yttr · GM05KrU3y · 1999-01-01 00:00:00 — Staten och trossamfunden - kulturminnena, m.m. 1998/99 KrU3y Till har beslutat att bereda kulturutskottet tillfälle att avge yttrande över proposition 1998/99:38 Staten och trossamfunden, begravningsverksamheten, kulturminnena, personalen, avgiftsbetalningen, m.m. jämte eventuella motioner. yttrar sig i det följande över propositionen i vad avser avsnitten 5. De kyrkliga kulturminnena, 6. Offentlighet och insyn och 7. De kyrkliga arkiven samt motionerna 1998/99:K10-K13, K15, K16 och K18. har beslutat att i detta yttrande behandla även motion 1998/99:Kr265 som väckts under allmänna motionstiden och som hänvisats till kulturutskottet. har - under förutsättning av medgivande - beslutat att överlämna denna motion till . De kyrkliga kulturminnena (prop. Den kyrkoantikvariska ersättningens omfattning I 1 kap. 1 § lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. (kulturminneslagen) föreskrivs att det är en nationell angelägenhet att skydda och bevara vår kulturmiljö samt att ansvaret för detta delas av alla. Vidare framgår det att såväl enskilda som stat och kommun skall visa hänsyn och aktsamhet mot kulturmiljön. När det gäller vissa kategorier av den kyrkliga egendomen ställer staten speciella krav i fråga om förvaltningen. I 4 kap. kulturminneslagen finns det särskilda bestämmelser om skydd för kyrkobyggnader, kyrkotomter, kyrkliga inventarier och begravningsplatser. Skyddet för dessa s.k. kyrkliga kulturminnen är generellt, dvs. oberoende av någon myndighets beslut. De generella skyddsbestämmelserna i 4 kap. kulturminneslagen innebär i korthet att de kyrkliga kulturminnena skall vårdas och underhållas så att deras kulturhistoriska värde inte minskas. Rätten att förfoga över och utnyttja egendomen är inskränkt. Vidare kan bestämmelserna medföra att förvaltningen Det kan t.ex. röra sig om kostnader som följer av att det ställs krav på att ett visst material eller en viss teknik skall användas vid en renovering eller att arbetet skall genomföras under antikvarisk kontroll. är ansvarig för att de kyrkliga kulturminnena vårdas och underhålls enligt bestämmelserna i 4 kap. kulturminneslagen. () har överinseende över kulturminnesvården i landet, bl.a. i fråga om de kyrkliga kulturminnena, medan länsstyrelserna ansvarar för tillsynen i länen (1 kap. 2 § kulturminneslagen). Förutom myndigheterna inom kulturmiljöområdet (de antikvariska myndigheterna) har de regionala museerna, länsmuseerna, en viktig roll i kulturmiljöarbetet. Det finns också enstaka kommunala museer som deltar i detta arbete. fattade ett principbeslut om de framtida relationerna mellan staten och (prop. 1995/96:80, bet. 1995/96: KU12, rskr. 1995/96:84). Principbeslutet innebär att kulturminneslagens skydd för kyrkliga kulturminnen skall behållas även vid ändrade relationer mellan staten och och att relationsändringen inte bör leda till försämrade förutsättningar för vård och underhåll av de kulturhistoriska värdena inom kyrkan. I betänkande framhölls att bevarandet av de kyrkliga kulturvärdena är en angelägenhet för hela samhället och svenska folket samt att det inte är rimligt att den totala kostnaden för detta allmänintresse bärs endast av medlemmar. Skyddsbestämmelserna innebär inskränkningar och ibland fördyringar vid skötseln av egendomen. bör därför enligt principbeslutet kunna få viss ersättning för vård av kulturhistoriskt värdefull egendom, och detta skall komma till uttryck i en långsiktig överenskommelse mellan staten och kyrkan. Ersättningen skall ses som en kompensation för begränsningar i möjligheterna att förfoga över egendomen och för extrakostnader som uppstår till följd av de generella skyddsbestämmelserna. Kommittén angående det kyrkliga kulturarvet tillsattes en kommitté med uppdrag att lägga fram ett förslag om vården av kulturhistoriskt värdefull kyrklig egendom och kyrkoarkiven. Utredningen, som antog namnet Kommittén angående det kyrkliga kulturarvet, överlämnade betänkandet Den kulturhistoriskt värdefulla kyrkliga egendomen och de kyrkliga arkiven (SOU 1997:43). I betänkandet föreslogs bl.a. att skulle erhålla en årlig statlig ersättning för vård och underhåll av de kyrkliga kulturvärdena med ett belopp som motsvarar ca penningvärde (kyrkoantikvarisk ersättning). Ersättningen skulle vara ett led i ett ömsesidigt åtagande av staten och att bevara kyrkans kulturhistoriska värden. Åtagandet skulle komma till uttryck i en långsiktig överenskommelse. Denna överenskommelse borde enligt kommittén sträcka sig med s.k. kontrollstationer . Regeringen anser beträffande den s.k. kyrkoantikvariska ersättningen att det inte bör komma i fråga att nu binda staten för betydande utgifter , dvs. inte längre än t.o.m. . Regeringen framhåller att principbeslut inte innehöll någon mer preciserad ståndpunkt beträffande långsiktigheten av statens engagemang. När det gäller den statliga ersättningens storlek anser regeringen att det måste beaktas att det är förenat med svårigheter att bedöma omfattningen av kostnaderna för att upprätthålla de kyrkliga kulturvärdena. Hänsyn måste enligt regeringen dessutom tas till ytterligare omständigheter. Bland annat pekar regeringen på att det i större utsträckning än har genomförts kostnadskrävande underhåll och restaureringar av kyrkobyggnader. En faktor som har medverkat till att göra detta möjligt är att omfattningen av det s.k. kyrkobyggnadsbidraget ur kyrkofonden har blivit allt större. Sedan starten och fram till dagsläget har beloppet höjts från till att utgöra ca . genomför staten och ett gemensamt sysselsättningsprogram, det s.k. miljardprogrammet för kyrkliga jobb. Syftet med programmet är i första hand att minska arbetslösheten genom att det skapas arbetstillfällen inom . Programmet skall dock även medverka till att bevara och stärka de kyrkliga kulturvärdena. Sysselsättningsprogrammet gör det möjligt för att exempelvis rusta upp kyrkobyggnader och andra byggnader samt att utföra nödvändigt underhåll. En redovisning av fördelningen av de anslagna medlen till programmet för skall lämnas till regeringen . Möjligheterna för att genomföra angelägna projekt, exempelvis större arbeten på kyrkliga byggnader, och därmed stärka kyrkan har alltså enligt regeringen ökat. har det gjorts stora investeringar och det planeras ytterligare insatser inom ramen för miljardprogrammet. Det finns därför enligt regeringen goda förutsättningar för att och de kyrkliga kulturminnena i övrigt skall vara i ett allmänt sett gott skick vid relationsändringen och därefter. Detta gäller särskilt då sysselsättningsprogrammet, som i stor utsträckning avser byggarbeten, precis kommer att ha avslutats. Regeringen uttalar att förvaltar de kyrkliga kulturminnena på ett förtjänstfullt sätt. Med hänsyn till de ekonomiska effekter som reformen innebär för finns det enligt regeringens uppfattning goda förutsättningar att kyrkan även fortsättningsvis skall kunna vårda och underhålla de kyrkliga kulturminnena och därmed leva upp till de krav som följer av kulturminneslagens bestämmelser. Med hänsyn till vad som anförts finner regeringen att den statliga kyrkoantikvariska ersättningen bör uppgå till följande belopp: och , , , , , , , och . Regeringens förslag innebär att staten efter relationsändringen skjuter till medel för vård och underhåll av de kyrkliga kulturvärdena och att samtliga skattebetalare är med och finansierar detta. I motion K12 (m) yrkar motionärerna avslag på regeringens förslag att inte utge en kyrkoantikvarisk ersättning såvitt avser (yrkande 1). Motionärerna anser att regeringen i samband med vårpropositionen bör återkomma med förslag om en kyrkoantikvarisk ersättning (yrkande 2). Motionärerna bakom motion K11 (v) anser att regeringens förslag beträffande ersättningens storlek kan vara rimligt, men anser att kostnaderna bör behandlas på i princip samma sätt som andra kostnader för kulturminnesvård. Beloppets storlek bör därför enligt motionärerna inte på förhand bindas på sätt som föreslås utan kunna prövas i samband med fastställande av statens budget (yrkande 5 delvis). yrkar i motion K10 avslag på regeringens förslag vad gäller den kyrkoantikvariska ersättningens omfattning (yrkande 2). begär ett nytt förslag, liknande det förslag som Kommittén angående det kyrkliga kulturarvet har lagt fram, som innebär att en överenskommelse träffas om en årlig ersättning med ett belopp motsvarande penningvärde. Denna ersättning skall enligt motionärerna utbetalas och omfatta (yrkande 3 delvis). I motion K13 (m, c) yrkar motionärerna avslag på regeringens förslag såvitt avser den kyrkoantikvariska ersättningens omfattning. Motionärerna begär ett nytt förslag som bättre svarar mot behovet och stämmer överens med de allmänna principerna i överenskommelsen mellan och staten och som ger den nödvändiga stabiliteten genom en långsiktig lösning. Ett nytt förslag skall enligt motionärerna lämnas senast i samband med budgetpropositionen för (delvis). Utskottet vill börja med att understryka att förvaltar ett oersättligt kulturarv som har byggts upp under århundraden och som avspeglar och utgör en väsentlig del av historia. Det är fråga om ett levande kulturarv som kontinuerligt har använts och alltjämt används för samma ändamål. De kyrkliga kulturminnena är en betydelsefull del av vårt nationella kulturarv och bevarandet av de kyrkliga kulturhistoriska värdena är en angelägenhet för hela samhället och svenska folket. Att bedöma kostnaderna för att upprätthålla de kyrkliga kulturvärdena och avgöra hur stor del av kostnaderna staten respektive bör svara för är förenat med stora svårigheter. Som framgår av propositionen föreslås staten bidra endast till kostnader som kan vara betingade av kulturhistoriska hänsynstaganden. Som regeringen framhåller i propositionen innebär reformen positiva ekonomiska effekter för kyrkan. Dessutom finns det, som regeringen påpekar under avsnittet kyrkoantikvarisk ersättning, goda förutsättningar för att och de kyrkliga kulturminnena i övrigt skall vara i ett allmänt sett gott skick vid relationsändringen och därefter. Utskottet vill vidare framhålla att den tid inom vilken regeringen nu garanterar ersättning, , är en relativt . I likhet med regeringen anser utskottet att det inte bör komma i fråga att binda staten för . bör erinras om att avsikten är att det före tioårsperiodens utgång skall förekomma särskilda överläggningar mellan staten och om den fortsatta ersättningen efter tioårsperioden. Med hänsyn till det anförda anser utskottet att den kyrkoantikvariska ersättningen, i enlighet med regeringens förslag, bör utgå t.o.m. och stegvis höjas från till . Utskottet avstyrker därmed motionerna K10 (kd) yrkandena 2 och 3 delvis, K11 (v) yrkande 5 delvis, K12 (m) yrkandena 1 och 2 samt K13 (m, c) delvis. För tiden lägger regeringen inte fram något förslag. Regeringen uttalar dock att överväganden om ersättningens storlek efter tioårsperiodens utgång bör ske efter särskilda överläggningar mellan staten och . före tioårsperiodens utgång skall enligt regeringen ett underlag tas fram till en allsidig belysning av de kyrkoantikvariska frågorna. Härigenom ges möjlighet att inom lämplig tid efter relationsändringen följa upp och analysera dessa frågor i belysning av såväl de ekonomiska förutsättningarna som de krav som ställs på till följd av bestämmelserna i 4 kap. kulturminneslagen. Utgångspunkten är att staten, i enlighet med principbeslutet om ändrade relationer mellan staten och , långsiktigt skall ge ersättning för vård och underhåll av de kyrkliga kulturvärdena. Om inte erforderlig finansiering kan ordnas inom reformens ram eller det aktuella utgiftsområdet, vilket är regeringens ambition, är det regeringens utgångspunkt att det statliga stödet efter tioårsperioden skall minska väsentligt. Regeringen kommer också att överväga att och för tiden därefter införa någon form av avgift eller skatt. Något förslag om en särskild skatte- eller avgiftsfinansiering finns dock inte . Motionärerna bakom motion K15 (c) begär att regeringen skyndsamt skall utreda hur skyddet av kulturminnena skall kunna garanteras även . Det bör enligt motionärerna råda överensstämmelse mellan stöd, avtalets omfattning och kulturminneslagens bestämmelser. Motionärerna påpekar att en sänkning av ambitionsnivån skulle vara mycket olycklig. I motion K16 anser att en tydligare tidsangivelse bör lämnas när en utvärdering av det ekonomiska utfallet av det nu föreslagna stödet skall göras (yrkande 3). motsätter sig i motionerna K18 (yrkande 2) och Kr265 en särlösning för . Motionärerna anser att målet bör vara att vården och underhållet av kulturhistoriskt värdefulla byggnader får en principiell lösning som är densamma för alla samfund. Motionärerna bakom motion K11 (v) anser att ersättningens storlek skall prövas i samband med fastställandet av statens budget (yrkande 5 delvis). I motion K10 begär att en överenskommelse träffas som sträcker sig minst t.o.m. och där ersättningens storlek skall uppgå till ett belopp motsvarande penningvärde (yrkande 3 delvis). En utvärdering och omprövning av den kyrkoantikvariska ersättningen bör enligt motionärerna göras inom den första tioårsperioden (yrkande 4). I motion K13 (m, c) begär motionärerna ett förslag till ersättning från regeringen som bättre svarar mot behovet på och som säkrar stabiliteten genom en långsiktig lösning (delvis). Utskottet delar regeringens bedömning att en allsidig belysning bör göras av de kyrkoantikvariska frågorna inför beslut om en framtida ersättning m.m. Det är enligt utskottets mening nu för tidigt att säga vilken ambitionsnivå som staten skall hålla efter den första tioårsperioden; det får kommande uppföljning och analys och därpå grundade överväganden utvisa. Utskottet vill dock i likhet med regeringen betona att utgångspunkten bör vara att staten, i enlighet med principbeslutet om ändrade relationer mellan staten och , långsiktigt skall ge ersättning för vård och underhåll av de kyrkliga kulturvärdena. Regeringen har uppgett att ett underlag för kommande överläggningar mellan staten och skall tas fram före tioårsperiodens utgång. Utskottet vill understryka vikten av att så sker och förutsätter att underlaget skall finnas tillgängligt senast vid slutet av . Med hänsyn till det anförda avstyrker utskottet motionerna K10 (kd) yrkandena 3 delvis och 4, K11 (v) yrkande 5 delvis, K13 (m, c) delvis, K15 (c) och K16 (mp) yrkande 3, K18 (fp) yrkande 2 och Kr265 (fp). Fördelning och villkor för den kyrkoantikvariska ersättningen har ansvaret för att de kyrkliga kulturminnena vårdas och underhålls enligt bestämmelserna i 4 kap. kulturminneslagen, dvs. så att deras kulturhistoriska värde bevaras. Regeringen föreslår att skall få ansvaret för att fördela den kyrkoantikvariska ersättningen. Förslaget innebär att på nationell nivå fördelar ersättningen mellan stiften och att sedan stiften beslutar om fördelningen inom respektive område. Beslut om fördelning bör enligt regeringen föregås av samråd med myndigheter inom kulturmiljöområdet. När det gäller beslut på nationell nivå, dvs. beslut om ramfördelning mellan stiften, bör det inhämtas yttrande från RAÄ. I fråga om beslut på regional nivå, inom stiften, bör enligt regeringen respektive länsstyrelse ges tillfälle att yttra sig. I motion K11 anser att beslut om fördelning och användning av den kyrkoantikvariska ersättningen bör fattas av RAÄ och länsstyrelserna på respektive nivå. Enligt motionärerna bör ingen principiell skillnad göras mellan kyrkliga och andra kulturminnen. Fördelningen av ersättningen bör enligt motionärerna föregås av ett nära samråd med liksom med andra trossamfund som äger eller förvaltar kulturhistoriskt värdefull egendom (yrkande 6). I likhet med motionärerna kan utskottet se vissa fördelar med att den kyrkoantikvariska ersättningen fördelas av RAÄ och länsstyrelserna. Dessa myndigheter har den särskilda kompetens som krävs i frågor som rör förvaltning av kulturvärden och har vidare en överblick över förhållandena i landet respektive länen som behövs för att göra de prioriteringar som är nödvändiga. Utskottet anser dock i likhet med regeringen att övervägande skäl talar för att bör få ansvaret för att fördela den kyrkoantikvariska ersättningen. har ansvaret för att de kyrkliga kulturminnena vårdas och underhålls. Genom att får ansvaret också för fördelningen av ersättningen skapas bättre möjligheter för att göra den planering och de prioriteringar som är en förutsättning för att vård och underhåll i enlighet med kulturminneslagens bestämmelser skall kunna bedrivas på ett ändamålsenligt och rationellt sätt. Viktigt är emellertid att fördelningen sker efter samråd med RAÄ och länsstyrelserna. En sådan ordning är naturlig med hänsyn till RAÄ:s uppgift att ha överinseende över kulturminnesvården i landet och länsstyrelsernas tillsynsskyldighet beträffande kulturminnesvården i länen. I sammanhanget vill utskottet understryka vikten av att det inom egen organisation finns erforderlig kompetens när det gäller vård och underhåll av de kyrkliga kulturvärdena samt att de erfarenheter som samlats där bevaras och utvecklas. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet motion K11 (v) yrkande 6 och tillstyrker regeringens förslag. Enligt principbeslut skall det träffas en långsiktig överenskommelse mellan staten och avseende de kulturhistoriska värdena inom . Det kyrkliga kulturarvets betydelse och det gemensamma intresset av att detta kulturarv bevaras motiverar att överenskommelsen inte tidsbegränsas utan löper tills vidare. Under överenskommelsens löptid är det enligt regeringen lämpligt att lägga in s.k. kontrollstationer. Vid dessa bör det bl.a. göras en analys av frågor som rör de kyrkliga kulturvärdena och en uppföljning och utvärdering av de resultat som har uppnåtts. Den första kontrollstationen bör enligt regeringen infalla och därefter . Överenskommelsen bör enligt regeringen behandla allmänna frågor som rör de kulturhistoriska värdena inom , som t.ex. de kyrkliga kulturminnenas tillgänglighet för alla, kyrkans ansvar för kompetensfrågor samt frågor om samverkan mellan de antikvariska myndigheterna och . I motion K16 (mp) framhålls att tillgängligheten till de kyrkliga kulturminnena bör bli mycket större än vad som är fallet . Bland annat kan enligt motionärerna tillgängligheten öka genom ett ökat samarbete mellan kyrkan, länsmuseer och skolor (yrkande 2). I likhet med motionären vill utskottet betona vikten av allas tillgång till de kyrkliga kulturminnena. Det bör som motionären framhåller vara möjligt att t.ex. genom ökat samarbete mellan berörda intressenter öka tillgängligheten för envar. Som uttalas i propositionen bör det av överenskommelsen bl.a. framgå att svarar för att de kyrkliga kulturminnena är tillgängliga för var och en i minst samma utsträckning som före relationsändringen, oberoende av exempelvis kyrkotillhörighet. Något särskilt uttalande av torde med hänsyn till det anförda inte vara nödvändigt, varför utskottet avstyrker motion K16 (mp) yrkande 2. Utskottet tillstyrker övriga föreslagna ändringar i kulturminneslagen beträffande kyrkobyggnader, kyrkliga inventarier, överklagande och vidtagande av rättelse. Offentlighet och insyn samt de kyrkliga arkiven (prop. avsnitten 6 och 7) Utskottet har inte något att erinra mot regeringens förslag till ändringar i sekretesslagen rörande handlingsoffentlighet beträffande handlingar som inkommit till eller upprättats hos verksamhet efter rela-tionsändringen och som rör fördelningen och användningen av den kyrkoantikvariska ersättningen. Inte heller har utskottet något att invända mot regeringens olika förslag under avsnittet De kyrkliga arkiven beträffande handlingar som har kommit in till eller upprättats hos myndigheter som har uppgift som hänför sig till . I fråga om kostnader för arkiven anförs det i propositionen att regeringens överväganden stämmer överens med gällande principer. I linje härmed framläggs det inte något förslag för i den delen. Utskottet påpekar att regeringen dock felaktigt i propositionstexten har betecknat övervägandena som ett förslag. I beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (v), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Den kyrkoantikvariska ersättningens omfattning , , och (alla m) anför: Utskottet vill inledningsvis påminna om att en rad beräkningar har gjorts från olika utgångspunkter att användas som underlag vid bedömning av den lämpliga storleken av den kyrkoantikvariska ersättningen. Det medelsbehov som man kommit fram till, och som Kommittén angående det kyrkliga kulturarvet baserat sitt ersättningsförslag på, uppgick till . Utskottet vill vidare framhålla att i sitt principbeslut om de framtida relationerna mellan staten och anfört att bör kunna få viss ersättning för vård av kulturhistoriskt värdefull egendom och att detta skall komma till uttryck i en långsiktig överenskommelse mellan staten och kyrkan. Mot denna bakgrund anser utskottet att regeringens förslag såvitt avser den kyrkoantikvariska ersättningen bör avslås av . Regeringen bör senast i samband med budgetpropositionen för återkomma med ett nytt förslag som bättre svarar mot behovet och stämmer överens med de allmänna principerna i överenskommelsen mellan och staten. Det nya förslaget skall också ge den nödvändiga stabiliteten genom en långsiktig lösning. Detta nya förslag bör enligt utskottets mening även omfatta en kyrkoantikvarisk ersättning . Regeringens förslag beträffande den kyrkoantikvariska ersättningens omfattning bör således avstyrkas av och förslagen i motionerna K12 (m) yrkandena 1 och 2 och K13 (m, c) tillstyrkas. Den kyrkoantikvariska ersättningens omfattning och (båda v) anför: I likhet med motionärerna bakom motion K11 (v) anser utskottet att man bör se på kostnaderna för att vårda och underhålla de kyrkliga kulturminnena på i princip samma sätt som på andra kostnader för kulturminnesvård. bör därvid jämställas med andra trossamfund. Ersättningsbeloppets storlek bör inte på förhand bindas på det sätt som föreslås av regeringen, även om regeringens förslag om ersättningens storlek kan vara rimlig. Ersättningen bör i stället kunna prövas i samband med fastställande av statens budget. Utskottet avstyrker således regeringens förslag och tillstyrker motion K11 (v) yrkande 5. Den kyrkoantikvariska ersättningens omfattning och (båda kd) anför: Utskottet anser i likhet med motionärerna bakom motion K10 (kd) att regeringens förslag beträffande den kyrkoantikvariska ersättningen bör avslås av . I stället bör enligt utskottets mening begära att regeringen lägger fram ett nytt förslag liknande det förslag som Kommittén angående det kyrkliga kulturarvet har lagt fram. Detta förslag innebär att en överenskommelse träffas om en årlig kyrkoantikvarisk ersättning med ett belopp som motsvarar penningvärde. Ersättningen bör utbetalas och utgå under . En utvärdering och omprövning bör enligt utskottets mening göras inom den första tioårsperioden. Utskottet avstyrker således regeringens förslag såvitt avser den kyrkoantikvariska ersättningens omfattning och tillstyrker motion K10 (kd) yrkandena 2, 3 och 4. Den kyrkoantikvariska ersättningens omfattning () anför: I likhet med motionärerna bakom motion K15 (c) anser utskottet att regeringen skyndsamt bör utreda hur skyddet av kulturminnena skall kunna garanteras även . Med hänvisning härtill bör motion K15 (c) tillstyrkas. Den kyrkoantikvariska ersättningens omfattning () anför: Utskottet anser i likhet med vad som anförs i motioner från att inte skall särbehandlas i förhållande till andra samfund när det gäller ersättning för kulturminnesvård. Enligt utskottets mening bör det statliga bidraget knytas till skyddsvärda objekt oavsett vilket trossamfund objektet tillhör. Utskottet ser regeringens nu framlagda förslag, som avser tiden fram t.o.m. , som en övergångslösning som bör accepteras inför ett fullständigt skiljande mellan staten och kyrkan. Därefter bör enligt utskottets mening inte särbehandlas. Med hänsyn till det anförda tillstyrker utskottet motionerna K18 (fp) yrkande 2 och Kr265 (fp).