bet · GO01SoU6 · 2000-12-07 00:00:00 — risken för attbehöva upprätthålla en hög ekonomisk beredskap i syfte att med kort varselkunna återuppta driften av ett akutsjukhus, som inte är lönsamt enligtentreprenörens mening och därför inte skall drivas vidare.Såsom Lagrådet har påpekat är regeringens förslag tillövergångsbestämmelse inte helt förenlig med motivtexten i propositionen.Näringsutskottet har den generella uppfattningen att lagstiftning medretroaktiv verkan skall undvikas.Med hänvisning till vad som anförts anser näringsutskottet attpropositionen bör avstyrkas av socialutskottet. Härav följer attmotionerna 2000/01: So29 (m), 2000/01:So31 (m), 2000/01:So32 (c),2000/01:So33 (fp) och 2000/01:So34 (kd) bör tillstyrkas.Konkurrensverkets yttrandeBegäran om yttrande över proposition 2000/01:36 Sjukhus med vinstsyfteSveriges riksdag har genom anmodat attyttra sig över regeringens förslag till särskild lag om förbud förlandstingen att överlämna driften av akutsjukhus till den som avser attdriva verksamheten med syfte att skapa vinst åt ägaren/motsvarande (prop.2000/01:36, Sjukhus med vinstsyften). Av Socialutskottetssammanträdesprotokoll, vilket ingår som del av remissunderlaget, framhållssom skäl att inhämta yttrande från de EG-rättsliga ochkonkurrensrättsliga frågor som aktualiseras i propositionen.Konkurrensverket skall enligt sin instruktion (SFS 1993:685) verka för eneffektiv konkurrens i privat och offentlig verksamhet till nytta förkonsumenterna. Detta sker bl.a. genom att med stöd av konkurrenslagen(1993:20), KL, pröva företags konkurrensbegränsande beteenden. Verkettillämpar även lagen (1994:615) om ingripande mot otillbörligt beteendeavseende offentlig upphandling (), som närmast får betraktas som ettkomplement till lagen (1992:1528) om offentlig upphandling (). Vidsidan av tillämpningen av KL och skall verket lämna förslag tillregeländringar eller andra åtgärder för att undanröja hinder mot eneffektiv konkurrens i privat och offentlig sektor.KonkurrenslagenKL innehåller förbud mot konkurrensbegränsande avtal mellan företag (6§)och mot missbruk av ett dominerande företags ställning på marknaden (19§).Med företag avses enligt KL en fysisk eller juridisk person som driververksamhet av ekonomisk eller kommersiell natur. Till den del sådanverksamhet består i myndighetsutövning omfattas den dock inte av begreppetföretag (3§).I begreppet företag inryms således inte bara privat verksamhet utan ävensådan verksamhet som bedrivs i offentlig regi.Om ett avtal eller förfarande som strider mot något av förbuden i KL harsitt ursprung i annan lagstiftning uppkommer frågan om vilket regelverksom skall ha företräde.Av motiven till KL (prop. 1992/93:56 s.70) följer att KL inte ärtillämplig om ett företags handlande är en direkt och avsedd effekt av enannan lag eller en ofrånkomlig följd av denna. Utgör däremot ett företagshandlande till följd av en reglering någonting som inte förutsatts avriksdagen och som inte heller är ofrånkomligt för regleringens riktigatillämpning är alltså KL tillämplig.Det är inte uppenbart hur den föreslagna lagen skulle kunna aktualiserasituationer av det beskrivna slaget. Det står dock klart att om riksdagenbeslutar att anta lagen och om ett avtal eller förfarande som i och försig är oförenligt med KL får anses vara en direkt och avsedd effekt ellerofrånkomlig följd av den först nämnda lagen, så är KL inte tillämplig.KL innehåller även bestämmelser om kontroll av företagskoncentrationer(34-44 §§).Konkurrensverket har med stöd av dessa och tidigare bestämmelser omföretagsförvärv prövat överenskommelser mellanlandsting och privata aktörer. Som exempel kan nämnas ärendena rörande S:tGörans sjukhus (dnr 790/1999) och (dnr 863/2000).Ärendena bifogas detta yttrande.EG:s konkurrensregler - artikel 81 och 82EG-fördraget innehåller i artikel 81.1 och 82 bestämmelser som i alltväsentligt överensstämmer med förbuden i 6 och 19 §§ KL.En avgörande skillnad mellan regelsystemen är dock att EG-reglerna endastär tillämpliga om ett konkurrensbegränsande avtal eller förfarande kanpåverka handeln mellan medlemsstaterna.EG-domstolen har i målet Ladbroke Racing (förenade målen C-359/95 P och C-379/95 P Ladbroke Racing, 1997, s. I-6265) slagit fast vad som skallgälla avseende företagens ansvar vid konflikter mellan artiklarna 85 och86 (numera 81 och 82) i fördraget och annan nationell lagstiftning änkonkurrenslagstiftning.Domstolen uttalade där att artiklarna 85 och 86 bara avser sådantkonkurrensbegränsande agerande som företagen på eget initiativ harmedverkat till. Om företagen åläggs att agera på ett konkurrensbegränsandesätt i nationell lagstiftning eller om denna lagstiftning ger upphov tillett rättsligt ramverk som omöjliggör ett konkurrensmässigt agerande frånföretagens sida, är artiklarna 85 och 86 enligt domstolen intetillämpliga. Konkurrensbegränsningen orsakas enligt domstolen i en sådansituation inte av företagens eget agerande. Däremot anser domstolen attartiklarna 85 och 86 kan tillämpas om den nationella lagstiftningen lämnarrum för en konkurrens som kan hindras, begränsas eller snedvridas genomföretagens eget agerande (Konkurrenslagen - en kommentar, . 1999, sid. 418).Detta avgörande reglerar alltså företagens ansvar enligtkonkurrensreglerna. Vad som gäller beträffande medlemsstaternas ansvar förinnehållet i nationella lagar i konkurrenshänseende följer närmast avartikel i fördraget som ålägger medlemsstaterna att verka för engemensam ordning, som innebär att konkurrensen på den gemensamma marknadeninte snedvrids liksom av artikel 10 andra stycket som anger att medlems-staterna skall avstå från varje åtgärd som kan äventyra att fördragets måluppnås.Upphandlingsregler i svensk lag och i EG-rättenSom både Lagrådet och pekat på väckerlagförslaget frågor om förenligheten av den föreslagna regleringen med LOUoch bakomliggande EG-direktiv. kommer genom tillämpningenav i kontakt med hithörande frågor men har inte på den korta tid somstått till buds haft möjlighet att närmare analysera dessafrågeställningar.Konkurrensverket har ingen klar uppfattning i frågan om den föreslagnalagen är oförenlig med och EG-rätten eller ej. Om den, i en ellerannan ordning, skulle befinnas vara det uppkommer emellertid kompliceradefrågor, bl.a. sådana som har att göra med eventuellt skadeståndsansvargentemot vinstdrivna företag på den aktuella marknaden.Övriga generella synpunkterHälso- och sjukvårdsområdet består av vård- och omsorgstjänster produceradav dels landstingens egna vårdenheter (sjukhus etc.), dels privatägdasjukhus och privata vårdgivare. Förutsättningarna för att bedriva privathälso- och sjukvård påverkas främst av etableringsregler och av hur vårdenfinansieras. har det huvudsakliga finansiellaansvaret för hälso- och sjukvården. Finansieringssystemet medför i stortsett ett finansiellt monopol för landstingen där dessa avgör i vilkenutsträckning de egna vårdtjänsterna skall vara konkurrensutsatta.Möjligheterna för privata vårdgivare att bedriva verksamhet är även intimtförknippat med landstingens förmåga att skapa ändamålsenligakonkurrensvillkor inom vårdsektorn.I början av året överlämnade en rapport (Konkurrensen iSverige problem och förslag, 2000:1) till regeringen() innehållande en analys av hurkonkurrensförhållandena utvecklats inom åtta områden,däribland hälso- och sjukvårdsområdet. I beskrivningen avkonkurrenssituationen inom hälso- och sjukvårdsområdet vidareutvecklarverket bl.a. för- och nackdelar med offentlig respektive privatsjukvårdsproduktion, liksom effekter på incitamentsstrukturen hosproducenter och vårdtagare av olika finansieringslösningar (bilagedelenkap. Kännetecknande för sjukvårdsområdet är således den s.k.tredjepartsfinansieringen, dvs. att pengarna inte följer konsumenten.Detta leder bl.a. till att marknadens mekanismer för kostnadskontroll helteller delvis sätts ur spel. Verkets rapport utgjorde sedemera ett underlagtill vårens konkurrenspolitiska proposition (prop. 1999/2000:140),Konkurrenspolitik för förnyelse och mångfald, som nyligenriksdagsbehandlats. I propositionen framhålls konkurrens som medel delsför att uppnå samhällsekonomisk effektivitet, dels för förnyelse av denoffentliga sektorn (s. 59).Enligt verkets sammanfattande bedömning är det angeläget att arbetet medatt främja förutsättningar för alternativa driftsformer inte avstannar ochatt faktorer som skapar skilda förutsättningar mellan drift i privat ochoffentlig regi, exempelvis olikformiga momsvillkor, om möjligt undanröjs.Detta yttrande har beslutats av generaldirektören. Föredragande har varitbitr. I den slutliga handläggningen harockså bitr. rättschefen deltagit.Ann-Christin Nykvist=Peter beslut angående (dnr 790/1999).Konkurrensverkets beslut angående (dnr 863/2000).Konkurrensverkets beslut angående sjukhusKonkurrensverkets beslut angående sjukhusInnehållsförteckningElanders Gotab, 2000