yttr · GM05NU3y · 1999-01-01 00:00:00 — Ekonomisk vårproposition 1998/99 NU3y Till finansutskottet har berett näringsutskottet tillfälle att yttra sig ekonomiska vårproposition (prop. 1998/99:100) jämte motioner i de delar som berör näringsutskottets beredningsområde. behandlar förslagen på tilläggsbudget i ett separat yttrande, 1998/99:NU4y. tillstyrker propositionen i berörd del och avstyrker samtliga här aktuella motionsyrkanden. Till yttrandet har fogats 13 avvikande meningar. behandlar i detta yttrande följande förslag till riksdagsbeslut: (delvis) att godkänner den preliminära fördelningen av utgifterna på utgiftsområden som riktlinje för regeringens budgetarbete (avsnitt 7.2). De motioner som behandlas här är följande: 1998/99:Fi14 av m.fl. (m) såvitt gäller yrkandena att (delvis) godkänner den preliminära fördelningen av utgifterna på utgiftsområden i enlighet med vad i motionen anförts som riktlinje för budgetarbetet, (delvis) som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om företagande och nya arbetstillfällen. 1998/99:Fi15 av m.fl. (kd) såvitt gäller yrkandet (4, delvis) att godkänner den preliminära fördelningen av utgifterna på utgiftsområden som riktlinje för regeringens budgetarbete (avsnitt 9.1). 1998/99:Fi16 av m.fl. (c) såvitt gäller yrkandena att (delvis) som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om decentralisering och tillväxt, (delvis) godkänner den preliminära fördelningen av utgifterna på utgiftsområdena 1-27 som riktlinjer för regeringens arbete i enlighet med vad i motionen anförts. 1998/99:Fi17 av m.fl. (fp) såvitt gäller yrkandet (4, delvis) att godkänner den preliminära fördelningen av utgifterna på utgiftsområden som redovisas i motionen som riktlinjer för regeringens budgetarbete (tabell A). 1998/99:Fi18 av m.fl. (m) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om energipolitikens betydelse för den ekonomiska utvecklingen. 1998/99:Fi27 av m.fl. (fp, m, kd, c) såvitt gäller yrkandet (6) att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder mot offentlig konkurrens med privat näringsverksamhet. 1998/99:Fi36 av m.fl. (c) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regionalpolitiska insatser för ekonomisk tillväxt i hela landet. Utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling Utgiftsområdet omfattar främst utgifter för olika former av företagsstöd och regionala utvecklingsinsatser samt medel från . uppgår anslagen enligt statsbudgeten till totalt , varav avser anslaget för allmänna regionalpolitiska åtgärder, olika former av företagsstöd och Europeiska regionala utvecklingsfonden. Det samlade återflödet av medel för de regionalpolitiskt inriktade strukturfondsprogrammen beräknas till ca . Utgiftsområdet brukar benämnas den "lilla" regionalpolitiken. Utgiftsprognosen för uppgår till ca mer än vad som anvisats enligt statsbudgeten. Till största delen beror avvikelsen på att vissa åtaganden skall täckas av anslagsbehållningar på s.k. äldreanslag. Förberedelserna för nästa programperiod, , inom pågår. En särskild utredare för de geografiskt avgränsade strukturfondsprogrammen har kommit med förslag till hur dessa nya program skall tas fram och organiseras (SOU 1999:24). Med anledning av dessa förslag kan principerna komma att ändras för den genomförandeorganisation som angavs i propositionen om budgeteffekter av medlemskap i unionen m.m. (prop. 1994/95:40), sägs det. Med hänsyn till den tidsplan som gäller inom EU kommer regeringen att lämna uppdrag för programarbetet. Vidare kommer regeringen att ange de organisatoriska formerna för hanteringen av de nya geografiska programmen inom mål 1 och 2 samt gemenskapsinitiativen. Regeringen har för avsikt att i budgetpropositionen för återkomma till med information om programmens innehåll. måste överlämna förslag till program till kommer riksdagsbehandlingen av budgetpropositionen dock inte att vara avslutad. Regeringen kommer därför att överlämna programförslagen till kommissionen under förutsättning att senare godkänner medelstilldelningen. Vad gäller de nationella stödområdena måste överlämna förslag till innan riksdagsbehandlingen avslutats, sägs det vidare i propositionen. Regeringen avser att överlämna även dessa förslag till kommissionen under förutsättning att senare godkänner dessa. Vid Europeiska rådets möte nåddes en övergripande överenskommelse om Agenda 2000. Slutförhandlingarna om reformering av strukturfonderna kommer att ske . Återflödet i nästa strukturfondsperiod är beroende av utfallet i slutförhandlingarna. Regeringen har för avsikt att återkomma till i frågan om medelsnivån för den nya programperioden på anslaget för Europeiska regionala utvecklingsfonden. Regeringen har tillsatt en parlamentarisk utredning (dir. 1999:2) som skall lämna förslag om den framtida inriktningen och utformningen av den svenska regionalpolitiken. Utredningen skall bl.a. utarbeta en strategi för regional balans. Uppdraget skall redovisas . Ramen för utgiftsområdet beräknas till 2 675, 3 336 och . I bilaga redovisas en sammanställning av regeringens och oppositionspartiernas förslag till utgiftsramar. I motion 1998/99:Fi14 (m) föreslås följande utgiftsramar för utgiftsområde 19 : 2 425, 2 836 och , vilket innebär respektive 250, 500 och mindre än regeringens förslag. Grunden för regionalpolitiken måste vara att skapa förutsättningar för att de aktuella regionerna skall kunna växa av egen kraft, sägs det i motionen. För att åstadkomma detta krävs en politik som främjar företagens utveckling, varvid goda möjligheter till utbildning är en viktig del. Regionernas utveckling bör stimuleras genom omfattande investeringar i informationsteknisk infrastruktur, medan företagsstöd och liknande bör trappas ner, anför motionärerna. För att kunna behålla de sänkta sociala avgifterna för jord- och skogsbruk, trädgårdsskötsel, jakt och fiske i stödområdet föreslås i motion 1998/99:Fi15 (kd) att ramen för utgiftsområde 19 skall utökas med för vardera , vilket innebär följande utgiftsramar : 2 775, 3 436 och . Trots en ny flyttvåg från landsbygden har regeringen varit passiv på det regionalpolitiska området, anser motionärerna. Att skapa förutsättningar för en livskraftig landsbygd med människor i alla åldrar och med arbetsmöjligheter, god service, bra miljö och rik kultur är ett centralt mål för den kristdemokratiska regionalpolitiken. Nedsättningen av socialavgifter inom stödområdet bör omfatta även jord- och skogsbruk, trädgårdsskötsel, jakt och fiske i stödområdet, menar motionärerna. De anser att regionalpolitiken inte kan ses isolerad och att den statliga sektorspolitiken därför måste ta regionalpolitisk hänsyn. Regionalpolitiska konsekvensanalyser måste exempelvis upprättas innan beslut tas som påtagligt kan komma att förändra förutsättningarna i områden som är beroende av en aktiv regionalpolitik. För landsbygdens utveckling är det också av stor betydelse att samhällsservicen, dvs. utbildning, kultur, samlingslokaler, kommunikationer etc., hålls på en rimlig nivå, anför motionärerna. En översyn av den nationella stödområdesindelningen är ett annat kristdemokratiskt krav. En sådan översyn bör, enligt motionärerna, ingå i den översyn av regionalpolitiken som den tillsatta utredningen skall göra. I motion 1998/99:Fi16 (c) föreslås ytterligare till nationell medfinansiering av EU-projekt och för att ge de regionala tillväxtavtalen mer resurser. Medlen skall användas i utsatta regioner som omfattas av något av EU:s strukturfondsprogram. föreslås följande utgiftsramar: 2 875, 3 536 och . Den regionala utvecklingen går åt fel håll, sägs det i motionen, liksom i motion 1998/99:Fi36 (c). Det hänvisas till att 210 av landets drygt 280 kommuner minskar i befolkning. Om inget görs finns det risk för en uppdelning av , där olika delar utvecklas i två olika hastigheter, befarar motionärerna. De pekar på att avfolkning gör att stora samhällsinvesteringar inte används fullt ut och att inflyttning på andra orter riskerar att leda till överhettning. Den accentuerade regionala obalansen är i högsta grad ett samhällsekonomiskt problem, anser motionärerna. De menar att situationen nu är så prekär att det krävs en mer kraftfull regionalpolitik. Samtliga politikområden måste samverka, och staten måste ta ett tydligare ansvar för den regionala utvecklingen, anför motionärerna. De anser att offentliga verksamheter kan bidra till att utveckla den lokala och regionala servicen, bredda arbetsmarknaden och bidra till att andra verksamheter flyttar till orten eller att verksamheter stannar kvar. De beslut och medel som myndigheter förfogar över bör kunna användas på ett mer flexibelt sätt och länkas till de strategier som regionerna väljer, föreslår motionärerna. De anser att det folkliga inflytandet bör utvecklas genom att det inrättas folkvalda organ, regionparlament, i hela landet. För att motverka ytterligare koncentration och de överhettningsproblem som denna medför, för att bredda den regionala arbetsmarknaden och för att få en bättre regional balans i föreslår i motion 1998/99:Fi36 en plan för omlokalisering av statlig verksamhet. Regeringen bör förbereda och utreda förutsättningarna för detta med den lista som finns i motionen som grund, sägs det, och regeringen bör återkomma med förslag. Offentliga verksamheter kan på ett bra sätt bidra till att utveckla den lokala och regionala servicen, bredda arbetsmarknaderna och bidra till att andra verksamheter flyttar till orten eller att verksamheter stannar kvar, anför motionärerna. Som en följd av förslag om satsningar på generella förbättringar i förutsättningarna för tillväxt och företagande kan ramen för utgiftsområde 19 minska något, anförs det i motion 1998/99:Fi17 (fp). Följande utgiftsramar föreslås : 2 175, 2 836 och , vilket innebär mindre respektive år än regeringens förslag. har i betänkande 1998/99:NU7 behandlat olika regionalpolitiska frågor, bl.a. den allmänna inriktningen av regionalpolitiken. Frågan om statlig verksamhet behandlades särskilt i betänkandet (s. 24-28). Utskottet lämnade bl.a. följande redovisning av de olika statliga beslut m.m., vilka påverkar frågor om helhetsperspektiv respektive utlokalisering inom den statliga sektorn: trädde en ny kommittéförordning (1998:1474) i kraft. Enligt förordningen (14 §) skall ekonomiska konsekvenser av en kommittés förslag - för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda - redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska kon-sekvenser i övrigt, skall även dessa redovisas. I den mån den kommunala självstyrelsen påverkas, skall konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet (15 §). Detsamma gäller om sysselsättning och offentlig service i olika dela av landet påverkas. Vidare skall det anges i ett betänkande om ett förslag har betydelse för små företags arbetsförutsättningar eller konkurrensförmåga eller för jämställdheten mellan kvinnor och män m.m. upphävdes kommittéförordningen (1976:119) samt direktiven till samtliga kommittéer och särskilda utredare att redovisa regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50) och jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124), m.m. I enlighet med vad som aviserats i den regionalpolitiska propositionen har regeringen ytterligare betonat sektorssamordningen i en ny förordning (1998:1634) om regionalt utvecklingssamarbete, vilken trädde i kraft . Enligt förordningen har de statliga myndigheterna (liksom tidigare) att samråda med om de avser att minska eller dra in service i glesbygds- eller landsbygdsområden. Enligt en ny regel skall myndigheterna vid överväganden om verksamhetsminskningar, särskilt i de nationella stödområdena eller i , undersöka andra myndigheters verksamheter på orten och i regionen för att utröna om det genom samordning skulle kunna finnas alternativa lösningar som gör det möjligt att behålla hela eller delar av verksamheten. För att minska verksamheten på dessa orter bör det finnas särskilda skäl, sägs det i förordningen. Liksom i motsvarande tidigare förordning bör - när en myndighet har anmält att den avser att minska eller dra in service i glesbygds- eller landsbygdsområden - tillsammans med myndigheten och andra intressenter undersöka möjligheterna att genom samordning av olika verksamheter upprätthålla servicen inom området. I enlighet med vad regeringen tidigare aviserat skall uppföljningen av det regionala utfallet av organisatoriska och sysselsättningsmässiga förändringar i den statliga sektorn förstärkas. I anslutning till arbete (SOU 1997:13) genomfördes en kartläggning av organisatoriska och sysselsättningsmässiga förändringar i statlig sektor. Enligt den regionalpolitiska propositionen skulle kartläggningen kontinuerligt uppdateras. De myndigheter som var organiserade regionalt och/eller lokalt borde fortlöpande rapportera planerade och genomförda organisatoriska förändringar. Genom uppgiftsinsamlingen skulle det bli lättare för den enskilda myndigheten att sätta in den egna verksamheten i ett regionalt perspektiv när nya organisationsstrukturer skall utformas. På motsvarande sätt skulle länsstyrelserna få en bättre överblick över statliga verksamheter i eget och angränsande län. Detta kunde i sin tur underlätta uppgift att svara för den regionala samordningen av statlig verksamhet. Också för beslut som fattas på central nivå och som rör organisatoriska förändringar av statlig verksamhet skulle en förbättrad överblick underlätta beslutsfattandet. Beträffande om- och utlokalisering av statliga myndigheter lade fast vissa riktlinjer för lokalisering av statlig verksamhet (bet. 1989/90:AU13). Där uttalades bl.a. att omlokalisering men framför allt decentralisering är viktiga inslag i strävandena att åstadkomma en balanserad regional utveckling. Överväganden om omlokalisering av central statlig verksamhet borde i första hand ske till de s.k. stödjepunkterna, dvs. länscentrum eller vissa andra orter i eller i anslutning till stödområdet. En utgångspunkt enligt arbetsmarknadsutskottet var att myndigheterna även efter en omlokalisering eller decentralisering skulle kunna fullgöra sina arbetsuppgifter effektivt. Det gällde att förutom de regionalpolitiska aspekterna beakta förutsättningarna att behålla eller rekrytera kvalificerad personal, behovet av kontakter med andra myndigheter, medflyttandes möjligheter till arbete m.m. har vidare uttalat att frågor om lokalisering av statlig verksamhet som är av större vikt eller på annat sätt av principiellt intresse bör underställas (bet. 1996/97:AU2). När det gäller om- och utlokalisering av statliga myndigheter konstaterade näringsutskottet i sitt ställningstagande att det finns gällande statliga riktlinjer för detta. Uppgiften att tillämpa reglerna tillkommer dock inte om det inte är fråga om lokalisering av statlig verksamhet som är av större vikt eller på annat sätt av principiell natur. I en reservation (m, kd, c, fp) anfördes - när det gäller lokalisering och utlokalisering av statliga myndigheter m.m. - att de riktlinjer som finns inte får bli tomma ord. Regeringen bör därför dels se över tillämpningen av gällande riktlinjer, dels utreda om dessa riktlinjer fyller kraven, anförde reservanterna. De ansåg vidare att det krävs en mer kraftfull politik på området. Med hänvisning till att direktiven för den regionalpolitiska utredningen också tar upp statens roll i den framtida regionalpolitiken samt att kommitténs arbete bl.a. bör bygga på arbete (SOU 1997:13) utgick reservanterna från att utlokaliseringsfrågorna penetreras noggrant inom utredningens ram. Den ekonomiska vårpropositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen, och , vilka står bakom riktlinjerna för den ekonomiska politiken, budgetpolitiken, utgiftstaken, tilläggsbudgeten för och de nu föreslagna skatteförändringarna för . Förslagen om ramar för utgiftsområde 19 är en del av denna överenskommelse och tillstyrks av näringsutskottet. Samtliga motioner som förordar andra ramar avstyrks av utskottet. När det gäller förslaget i motionerna 1998/99:Fi36 (c) och 1998/99:Fi16 (c) om en plan för omlokalisering av statlig verksamhet ser näringsutskottet ingen anledning för att nu inta någon annan ståndpunkt i frågan än vad som gjordes . konstaterade, som nämnts, i sitt ställningstagande att det finns gällande statliga riktlinjer, och att uppgiften att tillämpa reglerna inte tillkommer om det inte är fråga om lokalisering av statlig verksamhet som är av större vikt eller på annat sätt av principiell natur. Även de två sistnämnda motionerna avstyrks i aktuella delar. Utgiftsområdet omfattar verksamheterna energiforskning och energiteknisk utveckling, investeringsbidrag till utbyggnad av el- och värmeproduktion samt ekonomiskt stöd för eleffektivisering och minskad elanvändning. Utgiftsområdet omfattar också ett program för energieffektivisering m.m. i bl.a. och , vilket utgör en viktig del av den svenska klimatpolitiken. uppgår anslagen till totalt , varav avser förvaltningskostnader och omställning och utveckling av energisystemet. har fastslagit riktlinjer för energipolitiken (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12). I samband med beslutet godkände inriktningen och omfattningen av ett i propositionen redovisat program för omställning av energisystemet om totalt . har därefter beslutat om omställningsprogrammets finansiering och anvisat medel för de ingående verksamheterna . Det energipolitiska programmets huvudinriktning är en kraftfull långsiktig satsning på forskning, utveckling och demonstration av ny energiteknik, sägs det i propositionen. Målet är att under kraftigt öka el- och värmeproduktionen från förnybara energikällor och utveckla kommersiellt lönsam teknik för energieffektivisering. Programmet omfattar även åtgärder som syftar till att på ett kostnadseffektivt sätt minska användningen av el för uppvärmning, utnyttja det befintliga elsystemet effektivare och öka tillförseln av el från förnybara energikällor. gjorda uppföljningar tyder på att vissa av de åtgärder som ingår i det energipolitiska programmet inte leder till den måluppfyllelse som avsetts, sägs det vidare i propositionen. Detta gäller främst de eleffektminskande åtgärderna inom ramen för bidrag till minskad elanvändning. Regeringen avser därför att återkomma till i budgetpropositionen för med detaljerade förslag till förändringar inom ramen för det energipolitiska programmet, efter att en utvärdering av effekterna har genomförts. Regeringen redovisar i propositionen sin åsikt att det är av vikt att tekniken kring termisk solenergi kan utvecklas i . Sådan utveckling kan stödjas inom ramen för energiforskningsprogrammet. Det finns därutöver skäl som talar för att komplettering bör göras när det gäller stöd till investeringar. Regeringen avser att inför budgetpropositionen för analysera formerna för ett sådant stöd. En utgångspunkt är därvid att ett tidsbegränsat stöd skall kunna införas om det bedöms ändamålsenligt med hänsyn till målen för energipolitiken. För utgiftsområdet föreslår regeringen neddragningar på sammanlagt 240 miljoner för . Neddragningarna anses innebära en möjlighet att kunna genomföra viss metodutveckling för ett effektivare genomförande av programmet på . I detta perspektiv ter det sig även naturligt att programmet som helhet ges en något längre genomförandetid. De neddragningar som görs är att betrakta som en omfördelning av anslagsbelopp över tiden. Anslagsbeloppet ökar därför med jämfört med de belopp som fastställts i det energipolitiska programmet. Ramen för utgiftsområdet beräknas till 1 196, 1 914 och . I bilaga redovisas en sammanställning av regeringens och oppositionspartiernas förslag till utgiftsramar. I motion 1998/99:Fi14 (m) föreslås följande utgiftsramar för utgiftsområde 21 : 673, 1 126 och , vilket innebär respektive 523, 788 och mindre än regeringens förslag. Vårpropositionens konstaterande att energipolitiken inte lett till "den mål-uppfyllelse som avsetts" tillhör ett av dokumentets mer korrekta påståenden, sägs det i motionen. Uppföljningsarbetet försvåras dock av oklarheten kring vad som egentligen är målet med regeringens energipolitik. Målet borde vara att använda energipolitiken som ett redskap för att nå tillväxt och sysselsättning under miljömässigt acceptabla former, anser motionärerna. De anför att förslaget att avveckla lönsam, säker och miljömässigt fördelaktig energiproduktion leder till stora statliga kostnader, varför såväl stängningen av fungerande kärnkraftverk som den bidragspolitik avvecklingen för med sig bör avvisas. anses det viktigt att säkra resurser för energiforskning. Denna forskning bör vidare underlättas genom att den s.k. tankeförbudsbestämmelsen i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet (6 §) slopas, anför motionärerna. God tillgång på billig energi har historiskt varit av största betydelse för den svenska industrins utveckling och konkurrenskraft, konstaterar motionärerna. Den svenska konkurrensfördelen för energiintensiva företag har dock successivt gått förlorad. Det är mot denna bakgrund som beslutet om att avveckla kärnkraften blir så olyckligt, säger motionärerna. De anser att beslutet försämrar energiförsörjningen och skapar en stor osäkerhet om förutsättningarna för fortsatta investeringar i energikrävande industriell verksamhet i . Beslutet har påtagligt skadat investeringsklimatet både för inhemska och utländska investerare, menar motionärerna. De anser att ställning som internationellt investeringsland har tagit ytterligare skada av den lag om kärnkraftens avveckling (1997:1320) som fattat beslut om och som är föremål för behandling i Regeringsrätten. Beslutet att förtidsavveckla kärnkraften, med början i , bör enligt motionärernas mening inte genomföras, och lagen om kärnkraftens avveckling bör upphävas. Även i motion 1998/99:Fi18 (m) tas frågan om energipolitikens betydelse för den ekonomiska utvecklingen upp. En förtida kärnkraftsavveckling får betydande konsekvenser för energiförsörjningen, miljön, hushållens ekonomi, investeringarna, industrisysselsättningen och samhällsekonomin i stort, anför motionärerna. Energipolitiken är inte ett självändamål utan en avgörande och strategisk faktor för möjligheter att skapa fler arbeten och ökad välfärd, sägs det. En framtida avveckling av kärnkraften är ett stort hot mot välfärden, anför motionärerna. De konstaterar att en stängning av en reaktor i förutsätter bl.a. att hushållens elförbrukning kan minska genom övergång från eluppvärmning till annan uppvärmning. Trots skattefinansierade investeringsbidrag på kommer kostnaderna dock att bli mycket stora för de hushåll som tvingas att byta värmesystem, sägs det. Svensk basindustri är elintensiv och känslig för en energipolitik som höjer priserna, konstaterar motionärerna. En förtida kärnkraftsavveckling riskerar därför att få allvarliga regionala konsekvenser. För de mest utsatta länen kan hela bygder gå under om kärnkraftsavvecklingen leder till elpriser som gör att företagens investeringar flyttas utomlands. Regeringen driver en energipolitik som riskerar att åstadkomma "bengtsforseffekter" i stora delar av landet, hävdar motionärerna. De anser att en stängning i , tillsammans med frånvaron av besked om vad som sedan skall hända, skapar en bestående osäkerhet om vilka de långsiktiga förutsättningarna är för att bedriva industriell verksamhet i , vilket kommer att medföra att ett stort antal arbetstillfällen bortfaller. Kärnkraftsavvecklingens miljöskadliga konsekvenser inskränker sig inte till ökade utsläpp av koldioxid, säger motionärerna vidare. Också utsläppen av försurande ämnen som svavel och kväveoxider kommer att öka. Lagen om kärnkraftens avveckling utsattes för hård kritik under riksdagsbehandlingen, bl.a. ifrågasattes lagens förenlighet med grundlagens skydd för äganderätten, säger motionärerna. De anser att avvecklingslagen är bristfällig också av det skälet att reaktorägarna saknar tid för att vidta åtgärder i syfte att minimera skadan av en framtvingad stängning.