ochdärmed betydelse inte överskattas, beroende på attsamhandeln då kan vara berörd och EG-rättensförbudsregler på konkurrensområdet tillämpliga.Förslaget att skall ges behörighetatt tillämpa har därvidsärskild betydelse. För det fall att enprimärförening har en stark marknadsställning ochsamarbetet inom föreningen har påverkan på handelnmellan medlemsstater kan liksom entillämpning av EG-reglerna komma i fråga, särskiltom samarbetet exempelvis omfattar prissamarbete. Meden nationell behörighet att tillämpa EG-reglerna kantillämpningen av dessa regler dessutom förväntas blivanligare än . De nationella reglernafår inte tillämpas i ett enskilt fall på ett sättsom strider mot den fulla och enhetligatillämpningen av EG-rätten. EG-reglerna saknarsärskilda undantagsregler för samarbete i fråga omskogsprodukter. En tillämpning av det svenskalegalundantaget kan ske så långt det kan ansesförenligt med EG-rätten. Ytterst skulle detta kunnakomma att prövas av EG-domstolen.Regeringen redovisar i propositionenrättsutvecklingen i fråga om en primärförenings rättatt sätta priset när den svarar för försäljningen.Mot denna bakgrund anses en ny utformning avlegalundantaget behövas. Sålunda föreslås att enprimärförenings prissättning - när föreningen svararför försäljningen av varor som i någon mening ärinlevererade till den - skall falla utanför förbudetenligt 6 § konkurrenslagen. Den tidigare gällandetumregeln om att samverkan är tillåten om företagensvarar för högst av den relevanta marknaden,men inte däröver, kommer inte längre att varatillämplig. gör regeringen bedömningen attdet alltjämt är sakligt motiverat att förbudet motkonkurrensbegränsande samarbete gäller föreningensprissättning när en medlem själv säljer direkt tilltredje man.Regeringen gör vidare bedömningen att någonlagändring som undantar federativt samarbete ellerden särskilda form av samverkan som förekommer inoms.k. förhandlingsorganisationer från förbudet enligt6 § konkurrenslagen inte bör göras. Inte helleranses uttryckliga regler om s.k. funktionsskydd pålantbruksområdet behövas. Det funktionsskydd somgäller inom EG-rätten innebär i korthet att vissabegränsningar i t.ex. stadgarna för en ekonomiskförening inte anses konkurrensbegränsande, om de ärnödvändiga för samarbetet inom föreningen och dessverksamhet i sig är övervägande positiv förkonkurrensen. Principen om ett sådant skydd följerav rättspraxis från . Med den kopplingsom finns i förarbetena till konkurrenslagen tillrättsutvecklingen inom EG-rätten, får denna principändå anses tillämplig i förekommande fall vidtolkningen av de svenska reglerna, sägs det.Regeringen redovisar slutligen sin bedömningbeträffande frågan om avgränsning mellankonkurrenslagen och lagen om ekonomiska föreningaratt det är en fråga för rättstillämpningen att ikonkreta fall dra upp de närmare gränserna, medledning av de principer som angetts i förarbetenatill konkurrenslagen.MotionenDet behövs en förnyad översyn av konkurrensreglernaoch undantagen vad gäller jordbruk, skogsbruk ochträdgårdsnäring, anförs det i motion 1999/2000:N51(fp). Detta anses rimligt bl.a. mot bakgrund av denkritik som har riktat motde nuvarande reglerna. Förbundet anser att någotnytt legalundantag inte bör införas utan att istället EG-rättsliga principer om funktionsskydd börinföras enligt samma teknik som gäller förgruppundantag. På jordbruksområdet gäller redan enförordning som undantar jordbrukets primärproduktionfrån förbudet mot samarbete, men som inte omfattarträdgårds- och skogsnäringarna, säger motionärerna.De konstaterar att den svenska ordningen alltså inteöverensstämmer med vad som gäller inom EU i övrigtoch anser mot denna bakgrund att helafrågeställningen bör ses över.Vissa kompletterande uppgifterFöreträdare för har framförttill utskottet att de anser att regeringens förslagtill fortsatt och utvidgat legalundantag förskogsnäringen inte bör genomföras, dels eftersom detavviker från motsvarande EG-reglering, dels eftersomdet anses leda till obalans mellan säljarna ochköparna på virkesmarknaden. Om förslaget genomförsanser sågverkens företrädare att det krävs dels attdet införs ett gruppundantag som möjliggör även förköparna att samverka, dels en noggrann övervakningfrån och avden fortsatta utvecklingen avkonkurrensförhållandena på virkesmarknaden.Sågverkens har också, ,inkommit med en skrivelse i frågan tillNäringsdepartementet.