bet · GO01BoU2 · 2000-11-28 00:00:00 — Detta bör som sin mening med anledning av v-motionerna2000/01:So356 yrkande 10, 2000/01:Bo405 yrkande 3 och 2000/01:Bo236 (s) geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 10 bort ha följande lydelse:10. beträffande rätten till bostadatt med anledning av motionerna 2000/01:Bo236, 2000/01:Bo405yrkande 3 och 2000/01:So356 yrkande 10 ger regeringen till känna vadutskottet anfört,9. Boendeplaneringsprogram (mom. 12, motiveringen)(), (), (), (), (), (), () ochLennart Degerliden (fp) anser att den del av utskottets yttrande som på s.17 börjar med "Mot bakgrund" och slutar med "om boendeplaneringsprogram" bortha följande lydelse:Vid avskaffandet av bostadsförsörjningslag ansåg utskottetatt de kommunala insatserna bör vägledas av de lokala behoven ochförutsättningarna i stället för av ett centralt regelsystem. En av utskottetdå förordad utgångspunkt för den statliga regleringen av kommunernas ansvarför boendefrågorna angavs vara att kommunerna självmant vidtar de åtgärdersom behövs för att kommuninvånarna skall få godtagbara bostäder. Utskottethar samma uppfattning och vill understryka betydelsen av kommunaltsjälvstyrelse samt avvisar bestämt alla förslag om införande av obligatoriskaboendeplaneringsprogram.V-motionerna 2000/01:Bo207 yrkandena 1 och 2 och 2000/01:Bo405 yrkande 7 omboendeplaneringsprogram avstyrks.10. Registrering hos (mom. 13)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 17 börjar med"Boendesociala beredningen" och slutar med "hos " bortha följande lydelse:Mäklare som enbart förmedlar hyresrätter är undantagna frånfastighetsmäklarlagens tillämpning. Erfarenheterna av sådana förmedlaresverksamhet motiverar inte detta undantag. Flera av dem har visat sig varaoseriösa. får en bostadssökande betala ett högt pris för en genomfördförmedling, . Avgiften tas ut i förskott. Det innebär att enbostadssökande tvingas ligga ute med åtskilliga tusenlappar om han eller hongenom att anlita flera förmedlare söker öka sina chanser att få tag i enlägenhet. En del av förmedlingsföretagen tar in förskottsbeloppen ochavslutar sedan sin verksamhet, genom konkurs eller på annat sätt, utanmöjligheter för de bostadssökande att återfå förskottsbeloppen.Boverkets enkätundersökningar visar att bostadsbristen kommer att öka, bådevad gäller antalet orter och i styrka. De oseriösa förmedlingsföretagensantal förväntas öka i takt med att bostadsbristen förvärras. Detta harpåvisats av Boendesociala beredningen i delbetänkandet Oseriösabostadsförmedlare (1999:71).Villkoren för yrkesmässig bostadsförmedling bör som princip regleras påsamma sätt oavsett om verksamheten avser egnahem, bostadsrätter ellerhyresrätter. Fastighetsmäklarlagen bör därför ses över i syfte att ta bortundantaget för mäklare som endast förmedlar hyresrätter. I vart fall börFastighetsmäklarnämnden utöva tillsyn också över sådana förmedlare. Det bördessutom bli ett obligatorium att dessa förmedlare skall registreras hosnämnden. Enligt utskottets mening bör med anledning av motion2000/01:Bo407 (v) yrkande 1 som sin mening ge regeringen till känna vadutskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 13 bort ha följande lydelse:13. beträffande registrering hos Fastighetsmäklarnämndenatt med anledning av motion 2000/01:Bo407 yrkande 1 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört.Särskilda yttranden1. bostadsförmedlingOwe () och () anför:Vi delar regeringens uppfattning om att det måste ställas krav på attkommunala bostadsförmedlingar inrättas.En vägledande princip inom respektive kommun måste vara att den enskildeinvånaren lätt och överskådligt skall kunna få information om kommunensbostadsbestånd och att rättvisa köregler skall ersätta dagens situation därkontakter och en tjock plånbok styr möjligheterna att få en bostad Det sagdagör sig gällande på alla orter, även de där tillgången på bostäder är god.Det naturliga hade därför enligt vår uppfattning varit att göra detobligatoriskt för kommunerna att ha en bostadsförmedling. Vi hardock tills vidare kunnat acceptera regeringens förslag.Det finns anledning att närmare följa den kommande utvecklingen och studeraden nya lagens verkningar. I den mån det nu föreslagna systemet för kommunalabostadsförmedlingar inte skulle få de önskade effekterna eller om förändradeförhållanden inom bostadssektorn skulle visa att det mer allmänt skullebehövas kommunala bostadsförmedlingar avser att på nytt tainitiativ i dessa frågor.2. Bidraget till bostadsinvesteringar som främjar ekologisk hållbarhetOwe () och () anför:Beträffande det s.k. Eko-bidraget vill vi framhålla att de av regeringen nuredovisade principerna gäller en bidragsgivning som skall utvärderas . Det är således en tillfällig ordning för dessa bidrag. Vi kan mot denbakgrunden acceptera att bidragsgivningen inledningsvis innehåller delar somvi är tveksamma till. Det finns därför skäl att närmare följa den kommandebidragsgivningen. Vi vill dock redan nu framhålla följande.För det första är principiellt motståndare till en ordningdär regeringen är den instans som beslutar om bidragen i det enskilda fallet.Det är av flera skäl olämpligt. För att garantera att ansökningar om bidragerhåller en rättvis och lika behandling som inte påverkas av t.ex.ovidkommande politiska hänsyn, är det väsentligt att beslutsfattaren inte kanmisstänkas ha skäl för att ta sådana hänsyn. Ur den aspekten är ett systemmed beslut av som sedan kan överklagas till , dvs. denordning som gäller för bl.a. bidraget till studentbostäder, att föredra.För det andra anser det givetvis vara väsentligt att bidragfördelas efter klara riktlinjer. Även detta syftar till att behandlingen avbidragsansökningarna skall vara rättvis och lika. Men det har också ett annatsyfte. Det är att bidraget skall gå till det ändamål som det är avsett för.Vi förutsätter därför att reglerna för det aktuella bidraget preciseras påett sätt som gör att endast åtgärder som verkligen är ekologiska åtgärdererhåller bidrag.3. Eko-bidragetRigmor () anför:Vi är positiva till bidragsgivning för ekologiska åtgärder. Inriktningen bördock modifieras.För det första bör inte den ämnade upplåtelseformen ha någon betydelse. Denföreslagna inriktningen mot projekt med stor andel hyresrätter är såledesinte lämplig. En sådan inriktning motverkar en frihet i upplåtelseformer.För det andra bör bidragen inte inriktas mot större projekt. Det är nog såviktigt att små projekt stimuleras. Även detta gynnar valfriheten och tordeleda till att flera ekologiska lösningar utvecklas.4. Registrering hos FastighetsmäklarnämndenRigmor () anför:Med den överhettade bostadssituation som råder i vissa områden i Sverigeär det risk för att ett stort antal oseriösa bostadsmäklare härjar påmarknaden på konsumenternas bekostnad.Det måste därför ställas utbildningskrav på alla mäklare oavsett vilkenboendeform som de arbetar med. Vi anser mot denna bakgrund att det är av storvikt att regeringen skyndsamt bereder Boendesociala beredningensdelbetänkande Oseriösa bostadsförmedlare ().Vi förutsätter därför att regeringen återkommer med ett förslag tillreglering.Propositionens förslag till lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvarHärigenom föreskrivs följande.1 § Varje kommun skall planera bostadsförsörjningen i syfte att skapaförutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och för attfrämja att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds ochgenomförs.Vid planeringen av bostadsförsörjningen skall kommunen, om det behövs,samråda med andra kommuner som berörs av planeringen.Riktlinjer för bostadsförsörjningen skall antas av kommunfullmäktige.2 § skall lämna kommunerna i länet råd, information ochunderlag för deras planering av bostadsförsörjningen.3 § Om det behövs för att främja bostadsförsörjningen skall en kommun anordnabostadsförmedling. Om två eller flera kommuner behöver gemensambostadsförmedling, skall dessa kommuner anordna sådan bostadsförmedling.Regeringen får förelägga en kommun att anordna bostadsförmedlingenligt första stycket.4 § En bostadsförmedling som förmedlar lägenheter i turordning efterkötid får, utöver sådan förmedlingsersättning som får tas ut vid yrkesmässigbostadsförmedling enligt 12 kap. 65 a § jordabalken, ta ut en avgift förrätten att stå i kö (köavgift) av den hyressökande. Kravet på förmedlingefter kötid skall inte hindra att ett begränsat antal lägenheter som ärtillgängliga för kön fördelas enligt ett förturssystem.Köavgiften får tas ut för högst i taget. Kommunen får bestämmaavgiften och grunderna för hur den skall tas ut.5 § En kommun skall lämna regeringen de uppgifter om kommunensbostadsförsörjningsplanering som regeringen begär.Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001.Propositionens förslag till lag om ändring i jordabalkenHärigenom föreskrivs att 12 kap. 35 och 65 a §§ jordabalken[1] skall haföljande lydelse.--------------------------------------------------------------Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse--------------------------------------------------------------12 kap.35 §[2]Hyresgästen får överlåta hyresrätten till sin bostadslägenhet för att genombyte få en annan bostad, om hyresnämnden lämnar tillstånd till överlåtelsen.Tillstånd skall lämnas, om hyresgästen har beaktansvärda skäl för bytet ochdetta kan äga rum utan påtaglig olägenhet för hyresvärden samt inte hellerandra särskilda skäl talar emot bytet. Tillståndet kan förenas med villkor.Första stycket gäller inte, om1. lägenheten hyrs i andra hand,2. lägenheten utgör en del av upplåtarens bostad,3. lägenheten är belägen i ett enfamiljshus som inte är avsett att hyras utvaraktigt eller i ett tvåfamiljshus,4. lägenheten har upplåtits av någon som innehade den med bostadsrätt ochlägenheten alltjämt innehas med sådan rätt, eller5. hyresavtalet avser ett möblerat rum eller en lägenhet för fritidsändamåloch hyresförhållandet inte har varat i följd.--------------------------------------------------------------Medverkar en kommun till Medverkar en kommun tillatt hyresgästen får en annan att hyresgästen får en annanbostad genom att anvisa bostad genom att förmedlaeller förmedla denna, får denna, får kommunen ansökakommunen ansöka hos hos hyresnämnden omhyresnämnden om tillstånd tillstånd som avses i förstasom avses i första stycket. stycket.Detta gäller ävenkommunalförbund som har handom bostadsförmedling som ärgemensam för två eller flerakommuner.--------------------------------------------------------------65 a §[3]--------------------------------------------------------------Ingen får ta emot, träffa Ingen får ta emot, träffaavtal om eller begära avtal om eller begäraersättning av hyressökande ersättning av hyressökandeför anvisning av för förmedling avbostadslägenhet för annat bostadslägenhet för annatändamål än fritidsändamål. ändamål än fritidsändamål.Sådan ersättning får dock Sådan ersättning får dockutgå vid yrkesmässig utgå vid yrkesmässigbostadsförmedling enligt bostadsförmedling enligtgrunder som föreskrivs av grunder som föreskrivs avregeringen eller den regeringen eller denmyndighet som regeringen myndighet som regeringenbestämmer. bestämmer.I fråga om köavgift vidkommunal bostadsförmedlinggäller särskildabestämmelser i lagen(2000:000) om kommunernasbostadsförsörjningsansvar.--------------------------------------------------------------Den som uppsåtligen bryter mot första stycket döms till böter eller fängelsei högst . Är brottet grovt, döms till fängelse i högst två år.Den som har uppburit otillåten ersättning är skyldig att betala tillbaka den.Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES**[1]: Balken omtryckt 1971:1209, 12 kap. omtryckt 1984:694. [2]: Senaste lydelse 1993:400. [3]: Senaste lydelse 1993:407.Konstitutionsutskottets yttrande2000/01:KU6ySkyldighet för kommunerna att anordna bostadsförmedling2000/01:BoU2Bilaga 3Till bostadsutskottetBostadsutskottet har beslutat beredakonstitutionsutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 2000/01:26Bostadsförsörjningsfrågor m.m. jämte de motioner som kunde komma att väckasmed anledning av propositionen.Konstitutionsutskottet begränsar sitt yttrande till frågan om förslagetsförhållande till den kommunala självstyrelsen.UtskottetPropositionenFörslagRegeringen föreslår att en lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvarinförs. Den föreslagna lagen innehåller bl.a. en bestämmelse att varje kommunskall vara skyldig att planera bostadsförsörjningen i syfte att skapaförutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och för attfrämja att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds ochgenomförs. Kommunfullmäktige skall enligt förslaget anta riktlinjer förbostadsförsörjningen.Enligt lagförslaget skall vidare en kommun, om det behövs, vara skyldig attanordna bostadsförmedling, och regeringen skall få förelägga en kommun attanordna bostadsförmedling (3 §).Länsstyrelsen skall enligt lagförslaget lämna kommunerna i länet råd,information och underlag för deras planering. Kommunerna skall lämnaregeringen de uppgifter om sin bostadsförsörjningsplanering som regeringenbegär.Anförda skälRegeringen erinrar i propositionen om att ansvaret för bostadsförsörjningenoch bostadspolitiken på lokal nivå i första hand är en angelägenhetsom det enligt bestämmelserna om självstyrelse i princip ankommer påkommunerna själva att besluta om.Regeringen erinrar vidare om att det redan enligt gällande rätt finnsmöjligheter för regeringen att förelägga en kommun att fatta beslut av visstinnehåll. Om det behövs för att tillgodose ett riksintresse enligt 3 eller4 kap. eller om regleringen av sådana frågor om användningen avmark- och vattenområden som angår fler kommuner inte har samordnats på ettlämpligt sätt, får regeringen enligt 12 kap. 6 § (1987:10) förelägga en kommun att anta, ändra eller upphäva endetaljplan eller områdesbestämmelser (s.k. planföreläggande). Ettplanföreläggande kan alltså användas för att tillgodose både ett riksintresseoch ett intresse som berör flera kommuner.Regeringen anför att förhållandena kan vara sådana att det är nödvändigtatt se bostadsförsörjningsfrågan i ett vidare perspektiv än den enskildakommunens. Som exempel kan nämnas förhållandena i storstadsområdena, där inflyttning innebär att en redan besvärlig situation på bostadsmarknadenförvärras. Saken blir därmed inte bara en rent lokal angelägenhet utan fårenligt regeringen i högsta grad betydelse även för andra kommuner och för denberörda regionen.Om en enskild kommun underlåter att ta det viktiga sociala ansvaret förbostadsförsörjning inom sitt område måste det enligt regeringen - för attregelsystemet skall bli meningsfullt - finnas en yttersta möjlighet förstaten att ingripa i syfte att komma till rätta med problemet med beaktandeav de skilda allmänna intressen som gör sig gällande. Förhållandena påbostadsförsörjningens område skiljer sig härvidlag enligt regeringen inte inågot avgörande avseende från vad som gäller på t.ex. det närliggande plan-och byggområdet, där för övrigt statens möjligheter att ingripa i detenskilda fallet är mer långtgående än vad som föreslås.Regeringen påpekar vidare att den föreslagna bestämmelsen hade sinmotsvarighet i den tidigare bostadsförsörjningslagen, där det föreskrevs enmöjlighet för regeringen att förelägga en kommun att anordna avgiftsfribostadsförmedling om det behövdes för att främja bostadsförsörjningen. Denbestämmelsen fick sin utformning , då lagen sågs över och anpassadestill regeringsformens regler för normgivningsmakten. Möjligheten förregeringen att förelägga en kommun att anordna bostadsförmedling gällde framtill , då bostadsförsörjningslagen upphävdes. haralltså haft att ta ställning till om en bestämmelse som den nuföreslagna är förenlig med regeringsformen och kan vara motiverad med hänsyntill behovet av att kunna tillgodose andra än rent kommunala intressen. Inteheller framfördes det enligt regeringen någon kritik från konstitutionellutgångspunkt mot bestämmelsen den var i kraft.Regeringen anser sammanfattningsvis att det inte finns några hinder mot attinföra en möjlighet att, som en yttersta utväg, förelägga en kommun att tasitt lagenliga ansvar för bostadsförsörjningen genom att anordnabostadsförmedling.MotionerFörslagPropositionen har föranlett en partimotion från Moderata samlingspartiet,kommittémotioner från , , ochFolkpartiet liberalerna samt två enskilda motioner (m).I motion 2000/01:Bo3 av m.fl. (m) yrkas avslag dels pålagförslaget i dess helhet, dels på förslagen om kommunalabostadsförsörjningsplaner och om möjlighet för regeringen att förelägga visskommun att anordna bostadsförmedling. I motion 2000/01:Bo2 av Ulla-BrittHagström m.fl. (kd) yrkas också dels avslag på lagförslaget, dels påförslaget att en kommun skall vara skyldig att anordna bostadsförmedling omdet behövs för att främja bostadsförsörjningen. I motion 2000/01:Bo7 avRigmor m.fl. (c) yrkas avslag på förslagen att reglera det kommunalabostadsförsörjningsansvaret i en särskild lag, om att en kommun skall varaskyldig att göra en särskild planering för bostadsförsörjningen och om att enkommun skall vara skyldig att anordna bostadsförmedling. I motion 2000/01:Bo6av och () yrkas avslag på propositionen.I motion 2000/01:Bo5 av m.fl. (v) föreslås att gerregeringen till känna att det skall vara obligatoriskt för kommunerna attanordna bostadsförmedlingar men med generösa möjligheter till dispens.I motionerna framförs även en del andra yrkanden, som inte behöverredovisas här. Inte heller redovisas de enskilda motionerna (m) som i sakinte gäller andra frågor än de som behandlas i partimotionen.Anförda skälI Moderata samlingspartiets partimotion pekas på att självstyrelseuttryckligen skall fylla en grundläggande funktion när den svenska demokratinskall realiseras, som det inte i lagen preciseras hur detta skallgå till. Motionärerna framhåller att detta innebär att ett stort ansvaråligger främst regering och riksdag och att Lagrådet i sitt yttrande gervägledning i frågan om vad den kommunala självstyrelsen skall innefatta.Motionärerna ser med stor oro på den enligt dem tydliga tendensen attregeringen vill kringskära den kommunala självstyrelsen. I flera fall rör detsig dessutom om aktioner riktade mot kommuner med annan politisk majoritet änregeringens, vilket gör de aktuella inskränkningarna extra allvarliga ochklandervärda.Politiska församlingar på lokal nivå utövar enligt motionärerna demokrati idess bästa form i och med att besluten tas så nära folket som möjligt. Denstora fördelen är att de lokala beslutsfattarna har en närmare relation tillsina väljare, kan möta dem och uppmärksamma deras önskemål. Med denna kunskapkan lösningar skapas som passar den egna kommunen bäst. Den kommunalasjälvstyrelsen är därmed något som skall värnas och stärkas.Motionärerna hänvisar till och delar Lagrådets uppfattning att det är engrundlagstridig inskränkning i den kommunala självstyrelsen att införa enmöjlighet att låta regeringen förelägga en viss kommun att anordnabostadsförmedlingar.I fråga om regeringens hänvisning till den tidigarebostadsförsörjningslagens bestämmelser anför motionärerna att den lagentillkom 1947 med anledning av efterkrigstidens enorma bostadsbrist och behovav att få i gång och styra bostadsbyggandet. Att lagen tidigare gällt medsamma lydelse anser motionärerna inte vara ett godtagbart skäl, eftersom ettsamhälle och dess behov av regler förändras och utvecklas med tiden.Kristdemokraterna anför i sin motion att det skulle innebära entillbakagång och ett inkräktande på den kommunala självstyrelsen att stiftaen lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. För gällersubsidiaritetsprincipen, som innebär att besluten skall fattas så näramedborgarna som möjligt. Att tvinga kommuner att inrätta bostadsförmedlingarurholkar inte bara det kommunala självstyret utan försvagar också den lokalademokratin.I motionen från anförs att förslaget att regeringen skallkunna förelägga en kommun att anordna bostadsförmedling innebär ett klartbrott mot det kommunala självstyret, och motionärerna hänvisar till Lagrådetsavstyrkande på denna punkt.Motionärerna från liberalerna anser att propositionen andas ettvisst förakt för det kommunala självstyret och den lokala demokratin. Deframhåller att förhållandena i kommunerna är mycket olika och att det måsteavgöras lokalt om det finns behov av att inrätta bostadsförmedling.Motionärerna instämmer i Lagrådets kritik av förslagets förhållande till denkommunala självstyrelsen.Även i motion framförs kritik. Kritiken gäller att regeringeninte löst konflikten med synpunkten att förslaget om rätt för regeringen attförelägga en kommun att inrätta bostadsförmedling utgör ett ingrepp i denkommunala självstyrelsen. Motionärerna anser att det vore bättre attundanröja tvivlen i frågan genom att föreskriva obligatoriska kommunalabostadsförmedlingar. En generell lagstiftning skulle undanröja alla tvivel omvad som gäller.BakgrundGällande bestämmelser m.m.Enligt 1 kap. 1 § regeringsformen förverkligas den svenska folkstyrelsenbl.a. I 1 kap. 7 § regeringsformen finnsföreskrifter om beslutanderätt i kommunala församlingar samt om kommunalbeskattningsrätt.Någon reglering av vilka uppgifter som kommunerna har finns inte iregeringsformen. Däremot anges i 8 kap. 5 § att grunderna för kommunernasorganisation och verksamhetsformer och för den kommunala beskattningen liksomkommunernas befogenheter i övrigt och deras åligganden skall bestämmas i lag,dvs. Utan hinder av 5 § har dock enligt 7 § i sammakapitel möjlighet att bemyndiga regeringen att genom förordning meddelaföreskrifter i vissa ämnen.Närmare bestämmelser om kommunernas befogenheter finns i kommunallagen(1991:900). I tidigare gällande kommunallag var kommunernas kompetens endastbestämd på det sättet att kommunerna själva skulle vårda sina angelägenheter.Kommuner och landsting får enligt 2 kap. 1 § kommunallagen själva ha handom sådana angelägenheter av allmänt intresse som har anknytning tillkommunens eller område eller deras medlemmar och som inte skallhandhas enbart av staten, en annan kommun, ett annat landsting eller någonannan.I kommunallagen finns också bestämmelser om laglighetsprövning som innebäratt varje medlem av en kommun eller ett landsting har rätt att få laglighetenav kommunens eller beslut prövad genom att överklaga dem hoslänsrätten. Laglighetsprövningen motsvarar det tidigarekommunalbesvärsinstitutet.Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen på lokal nivå baseras i alltväsentligt på kommunallagen och socialtjänstlagen (1980:620).Motivuttalanden om den kommunala självstyrelsenI förarbetena till regeringsform (prop. 1973:90 s. 190 f.) uttalasföljande om den kommunala självstyrelsen och den därmed förenadebeskattningsrätten.I vårt land präglas förhållandet mellan kommunerna och statsmakterna ochdärmed den kommunala självstyrelsen av en helhetssyn. Generellt sett gällersålunda att staten och kommunerna samverkar på skilda områden och i olikaformer för att uppnå gemensamma samhälleliga mål. Utgår man från dettasynsätt, är det varken lämpligt eller möjligt att en gång för alla draorubbliga och preciserade gränser i grundlag kring en kommunalsjälvstyrelsesektor. Arbets- och befogenhetsfördelningen mellan stat ochkommun måste i stället i ganska vid omfattning kunna ändras i takt medsamhällsutvecklingen.Vid en grundlagsreglering av hithörande frågor måste beaktas att denkommunala självstyrelsen är föremål för överväganden inom olika statligautredningar. Utredningsuppdragen berör flera för kommunerna betydelsefullaangelägenheter. - - -Vad jag har framhållit talar visserligen för att man iakttaråterhållsamhet när det gäller att i grundlag ange den kommunalasjälvstyrelsen. Det hindrar enligt min mening emellertid inte att RF gertydligt uttryck för vissa fundamentala drag i fråga om kommunernas ställningi styrelseskicket.Genom lagstiftningen har som nämnts kommunerna fått betydelsefullaåligganden. Dessa uppgifter ger stor handlingsfrihet åtkommunerna.