bet · GN01KU20 · 2000-05-24 00:00:00 — Förarbetena till regeringsformen tyderpå att uttrycket "om det kan ske" närmast syftar på de fall där överläggninginte hinns med på grund av ärendets brådskande natur.Vad beträffar kravet i paragrafens första mening på att regeringen fortlö-pande skall underrätta avses med detta i första hand attregeringen fortlöpande skall ge en allsidig orientering omförhållandena på det utrikespolitiska området. Bestämmelsen har hitintillstillämpats på så sätt att regeringen har översänt relevanta handlingar tillnämnden. Bestämmelsen i andra meningen om utrikesärenden av större viktinnebär ett krav på överläggningar i förväg, alltså innan regeringenfaktiskt tar ställning i frågan. När det gäller frågan om åtgärder motÖsterrike anser utskottet att detta är en sådan fråga av större vikt attregeringen normalt sett borde ha överlagt med . Därtillkommer att åtgärderna har överenskommits i anslutning till samarbetet inomEU på ett sätt som inte förekommit tidigare.Statsminister och utrikesminister fick först kännedom om att vissa gemensamma åtgärderutanför Allmänna rådets verksamhet förbereddes inom EU-kretsen och attdessa åtgärder skulle offentliggöras . Med hänsyn till detta fårstatsråden anses ha haft fog för sin bedömning att överläggning med inte kunde hinnas med före avgörandet att skulle ställa sigbakom det gemensamma åtagandet att vidta vissa politiska åtgärder motÖsterrikes nya regering. Eftersom bestämmelserna i 10 kap. 6 § regerings-formen lämnar utrymme för att underlåta överläggningar under sådana om-ständigheter kan någon kritik inte riktas mot statsministerns eller utrikesmi-nisterns handlande i detta ärende. Utskottet anser dock att regeringen böruppmärksamma de problem som en brådskande och informell beredning avsamordnade utrikespolitiska ställningstaganden innebär, särskilt med avseen-de på samarbetet inom Europeiska unionen. I detta sammanhang finns detanledning att också uppmärksamma behovet av dokumentation av ställ-ningstaganden som görs. Utskottet har för egen del för avsikt att i ett senaregranskningsbetänkande gå närmare in på formerna för beslut i frågor av detslag som här har varit aktuellt.När det gäller frågan om information i om svenska insat-ser i Kosovo visar granskningen att frågan behandlats i vidsamtliga sju sammanträden och att ställningstagandeninför eventuella framtida framställningar om svenska insatser då diskuterats.Granskningen i denna del föranleder således inte någon anmärkning frånutskottets sida.Utskottet vill avslutningsvis framhålla vikten av att överläggningar medUtrikesnämnden i utrikesärenden av större vikt underlåts endast när det finnsmycket goda skäl. Även om ärendet är av brådskande natur kan det mångagånger finnas möjligheter att i någon form åstadkomma överläggningar mednämnden.1.2 Kulturminister handläggning av frågan omflyttning av ledningen för till KarlskronaÄrendetI två anmälningar bilaga A 1.2.1 och 1.2.2 har begärts att konstitutions-utskottet skall granska kulturminister handlande när detgäller ledningen för 1996 föreslog regeringen i kulturpropositionen (prop. 1996/97:3) attMarinmuseum i , tillsammans med ochVasamuseet, skulle ingå i myndigheten från den1 . tillstyrkte förslaget samt föreslog attriksdagen skulle ge regeringen till känna att den kommitté som skulleförbereda samgå- endet även skulle få i uppdrag att redovisaförutsättningarna för att lokalisera ledningen för myndigheten tillKarlskrona. beslutade i enlighet med utskottets förslag (bet.1996/97:KrU1 s. 122, rskr. 1996/97:129).Organisationskommittén konstaterade i sitt betänkande Nya samverkans-former inom den museiverksamheten (SOU 1997:100) att detfanns fördelar med att lokalisera ledningen till . Kommittén ansågdock att man borde avvakta med beslut i frågan tills Kulturdepartementetsöversyn av strukturen på museiområdet var klar.I kulturutskottets betänkande 1997/98:KrU7 om museifrågor m.m. fram- höllutskottet att det fanns en rad skäl som talade för att lokalisera ledningenför till . Utskottet föreslog attriksda- gen skulle ge regeringen till känna att myndigheten borde ha sittsäte i Karls- krona och att överintendenten och myndighetens centralakansli borde lokali- seras till . beslutade i enlighetmed utskottets förslag (rskr. 1997/98:163).I samband med budgetbehandlingen konstaterade kulturut-skottet i sitt betänkande 1998/99:KrU1 att regeringen hade bedömt att detbehövdes ytterligare underlag när det gällde frågan om lokaliseringen avStatens museer. Utskottet underströk vidare, med tanke på denförhållandevis långa tid som hunnit gå sedan beslutade i ärendet,vikten av att regeringen bereder ärendet skyndsamt.I budgetpropositionen 1999/2000:1 volym 9 utgiftsområde 17 redovisarregeringen den analys av frågor som rör lokaliseringen av ledningen förStatens museer, som har gjorts på uppdrag av regeringen. Därkonstateras att en flyttning av ledningen skulle medföra både kostnader avengångskaraktär samt merkostnader som förorsakas av höjda driftskostnader.Vidare anser regeringen att en omlokalisering i detta fall skulle få mycketbegränsad betydelse ur både kulturpolitisk och regionalpolitisk synvinkeleftersom den endast berör några få ledningsfunktioner och inte rymmer någotnytt uppdrag eller förändrad verksamhet. Regeringen anser vidare att förut-sättningarna för en lokalisering av tillKarlskrona har förändrats sedan tiden för tillkännagivande. Nå-gon omlokalisering av myndighetens ledning bör därför inte göras.Kulturutskottet anförde med anledning av detta att man inte ansåg att för-utsättningarna för en lokalisering av myndighetens ledning till Karlskronahade förändrats och att regeringen i samband med ekonomiskavårproposition borde skapa utrymme inom utgiftsområdet för för dekostnader som en flyttning kunde medföra. Utskottet föreslog att detta skulleges regeringen till känna (en reservation från m). beslutade ienlighet med utskottets förslag (bet. 1999/2000:KrU1, rskr. 1999/2000:87,88 och 89).Riksdagens tillkännagivandenKonstitutionsutskottet har i ett par betänkanden framhållit att utgångspunktenmåste vara att de tillkännagivanden som gör till regeringen börtillgodoses. Om det visar sig föreligga omständigheter som hindrar genomfö-randet eller om regeringen gör en annan bedömning än måsteregeringen dock kunna underlåta att vidta de åtgärder ett tillkännagivandeavser. En förutsättning bör då vara att regeringens bedömningar i detta avse-ende redovisas för (bet. 1994/95:KU30 s. 42 och 1995/96:KU30 s.20).Promemoria från RegeringskanslietUtskottet har i en skrivelse till begärt att få de kommenta-rer som granskningsanmälningarna kan ge anledning till. Svar kom in den 11april 2000 i form av en promemoria som upprättats av ,bilaga A 1.2.3.Kulturdepartementet anför i promemorian att redogörelsen i budgetpropo-sitionen om skälen till varför regeringen föreslog en annan lokalise-ring av myndighetens ledning än vad gett till känna, väl överens-stämmer med tidigare ställningstaganden som har gjort i fråga omhur regeringen bör hantera tillkännagivanden. Vidare uppges attregeringen avser att återkomma med förslag i frågan i budgetpropositionenför 2001.Utskottets bedömningGranskningen föranleder inget uttalande från utskottet.1.3 Statsrådet beredning av ett förslag om ändringi lagen (1992:889) om den officiella statistikenÄrendetI en granskningsanmälan av , bilaga A 1.3.1, begärs attkonstitutionsutskottet granskar statsrådet beredning av propo-sition 1999/2000:8 Yrkesregister m.m. såvitt avser ändring i lagen(1992:889) om den officiella statistiken.Enligt anmälaren har () inlett insamlingen avyrkesuppgifter innan lagändringen trätt i kraft. I propositionen ges ingeninformation om detta. Anmälaren anser det därför angeläget att konstitu-tionsutskottet prövar om regeringen och den biträdande justitieministernBritta Lejon berett ärendet korrekt.BakgrundFolkräkningar med varierande utformning och regelbundenhet har genom-förts i . Bostadsräkningar med olika om-fattning och mellanrum har gjorts . Från och med år 1930har folkräkningar genomförts . har det skett sam-ordnade folk- och bostadsräkningar . Uppgifterna har hämtatsdels från frågeblanketter till allmänheten, dels från tillgängliga datoriseraderegister. Enligt regeringen utgör den information som erhålls genom en folk-och bostadsräkning ett väsentligt underlag för samhällsplanering, forskningoch allmän information och därpå grundade beslut inom offentlig och privatsektor (prop. 1995/96:90 s. 14).Riksdagen beslutade om en reformering av folk- och bostadsräk-ningarna. De uppgifter som har samlats in genom blanketter vartfemte år skall i fortsättningen tas in genom användande av befintligaregister. För detta ändamål behöver två nya register inrättas, ettlägenhetsregister och ett yrkesregister. Den första registerbaserade folk-och bostadsräkningen skulle enligt beslut genomföras (prop. 1995/96:90, bet. 1995/96:FiU6, rskr. 1995/96:117). I syfte attkonstruera ett ur statistisk syn- vinkel väl fungerande lägenhetsregisteroch få en korrekt uppfattning om kostnaderna har en provverksamhetgenomförts. Vidare har SCB haft rege- ringens uppdrag att utredaförutsättningarna för och bedriva försöksverksam- het inför upprättandet avett individbaserat yrkesregister för statistikändamål. Regeringen har ibudgetpropositionerna lämnat informa- tion om dessaverksamheter och därvid bl.a. betonat att den första registerba- seradefolk- och bostadsräkningen kommer att försenas.De grundläggande bestämmelserna på den officiella statistikens område finnsi den s.k. statistiklagen, lagen (1992:889) om den officiella statistiken.Av lagen framgår att officiell statistik är sådan statistik församhällsplane- ring, forskning, allmän information och internationellrapportering som en myndighet framställer enligt föreskrifter somregeringen meddelar. Statis- tiklagen innehåller bl.a. föreskrifter omuppgiftsskyldighet för näringsidkare, stiftelser m.fl. För näringsidkaregällde t.o.m. , enligt 4 § första stycket 3, skyldighetatt beträffande sin näringsverksamhet lämna uppgifter i fråga om antaletanställda, löner och sysselsättning. När det gäller stiftelser ochsammanslutningar som inte bedriver näringsverksamhet fanns en motsvarandebestämmelse i 5 §. För kommuner regleras skyldigheten i 6 § genom enhänvisning till 4 §. Uppgiftsskyldigheten är förenad med vissa tvångsmedel,vilket regleras i 11-13 §§.Regeringen föreslog i proposition 1999/2000:8 Yrkesregister m.m. den30 lagstiftning som skulle göra det möjligt att fortsätta för-beredelserna inför den registerbaserade folk- och bostadsräkningen. Blandannat föreslogs att 4 och 5 §§ statistiklagen skulle ändras och kompletterasfr.o.m. för att möjliggöra inrättandet av ett yrkesregister.Uppgiftsskyldigheten föreslogs omfatta antalet anställda samt deras löner,sysselsättning och yrken.Propositionen behandlades i finansutskottet, vars betänkande justeradesden (bet. 1999/2000:FiU9). I en reservation (kd) anfördesatt SCB hade skickat enkäter beträffande yrkesregistret, där svarstiden gickut , utan något formellt lagstöd.Riksdagen antog regeringens förslag (prot.1999/2000:32, rskr. 1999/2000:48) och lagändringen trädde i kraft den1 (se SFS 1999:1046).Promemoria från m.m.Genom en skrivelse till har utskottet begärt ett yttrandeöver anmälningen. Med anledning härav har det överlämnats en promemoriaupprättad i , bilaga A 1.3.2.I promemorian redogörs det ingående för beredningen av ärendet om in-rättande av ett yrkesregister. Av redogörelsen framgår bl.a. följande. Rege-ringen uppdrog åt SCB att förutsättningslöst utredaolika alternativa metoder för att bygga upp ett yrkesregister. SCB redovisadeuppdraget i en rapport . I rapporten angav SCB att detkrävdes en ändring i statistiklagen för uppgiftsskyldighet om yrkesuppgift.Rapporten remissbehandlades. tillsattes inom Finansde-partementet en arbetsgrupp, statistikregelgruppen, med uppdrag bl.a. attlämna förslag till ändringar av de författningar som behövs för att bygga uppett yrkesregister. ekonomiska vårproposition föreslog regeringenatt det skulle anvisas för att påbörja upp-byggnaden av ett yrkesregister vid SCB. föreslog statistikregelgruppen i en delrapport att 4och 5 §§ statistiklagen skulle ändras så att uppgiftsskyldigheten skulle kom-ma att gälla sysselsättning, löner och yrken i fråga om anställda. beslutade regeringen att in-hämta Lagrådets yttrande över bl.a. ett förslag till lag om ändring i statistiklagen som utformats i enlighet med statistikregelgruppens förslag. Lagrådetföreslog att uppgiftsskyldigheten skulle avse antalet anställda samt deraslöner, sysselsättning och yrken. I propositionen (prop. 1999/2000:8) beaktaderegeringen synpunkter.Enligt uppgift från hade det förekommit uppgifter imassmedierna om att SCB inlett insamlandet av uppgifter till yrkesregistrettrots att lagändringen ännu inte hade trätt i kraft. Statsrådet därför en förklaring från SCB.Som en bilaga till promemorian från finns en skrivelsefrån SCB till statsrådet , dagtecknad ochundertecknad av generaldirektören och chefsjuristen , som kom in till . I skri-velsen pekar SCB på innehållet ekonomiska vårproposition därbl.a. angelägenheten av att inrätta ett yrkesregister framhålls och detföreslås att medel skall anvisas för att påbörja uppbyggnaden under år1999. Mot denna bakgrund inledde SCB förberedelser för att genomföra enförsta un- dersökning med ett urval om ca 14 500 företag av totalt ca 110000 företag. Vidare pekar SCB på ett uttalande i förarbetena tillstatistiklagen där det sägs: En omfattande statistik som för närvarandeframställs om antalet an- ställda, löner och sysselsättning är denföretagsbaserade sysselsättningssta- tistiken fördelad på kön, ålder, yrkeoch arbetad tid (prop. 1991/92:118 s. 26). Detta uttalande menar SCB medföratt begreppet sysselsättning även har innefattat uppgift om yrke. EnligtSCB:s uppfattning var det av kvalitets- hänsyn nödvändigt att samla inyrkesuppgifter med uppgiftsplikt. Efter sam- råd med Näringslivets nämndför regelgranskning beslutade attfastställa föreskrifter om uppgifter till statistik över yrken föranställda inom den privata sektorn. SCB framhåller också att undersökningenvar av sedvanlig karaktär, eftersom dess resultat i ett senare skede skulleredovisas som officiell statistik. Avslutningsvis konstaterar SCB att detskulle ha varit mer lämpligt att ha genomfört den aktuella undersök- ningenefter det att lagändringen hade trätt i kraft, även om verket anser attfrågan formellt har hanterats enligt gällande regler. Angelägenheten attkomma i gång snabbt med förberedelserna inför den registerbaserade folk-och bostadsräkningen i kombination med statsmakternas positiva inställningtill SCB:s arbete kom att överskugga andra aspekter.Enligt uppgift från vidtogs inte några åtgärder med an-ledning av SCB:s skrivelse.Utskottets bedömningUtskottet, som noterar att granskningsanmälan gjordes medan finansutskot-tets beredning av propositionen fortfarande pågick, vill inledningsvis fram-hålla att granskningen avser statsrådens tjänsteutövning och regeringsären-denas handläggning; den handlar inte om huruvida en förvaltningsmyndighethaft nödvändigt författningsstöd för sitt handlande.Av utredningen i ärendet framgår att SCB fattade beslut om att inleda in-samlandet av uppgifter till yrkesregistret , dvs. dageninnan regeringen beslutade propositionen om yrkesregister. Propositioneninnehåller inte någon information om detta. När det i massmedierna framkomuppgifter om att SCB påbörjat insamlingen av uppgifter till yrkesregistret,begärde en förklaring från SCB. Förklaringen kom in tillJusti- tiedepartementet , dvs. dagen efter det attfinansut- skottet justerat sitt betänkande. vidtog inte någonåtgärd med anledning av förklaringen. Att det hade kommit tillfinansutskottets känne- dom att SCB påbörjat insamlingen av uppgifter tillyrkesregistret framgår av finansutskottets betänkande. Med hänsyn till vadSCB hade uppgivit om tolkningen av gällande rätt i sin förklaring, finnerutskottet inte skäl att ifrå- gasätta ställningstagande. Iövrigt föranleder granskningen inte något uttalande från utskottets sida.1.4 Finansminister agerande i frågan ominternationella kasinonÄrendetI en granskningsanmälan har begärts att prövar fi-nansministerns agerande i frågan om internationella kasinon i , bilagaA 1.4.1. beslutade en riksdagsmajoritet att regeringen skyndsamtskulle återkomma till med ett förslag om att tillåta kasinospel iSverige enligt internationella regler. Enligt anmälarna bör det poängteras attdå begär att ett förslag skall behandlas "skyndsamt" är detta unikt.Finansministern har uppenbart nonchalerat och förhindrat ett tydligt riks-dagsbeslut.BakgrundKulturutskottet behandlade i betänkande 1996/97:KrU7 Kasinospel enligtinternationella regler två motioner som väckts under den allmänna motions-tiden och som syftade till att kasinospel enligt internationella reglertillåts i . Utskottet ansåg att resultatet av det utredningsarbete somgjorts på området - i förening med tillgängliga remissyttranden - borde varatillräckligt för att regeringen skulle kunna ta ställning till frågan huruvidakasinospel av detta slag skall tillåtas. Regeringen borde enligt utskottet utandröjsmål pröva frågan. Utskottet ansåg att det finns starka skäl som talar föratt kasinospel av angivet slag skall tillåtas även i och att dessa skälhar betydligt större tyngd än de skäl som talar för att det nuvarande förbudetmot sådant spel skall behållas. borde som sin mening ge regering-en till känna vad utskottet anfört om kasinospel enligt följde utskottet.I proposition 1998/99:80 Kasinospel i , från , före-slog regeringen en kasinolag som tillåter att sådant spel skall få anordnas iSverige. Av propositionen framgår, under Ärendet och dess beredning, attFinansdepartementet bildade en arbetsgrupp med företrädare fördepartementet och Lotteriinspektionen, för att lämna underlag till regeringenför bedömning av kasinofrågan på nytt. Denna arbetsgrupp presenterade idecember 1997 ett förslag om införande av kasinospel av internationellt slagi . Förslaget remissbehandlades.Kulturutskottet behandlade propositionen i betänkande 1998/99:KrU11.Utskottet tillstyrkte att tillstånd till kasinospel endast skall få gestill statliga företag, att det skall få finnas högst sex kasinon, att lagenskall ha bestäm- melser om en åldersgräns för tillträde till ettkasino, m.m.Promemoria från RegeringskanslietRegeringskansliet har på utskottets begäran om en kommentar till gransk-ningsanmälan översänt en inom upprättad promemoria iärendet, bilaga A 1.4.2. I promemorian anförs bl.a. följande.I propositionsförteckningen för angavs att enproposition om införande av kasinospel av internationellt slag i Sverigeavsågs att avlämnas . I granskningsanmälningen som komtill sägs att en proposition medförslag om kasinospel i enligt propositionsförteckningen skulle läm-nas till men att något förslag inte lagts fram vidutlovad tidpunkt. Regeringen fattade beslut om propositionen Kasinospel iSverige . Propositionen avlämnades samma dag.Riksdagens beslut har inte uppfattats på annat sätt än att regeringen hadeatt pröva frågan, dvs. att låta analysera de ytterligare synpunkter som varrelevanta och väga för- och nackdelar mot varandra och utan dröjsmål åter-komma till med resultatet av regeringens överväganden.Kasinospel enligt internationella regler skulle bli en helt ny företeelse iSverige. Sådant spel förutsätter att insatser och vinster är avsevärt högreän i andra spel. Spelet omgärdas av säkerhetsarrangemang som t.ex.registrering av spelarna och kameraövervakning.De utredningar som tidigare hade gjorts om kasinospel hade inte lämnatnågot fullständigt förslag till ny lagstiftning. Inom Finansdepartementetbedömdes att det krävdes en helt ny lag för tillåtande av kasinospel. Enar- betsgrupp bildades för att ta fram ett förslag tilllag och det underlag i övrigt som behövdes för regeringens bedömning.Arbetsgruppen presenterade sitt arbete i en promemoria i december 1997.Promemorian remissbehandlades.Samtidigt som ärendet om att ta fram lagstiftning om kasinospel bereddesvidare i pågick också förändringsarbete i ämnen sompåverkade utformningen av förslaget till lag om kasinospel. Regeringenlämnade förslag om ny personuppgiftslag och ny lag om allmän kameraöver-vakning som behandlades av samt förslag beträf-fande ändrade regler om penningtvätt som behandlades under våren 1999.Sammanfattningsvis har införandet av en spelform som vi i intehar någon erfarenhet av krävt många och noggranna överväganden. bedrevs utan att onödig tid gick till spillo och med ambi-tionen att förelägga ett ansvarsfullt och väl utarbetat förslag.Utskottets bedömningUtskottet anser inte att det förekommit någon klandervärd tidsutdräkt vidberedningen av proposition 1998/99:80 Kasinospel i . Granskningenföranleder inte något ytterligare uttalande från utskottets sida.2 Handläggningen av vissa regeringsärenden m.m.2.1 Näringsminister handläggning av ettärende om arbetsplan för Malung-SälenÄrendetI en granskninganmälan, bilaga A 2.1.1, begärs granskning av närings-minister handläggning av ett ärende om arbetsplan föromläggning av väg 297 , delen Östra Tandö-Bu, m.m. fastställde i beslut berörda arbetsplaner. Beslutetöverklagades till regeringen. beslutade regeringen attupphäva beslut och överlämna ärendet till verket för ny behand-ling. Enligt anmälarens uppfattning har regeringen inte grundat sitt beslut påde sakskäl som klagandena anfört. Anmälaren kritiserar också regeringenshandläggningstid i ärendet.BakgrundGällande bestämmelserFrågor om allmänna vägar regleras i väglagen (1971:948). Vid väghållning,dvs. byggande och drift av väg, skall enligt 4 § tillbörlig hänsyn tas till en-skilda intressen och till allmänna intressen. Som exempel på allmänna intres-sen anges trafiksäkerhet, miljöskydd, naturvård och kulturmiljö. Enligt 11 §skall en fråga om byggande av väg prövas av efter samråd medlänsstyrelsen. Till byggande av väg räknas också anläggning av ny väg,omläggning av väg i ny sträckning samt ombyggnad av väg (10 § förstastycket). Omläggning av väg i ny sträckning samt ombyggnad av väg fårenligt 10 § tredje stycket ske, när det är påkallat från allmän synpunkt.För byggande av väg skall det, enligt 15 § väglagen, upprättas en arbets-plan. Arbetsplanen skall bl.a. innehålla en miljökonsekvensbeskrivning samtange den mark som behöver tas i anspråk. Vid utarbetande av arbetsplanenskall samråd i fråga om vägens sträckning och vägförslagets utformning iövrigt ske med berörda fastighetsägare och myndigheter samt andra som kanha ett väsentligt intresse i saken (16 §). Arbetsplanen fastställs av Vägverketefter samråd med (18 §). Om och harolika uppfattning, hänskjuts frågan till regeringen. Byggandet av en väg fårsom huvudregel påbörjas först sedan arbetsplanen har upprättats (19 §).Väglagen förutsätter (20 §) att vägen skall byggas i enlighet med arbetspla-nen med möjlighet dock att göra "oväsentlig avvikelse" från arbetsplanen.Enligt 13 § väglagen skall vid byggande av väg tillses, att vägen får sådantläge och utförande att ändamålet med vägen vinns med minsta intrång ocholägenhet utan oskälig kostnad. Detta är en grundläggande regel för Vägver-ket att ta hänsyn till vid upprättande och fastställelse av arbetsplan för ettvägbygge.Vägverkets beslut enligt väglagen får överklagas hos regeringen (75 §).Frågan om fastställelse av arbetsplan kan således komma under regeringensprövning antingen genom hänskjutande eller efter överklagande. För rege-ringens prövning gäller allmänna förvaltningsrättsliga principer, vilket bl.a.innebär att det är det överklagade beslutet som utgör ramen för prövningen. Iöverklagandet får det inte väckas några nya frågor som inte varit föremål förden beslutande myndighetens behandling (bet. 1998/99:KU10 s. 74).I regeringsärenden har det ansetts viktigt att de principer som förvaltningsla-gen (1986:223) ger uttryck för följs, trots att regeringen inte är en förvalt-ningsmyndighet i förvaltningslagens mening (Ds 1998:39 s. 14).