bet · GN01AU5 · 2000-02-15 00:00:00 — Medlaren skall också verkaför att en part uppskjuter eller inställer en stridsåtgärd (48 §).Medlingsinstitutet kan på begäran av medlaren förelägga en part vid viteatt fullgöra sin förhand-lingsskyldighet. Ett sådant beslut skall intekunna överklagas. På talan av institutet kan Arbetsdomstolen döma ut vitet.Arbetsdomstolen kan då även pröva vitets lämplighet (52 §). I propositionenframhålls att de skärpta be-stämmelserna har ett preventivt syfte.Utskottets ställningstagandeNågra motionsyrkanden har inte väckts med anledning av dessa delar avpropositionen. Utskottet tillstyrker förslagen i sak och återkommer nedantill frågan om antagande av lagförslagen.5.2 Särregler för parter med förhandlingsordningPropositionenRegeln om tvångsmedling gäller inte för parter som är ense om att de ärbundna av ett avtal om förhandlingsordning som innehåller tidsplaner förförhandlingar, tidsramar och regler för tillsättning av medlare, regler ommedlarens befogenheter och regler om uppsägning av avtalet. Parter som ärbundna av ett sådant avtal kan anmäla avtalet till förre-gistrering. När avtalet har registrerats får under dess giltighetstidmedlare inte utses utan samtycke från parterna (47 b § tredje stycket).MotionFolkpartiet, som enligt sin motion A10 stöder förslagen om medling,tvångsmedling och vite vid förhandlingsvägran, motsätter sig inte hellerundantaget från reglerna om tvångsmedling för parter med förhandlingsord-ning men ser undantaget som ett exempel på den politiska retoriken i försla-gen (yrk. 7).Utskottets ställningstagandeUtskottet har svårt att följa resonemang när de beskriverdenna undantagsregel som en möjlighet att "komma ur Medlingsinstitutetsgrepp genom att teckna avtal av typ". Propositionen byggerpå grundinställningen att avtal är att föredra framför lagstiftning, enuppfattning som utskottet delar. De förslag som läggs fram har inspireratsav det samar-betsavtal om industriell utveckling och lönebildning somträffats mellan ett stort antal organisationer på arbetsmarknaden.Utskottet anser det vara helt följdriktigt att parter som har träffat avtalav detta slag - en precisering om vad avtalet skall innehålla har gjorts ilagtexten och där innefattas bl.a. regler om medling och medlaresbefogenheter - inte bör underkastas tvångsmed-ling. Något annat vore bådeologiskt och opraktiskt. Utskottet avstyrker motion A10 (yrk. 7).5.3 Förlängd varseltidPropositionenEnligt nuvarande regler skall en part som avser att vidta en stridsåtgärdeller att utvidga den varsla motparten och Förlikningsmannaexpeditionen sjudagar i förväg. Regeringen föreslår att varseltiden förlängs till sjuarbetsda-gar (45 §). Samma varseltid skall gälla för både primär- ochsympatiåtgärder. Liksom skall någon skyldighet att varslainte gälla om det finns giltigt hinder och inte heller vidindrivningsblockader. Varselreglerna skall vara tvingande. Med en förlängdvarseltid ökar förutsättningarna för en avtalslösning utan stridsåtgärder.Medlaren får att stämma av möj-ligheterna till enförhandlingslösning eller för att utarbeta förslag till avtal. Ett annatskäl för förslaget är att den som varslet riktas mot får mer tid attförbereda sig för att minska skadeverkningarna av stridsåtgärden.MotionModeraterna anser enligt motion A6 att varseltiden bör utökas till 14 dagarmed motiveringen att en förlängd varseltid skulle kunna kyla ner ett späntförhandlingsläge och öka utrymmet för olika slag av konfliktlösandeinsatser (yrk. 15).Utskottets ställningstagandeUtskottet kan konstatera att förslag överensstämmer med ut-redningens. Utskottet utgår från att motionsyrkandet grundas på samma slagav överväganden som propositionen. Vid bedömningen av vad som är en lämpligtid för varsel bör man emellertid också ha i minnet att en alltför lång tidkan ha sina nackdelar. Det kan ta innan förhandlingar kommer igång på allvar. Erfarenheten visar att uppgörelser nås först närvarseltiden löper mot sitt slut. En kan i sig leda till flervarsel och varsel "för säkerhets skull". Det kan också innebära ekonomiskanackdelar för vissa slag av verksamheter, t.ex. om flygpassagerare bokar omtill andra bolag. Ut-skottet anser att den avvägning som ligger bakomregeringens förslag har goda skäl för sig och avstyrker således förslagetom 14 dagars varseltid (yrk. 15).Utskottet återkommer till de konkreta lagförslagen nedan.Motion A6 (yrk. 15) avstyrks.5.4 Varselavgift, uppskjutande av en varslad stridsåtgärd m.m.PropositionenDen som underlåter att varsla kan bli skyldig att betalaen varselavgift till staten om lägst och högst . Om detfinns särskilda skäl kan avgiften bestämmas till lägre belopp eller heltfalla bort (62 a § första stycket). Varselavgift skall kunna utgå även dåen part varslar men på ett otillräckligt sätt. De vidgade befogenheternaför Medlingsinstitu-tet och medlarna gör det än viktigare än tidigare attvarselskyldigheten efter-levs.Om det främjar en god lösning av tvisten får på medla-rens begäran meddela beslut om att en part skall skjuta upp varsladestridsåt-gärder av för varjestridsåtgärd eller utvidgning av en stridsåtgärd. Ett sådant beslut fårmeddelas endast en gång för varje medlingsuppdrag (49 §). Motivet är attförhandlingsmöjlighe-ter skall kunna uttömmas innan en stridsåtgärd bryterut. Medlaren kan be-höva ytterligare tid utöver de somskall utgöra den ordinarie varseltiden. I varje enskilt fall måste detgöras en bedömning av om det är meningsfullt att skjuta upp stridsåtgärden.Den som vidtar en stridsåtgärd i strid mot beslut omuppskjutande kan bli skyldig att betala en förhöjd varselavgift till statenom lägst och högst . Om det finns särskilda skäl kanavgiften bestämmas till lägre belopp eller helt falla bort (62 a § andrastycket). Sådan jämkning skall komma i fråga endast i rena undantagsfall.En stridsåtgärd som vidtas i strid med ett föreläggande om att skjuta uppstridsåtgärden blir inte olovlig.Talan om utdömande av varselavgift eller förhöjd varselavgift förs avMedlingsinstitutet i tingsrätt. Avgörandet får överklagas tillArbetsdomstolen (63 § andra stycket).Utskottets ställningstagandeNågra motioner har inte väckts med anledning av dessa delar av propositio-nen. Utskottet tillstyrker förslagen och återkommer nedan till frågan omantagande av lagförslagen.5.5 Verkan av uteblivet varselPropositionenReglerna om varsel är formföreskrifter. Någon ändring föreslås inte i dettahänseende. Inte heller föreslås någon rätt för attavbryta icke varslade stridsåtgärder.MotionModeraterna anser enligt motion A6 att bör ges rätt attavbryta stridsåtgärder som inte har varslats på ett korrekt sätt (yrk. 16).Parti-et anser också att medbestämmandelagen bör ändras så att brott motvarsel-reglerna medför att själva konflikten blir olovlig. Därigenom kanskadestånd för ekonomisk skada utdömas till motparten (yrk. 17).Utskottets ställningstagandeEnligt nuvarande lagregler är skyldigheten att varsla motparten om enstridsåtgärd en s.k. formföreskrift. Uteblivet varsel medför inte att en ioch för sig tillåten stridsåtgärd skall anses som olovlig. Det grundardärigenom inte heller rätt till ersättning för den ekonomiska skada somtillfogas den andra parten genom stridsåtgärden. Däremot medförunderlåtenheten att varsla en skyldighet att betala allmänt skadestånd tillmotparten. Utredningen hade föreslagit att skulle fårätt att avbryta icke varslade stridsåtgärder. En stridsåtgärd som vidtogsefter beslut skulle anses olovlig.Under remissbehandlingen restes det invändningar av rättsligt slag motförslaget. skulle få göra bedömningar, enligt utrednings-förslaget dessutom inte överklagbara, som normalt ankommer på domstol.Även om uppgiften skulle ha anförtrotts Arbetsdomstolen, som då skullekunna förklara en icke varslad stridsåtgärd olovlig, skulle regeln enligtpro-positionen innebära ett väsentligt ingrepp i nuvarande bestämmelser.Utskottet kan liksom regeringen konstatera att utredningens förslag intehade sin grund i uppfattningen att parterna skulle brista i respekt förvarsel-reglerna. Anledningen till förslaget var i stället att det inteskulle vara lock-ande för part att låta bli att varsla för att därmed undgåett beslut från om skyldighet att skjuta upp en varsladstridsåtgärd. Denna möjlighet för institutet är nämligen avsedd att gällabara i förhållande till varslade konflikter.Utskottet ansluter sig till bedömningen att det inte finns anledning att geMedlingsinstitutet möjlighet att avbryta icke varslade konflikter. Viktenav att varselreglerna iakttas betonas i stället genom den nya regeln omvarselav-gift.I förhållande till motparten gäller medbestämmandelagens regler om ska-destånd. Utredningen avstod från att lägga fram förslag om att en annarslovlig konflikt skulle betraktas som olovlig enbart därför att den intehade varslats eller varslats på felaktigt sätt. Skälet var bl.a. det skullekunna leda till en väsentlig ökning av tvister om den formella procedurenför stridsåt-gärder. Enligt utskottets mening skulle även en regel av dettaslag vara ett väsentligt ingrepp i konfliktreglerna. Utskottet anser attskadeståndsreglerna är en tillräcklig sanktion. Vid bedömning avskadeståndet beaktas hur allvar-ligt åsidosättandet skall anses vara. Meddet anförda avstyrks motion A6 (yrk. 16 och 17).5.6 Skiljeförfarande och skiljenämnd, förlikningsman, förlikningskommissionm.m.PropositionenEn medlare skall, på samma sätt som gäller för förlikningsman, kunnaföreslå parterna att låta en tvist avgöras genom skiljeförfarande.Medlingsin-stitutet skall kunna medverka vid utseende av skiljemän. Omstridsåtgärder har påbörjats, skall kunna uppmanaparterna att låta tvis-ten avgöras genom skiljeförfarande. En medlare fårinte åta sig skiljemanna-uppdrag i en arbetstvist, om inteMedlingsinstitutet i särskilt fall medger det (51 §). knuten till föreslås inte. Inte heller läggsdet fram något förslag om en särskild nämnd med uppgift att avgörakonflikters samhällsfarlighet.Den nuvarande rätten för regeringen att utse förlikningsman eller upphävs.MotionFolkpartiet accepterar i motion A10 regeringens bedömning att en fast skil-jenämnd inte bör inrättas. I sammanhanget vill partiet dock lyfta framfrågan om en partssammansatt nämnd med opartisk ordförande för att avgörakon-flikters samhällsfarlighet. - Utskottet återkommer till denna fråga iavsnittet Stridsåtgärders proportionalitet nedan.Utskottets ställningstagandeUtöver det nyssnämnda förslaget från har dessa delar av proposi-tionen inte föranlett några motionsyrkanden.Utskottet tillstyrker propositionen i motsvarande delar och återkommer tillfrågan om antagande av lagförslagen nedan.6 Stridsåtgärder6.1 Stridsåtgärder mot enmans- och familjeföretagPropositionenNågot förbud mot stridsåtgärder riktade mot enmans- och familjeföretagföreslås inte, men regeringen säger sig följa utvecklingen noga och varaberedd att återkomma om så krävs.MotionerSåväl , som Mil-jöpartiet anser att stridsåtgärder mot enmans- och familjeföretag börförbju-das. Likartade yrkanden finns även i motioner som väckts under denallmän-na motionstiden hösten 1999.Moderaterna anser i motion A6 att ett förbud bör införas med ikraftträdandeden och lägger i enlighet med detta fram förslag om en ny para-graf, 41 b §, i medbestämmandelagen i överensstämmelse med den regel somgällde (yrk. Enligt kan en stridsåtgärd somsyftar till att uppnå ett kollektivavtal som i praktiken inte kommer attreglera ar-betsvillkoren för någon utanför företagarens egen familj intefylla något rimligt fackligt syfte. pekar på att begränsningarav kon-flikträtten som innebär att stridsåtgärder av det här slagetförsvåras eller omöjliggörs finns i andra nordiska länder. De hänvisar äventill att utred-ningen om ett förstärkt förlikningsmannainstitut ansåg attförbudsregeln borde återinföras. regel byggde på ett omsorgsfulltutredningsarbe-te. Någon ytterligare beredning erfordras därför inte enligtModeraterna.I stort sett identiska lagförslag läggs fram av i motionA8 (yrk. 7) och av i motion A10 (yrk. serdet som ett misstag av regeringen att inte lagstifta om detta. Folkpartiethänvisar till utredningens bedömning att förbudet bör återinföras eftersomstridsåtgär-der faktiskt riktats mot enmans- och familjeföretag efter detatt förbudet upphävdes.Centerpartiet, i motion A9, motiverar sitt förslag om förbud med att det ärangeläget att värna om möjligheten för enmans- och familjeföretagen utananställda att faktiskt stå utanför kollektivavtal som saknar relevans förföre-tagens verksamhet. Åtgärder riktade mot sådana företag fyller ingenannan funktion än att förskjuta maktförhållandena på arbetsmarknaden.Återkom-mande stridsåtgärder mot dessa företag urholkar förtroendet förförhand-lingslösningar och fredlig samverkan på arbetsmarknaden. Ett förbudkan därför ha betydelse för arbetsmarknadens funktionssätt. Det av partietföre-slagna förbudet hindrar inte att stridsåtgärder träder i kraft såsnart företaget nyanställer personal. Förutom förslag om en förbudsregel (yrk. 2) finns det i motionen förslag om en följdändring i lagen omrättegången i arbetstvister (yrk. 3) och om en regel som möjliggör avtal omlängre gående fredsplikt (yrk. 4).Miljöpartiet beklagar i sin kommittémotion A7 att regeringen inte följt ut-redningens förslag om ett lagreglerat förbud. hade liksom rege-ringen i och för sig gärna sett att parterna själva löst frågan om ettblockad-förbud avtalsvägen, men eftersom tillräckliga initiativ inte tagitsav parterna bör det förbud som gällde återinföras. Efter enbeskrivning av rättsläget kommer fram till att det inte ärrimligt med stridsåt-gärder mot enmans- och familjeföretag med deomfattande skadeverkningar som åtgärderna kan medföra. Stridsåtgärder föratt träffa avtal som i prakti-ken inte kommer att reglera villkoren förnågon utanför företagarens familj fyller inget rimligt fackligt syfte.Miljöpartiet tillbakavisar argumentet att kollektivavtal behövs för detfall att någon skulle anställas . Det intresset uppväger inteden skada och det intrång som stridsåtgärden utgör för ett företag som intehar några utomstående arbetstagare när åtgärden faktiskt vidtas. Mot detargumentet kan man enligt motionen också invända att de fackligaorganisationerna inom större delen av SAF/LO-området och inom helatjänstesektorn avstår från sådana stridsåtgärder. pekar ocksåpå att de fackliga organisationerna har möjlighet att vidta stridsåtgär-derså snart någon utomstående anställts. Under det år som lagen innehöll ettsådant förbud framkom inte heller några problem med tillämpningen. I mo-tionen hänvisas till förarbetsuttalandena till förbudsregel.Partiet lägger fram ett lagförslag av motsvarande lydelse med vissaredaktionella ändringar (yrk. 1) och ett förslag till följdändring i lagenom rättegången i arbetstvister (yrk. 2).Likartade motionsyrkanden finns i A231 yrk. 17 delvis (fp), A254 yrk. 28 (kd), A701 delvis (m), A706 (m, kd, c, fp), Fi211 yrk 8. delvis (c) ochSk692 yrk. 23 delvis (m).Utskottets ställningstagandeUnder gällde en regel, 41 b §, i medbestämmandelagen som förbjödstridsåtgärder som hade till ändamål att träffa kollektivavtal med ettföretag utan några anställda eller där bara företagaren själv ellerföretagarens famil-jemedlemmar var arbetstagare och ensamma ägare. Förbudetavsåg även sympatiåtgärder riktade mot ett sådant företag. Efterregeringsskiftet upphävdes regeln med verkan från den 1 januari1995. Några problem med tillämpningen framkom inte under det år då förbudetvar i kraft.Enligt utskottets mening är det inte rimligt att en arbetstagarorganisationskall få anordna stridsåtgärder mot ett företag när syftet är att uppnå ettkol-lektivavtal som i praktiken inte direkt kommer att regleraarbetsvillkoren för någon. Om åtgärden riktas mot ett familjeföretag skulleavtalet inte reglera arbetsvillkoren för någon utanför företagarens egenfamilj. Enligt utskottets mening måste familjeföretagaren ha rätt att utaninblandning bestämma vilka inbördes relationer och förhållanden som skallråda mellan de familjemed-lemmar som arbetar i företaget. Samma principgäller för övrigt även i annan arbetsrättslig lagstiftning - t.ex. omfattarlagen om anställningsskydd (LAS) inte arbetstagare som tillhörarbetsgivarens familj.Utgångspunkten är således att stridsåtgärder mot företag utan anställda,utöver familjemedlemmarna, inte fyller något rimligt fackligt syfte. Ettför-bud kan enligt utskottets mening inte heller motiveras med att ettkollektiv-avtal behövs för det fall att företaget skulle anställa någon iframtiden. Mot det argumentet skulle man kunna invända att parterna inomstörre delar av SAF/LO-området och inom tjänstesektorn avstår från sådanastridsåtgärder. Intresset av att företaget har gällande kollektivavtal dendag det till äventyrs anställer någon kan inte uppväga den skada och detintrång som stridsåtgär-der utgör. En förbudsregel bör alltså utgå från defaktiska förhållandena. Så snart någon utomstående anställs har de fackligaorganisationerna möjlighet att vidta stridsåtgärder.Stridsåtgärder som vidtas mot enmans- eller familjeföretag skall anses somolovliga. Enligt utskottets mening bör man vid bedömningen av om stridsåt-gärden är olovlig inte beakta sådana förändringar i anställnings- ellerägar-förhållandena som har inträffat sedan stridsåtgärden har varslatseller inletts.Utskottet anser att förbudsregeln bör utformas på motsvarande sätt och hasamma innebörd som regel. Utskottet hänvisar därför till proposi-tion 1993/94:67 och till utskottets betänkande 1993/94:AU4.Detta innebär att det bör införas en ny paragraf, 41 b §, i medbestämman-delagen i enlighet med den lydelse som framgår av bilaga 2 till detta betän-kande. På motsvarande sätt som lag bör det genom ett tilläggtill 4 § medbestämmandelagen anges att det i kollektivavtal får föreskrivasläng-re gående fredsplikt än vad 41 b § anger och längre gående skadestånds-ansvar än vad som följer av lagen.I enlighet med förslag i slutbetänkandet från utredningen om ett förstärktförlikningsmannainstitut (SOU 1998:141) bör det också genom ett tillägg i 2kap. 1 § lagen om rättegången i arbetstvister klargöras att Arbetsdomstolenalltid är behörig att som första domstol ta upp och avgöra en tvist omstridsåtgärd som avses i 41 b § medbestämmandelagen, vilket även föresla-gits i och motioner.De föreslagna lagändringarna bör enligt utskottets mening lämpligen träda ikraft med de övriga ändringar i medbestämmandelagen som före-slåsi detta betänkande, dvs. den 1 juni 2000.Det anförda innebär att utskottet tillstyrker motionerna A6 (yrk. 9), A7 (yrk. 1 och 2), A8 (yrk. 7), A9 (yrk. 2-4), A10 (yrk. 9), A231 (yrk. 17 del-vis), A254 (yrk. 28), A701 delvis, A706, Fi211 (yrk. 8 delvis) och Sk692 (yrk. 23 delvis).6.2 Stridsåtgärders proportionalitet m.m.PropositionenLagstiftning om att stridsåtgärder skall vara proportionerliga föreslåsinte.MotionerSåväl , som före-slår att det införs regler som avser stridsåtgärdernas proportionalitet.Stridsåtgärder som i olika avseenden inte står i rimlig proportion till t.ex. syftet eller effekten bör enligt dessa partier förbjudas genom en nybestäm-melse i medbestämmandelagen.Moderaterna anser enligt sin motion A6 att en proportionalitetsregel börinföras som inte bara avser förhållandet mellan stridsåtgärdens omfattningoch den skada som drabbar motparten utan även förhållandet mellan åtgär-dens omfattning och det syfte som åtgärden har. hänvisar tillutredningen, som ansåg att ett krav på proportionalitet skulle ge enrimligare balans mellan parterna på arbetsmarknaden. Reglerna skall enligtmotionen omfatta såväl primära stridsåtgärder som svarsåtgärder frånmotparten. I det förstnämnda fallet skulle regeln begränsa möjligheternatill s.k. nålsticksåt-gärder som lamslår motparten. I det senare falletskulle möjligheten begrän-sas att vidta mycket omfattande stridsåtgärderför att uppnå endast begränsa-de fördelar. Regeringen bör återkomma med ettförslag som läggs fram i sådan tid att regeln kan träda i kraft den 1januari 2001 (yrk. 8).Kristdemokraterna pekar i sin motion A8 bl.a. på sådana åtgärder som kostarlite för den som vidtar stridsåtgärden men orsakar stora kostnader för mot-parten och tredje man, t.ex. när små nyckelgrupper tas ut i strejk. Ettpropor-tionalitetskrav bör gälla även vid blockader och andrastridsåtgärder för att förmå företag att ansluta sig till ett redangällande avtal. Proportionaliteten bör alltså bedömas med utgångspunkt isåväl åtgärden som den skada som vållas. Ett krav på proportionalitet ifråga om stridsåtgärder som riktas mot oorganiserade företag skulle ocksåinnebära ett bättre skydd för den negativa föreningsrätten (yrk. 5).Centerpartiet framhåller i motion A9 att stora obalanser kan bidra tilluppgö-relser som annars inte skulle godtas. Alltfler arbetstagare harnyckelpositio-ner vilket gör det möjligt att genom "nålsticksåtgärder" tillbegränsade kost-nader vidta stridsåtgärder som medför stor skada förarbetsgivaren eller tredje man, som arbetsgivarna till följd avden hårdnande globala marknaden blir alltmer tveksamma till att självatillgripa stridsåtgärder. Par-tiet lägger fram lagförslag om enproportionalitetsregel som tar sikte på förhållandet mellan åtgärdensomfattning och skadan för motparten, svarsåt-gärdens omfattning ochprimäråtgärden resp. mellan sympatiåtgärdens skada och åtgärdens ellerprimäråtgärdens omfattning (yrk. 5) samt motsvarande följdändringar som iförslaget ovan om förbud mot stridsåtgärder mot en-mans- och familjeföretag(yrk. 6 och 7). Yrkande om en proportionalitetsre-gel framställs också ipartimotionen F211 (yrk. 8 delvis).Folkpartiet föreslår i motion A10 en proportionalitetsregel av motsvarandeinnehåll som den i motion (yrk.10) .Utskottets ställningstagandeInledningsvis kan konstateras att utredningen, som framgått ovan, lade framett förslag om krav på stridsåtgärders proportionalitet. Förslaget togsikte på tre olika situationer, nämligen när en stridsåtgärd- som är partiell eller på annat sätt begränsad kan förväntas leda tillskada eller annan olägenhet, som står i uppenbart missförhållande tillåtgärdens omfattning-- som har varslats som svar på en annan stridsåtgärd och som är väsentligtmer omfattande än vad som är rimligt med hänsyn till den åtgärd som harorsakat svarsåtgärden-- som har varslats som stöd för en part i dennes tvist om förnyande av kol-lektivavtal kan förväntas leda till skada eller olägenhet, som står i ettup-penbart missförhållande till åtgärdens eller primäråtgärdens omfattning.-En sådan stridsåtgärd skulle enligt utredningens förslag kunna förklarasolovlig av Arbetsdomstolen på yrkande av den part som åtgärden riktas mot.Förslaget skulle enligt utredningen skapa en rimligare balans mellan parter-na. Det skulle förhindra förhandlingstekniken att använda stridsåtgärdersom inte kostar mycket för den egna konfliktfonden men som leder tillnegativa effekter för samhällsekonomin. Ett tredje skäl för utredningen vardet faktum att flera europeiska länder har regler av liknande slag.Vid remissbehandlingen mötte förslaget invändningar av flera olika slag.För att vara på den säkra sidan skulle en facklig organisation tvingas taut samtliga arbetstagare på avtalsområdet i total strejk. Enproportionalitetsregel skulle därmed försvåra, fördyra och försenaförhandlingsprocessen. Stor energi skulle behöva läggas ned på juridiskaformalia och inte på den bak-omliggande tvisten. Tveksamhet skulle råda omförslagets förenlighet med sociala stadga. Det skulle varatveksamt att lägga på en dom-stol att göra de lämplighetsprövningar som detskulle vara fråga om. Regler-na skulle bli svårtillämpade; t.ex. ansågArbetsdomstolen att regler av detta slag måste förses med vägledandeuttalanden om tillämpningen.Det fanns också en rad remissinstanser som stödde förslaget, och det fannsde som ansåg att förslaget borde utvidgas.Utskottet anser med hänvisning inte minst till vad som framkommit vidremissbehandlingen att det finns starka skäl som talar motproportionalitets-regler av det nu berörda slaget.