sou · GMB331 · 1999-01-01 00:00:00 — För många utgör invand- rarbakgrunden enbart en tillgång, medan det för vissa också kan inne- bära en isolering från, eller konflikt med, det svenska samhällets huvudfåra. En särställning har de barn och ungdomar som befinner sig i en flyktingsituation. För såväl flyktingbarnen som för andra barn med invandrarbakgrund kan man förenklat tänka i termer av stöd på olika nivåer; dels GENERELLA och i första hand förebyggande åtgärder, dels RIKTAT ST¶D OCH V¥RD som erbjuds dem som har särskilda behov. 116 )NSATSER F¶R ATT F¶REBYGGA PSYKISK OH¤LSA I detta avsnitt skall vi diskutera generella åtgärder som kan befrämja hälsa för barn och ungdomar med invandrarbakgrund. Flyktingbarnen har på grund av sin speciella situation behov av särskilda föreb yggande insatser, och dessa behandlas i slutet av avsnittet, framförallt i våra överväganden. De mer riktade åtgärderna behandlas i kapitel 9, av- snittet "Interkulturellt samarbete". I mötet med andra språk och kul- turer, sätts gängse verksamheter och metoder på prov. Vid sidan av en otillräcklig kulturkompetens, kommer ofta också generella metodbrister . Detta blir särskilt tydligt i och barn- och ungdomspsykiatrins arbete, något som vi ägnar uppmärksamhet i kapitel 9. 4.4.1Högre ohälsotal bland barn och ungdomar med invandrarbakgrund En flerkulturell bakgrund och tillhörighet är på många sätt en tillgång, såväl för individen själv som för samhället i stort. Likväl är det så att barn och ungdomar med invandrarbakgrund har en högre förekomst av psykiska och sociala problem än sina svenska jämnåriga. Familje- konstellationerna tenderar vara mindre stabila. Barn som är födda i men som har utländsk bakgrund genom föräldrarna har således oftare ensamstående föräldrar än övriga sverigefödda barn. Föräldrar som är födda utomlands saknar oftare förvärvsarbete, vilket kan vara en belastning som också drabbar barnen (1997). Barn med invandrarbakgrund har även en konsumtion av kropps- sjukvård som är högre än genomsnittet. En studie från visar att barn till föräldrar födda utanför konsumerar mer än dubbelt så mycket nyföddhetsvård, och har fler vårddagar på barnmedicinsk klinik och fler öppenvårdsbesök än jämförbara barn till svenskfödda föräldrar. Ungdomar födda i i invandrarfamiljer konsumerar mer slutenvårdsdagar på BUP-kli- nik än barn med svenskfödda föräldrar och barn med utlandsfödda för- äldrar som själva är födda utomlands (Hjern 1997 b). En särskild grupp är de utagerande ungdomarna med invandrarbak- grund, som är klart överrepresenterade i de särskilda ungdomshemmen för vård enligt 12 § LVU. Enligt en undersökning som gjordes i var andelen ungdomar med invandrar- bakgrund vid dessa ungdomshem (1996), vilket innebär att överrepresentationen vid ungdomshemmen var nära trefaldig. Enligt tillgänglig socialtjänststatistik förekommer sociala problembeteenden av typen ungdomskriminalitet och våldsbrott i större )NSATSER F¶R ATT F¶REBYGGA PSYKISK OH¤LSA 117 utsträckning bland ungdomar med invandrarbakgrund, medan miss- bruksproblem inte är vanligare än bland svenskar. Från skolans värld rapporteras att många barn och ungdomar med invandrarbakgrund har svårigheter med det svenska språket och kun- skapsinhämtningen, och i debatten föreslås olika sätt att förbättra dessa elevers förutsättningar att lyckas i skolan. Störst problem har de som kommit till då de redan befinner sig i skolåldern (Socialstyrel- sen 1995:5). En barnhälsovårdsstudie påvisar skillnader i kunskapsut- veckling också hos dem som är födda i , något som visat sig i samband med 4-årskontrollen (Bremberg m.fl. 1996). Barn med invand- rarbakgrund är också tydligt överrepresenterade inom särskolan i kommun (1997, personlig kommunikation). Den relativt sett höga förekomsten av psykosociala problem bland barn och ungdomar med invandrarbakgrund kan förmodas samman- hänga bland annat med den påfrestning som det innebär att växa upp med dubbla normsystem och därmed sammanhängande vacklande vuxenstöd, språkbrister och med en allmänt sett svagare ställning i arbetslivet och i samhället i stort (Bredänge 1995). I synnerhet i vissa av storstädernas förortsområden finns en tendens att ungdomar identi- fierar sig framförallt som icke-svenskar. En upplevelse av utanförskap, tolkas av den unge ensidigt i termer av etnisk tillhörighet. Detta kan skapa hinder för att delta i det svenska samhällslivet. Adoptivbarn med internationell bakgrund, som enligt officiell sta- tistik anses ha invandrarbakgrund, är något överrepresenterade bland dem som söker hjälp inom barn- och ungdomspsykiatrin. Skälet härtill kan vara tidiga separationer, upplevelsen av att vara både avvisad och utvald och i många fall exposition för hälsorisker (se avsnitt 9.5) 4.4.2Generella hälsobefrämjande insatser för barn och ungdomar med invandrarbakgrund På den mest fundamentala nivån är hälsoutvecklingen hos barn och ungdomar med invandrarbakgrund avhängig hur lyckas i sin mångkulturella utveckling. Om icke-svenska erfarenheter och språk- kunskaper värderas positivt och tillvaratas innebär det automatiskt en självklar delaktighet och status för alla med invandrarbakgrund. tillvaratas utlandsföddas erfarenhet, kompetens och exa- mina i mindre grad än vad som vore optimalt. Den samhällsekonomiska krisen med lågkonjunktur och arbetslöshet försvårar förvisso utveck- lingen mot öppenhet och mångfald. Det är dock viktigt att framhålla att 118 )NSATSER F¶R ATT F¶REBYGGA PSYKISK OH¤LSA invandrarbarnens och -ungdomarnas utveckling inte kan förstås isolerat utan påverkas av de attityder som råder i samhället i stort. Mer direkta insatser riktade mot barn och ungdomar finns på olika nivåer. På den mest övergripande nivån har vi bland annat sett kam- panjer som syftar till att överbr ygga klyftor mellan barn och ungdomar med invandrarbakgrund å den ena sidan och dem som har en ensidigt svensk bakgrund å den andra. Ett exempel är "Ungdom mot rasism", utgående från dåvarande som förutom en allmän kampanjverksamhet stöttade självinitierade projekt runtom i landet. Kulturprojekt av olika slag kan fylla en viktig funktion för att sprida information och påverka attityder i samhället, och för att stärka själv- känslan hos barn och ungdomar med invandrarbakgrund. – avsatte regeringen till olika åtgärder och projekt i kom- muner med bostadsområden där det bor många människor med invand- rarbakgrund. De statliga medlen var avsedda som delfinansiering av kommunala projekt och avsikten var att stimulera ett långsiktigt och kontinuerligt arbete. Detta projektarbete skall nu utvecklas under perio- den i ett antal bostadsområden till nationella exempel på projektarbete. Språkfrågan har en framskjuten plats i debatten, inte minst då man dis- kuterar skolmisslyckanden bland barn och ungdomar med invandrar- bakgrund. Den kan sägas ha fått förnyad aktualitet då man , i samband med dyslexikampanjen, har uppmärksammat den avgörande betydelse som basfärdigheter som läsning och skrivning har för den långsiktiga sociala anpassningen. Språkutvecklingen är en av hörnstenarna för läs- och skrivförmågan. Det råder delade meningar om hur man på bästa sätt skapar gynnsamma förutsättningar för språkut- vecklingen hos de barn som växer upp i mångspråkliga miljöer exem- pelvis i vissa av storstädernas förorter. Vi har sett en neddragning av modersmålsundervis- ning, den som tidigare kallades hemspråksundervisning. I får nu av de berättigade eleverna modersmålsundervisning, mot som mest . Inom ramen för förskolan fick tidigare av alla barn med invandrarbakgrund denna träning, mot nu (Ds 1996:57, 1996 a). )NSATSER F¶R ATT F¶REBYGGA PSYKISK OH¤LSA 119 ligen skett av besparingsskäl. Att det varit politiskt möjligt att spara just här kan delvis hänga ihop med att man i otillräcklig utsträckning dokumenterat innehåll och resultat av modersmålsundervisningen, och även att det i vissa fall varit svårt att få till stånd en välfungerande undervisning. Från invandrarorganisationerna ser man med oro på ned- dragningarna av modersmålsundervisningen. Förutom undervisningens direkta effekter för barnen pekar man på att hemspråkslärarna har en viktig funktion att fylla, också som samhällsinformatörer till den in- vandrade familjen och som kulturförmedlare till den svenska skolan (Hearing med invandrarorganisationer, Utredningen för föräldrautbild- ning, ). Modersmålsundervisningen har i relativt liten utsträckning varit fö- remål för forskning. De studier som ändå finns pekar på positiva sam- band mellan deltagande i modersmålsundervisning och elevens all- männa utveckling; språkligt, i kunskapshänseende samt vad trygghet och självkänsla beträffar. Urvalet är förvisso skevt eftersom så många berättigade elever inte deltar i undervisningen, och det går inte att en- tydigt slå fast vad som är orsak och verkan. De positiva sambanden mellan modersmålsundervisning och elevens allmänna utveckling och anpassning stämmer dock med vad som redovisas i internationella studier (1993:41, Hyltenstam & Toumela redovisade i SOU 1996:143). Regeringen har uttalat att barn med annat modersmål än svenska bör uppmuntras att utveckla detta parallellt med att de tillägnar sig det svenska språket (prop. 1997/98:16). Goda kunskaper i svenska är den väsentligaste förutsättningen för skol- framgång i gymnasieskolan. Den slutsatsen drog av en om- fattande studie av elever med invandrarbakgrund och en svensk jäm- förelsegrupp efter att de hade slutat . Svensk språk- färdighet är i denna liksom i flera andra undersökningar den faktor som är mest betydelsefull för framgång i studierna. drar slutsat- sen att man bör satsa på svenska och se till att elever som har behov av svenska som andraspråk får denna under- visning (1993:41). Som grupp presterar invandrarelever något lägre än svenska elever på läsförståelseprov, visar den svenska delen av IEA:s läskunnighetsundersökning av elever i årskurserna 3 och 8 (1995). Invandrareleverna är dock en heterogen grupp som finns representerade längs hela förmågeskalan, från de lägst pres- terande till de högst presterande. Att satsa på att ge dem som har 120 )NSATSER F¶R ATT F¶REBYGGA PSYKISK OH¤LSA svårigheter goda kunskaper i svenska måste betraktas som en god in- vestering (1995). I den förra läroplanen för , Lgr 80, angavs att elever med ett annat modersmål än svenska skulle delta i undervisningen i svenska som andraspråk tills de väl kunde tillgodogöra sig den reguljära under- visningen i svenska. I samband med den nya läroplanen, Lpo 94, fick inte ämnet svenska som andraspråk någon egen kursplan. I och med ett riksdagsbeslut blev emellertid svenska som andraspråk ett eget ämne i den obligatoriska skolan och i gymnasiet. Undervis- ningen i svenska som andraspråk är obligatorisk för elever som behöver undervisningen. Under /95 deltog drygt 62 000 eller av elever i undervisning i svenska som andraspråk (SOU 1996:143). 3¤RSKILDA INSATSER I F¶RSKOLAN Runtom i landet finns exempel på projekt som syftar till att stimulera språkinlärning, förbättra svenskkunskaper och förbereda eller stötta barn med invandrarbakgrund i deras svenska skolgång. En handfull sådana projekt har fått statliga igångsättningsbidrag (genom ovan- nämnda , avsatta ). I i , i , och flera stadsdelar i finns språkförskolor och sexårsverksamheter som bl.a. har som mål att stärka invandrarbar- nens möjligheter att erövra det svenska språket (SOU 1996:143). Syftet är att ge dem bättre förutsättningar att klara skolan och då även fortsatta studier och integrationen i stort. En ensidig svenskträning möts dock av skepsis bland de etnologer och pedagoger som vill se språket ur ett helhetsperspektiv, det vill säga som något som är kopplat till bakgrund, erfarenheter och aktuella livs- villkor och som innebär ett sätt att uppleva omvärlden (m.fl. Ett intressant försök med språkpedagogisk handledning inom för- skolans ram pågår i (1996). Den svenskspråkiga förskolepersonalen får stöd och vägledning i sin roll som förmedlare av svenska. De invandrade föräldrarna görs med- vetna om hur de kan förmedla sitt hemspråk i dialog, i berättande, ge- nom sagor och genom att läsa exempelvis översatt till det egna modersmålet. )NSATSER F¶R ATT F¶REBYGGA PSYKISK OH¤LSA 121 .¥GRA INITIATIV FR¥N 3TORSTADSKOMMITT©N har riktat ljuset på barns och ungdomars levnads- och uppväxtvillkor i utsatta stadsdelar i sju storstadskommuner (SOU 1995:142, SOU 1997:61). Som utsatt definieras en stadsdel om huvud- delen av hushållen har låg till extremt låg inkomst. Majoriteten av bar- nen i de utsatta stadsdelarna har utländsk bakgrund och de åtnjuter barnomsorg i betydligt mindre utsträckning än andra barn mellan . Skolresultaten är genomgående lägre i de utsatta och invandrar- täta bostadsområdena. Mot denna bakgrund tog och Allmänna arvsfondsdelegationen ett initiativ som har lett till att regeringen ställt till förfogande för att utveckla barnomsorgsverksamheterna i de utsatta stadsdelarna. Flertalet projekt som beviljats medel syftar till att ge barnen språkstimulans, att ge föräldrar stöd och att bedriva pedago- gisk metodutveckling. Invandrarföreningar är ofta den drivande ideella resursen i projekten. föreslår nu att alla 3-5-åringar som står utanför den reguljära barnomsorgen i utsatta stadsdelar skall erbjudas kostnadsfri deltidsförskola. Denna skall drivas i enlighet med de nationella, pedagogiska målen för förskolan och utformas i samar- bete med föräldrarna, samt präglas av hög professionalitet och med- verkan av kulturkompetent personal. föreslår också att regeringen skall avsätta medel ur Allmänna arvsfonden för att ideella organisationer skall kunna utveckla sommarlovsverksamhet för barn och ungdomar i de utsatta områdena (SOU 1997:61). Sammanfattningsvis kan man konstatera att språkfrågan är minst sagt aktuell, och att den i hög grad sammanhänger med invandrarbar- nens och -ungdomarnas långsiktiga integration i det svenska – alltmer mångkulturella – samhället. Enligt statistik från var omkring 4 000 barn asylsökande. Av dessa var drygt 200 barn här utan vårdnadshavare; de flesta av dessa är tonåringar och drygt hälften är somalier. Av samtliga som söker uppehållstillstånd, totalt 14 000 i alla åldrar, räknar man med att får det beviljat. Migration innebär alltid en viss påfrestning; individen och familjen måste orientera sig och hitta nya förhållningssätt och mönster. Flyttar man till ett annat kultur- och språkområde krävs särskilda ansträng- ningar och vilja att lära nytt, som man vårdar relationer till närstående och sitt ursprung. Detta är en krävande process, även i de 122 )NSATSER F¶R ATT F¶REBYGGA PSYKISK OH¤LSA fall då flyttningen är frivillig och på olika sätt berikande. För en flyk- ting är migrationen i grunden ofrivillig och har dessutom föregåtts av en mer eller mindre av stress. I många fall har man direkta krigsupplevelser, erfarenheter av tortyr eller långvariga flyktingläger- vistelser med sig i bagaget. De personliga och sociala resurser som in- dividen och familjen har att tillgå kan således vara hårt ansträngda re- dan vid ankomsten till . Eftersom endast en mindre del av de sökande kommer att beviljas permanent uppehållstillstånd, fortfar situ- ationen att präglas av djup ovisshet och otrygghet. Långa väntetider har negativa effekter, också på barnens psykiska hälsa (Hjern 1995). Sedan man fått uppehållstillstånd och blivit mottagen i en kommun vidtar en lång och mödosam anpassningsprocess, som för familjen ofta innebär ofrivilligt bidragsberoende, marginalisering och påfrestningar på de inbördes relationerna. Enligt en projektrapport från kom- mun uttrycker flyktingarna en önskan att lägga det onda bakom sig, men brottas med traumatiska minnen, sorg och saknad, utanförskap och känslor av meningslöshet – något som många försöker dölja också för sina närmaste (1997). Tillvaron är inte han- terlig, förståelig och meningsfullt sammanhängande – det vill säga man saknar mycket av det som vi vet befrämjar hälsa (salutogena faktorer, i Antonovskys terminologi, 1991). Barn drabbas av flyktingsituationen på olika sätt. I jämförelse med svenska barn är den procentuella andelen flyktingbarn med tecken på psykisk ohälsa hög (Näreskog 1997). trauman samt flyktens orsak och förlopp är självklart av betydelse, men också barnets ålder spelar roll för hur stora påfrestningarna blir. För det lilla barnet är det avgörande om föräldrarna förmår ge dem god och oavbruten omsorg och om de kan upprätthålla illusionen om att "du är tr ygg hos mamma och pappa" (1997). Att klara denna uppgift är naturligtvis svårare för den förälder som själv är traumatiserad. Ett äldre barn har egna kontakter utanför familjen, ser omvärldshändelserna tydligare och löper oundvikliga förluster i form av avbrutna kontakter vid en ofrivil- lig migration. Ungdomar befinner sig i en särskilt känslig ålder för sådana uppbrott; man är utanför familjen delvis men är ännu inte självständig. Tonåringarnas och flyktingbarnens hälsa i ett längre perspektiv vet vi ännu så länge otillräckligt om i . Den forskning som ändå finns ger oss anledning att räkna med att flykting- barnen även långsiktigt har en högre andel psykisk ohälsa än svenska barn i motsvarande åldrar (Hjern 1997 a). – Långa vistelsetider under osäkerhet riskerar bli särskilt uppslitande för barn och ungdomar, något som rönt stor och berättigad uppmärksamhet i massmedia. Traumatiska upplevelser i samband med migrationen är hos vuxna flyktingar förenade med generellt sämre psykisk och fysisk hälsa och )NSATSER F¶R ATT F¶REBYGGA PSYKISK OH¤LSA 123 sämre social anpassning än vad som är fallet för dem som lyckats fly under mindre dramatiska omständigheter (, Belkic & 1996). Tillgänglig forskning tyder på att detsamma gäller för barn (1992, 1995, Ek- blad 1993, Näreskog 1997). Vanliga symtom hos barn som genomlevt sådana trauman är delvis av ganska generell art: överaktivitet, koncent- rationssvårigheter, regression, undvikande och psykosomatiska sym- tom. Mer specifika symtom är påträngande bilder och sinnesintryck, monoton och repetitiv lek, allvarsamhet och framtidspessimism. Man kan också möta en störd tonårsutveckling, där den unge iklär sig en Rambo-identitet (1997). Sammanfattningsvis kan man bara konstatera att flyktingsituationen innebär påtagliga hälsorisker, psykiska likaväl som fysiska. Invandrar- verket drar därför i sin rapport mångfald slutsatsen att häl- sofrågorna bör lyftas fram mer (1997 a). 4.4.4Hänsynen till flyktingbarns hälsa och utveckling , som gjort en bred översyn av hur svensk lagstiftning och praxis förhåller sig till bestämmelserna i konvention om barnets rättigheter, hade i uppdrag att med förtur behandla frågan om barns ställning i ärenden enligt utlänningslagen (SOU 1996:115, SOU 1997:116). De av konventionens artiklar som är av särskild betydelse för flyk- tingbarnen är följande. Enligt artikel 24 erkänner konventionsstaterna barnets rätt att åtnjuta bästa uppnåeliga hälsa och rätt till sjukvård och rehabilitering. Enligt artikel 39 skall man vidta alla lämpliga åtgärder för att främja fysisk och psykisk rehabilitering samt social återanpassning av ett barn som utsatts för någon form av vanvård, utnyttjande eller övergrepp; tortyr eller någon annan form av grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning; eller väpnade konflikter. Artikel 28 fastställer barnets rätt till utbildning. En- ligt artikel 2 i föreligger ett förbud mot diskrimine- ring av något barn som vistas i landet, vilket innebär att de asylsökande barnen åtnjuter samma rättigheter som de permanent boende barnen. En särskild problematik uppstår då barnet vistas illegalt i landet. Dessa "gömda" barn blir isolerade och kan vanligtvis inte ta del av samhällets service i form av förskola och skola. De gömda barnen löper den allra största hälsorisken och man vet att många far mycket illa. De har endast rätt till akutsjukvård enligt 4 § hälso- och sjukvårdslagen, vilket 124 )NSATSER F¶R ATT F¶REBYGGA PSYKISK OH¤LSA är en begränsning som enligt står i strid med konven- tionens artiklar 2 och 24 (SOU 1996:115). infördes en bestämmelse i 1 kap. 1 § utlännings- lagen: I fall som rör ett barn skall särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver (SFS 1996:1379). Vid samma tillfälle ändrades utlänningslagens bestämmelser för när barn får tas i förvar så att åldersgränsen ut- sträcktes från till (6 kap. 3 §). Det blev också lagfäst att i utredning om barn skall, med beaktande av barnets ålder, mognad och om det inte är olämpligt, hänsyn tas till vad barnet har att anföra (11 kap. 1 a §). Asylsökande barn och de flyktingbarn som fått uppehållstillstånd har fullt ut samma rätt till hälsa, vård och utbildning som alla andra barn som vistas i landet. För att tillmötesgå dessa rättigheter behöver samhället emellertid avpassa de generella stödåtgärderna efter flykting- barnens speciella behov och situation. )NTRODUKTIONEN I KOMMUNERNA har fattat beslut om mål och inrikt- ning för den framtida integrationspolitiken. En ny myndighet med ansvar för integrationspolitikens genomförande skall inrättas från . I regeringens proposition 1997/98:16, särskilt i avsnitten som rör skyddsbehövande invandrares introduktion i kommunerna, uppmärksammas barns och ungdomars särskilda behov med stor tydlighet. Introduktionen måste b ygga på respekt för familjen och barnets bakgrund, och ske i samverkan med dem. Goda exempel där man sär- skilt uppmärksammat barnen finns och gemensamt för dem är att man ute i kommunerna funnit sätt att samverka över de gängse organisato- riska gränserna. Barn i förskoleålder och skolpliktiga barn bör få sådant stöd att de på bästa sätt kan delta i förskoleverksamhet och skolverk- samhet. Ungdomar som inte har genomgått gymnasieutbildning eller motsvarande bör ges stöd i att delta i sådan utbildning eller i åtgärder inom ramen för kommunernas ansvar för ungdomar. Man bör inom ramen för introduktionen uppmärksamma hälsoproblem och ta initiativ till rehabilitering. Samarbete mellan kommuner och barn- och ung- domspsykiatrin lyfts fram. "Om föräldrarna ges stöd i att vara föräldrar och barnen tillåts bearbeta sina upplevelser, underlättas möjligheterna för hela familjen att kunna tillgodogöra sig introduktionsprogrammet och förbättra sitt hälsotillstånd" (prop. 1997/98:16). )NSATSER F¶R ATT F¶REBYGGA PSYKISK OH¤LSA 125 har utvecklats till ett land som hyser många språk och kulturer. En femtedel av alla barn och ungdomar har invand- rarbakgrund enligt den gängse definitionen, det vill säga är antingen själva födda utomlands eller är födda i av en eller två utom- lands födda föräldrar. Det rör sig alltså om en mycket stor och även mångskiftande grupp. För flertalet av dem torde invandrarbakgrunden utgöra enbart en tillgång. Likväl kan man inte blunda för att barn och ungdomar med invandrarbakgrund har en högre förekomst av psykiska och sociala problem än sina jämnåriga med enbart svensk bakgrund. Detta sammanhänger med samhälleliga faktorer i stort, exempelvis ar- betsmarknadsfaktorer och segregerade bostadsområden, och i många fall också med svårigheter på grund av kulturella normkonflikter, an- strängda familjerelationer och med attityder. Hälsoutvecklingen hos barn och ungdomar med invandrarbakgrund är i inte ringa grad av- hängig hur lyckas i sin mångkulturella utveckling. Språket har en mycket stor betydelse för barns och ungdomars ut- veckling, kommunikativt, socialt och för begreppsbildning. Den språk- liga förmågan och mognaden utgör ett fundament då barnet skall lära sig läsa och skriva. Att ha goda basfärdigheter i läsning och skrivning är i sin tur av mycket stor betydelse för den framtida sociala anpass- ningen. Det finns studier som visar signifikanta samband mellan språkutveckling i tidig förskoleålder och långsiktig social anpassning. Språket är också centralt som förmedlare av kultur och tradition.