bet · GO01KU2 · 2000-09-21 00:00:00 — träffades så en överenskommelse,som innebar att Rikta skulle fungera som "överrock" åt honom. Hans upp-fattning är att det var intressenterna bakom JAS Gripen som låg bakom att ettsådant behov ansågs föreligga. Överenskommelsen innebar dock inte någonskillnad i fråga om sättet att arbeta, utan han fortsatte att arbeta med artistgalor och övriga arrangemang som förut.Målsättningen var att dra in sponsorer, men han hade inte fått uppdraget attskaffa sponsorer. "På ett sätt" var det meningen att arrangemangen skullevara självfinansierade.Efter det att publicerat sin första artikel om misslyckade ar-tistarrangemang blev han tillhållen av och hans medarbetare attstanna på sitt hotellrum och inte göra några uttalanden. Han kunde därmedinte göra någonting för att få de återstående arrangemangen att fungera bätt-re.Lars den 11 aprilLars har förklarat att det till en början inte var meningen att ar-tistsatsningen skulle få den omfattning som den delen av Sydafrikasatsningenkom att få. Fram till ankomsten till hade artistsatsningen diskute-rats med honom vid kanske fyra eller fem tillfällen. Det första var när idénsom sådan kom på tal. Det andra var när han första gången hörde namnetMagnus . Det tredje var när diskussionen om att Rikta närmare skullestyra kom upp. Fjärde gången var närman inom var allmänt missnöjd med Riktas sätt atthantera sin del av artistsatsningen inklusive kontrollen av skrevs då ett brev till Riktas ledning med påpekande av ett antal förhål-landen. Brevet hade föredragits för . I samtliga nämnda fall fickDanielsson försäkringar från att det man gjort haftavsedd effekt och att läget var under kontroll.Orsaken till att artistsatsningen inte fungerade var att det inte fanns någonordentlig kontroll över den. Ansvaret för detta tar delvis påsig.Göran den 14 aprilGöran har förklarat att han självklart inte på något sätt var inblandadi ett beslutsfattande omkring den s.k. garantin. Han hade inte ens informationom den annat än möjligen via medierna.Slutsatser om upphandlingsfrågor i tidigare utredningarI rapport påpekas beträffande fas 1 att kritik har framförts motatt anbudstiden varit för kort och att detta skulle ha ogynnsamt påverkatuppdraget. Med hänsyn till tidsaspekten vad avser Sydafrikasatsningensgenomförande gör hon ändå bedömningen att upphandlingen i denna delskett med iakttagande av gällande regler och på ett för uppdraget och arbetetsfortskridande ändamålsenligt och tillfredsställande sätt.Beträffande fas 2 måste enligt utredaren konstateras att gällande regelverkåsidosatts och att därmed konkurrensmöjligheter och affärsmässighet satts urspel. Vid uppdrag i storleksordningen krävs inford-rande av skriftliga anbud från en bred krets av intressenter. Det hade ålegatSydafrikasekretariatet att infordra anbud för genomförandefasen genom ettöppet eller selektivt upphandlingsförfarande.Beträffande tilläggsavtalet anser utredaren att det med hänsyn till syftetmed avtalet och omständigheterna kring tillkomsten av detsamma samt attRikta uppenbarligen inte erhållit vare sig arvode eller täckning för kostnaderför genomförandet av uppdraget kan diskuteras huruvida något upphand-lingsförfarande var nödvändigt eller över huvud hade kunnat genomföras.Prövningen av den avtalsreglerade relationen mellan UD och Rikta och deansvarsförhållanden som därigenom uppstått för avtalsparterna bör enligtutredaren göras utifrån andra överväganden.Magnus har i denna del haft i uppdrag att med utgångspunkt i UllaStröms rapport beskriva händelseförloppen vid upphandling och tillkomstenav avtal mellan och och gjordagarantiutfästelser.I rapporten anförs att det kan råda viss tvekan om till vilken typ avtjänst, A- eller B-tjänst, som tjänsterna skall hänföras, men att det iförevarande fall inte har någon avgörande betydelse för bedömningen avupphandlingsförfa- randet.Vad som förekommit i ärendet ger enligt rapporten klart vid handen att detvarit fråga om två skilda upphandlingsobjekt, fas 1 och fas 2. När det gällerden första upphandlingen, fas 1, anser utredaren att det inte finns fog förnågra avgörande invändningar mot förfarandet och prövningen av ingivnaanbud. När det gäller den senare upphandlingen, fas 2, framhåller utredarendäremot den grundläggande bristen att upphandlingen inte, som bort, skettmed tillämpning av reglerna om offentlig upphandling. Den grundläggandebestämmelsen i att upphandling skall göras med tillämpning av dekonkurrensmöjligheter som finns och även i övrigt genomföras affärsmässigthar sålunda åsidosatts.Utredaren anser i frågan om upphandling enligt borde ha gjorts be-träffande tilläggsavtalet att det bör beaktas att det enligt detta avtal inteskulle utgå någon ersättning i form av arvode och att utbetalningarna somgjordes på grund av avtalet i själva verket utgjorde lån till Rikta. Vid sådanaförhållanden kan enligt utredaren inte anses ha varit tillämplig.Sammanfattningsvis säger utredaren i denna del följande.Vidkommande de gjorda upphandlingarna kan konstateras att den upphand-ling som avsåg framtagande av informationsstrategi, inklusive kostnadsbe-räkning, för svensk satsning i genomförts i godtagbar ordning. Ifråga om upphandlingen av tjänsten för genomförande av informationsstrate-gin kan endast konstateras att den borde ha skett med tillämpning av LOUmen att så inte skett. Vad slutligen gäller frågan om det s.k. tilläggsavtaletborde ha föregåtts av upphandling enligt har avtalet befunnits ha sådantinnehåll att lagen inte varit tillämplig.Riksdagens revisorer anser att anbudstiden för upphandlingen av den inle-dande informationssatsningen, som uppgick , var alltförkort. Det förhållande att sekretariatet befann sig i tidsnöd på grund av attplaneringsperioden inför satsningen var kort, innebär enligt revisorerna inteatt undantag kan medges från . revisorer menar också attnedsättningen av Riktas anbud från till kan ifrågasät-tas.Riksdagens revisorer anser vidare att det avtal som träffades mellan Utri-kesdepartementet och Rikta , och som avsåg själva genom-förandet av informationssatsningen, borde ha föregåtts av en upphandling ienlighet med . Även om det andra kontraktet skulle kunna betraktassom ett tilläggsavtal, överstiger värdet av tilläggsavtalet vida det tillåtnaenligt . Argumentet att det var självklart att Rikta skulle få kontraktetoch att sekretariatet var i tidsnöd är inte förklaringar som medger undantagfrån LOU.Riksdagens revisorer påpekar slutligen att det råder oklarheter när det gäl-ler engagemanget av . Efter vad som framkom-mit i granskningen fanns en överenskommelse om att skulle ta fram ett förslag till artistarrangemang. Sydafrikasekretaria-tet slöt dock ett avtal med Rikta angående dessa arrangemang, och Riktaanlitade i sin tur anser revisorerna att på flera punkterhar brustit i tillämpningen av reglerna i och också mot EG-rättensprinciper.Betalningar till RiktaBakgrundSom framgår av den i ett tidigare avsnitt intagna kronologin för Sydafrika-satsningen i granskade delar (s. 5 f.) hade fram tillinledningen av Sydafrikaveckan - utom ersättning för arbetet att utforma eninformations- strategi, fas 1 - betalats ut sammanlagt tillRikta. Av det be- loppet avsåg ersättning, huvudsakligenkonsultarvode, enligt det s.k. huvudavtalet, medan resterande belopp omsammanlagt utbetalades till företaget a conto eller underbeteckningen förskott och med hänvisning till kostnader för olikaartistevenemang. Dessa resterande belopp har i utredningbedömts vara knutna till Riktas åtaganden enligt det s.k. tilläggsavtaletoch till övervägande del i praktiken avse lån till Rikta.De medel som behövs för att täcka uppkomna kostnader, som inte avserbistånd, avses enligt uppgifter från täckas av tidigare gjor-da besparingar på förvaltningsanslag.Den s.k. garantin utfärdades av Finn i förSydafrikasekretariatet/. Garantin innefattade en utfäs-telse till Rikta, att under vissa förutsättningar återförsäkra Rikta denförlust som kunde komma att uppstå inom ramen för 4,6 miljoner.Beloppet motsvarade i svensk valuta.Förutsättningarna var att Rikta accepterade att ställa ut enbetalningsgaranti till MEP:s underleverantö- rer avseende artistevenemangenoch så långt det var möjligt medverkade till att arrangemangen genomfördesenligt plan. En förutsättning var vidare att Rikta redovisade de intäktersom erhållits för sålda biljetter vid samtliga konsertarrangemang.Finn gjorde enligt vad han uppgivit utfästelsen för att förmå Riktaatt se till att artistevenemangen slutfördes under något så när god ordning.Rikta skickade också ytterligare personal och andra resurser till föratt försöka lösa de uppkomna problemen.Under de närmaste dagarna tog också Rikta i pressmeddelanden på sig an-svar för den misslyckade artistsatsningen.Utrikesminister gjorde tidigt uttalandet att alla i god tro var-ande leverantörer skulle få betalt för sina utlägg. Utrikesministernförsäkrade också i pressen att vad som inträffat skulle utredas. Den 25november fick ambassadören sitt tidigare nämnda uppdrag, ochUD:s expedi- tionschef fick till uppgift att bl.a. ta handom slutreglering- en av fordringarna. Ett formellt regeringsbeslut om atttillsätta en arbetsgrupp under hans ledning fattades den 9 december.Uppdraget angavs där vara att slutreglera de ekonomiska förhållandena isamband med regeringens mani- festation i . Övriga personer igruppen utsågs genom departements- beslut den 14 december.Rikta vände sig på ett tidigt stadium till UD för att få betalning. Ett förstasammanträde hölls mellan Rikta och staten genom UD den 25 november.I slutet av november fann Rikta att kontrollbalansräkning måste upprättasenligt aktiebolagslagen, och ansökte företaget hos om företagsrekonstruktion. Efter det att ansökan komplette-rats beslutade tingsrätten om företagsrekonstruktion. Advo-katen förordnades till rekonstruktör. I ansökan med komplette-ring pekade Rikta ut statsminister som ansvarig för Riktasbetalningssvårigheter genom att statsministern i massmedier och även i riks-dagens kammare lagt skulden för problemen i Sydafrikasatsningen på Rikta.Rikta gick också ut med en presskommuniké av denna inne-börd.Utrikesdepartementet lämnade ett pressmeddelande om deåtgärder departementet hade vidtagit och vidtog. Där nämndes att departe-mentet inrättat en särskild grupp för att bl.a. kartlägga och verifierauteståen- de fordringar samt att departementets interna utredning skulleförstärkas. I pressmeddelandet uttalades också att departementet "förnärvarande" inte i övrigt kunde kommentera de samtal som sedan en tidfördes mellan UD och Rikta och att detta också gällde de påståenden somunder dagen gjorts av Riktas ledning.UD betalade nästan till Rikta. Betal-ningen utgjorde slutbetalning för konsulttjänster enligt det s.k. huvudavtalet.F.d. regeringsrådet fick sitt tidigarenämnda utredningsuppdrag. redovisade uppdraget den 15 mars 2000.Under december fortsatte samtalen mellan UD och företrädare för Riktaom betalning. Efter beslutet om företagsrekonstruktion fördes de för Riktasdel företrädesvis av . Kontakterna låg till stor del nere från slutetav december och intensifierades åter . Någonytterligare utbetalning till Rikta gjordes inte förrän . Denbetalningen skedde enligt vad som anges i utbetal-ningsunderlag "enl. garanti till Rikta inkl. Fnr 11332".Från sida har i de uppgifter som lämnats i ärendet påpe-kats bl.a. följande.Betalningen avsåg slutbetalning enligt huvudavtalet ochavsåg en faktura . Slutredovisning av uppdragetenligt huvudavtalet hade inte skett och avtalet löpte fram till den 31 januari2000. Betalningen skedde således av tillmötesgående . En annan fak-tura som presenterades innehöll olika utlägg och krävdeutredning innan den betalades. Vid sidan av Rikta fanns andra fordringsägaremed stora fordringar som också åberopade behov av snabb betalning. Undertiden fram till betalningen ställde Rikta eller dess rekonstruk-tionsbo krav på betalning enligt minst tre nivåer. I slutändan betalades enligtden nivå som motsvarade beloppet i garantin. Viss generositet ansågs havisats redan genom betalningen . Någon ytterligare utbetal-ning utan ordentlig utredning kunde inte göras.I en promemoria från framhålls att vid ettmöte mellan företrädare för Rikta och för Regerings-kansliet mycket var oklart, bl.a. antalet fordringsägare, eventuella intäkteroch tillgångar i , roll och tilläggsavtalets giltig-het, liksom frågan om från vilket anslag medel skulle tas för att betala even-tuellt uppkomna fordringar. Vidare framhålls att Rikta vid mötet framfördeen rad krav. Ett av dessa gällde betalning av en faktura på 4,1 miljoner kro-nor för gjorda utlägg. Ett annat krav var att UD skulle överta samtliga ford-ringar, inklusive eventuella skadeståndsanspråk, som kunde uppstå till följdav Sydafrikasatsningen. Ett tredje krav var att regeringen på lämpligt sätt -genom ett uttalande eller ett nytt uppdrag - skulle friskriva Rikta från allskuld till den misslyckade artistsatsningen i . Som ett minimum fördetta gällde att statsministern vid framträdandet i dagen därpå ochfortsättningsvis inte skulle framföra någon kritik mot Rikta för bolagetsinsatser i Sydafrikasatsningen.Enligt en förteckning över sammanträffanden mellan företrädare för Utrikes-departementet och för Rikta eller dess rekonstruktionsbo som utskottet er-hållit från departementet hölls möten mellan parterna torsda-gen , , måndagen den 6 decemberoch . hölls möten torsdagen den 22februari, , , fredagen den 31 marsoch måndagen den 3 april.Uppgifter i utfrågningar m.m.I denna del har uppgifter lämnats av , , , och (av och Karl-ström skriftligen och muntligen) samt av , Dag Klackenberg,, , och . Från kansli-chefen har skriftliga uppgifter inhämtats. UD:s tidigare press-chef har lämnat uppgifter muntligen till utskottets kansli, somtecknat ned uppgifterna. Lofalk har på utskottets begäran lämnat in kopia avminnesanteckningar.Peter den 30 marsPeter har i frågan om infriandet av den s.k. garantin berättatföljande.Rikta hade till följd av garantin genast skickat ned helasin kontanta kassa på och ytterligare personal tillSydafrika för att rädda vad som räddas kunde av artistevenemangen. Den 1december hade Rikta ett långt sammanträde på UD med "UD:s högstaledning" för att nå en uppgörelse om betalning av Riktas fordringar. Undermötet gjordes avbrott för kontakter mellan UD och Statsrådsberedningen. Vidslutet av mötet sade expeditionschefen att ett be-slutsunderlag för hanteringen skulle tas fram till regeringssammanträdetnästföljande torsdag. Enligt Klackenberg fanns det ingenting som tydde påatt Rikta inte hade rätt att få full ersättning för de utlägg företagethaft för UD:s räkning.Efter det att Rikta gått ut med ett pressmeddelande omöverläggningarna med UD, tog det enligt uppfattning stopp iStatsrådsberedningen för ytterligare utbetalningar. Han kände väldigttydligt att det fanns önskemål om att förhandlingarna skulle förasförtroligt. UD:s ledning var enligt hans uppfattning beredd att betala den1 december men någonstans stoppades det.Enligt uppfattning var Rikta ett av de företag i landet somhaft bäst och mest erfarenhet av att arbeta med staten och statliga myndig-heter. De hade en medarbetarkader som hade en väldigt bred politisk bak-grund, personer från tre eller fyra olika riksdagspartier med ett förfluteti den politiska världen. Så sent som hade Rikta i uppdrag attutreda hela internkommunikation och också uppdrag frånflera de- partement, liksom från olika statliga myndigheter. Bolagets värdeutgörs av medarbetarnas värde och framtida intjäningsförmåga och framtidalönsam- het.Riktas ägare har övervägt att begära skadestånd av staten. Företaget värde-rades per till , och värdet ärnoll. Fordringarna på UD bedömdes i balansräkningen, som upprättades föreansökningen om rekonstruktion, som osäkra av företagets revisorer.Mats Agurén den 22 juniMats Agurén har uppgivit att hans minnesbild av händelseförloppet våren,sommaren och mycket väl stämmer överens med den bild somkommer fram i och utredningar.Beträffande sin roll i Rikta har uppgivit följande. Efter det atthan hade begärt sitt entledigande som verkställande direktör, lämnade hanomkring det operativa ansvaret i företaget för andra huvud-uppgifter. Han blev senare behjälplig till den grupp som tillsattes för attutröna möjligheterna till att skapa ett rekonstruerat Rikta och arbetade ikundprojekt. Efter , då det beslöts att bolaget skulle av-vecklas, sysslade han i huvudsak med att sälja inventarier och avveckla bola-get. Ansvarsfördelningen inom Rikta under det aktuella skedet fram till desshan begärde sitt avsked innebar från att hansvarade för mediekontakter, intern information till personal och kundinfor-mation, medan styrelseordföranden svarade för kontakternamed UD. Agurén var således inte med på något av mötena med UD. , när utförsäljningen av lokaler och in-ventarier samt avvecklingen av personal hade genomförts. Han äger fortfa-rande av aktierna i företaget.Beträffande omständigheterna kring betalningsgarantin har följande.Under kvällen kontaktades han av ochFinn från med frågan om Rikta kunde tänka sig att betalamellan 6 och för att säkerställa att artistevenemangenskulle kunna genomföras. Hans svar var att Rikta inte kunde ställa upp meddessa pengar och att han inte förstod detta som Riktas uppgift. Vid dettatillfälle kände företagsledningen inte till det s.k. tilläggsavtalet. Diskussionerna fortsatte sent in och fortsatte tidig morgon och förmiddagföljande dag. Agurén tolkade uttalanden av som att det kunde bli storapolitiska konsekvenser av att artistevenemangen inte skulle kunna genomfö-ras. En tidsfrist skulle gå ut för att betala de artister som skulleuppträda . erbjöd en garanti från UD att betala Rikta dessutlägg, och en sådan anlände till Rikta strax efter lunch. Agurén tolkadegarantin som att om Rikta uppfyllde vissa krav skulle UD garantera upp till4,minus de redovisade biljettintäkterna. Med garantin i bak-grunden beslöt Rikta att lösa det akuta problemet med kvällens konsert, ochpengarna skickades ned.Alton gjorde utan att nämna några namn klart att det var mycket få perso-ner som kände till garantin och att han önskade att det skulle förbli så. Agu-rén tolkade Altons uttalande så att det inte var lämpligt att gå ut i medierna,och Rikta nämnde inte heller garantin under de kommande 48 timmarna.Agurén ansåg sig inte ha anledning att tro annat än att det skulle komma enganska snar utbetalning från UD. Man tänkte sig att UD den25 november skulle betala ut ett belopp motsvarande ochinnehålla resten av garantibeloppet att avräkna mot framtida biljettintäkter.Rikta tog i det aktuella skedet på sig ansvaret utåt för misstag iartistsats- ningen. Enligt de branschetiska reglerna för PR-branschen skallPR-konsulter sätta kundens intresse före de egna. Att skylla ettmisslyckande på en kund skulle sannolikt stå i strid med reglerna. I dettafall var kunden statsledning, vilket Agurén personligen varutomordentligt medveten om och vilket möjligen kan ha påverkat hans omdöme.- Agurén har uppfattningen att det hade funnits möjligheter att hanterasituationen och tillsammans vända bilden av Sydafrikasatsningen om man sattsig ned och nyktert diskuterat situationen. I stället lämnadesRiktaföreträdarna, från det att man tagit på sig ansvaret för misstag, attensamma hantera frågan.I frågan om svårigheterna att rekonstruera Rikta har fram-hållit att Rikta var ett kunskapsföretag utan andra tillgångar än sinpersonal. Tilltron naggades i kanten av begäran om rekonstruktion den 2december och av att det inte gick att få en lösning på den finansiellafrågan. Vidare eskale- rade skriverierna kring Rikta hela tiden.Rekonstruktionsfasen beskrevs som en konkurs, och Rikta blev ett exempel påett dåligt skött företag. I ett sådant läge flyr givetvis både kunder ochanställda. - Agurén medverkade inte i utformningen av ansökan omrekonstruktion.I frågan om relationen mellan Rikta och har Agurén för-klarat att han upplevde den som att de var två jämställda leverantörer ipro- jektet. Genomströmningen av pengar enligt tilläggsavtalet uppfattadeAgurén som en teknikalitet.Beträffande brevet från Finn till , somfaxades i kopia till Agurén och som innehåller kritik mot Riktas sätt attuppfylla sina åtaganden, har Agurén uppgivit att han tog upp det med Albin-son, som sade att det baserades på missförstånd och felaktigheter och atthan skulle diskutera det med . Albinson kom något senare tillbaka ochsade att han talat med och att problemen var utredda. Det är korrektatt Agurén sagt att han borde ha varit noggrannare i singranskning av sakinnehållet i brevet, men han nöjde sig med Albinsonsförsäkran att saken var utagerad.Guy Lofalk den 4 majGuy Lofalk har uppgivit bl.a. följande.Hans intryck som rekonstruktör av Rikta är att företaget var ett av de mestkompetenta och professionella som han arbetat med. På grund av kompeten-sen och inställningen hos personalen bedömde han att det fanns förutsätt-ningar för att rekonstruktionen skulle kunna lyckas, dvs. att verksamhetenskulle kunna fortgå. För att detta skulle kunna ske var förhållandet till UD avstörsta betydelse. Detta förhållande avsåg dels betalning för Riktas fordranom , dels frågan hur Rikta hade skött sitt uppdrag. För-hållandet till UD var en trovärdighetsfråga, som grundades både på uppgiftersom förekommit i medierna om Rikta och dess verksamhet samt uttalandenav statsministern om Riktas insats i och UD:s sätt att förhålla sigtill Rikta.Guy Lofalk fick vid sina kontakter med UD uppfattningen att tjänstemän-nen på UD var väl medvetna om att Riktas ansvar för den misslyckade artist-satsningen var begränsat. Han fick under förhandlingarnas gång också in-trycket att betalning av Riktas fordringar stoppades av främst till Rikta.Den 16 december fick klart för sig att betalning av Riktaskvarstående anspråk på UD skulle dröja. Han bedömde att möjligheternaurholkades för en rekonstruktion av verksamheten. Rikta övergick däreftertill finansiell rekonstruktion, varvid samtliga i personalen sades upp frånsina anställningar. De förhandlingar som därefter har ägt rum med UD harvarit inriktade på betalning av de anspråk som Rikta har haft ochfokuserade på att ge Riktas borgenärer så stor utdelning som möjligt i enuppgörelse.Dag Klackenberg och den 16 majDag Klackenberg har uppgivit följande.Hans ansvar i ärendet började i samband med attartistdelen av visade sig vara ett debacle. Han fick då i uppdrag- reellt , formellt - att försöka redaut återstående fordringar och virrvarret av krav och motkrav.Utrikesministern gjorde tidigt ett uttalande om att staten självklartskulle honorera alla i god tro varande underleverantörer iartistsatsningen. Detta uttalande kom att ligga till grund för de följandediskussionerna med Rikta och senare med som rekonstruktörDen s.k. garantin nämndes inte i början från Riktas sida, utan företagetville då ha betalt för de utlägg som man hade gjort och också ersättas förframtida utlägg. Rikta hade också andra önskemål och begärde att ett utta-lande skulle framförhandlas och läggas i statsministerns mun samt attdepar- tementet skulle visa fullt förtroende för dem genom att lägga in nyaorder.Vad som diskuterades under sammanträdet med Rikta onsdagen den 1 de- cembervar vad som kunde göras för att undvika Riktas betalningsinställelse. Undersammanträdet hade man från UD:s sida kontakt med Statsrådsbered- ningen ifrågan om ett uttalande att lägga i statsministerns mun.För att underlätta Riktas likviditetsläge såg Dag Klackenberg till att slut-fakturan enligt huvudavtalet betalades utan att gå igenom denprocedur som huvudavtalet föreskrev, nämligen att slutrapporten skulleutvärderas.Garantin kom upp till diskussion . Dag Klackenberg bedömer densom en undermålig juridisk produkt. Den bygger på att ett antal villkor skallvara uppfyllda. Bland annat behandlas utlägg som underleverantörer haft. Vidare skall biljettintäkter och sponsorintäkterredovisas. Inga av villkoren var uppfyllda ,då en lång diskussion hölls mellan Rikta och UD. Ett annat problem är attordet "förlust" är en resultatterm i motsats till "gjorda utlägg".