yttr · GM05AU2y · 1999-01-01 00:00:00 — ekonomiska vårproposition - Den ekonomiska politiken, utgiftstak m.m. - Utgiftsområdena 13 och 14 1998/99 AU2y Till finansutskottet har genom beslut berett arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig ekonomiska vårproposition (prop. 1998/99:100) i de delar som avser den ekonomiska politiken, utgiftstaket m.m. samt över de motioner som kan komma att väckas med anledning av propositionen, i de delar som avser arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. Utskottet yttrar sig i det följande över propositionen avsnitt 1 Finansplan, 4 Budgetpolitiska mål och statsbudgeten, avsnitt 7 Utgiftstak och utgiftsramar såvitt avser utgiftsområdena 13 och 14 samt bilaga 2 Avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet . Utskottet yttrar sig också över följande motioner: 1998/99:Fi14 av m.fl. (m) yrkandena 1, 4, 5 och 7 alla delvis, 1998/99:Fi15 av m.fl. (kd) yrkandena 1 delvis, 3 delvis, 4 delvis och 9, 1998/99:Fi16 av m.fl. (c) yrkandena 1 delvis, 4 delvis, 5, 9, 22 och 23 delvis, 1998/99:Fi36 av m.fl. (c) delvis och 1998/99:Fi17 av m.fl. (fp) yrkandena 1, 3 och 4 alla delvis. Yttrandet är disponerat enligt följande. Utskottet yttrar sig över riktlinjerna för den ekonomiska politiken i avsnitt 2. I det avsnittet berörs också propositionens bilaga 2 Avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet och bilaga 3 Fördelningspolitisk redogörelse - Den regionala inkomstfördelningens utveckling. Förslag om preliminär fördelning på utgiftsområden behandlas i avsnitt 3 liksom viss fråga om indelning i utgiftsområden. I utskottets yttrande 1998/99:AU3y redovisas utskottets synpunkter på vårpropositionens förslag såvitt avser tilläggsbudget avseende utgiftsområdena 13 och 14. Regeringen föreslår i propositionen att , såvitt avser den ekonomiska politiken och utgiftstaket, godkänner de allmänna riktlinjer för den eko nomiska politiken som regeringen förordar (regeringens förslag punkt 1), fastställer utgiftstaket för staten inklusive socialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudgeten för till (regeringens förslag punkt 3) samt godkänner den preliminära fördelningen av utgifterna på utgiftsområden som riktlinje för regeringens budgetarbete (regeringens förslag punkt 4). I bilaga 2 till propositionen återfinns regeringens avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet . 2 Allmän inriktning av politiken I detta avsnitt behandlas förutom regeringens förslag om allmänna riktlinjer (punkt 1 i förslaget till riksdagsbeslut) och propositionens bilaga 2 även partimotionerna Fi14 (m) yrkandena 1 delvis och 7 delvis, Fi15 (kd) yrkandena 1 delvis och 9 delvis, Fi16 (c) yrkandena 1 delvis, 4 delvis, 9 och 22, Fi36 (c) delvis samt Fi17 (fp) yrkande 1 delvis. Utskottet kommer i denna del i huvudsak att uppehålla sig vid sådana frågor som har beröring med arbetsmarknads- och sysselsättningspolitiken. Den ekonomiska vårpropositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen, och , vilka står bakom riktlinjerna för den ekonomiska politiken, budgetpolitiken, utgiftstaken, tilläggsbudgeten och de skatteförändringar som föreslås för . Samarbetet berör fem områden: ekonomi, sysselsättning, rättvisa, jämställdhet och miljö. Svensk ekonomi är stark. påverkas visserligen av en sämre utveckling i omvärlden vilket leder till något lägre tillväxt än vad regeringen tidigare beräknat, men fortsätter den inhemska ekonomin att växa. Detta gäller inte minst privat konsumtion och investeringar. Den reguljära sysselsättningen har ökat med över 100 000 personer och arbetslösheten har fortsatt att minska. är inflationen praktiskt taget obefintlig och räntenivåerna bland de lägsta i . Den offentliga sektorn uppvisar betydande överskott och bytesbalansen ligger på en nivå som innebär ett stabilt överskott. Budgetsaneringen har varit framgångsrik. De ambitiösa budgetpolitiska målen har uppnåtts: att de offentliga finanserna skall uppvisa överskott och att utgifterna inte skall överstiga de uppsatta utgiftstaken. Enligt regeringen finns det en viss risk för att utgiftstaket kan komma att överskridas. Mot den bakgrunden är det nödvändigt att göra vissa besparingar m.m. i syfte att begränsa de totala utgifterna till en nivå som ligger under utgiftstaket. Besparingar föreslås bl.a. på utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv jämfört med beräkningarna i budgetpropositionen. Det finns historiskt goda förutsättningar för en hög och uthållig tillväxt i svensk ekonomi. De offentliga finanserna visar ett stigande överskott, inflationen och inflationsförväntningarna är låga och räntan är låg. Därmed skapas stabila spelregler för företag och investerare liksom goda betingelser för en fortsatt sysselsättningsökning. En väl fungerande offentlig sektor och en aktiv fördelningspolitik är också av betydelse i detta sammanhang. Svensk industri har god internationell konkurrenskraft. Detta ger goda förutsättningar för snabb exporttillväxt när den internationella konjunkturen vänder uppåt. Den positiva utvecklingen måste vidmakthållas. Tillgången till kvalificerad arbetskraft måste säkras och flaskhalsar undvikas. De arbetslösas kompetens skall höjas och deras vilja till arbete tas till vara. Den positiva utvecklingen av de offentliga finanserna, den nya budgetprocessen och de besparingar som föreslås i den ekonomiska vårpropositionen möjliggör enligt regeringen nya reformer inom prioriterade områden . Reformerna avser följande fem områden under följande rubriker: Arbetslösheten skall betvingas, Kunskap och kompetens, Skolan, vården och omsorgen skall förbättras, Rättvisan skall stärkas respektive Hållbara . Under samlingsnamnet "Arbetslösheten skall betvingas" genomförs enligt regeringen ett brett åtgärdsprogram för att göra sysselsättningsökningen uthållig. Reformområdet "Kunskap och kompetens" innefattar en satsning på kompetensutveckling för anställda samt ökade resurser till bl.a. högskoleutbildning liksom en studiestödsreform. Att lönebildningen fungerar väl är en förutsättning för att sysselsättningen skall fortsätta att öka i tillfredsställande takt. I första hand är reformeringen av lönebildningen en fråga för arbetsmarknadens parter, anser regeringen. Om parterna inte förmår ta det nödvändiga ansvaret för lönebildningen vilar ansvaret på statsmakterna. Av den ekonomiska vårpropositionen framgår att regeringen avser att lägga förslag om regelverket för lönebildningen. En av jämställdhetspolitikens viktigaste frågor är att motverka osakliga löneskillnader på grund av kön. I budgetpropositionen för avser regeringen att presentera en handlingsplan för att motverka sådana löneskillnader. Målet om en halverad öppen arbetslöshet till ligger fast som ett riktmärke för den ekonomiska politiken. Enligt prognosen i den ekonomiska vårpropositionen väntas arbetslösheten falla till . Det är enligt regeringen en god utveckling, men den är inte tillräcklig. Regeringen kommer att noga följa utvecklingen och, om det visar sig nödvändigt, föreslå ytterligare åtgärder mot arbetslösheten utöver förslagen i vårpropositionen. Huvudorsaken till att målet inte väntas uppnås i regeringens nuvarande prognos är den svaga internationella utveckling som följer av Asienkrisen. Vidare har löneökningarna varit något större än beräknat. har arbetskraftsutbudet fortsatt att öka, något som är en positiv och önskvärd utveckling. behöver fler människor i arbete och en ökad arbetskraft om vi skall kunna behålla en god välfärd för alla. Mot denna bakgrund presenterade regeringen i budgetpropositionen ett mål för sysselsättningsgraden som innebär att den andel av befolkningen i åldrarna som är reguljärt sysselsatt skall uppgå till . Sysselsättningsgraden väntas öka från till . Genom att höja sysselsättningsgraden blir det möjligt för många människor att lämna bidragsberoende och i stället gå över till arbete. Om den positiva ekonomiska utvecklingen skall fortsätta måste arbetsmarknadens funktionssätt förbättras. Det är angeläget att arbetssökande och lediga platser matchas på ett effektivt sätt så att sysselsättningen kan öka utan att inflationsdrivande flaskhalsar uppstår. En rad insatser syftar till att göra sysselsättningsökningen uthållig. Förenklingarna av det arbetsmarknadspolitiska regelverket skall fortsätta, arbetsmarknadsutbildningens organisation och effektivitet skall ses över och försöksverksamhet med bristyrkesutbildning skall genomföras. Ett förstärkt anställningsstöd införs för arbetslösa med långa inskrivningstider. Inriktningen på att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt kommer också till uttryck i åtgärder för att förbättra invandrarnas situation på arbetsmarknaden, bl.a. genom att öka tillgången till praktikplatser i samband med svenskundervisning och genom försöksverksamhet för att finna effektiva former för att förmedla arbeten till arbetslösa invandrare. Vidare föreslår regeringen förändringar i de rörlighetsstimulerande bidragen i syfte att öka den yrkesmässiga och geografiska rörligheten liksom ökat utrymme för att fler arbetshandikappade skall kunna erbjudas arbete med lönebidrag. Skattesystemet måste skapa goda och stabila regler för tillväxt och sysselsättning samt garantera välfärden och dess fördelning. Huvudinriktningen skall vara sänkt skatt på arbetsinkomster för alla. Utvecklingen mot ett alltmer miljörelaterat skattesystem bör fortsätta. Sysselsättning och tillväxt förutsätter fler nya och växande företag. En rad åtgärder föreslås och planeras i syfte att främja företagsutveckling. Det gäller bl.a. ökad information om nyföretagande, stöd till kooperativ utveckling samt utökat samarbete mellan skola och arbetsliv för att höja kvaliteten i de gymnasiala yrkesutbildningarna. Skolan, vården och omsorgen tillförs nya resurser. Resurstillskotten till den kommunala sektorn ger sammantaget goda förutsättningar för fler arbetstillfällen och ökad kvalitet på den svenska välfärden. Den generella välfärdspolitiken skall öka rättvisan och bana väg för utveckling. En generell välfärd ger trygga och fria människor som kan möta framtidens utmaningar. Sammantaget innebär förslagen i den ekonomiska vårpropositionen att ambitionen har höjts. Arbetslösheten skall betvingas. Enligt regeringen skall åter till full sysselsättning. I propositionens bilaga 2 Avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet redovisas huvuddragen i de åtgärder som vidtagits när det gäller de fem grundstenarna i regeringens politik för ökad sysselsättning och minskad arbetslöshet och bakgrunden till de vidtagna åtgärderna. De fem grundstenarna är följande: - De offentliga finanserna skall vara sunda och priserna stabila. - Det krävs en bättre fungerande lönebildning för att arbetslösheten skall kunna halveras. - Huvuddelen av sysselsättningsökningen bör ske i den privata sektorn. - I den offentliga sektorn skall verksamheter prioriteras framför transfereringar. Skolan, vården och omsorgen utgör kärnan i välfärden. - Arbetslösheten skall minskas huvudsakligen genom att fler människor får arbete eller utbildning som ger ökade möjligheter till arbete. I bilagan till propositionen redovisas vidare vissa uppgifter om sysselsättningssamarbetet inom EU liksom uppgifter om insatser för att förbättra effektiviteten på arbetsmarknaden. Moderata samlingspartiet, , har i partimotioner utvecklat sina synpunkter på arbetsmarknadspolitikens allmänna inriktning. Som nämnts bygger propositionen på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen, och de gröna. och har inte väckt några motioner med anledning av propositionen. Moderata samlingspartiet presenterar i motion Fi14 (yrk. 1 delvis och 7 delvis) ett budgetalternativ som syftar till att skapa förutsättningar för så många nya arbetstillfällen i företagen att arbetslösheten kan avskaffas som samhällsproblem, att växla lägre skatter på arbetsinkomster mot mindre bidrag och subventioner och att en återgång sker till prioritering av kärnuppgifterna för stat och kommun. Vårpropositionen medför enligt svikna förväntningar. En politik för tillväxt, företagande och nya jobb måste bl.a. omfatta skattesänkningar, särskilda skattelättnader för hushållsnära tjänster, minskat företagskrångel, åtgärder för att åstadkomma en fungerande lönebildning, moderniserad arbetsrättslagstiftning, reformerad arbetsmarknadspolitik och insatser för att tillskapa en utbildning i världsklass. Genom reformering av arbetsrätten vill partiet skapa bättre balans mellan parterna på arbetsmarknaden. En proportionalitetsregel vid arbetskonflikter bör införas. Vidare bör förbud införas mot blockad av enmansföretag och mot rena sympatistrejker. Åtgärderna underlättar en sund lönebildning. Arbetsrätten är otidsenlig och bygger enligt industristruktur och arbetsmarknad, inte på dagens flexibla förhållanden. Därför behöver den moderniseras, inte minst om de små företagen skall kunna växa. Moderniseringen bör också syfta till att sätta den enskilde arbetstagaren i centrum. Efter att begärt att turordningsreglerna skall slopas för två personer i småföretag är det angeläget att gå vidare och slopa turordningsreglerna fullt ut. Därigenom underlättas ungdomars inträde på arbetsmarknaden och förnyelse av företagen. På krävs en mer genomgripande förändring av arbetsrätten. Arbetslöshetsförsäkringen skall bidra till en sund lönebildning. Den skall vara utformad som en allmän och obligatorisk omställningsförsäkring med en bortre parentes. Ersättningsnivån bör liksom i andra socialförsäkringssy- stem sänkas och uppgå till . Försäkringssystemet skall utformas så att inlåsningseffekter undviks och så att den enskilde ges starka incitament att söka och acceptera nytt arbete. Effektiviteten i arbetsmarknadspolitiken bör förbättras genom att den renodlas och koncentreras på två åtgärder: lärlingsutbildning i företag för alla arbetslösa ungdomar mellan samt fokuserad arbetsmarknadsutbildning, dvs. en arbetsmarknadsutbildning som mer direkt inriktas mot att möta specifika arbetsmarknadskrav och att förhindra uppkomsten av flaskhalsar. Omfattande reformer föreslås för grundskola och gymnasieskola samt för högre utbildning och forskning. Den högre utbildningen måste kompletteras med yrkesteknisk utbildning av god kvalitet för att möta behoven på arbetsmarknaden. Det livslånga lärandet skall underlättas genom personliga utbildningskonton där den enskilde och företagen sätter av pengar för den enskildes utbildningsbehov. avvisar regeringens förslag om särskilda åtgärder riktade mot långtidsarbetslösa och förespråkar i stället en politik som skapar förutsättningar för betydligt fler arbetstillfällen samt, när sådana möjligheter finns, insatser som förbättrar de långtidsarbetslösas möjligheter att ta arbete. Det gäller inte minst kvalitetsinriktade åtgärder vad gäller vuxenutbildning. behöver enligt i motion Fi15 (yrk. 1 delvis och 9 delvis) en offensiv tillväxtpolitik för nya jobb. Det krävs ett brett program för att pressa ner den höga totala arbetslösheten och för att öka sysselsättningen. Detta stärker också förutsättningarna för att förbättra och bibehålla den offentliga servicen på . Partiet förespråkar en social och ekologisk marknadsekonomi. Genom bl.a. skattereformer, förenklade regelverk för företagen och en modernisering av arbetsrätten kan en sådan utveckling komma till stånd. Ett gynnsamt klimat för små- och nyföretagande är av största vikt i kampen mot den höga arbetslösheten. Dagens socialförsäkringssystem måste reformeras så att samspelet mellan skattesystemet och olika bidragssystem ger incitament till arbete som det finns rimlig ekonomisk trygghet i oförutsedda eller opåverkbara situationer. Den ekonomiska vårpropositionen saknar enligt konkreta förslag som kan öka tillväxten och därmed antalet arbetstillfällen. Nya arbeten måste tillskapas framför allt i den privata sektorn. Tjänstesektorn bör ges nya möjligheter att växa bl.a. genom skattereduktion för de privata hushållens köp av tjänster till det egna hemmet. Genom en generell sänkning av arbetsgivaravgifterna för företag med lönesummor gynnas främst småföretagen. Kompetensutveckling är en avgörande faktor för framtida sysselsättning och tillväxt. Ett system med utbildningskonton bör införas dit staten, arbetsgivare och den enskilde får möjlighet att avsätta medel för investeringar i utbildning. Insättningar på individuella utbildningskonton bör vara förenade med avdragsrätt. Besparingar bör göras inom och flyttbidragen bör avskaffas, anser . Bl.a. för att förbättra lönebildningen bör en allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring införas med 33-procentig egenfinansiering. kompenseras enligt partiet den enskilde mer än väl genom sänkt inkomstskatt, vilket också underlättar lönebildningen. Genom förändringar i regelverket för arbetslöshetsförsäkringen undanröjs hinder mot att människor tar de lediga arbeten som finns. Med anledning av regeringens förslag om ett anställningsstöd vid anställning av personer med mycket långa inskrivningstider vid arbetsförmedlingen konstaterar att erfarenheten visar att system som ställer krav på att anställa vissa arbetssökande och som har svåröverblickbara regler inte kommer till användning. Sådana stödformer leder inte heller till någon generell ökning av efterfrågan på arbetskraft. Partiet förespråkar därför tillskapandet av en ny generell stödform, benämnd marginellt sysselsättningsstöd. Stödet skulle utgå i form av sänkt arbetsgivaravgift vid alla former av sysselsättningsökning i företagen. Sysselsättningsstödet innebär en kraftig skattesänkning i form av reducerad arbetsgivaravgift för företag som nyanställer, vilket leder till ökad efterfrågan på arbetskraft. I kombination med arbetsrättsliga förändringar i form av uppmjukade regler för prov- och visstidsanställningar skulle många företag våga öka antalet sysselsatta. förespråkar i motion Fi16 (yrk. 1 delvis, 4 delvis, 9 och 22) en tillväxtorienterad utveckling kombinerad med miljöansvar och social grundtrygghet. Regeringens konkreta åtgärder för tillväxt är för få. En rad strukturella problem bör lösas för ökad tillväxt och sysselsättning. Decentralisering och tillväxt går enligt hand i hand. Utgångspunkten för partiets politik är att få ner arbetslösheten. Detta är möjligt genom bl.a. satsningar på utbildning och kompetensutveckling, sänkta arbetsgivaravgifter, regelför-enklingar och en storskalig utbyggnad av fibernäten. En plan bör enligt i motion Fi36 (delvis) läggas fast för utlokalisering av statliga verk, myndigheter och bolag, däribland bl.a. AMS, Arbetarskyddsstyrelsen, , , de fyra ombudsmännen mot diskriminering, dvs. , Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning samt AMU-gruppens huvudkontor. Utlokaliseringarna syftar enligt partiet inte primärt till att flytta arbetstillfällen utan till att skapa en dynamisk miljö för utveckling och tillväxt på lokaliseringsorten som de främjar en önskvärd strukturförändring på arbetsmarknad. Det moderna arbetslivet ställer krav på återkommande utbildning och höjd kompetens. vill vidareutveckla till en generell utbildningsgaranti byggd på arbetslöshetsförsäkringen. Riktade arbetsmarknadsutbildningar bör i ökad utsträckning ersättas av reguljär utbildning och grundläggande kompetenslyft. För att underlätta för vuxna att vidareutbilda sig eller att skaffa sig en ny utbildning mitt i livet bör särskilda individuella kompetenskonton införas med finansiering från den enskilde, arbetsgivaren och staten. Avsättningarna bör vara skattebefriade. Arbetsgivaravgifterna liksom egenföretagarnas egenavgifter bör successivt sänkas. Detta gynnar företagsamhet och sysselsättning i hela landet. Vidare bör exempelvis det tillfälliga ROT-avdraget vidareutvecklas och permanentas samt en subvention införas på hushållstjänster som utförs i hemmet, s.k. RUT-avdrag. Det är angeläget att decentralisera arbetsmarknadspolitiken. Träffsäkerheten i arbetsmarknadspolitiska insatser blir större om beslutsbefogenheterna ökar för den lokala nivån. Det finns dock risk för att ett helt lokalt perspektiv leder till förstärkta flaskhalsproblem. Därför måste hänsyn också tas till förutsättningarna i arbetsmarknadsregionen. Regelverket bör luckras upp och länsarbetsnämnderna få väsentligt utökade befogenheter att utforma den regionala arbetsmarknadspolitiken. Regionerna måste tilldelas beslutsrätt över en större del av de medel som fördelas till regionerna. Det är angeläget med ökad samverkan och samordning mellan arbetsmarknadspolitiken och den regionala näringspolitiken. För att tydliggöra att arbetslöshetsförsäkringen är en omställningsförsäkring bör det införas en avtrappning av ersättningen. Vidare bör egenavgiften till arbetslöshetsförsäkringen höjas. Arbetsrätten bör i ökad utsträckning decentraliseras. Möjligheten att förhandla lokalt och göra undantag från centrala kollektivavtal bör öka. Det bör införas ett förbud mot strids- och sympatiåtgärder riktade mot enmans- och familjeföretag. Vidare bör en proportionalitetsregel införas. förordar i motion Fi17 (yrk. 1 delvis) en ny kurs för . En rad systemändringar behövs för att knäcka massarbetslösheten, däribland förändringar när det gäller skatter, socialförsäkringar, arbetsmarknaden, företagande samt utbildning och kompetensutveckling. Den handlingsförlamning som råder i måste undanröjas. Inom ramen för en stor socialförsäkringsreform bör arbetslöshetsförsäkringen bli allmän och obligatorisk samt ha en bortre parentes. De försäkrade bör själva få svara för ungefär ¼ av premien. För att undvika högre kostnader för de försäkrade bör de ordinarie skatterna sänkas i motsvarande mån. bör den försäkrade inkomsten höjas till 7,5 inkomstbasbelopp. De föreslagna förändringarna av arbetslöshetsförsäkringen skulle stärka sambandet - inte minst i löneförhandlingarna - mellan egenintresset hos dem som har arbete och dem som är arbetslösa. Medlemsavgifterna bör variera mellan kassor inom olika verksamhetsområden beroende på löneläge och arbetslöshetsnivå. Ytterligare en satsning bör göras på kompetensutveckling för människor i arbetslivet genom införande av personliga kompetenskonton. På lång sikt bör arbetsgivaravgifterna avskaffas och ersättas med enbart avgifter för försäkringar. Som ett första steg bör arbetsgivaravgiften i privat tjänstesektor sänkas . För att skapa nya arbeten och för att förvandla en svart sektor till vit bör en kraftig skattereduktion på hushållsnära tjänster införas. En avgörande del i en politik för arbete och företagande är att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt. Som en första åtgärd bör arbetsrätten förändras så att en återgång sker till de arbetsrättsliga regler som infördes av fyr partiregeringen med , , och och som gällde . Arbetet med att utforma en modern arbetsrättslagstiftning bör påbörjas. betonar att staten bör vara neutral mellan parterna på arbetsmarknaden. Den ena parten skall inte favoriseras i lagstiftningen. I stället för fackligt tolkningsföreträde bör kollektiv-avtalen innehålla medel för konfliktlösning. Dagens regler när det gäller sympatiåtgärder bör ändras. Genom beslut om regelverken kan regering och riksdag på ett effektivt sätt påverka förutsättningarna för lönebildningen. Om förslag genomförs kan arbetsmarknaden bli mer flexibel. Löneglidningen blir generellt lägre vilket leder till fler nya riktiga arbeten. Murarna sänks för dem som vill komma in på arbetsmarknaden och inlåsningar i olika grupper och sektorer bryts upp. På jämställdhetsområdet betonar partiet att lönediskriminering är den mest uppenbara och spridda formen av könsdiskriminering som lever kvar. Att avskaffa de löneskillnader som bara kan förklaras av kön framstår därför, vid sidan av insatser för att radikalt minska våldet mot kvinnor, som den viktigaste uppgiften i jämställdhetspolitiken. De offentliga monopolen pressar ner lönenivåerna i vård och skola. Monopolen måste brytas upp så att de anställda där får fler arbetsgivare att välja mellan och så att förutsättningarna för kvinnligt företagande förbättras.