sou · GMB3111 · 1999-01-01 00:00:00 — 1987-88 skaffade man fasta linjer från och bättre utrust- ning som medgav kommunikation med även andra datorer än Digitals. Antalet anslutna datorer var nu 2 000. SUNET är knutpunkt för både den akademiska och den pri- vata användningen av Internet. Central för denna verksamhet, liksom även för det nordiska forskningsnätsamarbetet NORDUNET är Teknis- ka (). 1990-91 anslöts även de flesta mindre högskolor till SUNET via 64 kbps linjer, och SUNET skapade också en regional driftsorganisation. Vid lät man också SWIPNET ta över den mesta trafiken med användare utanför universitetsvärlden. 1994 höjdes hastigheten i SUNETS nät. Det s.k. r yggradsnätet fick nu en kapacitet på /s, och även de mindre högskolornas förbin- delse blev snabbare, från 64 kbit/s till /s. kommer de mindre högskolorna att få förbindelser på /s och de stora /s. Dessutom är dessa förbindelser tänkta att dubbleras av säkerhetsskäl. Antal anslutna datorer vid Sunet var 1989 ca 2 900 , 1993 ca 28000, och per var de 137 946. Största enskilda domänen är med 16 694 anslutna datorer. Antalet värddatorer och domäner kan räknas, men antalet anslutna datorer utanför SUNET blir ofta en uppskattning, så siffrorna växlar starkt. Almanac angav för del 1,311 m iljo- ner användare , medan och Infratest 24 uti- från en undersökning gjord kom fram till 2,9 miljoner an- vändare. Enligt den undersöningen skulle nära hälften av alla svenskar (2000 personer i det åldersintrvallet hade då inter- vjuats) ha tillgång till Internet. Enligt nyhetsbrev Inetmedia25 fanns det 36 500 domännamn i , vilket innebar att 22 600 domäner hade tillkommmit eller förändrats . var det 23 582 namn som ändrades eller t illkom. Summan var totalt 59 170 domäner. Enligt Almanacs siffor 26, där man jämfört de 15 Internettätaste länderna ligger på åttonde 26Computer Industry Almanac, se plats med sina 1,311 miljoner användare. leder förstås med 54,6 miljoner användare. Glappet är stort till tvåan , som har 7,9 miljo- ner och trean som har 5,8. När man diskuterar det enorma genomslag som Internet har fått och jämför detta med andra medier, är det viktigt att komma ihåg att mycken Internetstatistik tar fasta på tillgången till nätet, vare sig man kommer åt det hemifrån eller på arbetet eller i skolan och oav- sett hur mycket denna möjlighet utnyttjas. När man läser statistik om telefonens, radions, TV:ns eller videons segertåg över världen, handlar det ofta om när dessa apparater kom in i hemmen. Utnyttjandegraden var kanske högre i sådana fall där man satsade egna pengar på en ny och relativt oprövad produkt. 3 Hur styrs Internet? Internet är ju en mycket löslig, för att inte säga nebulös organism. Ändå finns förstås människor som bestämmer, och de återfinns i en mängd olika organisationer som ofta vuxit framad hoc. () samordnar mycket av aktiviteterna på Inter- net. Det är en medlemsorganisation som bygger på frivillighet, det mera idella målet är att verka för globalt informationsutbyte. För att samordna utarbetandet av tekniska standarder har man en sorts utskott som heter (). Internet Task Force (IETF) är en stor internationell sammanslutning av nätkonstruktörer, operatörer, tillverkare och forska- re, intresserade av att utveckla Internetarkitekturen. Vem som helst som är intresserad får bli medlem. För det praktiska arbetet använder sig IETF av olika arbetsgrupper, för saker som routing, portning, säkerhetsfrågor m.m. Regionalt finns area directors som i sin tur ingår i (). Det finns också en Task Force (IRTF), som dock är experimentell mera på lång sikt och aldrig bedriver sin forskning i full skala. Här är det individer som är medlemmar, inte organisationer. Ett annat viktigt institut på Internet är RFC (Requests for Com- ments), en serie dokument som inleddes med tidigare citerade förslag . 27 De här utkasten handlar oftast om nätverks- protokoll och program, men kan ibland röra mera allmänna åsikter om Internets utveckling. 27 Se avsnitt 2.1. För www finns (W3C) som startades för att utveckla gemensamma prot okoll för webbens vidare ut- byggnad. W3C har nära samröre med och . Ledande inom W3C är bl.a. pionjären och . W3C står öppet för varje organisation som vill bli medlem och man är noga med att verksamheten skall vara helt leverantörsoberoende – det är ju mycket det som är en bärande idé inte bara med www utan med Inter- net i sin helhet. InterNIC (Information Center) kom till och är ett samarbetsorgan för hanteringen av Internets alla domän- namn, databasen över dessa samt registreringsrutinerna. finns också en svensk avdelning av InterNIC, NIC-SE (), som ägs av . NIC-SE ska koordinera och ansvara för driften av registret över .se-domäner på Internet.28 ISOC har numera också ett s k chapter i , där enskilda och företag kan bli medlemmar.29 Vad övrigt är, är självreglering. Trots att Internet sammanlänkar bå- de många kulturer i den verkliga världen och många specifika nätkultu- rer, så finns ändå någon sorts allmänt accepterad norm för hur man bör uppträda på nätet, den s.k. netiketten. Brott mot denna bestraffas ofta med ilskna e-postmeddelanden (flaming). Gäller det en tjänsteleverantör (serverinnehavare) som t.ex. tillhandahåller stötande material, kan följ- den bli mail bombing, dvs det att arga Internetanvändare skickar tusen- tals brev till syndaren ifråga för att slå ut hans eller hennes server. Sådan brevstorm behöver inte härröra från lika många avsändare som antalet brev. kan ett fåtal eller bara en person iscensätta sådana aktioner där tiotusentals meddelanden skickas iväg automatiskt. Många menar dock att den här typen av hämndaktioner i sig själva är ett brott mot ne- tiketten. Ett relativt nytt fenomen i detta sammanhang, som dessutom kan be- traktas som en form av publicering, är när man vill skada en person ge- nom att sätta ut personens namn, bild och/eller olika uppgifter om vad han eller hon anses ha gjort sig skyldig till. Detta kan förekomma som rent privata vendettor och som mera politiskt färgade kampanjer. Exem- pelvis kan våldtäktsmän eller förmodade pedofiler på detta sätt hängas ut till beskådande vid den elektroniska skampålen. I kampen mellan rasister och anti-rasister förekommer också publicering av namnlistor över förhatliga personer från det motsatta lägret. 29ISOC Swedish Chapter finns på Även om det finns en hel del anstötligt bland nyhetsgr upperna på Usenet, så hejdas en del faktiskt i sin linda. Nynazister försökte skapa en nyhetsgupp under namnet rec.music.white-power, men förslaget röstades ned efter en kampanj, med siffrorna 592 för och 33 033 emot. Svårare är det att stoppa nyhetsgrupper inom den friare alt.- kategorin.30 Tecken finns också på att en del organisationer för sanering av olika mindre önskvärda företeelser på nätet håller på att uppstå, fanns t.ex. en sorts rådgivande skiljedomstol på www med frivilliga insatser av Internetintresserade jurister som sysslade med upphovsrättsliga saker, liksom förtals- och yttrandefrihetsaspekter. 4Olika typer av elektroniska publikationer Den elektroniska publiceringen åstadkommer mer väsen i tryckta och eterberoende medier än i de egna digitala kanalerna. Uppskattningarna av andelen elektroniska publikationer av den totala mängden växlar för- stås, och beror som alltid på vad man räknar som publikation, men såväl bedömningar inom EU som från olika branschorgan brukar ligga runt ett par procent, sällan dock över fem. Detta skall man naturligtivis inte låta sig luras av. Som redan antytts används digitala hjälpmedel inom den mesta massmediepro- duktion – före det sista presentationsstadiet. Det är rätt naturligt. Datorn är en sorts raffinaderi, som hjälper till att bereda och omforma råvaran information, vare sig det är bild, ljud eller text, men den har inte varit inriktad på konsumtion på samma sätt som en besläktad bild- skärmsförsedd apparat har varit – TV:n. Så det vore enkelt att hävda att mycket egentligen i någon form är elektroniskt . Låt mig ändå göra en liten uppställning av några huvudtyper av mera re nodlade elek- troniska publiceringsformer: Man tar del av materialet på datorskärm: Materialet tillhandahålls på ett fast fysiskt medium: 30Läs mera om kampanjen mot white power-gruppen på 31Riitta Alkula anför några siffror i NORDI NFO-Nytt 1-2/97 i artikeln Elektronisk publicering på http:// /nordnytt/nnytt1- 2_97/alkula.htm a)Cd-rom. Intresset för dessa har dämpats något i takt med www- boomen, men mediet är starkt inom spelbranschen och även för olika sorters referensverk, även om många förlag överväger migration till In- ternet så snart problemet med säker överföring av betalningar har lösts. Dessutom används cd-rom ofta som databasservrar på Internet. b)Andra besläktade format som CD-I, Electronic Book Format, Photo- Disc, Laserdisc, MiniDisc, DVD osv. Några av de här for maten tycks hålla på att försvinna, andra håller på att finna sin plats. c)Disketter. Dessa blir allt ovanligare som distributionsmedium, även om enskilda designer, konstnärer m. fl. ofta sprider arbetsprover i enkel katalogform på diskett. Det förekommer också diskettvisitkort osv. Dis- kettdistribuerad egenpublicering av litteratur i exv. pdf-format är rätt ovanligt, sådant sprids numera oftast över Internet. 2) Materialet tillhandahålls för nedladdning och/eller läsning på Internet eller BBS a) Nedladdning för senare läsning (i ett annat program). Det var tidigare vanligt att man laddade ned saker i komprimerat skick från BBS:er eller FTP-servrar och sedan iordningställde filerna för läsning utan att behö- va vara uppkopplad. Sådana filer kunde innehålla rena ASCII-publikationer (zines och nyhetsblad) eller Postscript-filer för utskrift av typograferade sidor (egentligen en sorts primitiv print-on-demand).32 Ett fåtal datorer kan visa Postcript på skärmen, annars måste formatet skrivas ut. Hypercardbuntar (Macintosh) Pdf-filer för läsning i programmet Adobe Acrobat SGML-text för läsning i en speciell browser b) Nedladdning för direkt läsning. är det vanligare att dekomp- rimering och tolkning av olika filer sker direkt i en browser, så att man kan ta del av innehållet filerna nått datorn. Filerna kan då vara Bilder i främst JPEG- eller GIF-format 32 En tidskrift som Intertext, ett forum för s.k. creative writing, har sedan starten genomgått alla dessa faser och finns nu också direkt läsbar på webben på . Den tillhandahåll också i formaten pdf, Postscript och , samt för handdatorerna och . Digital video i Quicktime- eller MPEG-format (egentligen ett gräns- fall, för filerna behöver laddas ned helt men visas sedan oftast med en s. k. plug-in direkt i browserprogrammet) Olika former av s.k. streaming audio (ljudfiler) och streaming video som visas kontinuerligt medan de laddas ned till den egna datorn Man tar del av materialet på annat medium än datorn a) På papper. Print-on-demand, antingen fullt utvecklad med tillhörande bokbindningsmöjligheter eller en enklare form där pdf- eller Postscript- filer kan skrivas ut på en vanlig laserskrivare. förefaller det kanske inte relevant att räkna spel som publika- tioner, men med största sannolikhet kommer deras verkningsmedel att användas i framtidens publikationer. Redan nu finns tidskrifter som ut- nyttjar simuleringar. kommer man säkert att vara intresserad av hur detta började, så därför är spel och andra företeelser som till sy- nes befinner sig i publicismens periferi men i teknikens frontlinje värda att bevaras – vad man kallar dem just nu är mindre viktigt. Det talas mycket om pushteknik. Sådan skräddarydd information, t.ex. när man skapar en personifierad tidning () etc., är praktisk men egentligen inte så uppseendeväckande, mer att likna vid ett personligt val av prenumerationer på tidningar som levereras i vår fysis- ka brevlåda eller vad man zappar sig fram till vid TV:n. Att pushtekni- ken blivit så omskriven och höjd till skyarna kan nog hänga samman med att dess verkningsmedel är lätt igenkännliga för traditionella publi- cister och massmediemänniskor. Det verkligt nya blir när man kan skräddarsy varje publikation för sig; språk, svårighetsgrad, utförlighet (från abstract, steglöst över till vidareläsning i all oändlighet via exem- pelvis successiva länkar på www). Om vi nu bortser från vilken form utgåvorna har på datorn och ser till anknytningen till traditionella publikationsformer, kan man konstate- ra att det finns: a) Fasta utgåvor. De uppdateras inte, de finns på nätet eller cd-rom eller något annat medium och förändras inte, utan är att likna vid en traditio- nell bok eller en affisch. b) Flexibla enstaka publikationer. Hit kan man räkna många webbplat- ser som uppdateras då och då eller olika referensverk som uppslags- böcker på cd, som utkommer i flera versioner etc. a)Dagstidningar. Dessa finns nästan enbart på www, om det inte g äller fulltextdatabaser med artiklar, då dessa ofta också överförs till cd-rom. Nästan uteslutande är det fråga om webbversioner av tidningar som re- dan finns i tryckt form. b)Annan periodicitet. Här finns mängder av tidskrifter både sådana som också finns i tryck, t.ex. , , och sådana som bara finns på nätet, exv. Slate, The Art Bin. Anmärkas bör att även när det gäller periodica kan den vara högst flexibel. Pushtekniken har redan nämnts. Och många redaktörer utnyttjar naturligtvis det faktum att en elektronisk text kan korrigeras även efter publikationstillfället. Det här är förstås viktigt när man diskuterar plikt- leveranser, för även om man förlitar sig på utgivarens egen sändning i stället för på automatiskt insamlande från nätet, så behöver den sändning man fått direkt från utgivaren inte alls vara den slutgiltiga. Det här är ett problem som påminner om dagstidningarnas numera digitala textarkiv. Frågan är där i vilket stadium av prepressproceduren man väljer att tanka ned texter till det egna arkivet. Redigerare och journalister kan göra enstaka slutkorrigeringar innan sidan sänds från da- torn till fotosättaren. Alltså kan även där den arkiverade versionen skilja sig från den som nått läsarna. När det gäller arkiv, kan man också konstatera att många tidningar och tidskrifter på www utnyttjar det faktum att gamla utgåvor ligger kvar på servern. Med några länköversikter eller en sökfunktion kan man således enkelt skapa ett arkiv över utgivningen. Elektronisk periodica tenderar på detta sätt att få ett slags palimpsestartat förhållande till sina tidigare nummer. Det senaste har så att säga under sig hela skikt av tidi- gare utgivna nummer. Det finns ett talesätt i journalistkretsar att inget är så gammalt som gårdagens tidning. Så blir det nog inte längre i den digitala världen. Ingen lär komma att rulla in fisk eller blommor i gamla elektroniska tidningar. Ytterligare en uppdelning man kunde göra av olika typer av publika- tioner, är efter vilka som kostar pengar och vilka som tillhandahålls gra- tis. På andra medier än Internet kostar det oftast, även om man ser vissa cd-rom-utgåvor som delas ut gratis som reklam. (Här finns också en sektor som ökat kraftigt , cd-rom-bilagan, det att tryckta tidskrifter som lockbete bifogar en gratis cd-rom-skiva, oftast med gratisprogram och demoversioner av spel.) På Internet är det mesta ännu gratis, främst högprestigetidningarna tar betalt – och t.ex. Annars är metoden den att man gratis till- handahåller en del av materialet, i hopp om att läsarna ska lockas att köpa fulltextversionen i tryck. Enklare, förlagsoberoende zines klarar sig i allmänhet genom att de antingen är rena hobbyprojekt, eller också tar man emot annonser, ofta från mindre annonsörer. kanske har annonser för eller jeans, har det lilla ma- gasinet annonser för en syster publikation, en bekant som frilansar som webbdesigner eller för en lokal restaurang. Många statiska webbplatser har också en sorts periodisk utgivning, av annan art än vanlig uppdatering, som ju oftast sker p.g.a. att något nytt hänt i organisationen, när företaget lanserar en ny produkt eller lik- nande. Här är det istället frågan om en liten särpublikation inom ramen för en annars tämligen statisk sida. Webbplatser kan ha dagens skämt som ändras , konstnärer kan ladda upp en ny bild på sin webbplats med jämna mellanrum. laddar t.ex. upp a picture a day på sin webbplats 33, och fotografen har hå llit liv i sitt 24-hour-jpeg-project, ett nytt svartvitt foto laddas upp varje dag.34 I detta sammanhang bör kanske nämnas en annan typ av partiell publicering, när webbplatser använder sig av ramtekniken för att pre- sentera andras texter eller bilder. Några uppmärksammade tvister före- kom kring detta, t.ex, striden kring TotalNews, en nyhet- stjänst som sålde annonsutrymme på sin ram, och inne i ramen lockade besökare med innehåll från andra som man egentligen inte hade rätten till, exv från CNN. Det typiska för den elektroniska publiceringen är ju att den oftast är betydligt billigare än motsvarande pappersbundna utgivning. Även cd- rom-produktion har som nämnts blivit billigare, ändå är det främst på Internet som man ser den verkliga revolutionen. Om man har utrustning- en som behövs för att läsa på Internet, så har man också utrustningen för att kunna publicera sig där. Principiellt raderas skillnaden mellan produ- cent och konsument ut alltmer, även om kategorierna troligen aldrig kommer att sammanfalla helt. På Internet samsas också traditionella förlag och tidningsföretag med små egenpublicister, officiell och inoffi- ciell information ligger vägg i vägg. Att jämföra proportionerna mellan det professionella och det privata låter sig knappast göras. 34Se ftp.rdrop.com/pub/users/bbrace/12hr.jpeg 210 Bilaga 2 SOU 1998:111 räkna antalet personliga hemsidor, så leder dessa förmodligen i antal över de etablerade publikationerna. Men hur många läser dem? Www är förstås inte allt på Internet. Ännu finns publikationer som sänds per e-post eller laddas upp på nå gon nyhetsgrupp på Usenet eller en BBS. De e-postbaserade tidningarna lever och frodas, det finns t.o.m. en särskild webbplats om sådan publicering. 36 Och även Gopher- servrarna finns ju kvar, även om deras betydelse minskar till förmån för www. Det kan vara värt att påminna om att det finns en del hybridformer. Webbpublicerade tidskrifter som t.ex. Web-Vantage37 skickar ut sina nya nummer per e-post med bara rubrikerna och tre-fyra raders ingress samt en http-länk till själva artikeln, som man således läser på www. Webbplatser kan ha nyhetsgrupper på Usenet knutna t ill sig, antingen sådana som alla kan se eller som är slutna. På Online-newspapers finns en helt webbaserad nyhetsgrupp som är sluten, skapad med en särskild programvara från Lyris 38. Det finns ju också vanliga mailinglistor (distributionslistor) som kan vara antingen öppna för alla eller slutna. Det har diskuterats hur man skall betrakta sådana, bl.a. av Mediekommittén.39 Man resonerar bl.a. om huruvida utsändningen (av t.ex. e-post) är riktad till allmänheten el- ler inte, om utsändningen kan sättas igång av mottagaren eller inte – allt detta för att försöka inordna de nya publikationsformerna i gamla lagskrivningar som gäller radioutsändning eller tidningsutgivning etc. De här formerna går in i varandra på ett sätt som svårligen låter sig sorteras under de gamla begreppen. Jag tror att det enda rimliga är att tills vidare betrakta allt som distri- bueras till många, i ungefärligen samma gestalt, som en publikation. Detta för att skilja den från enkel bilateral e-post, tillägget ungefärligen samma gestalt åsyftar den typ av personligt skräddarsydda dokument man kan prenumerera på från exv. Man får nog också räkna med att allt inte går att samla in, slutna publikationer har redan tidigare fallit genom de nationalbibliotekariska fångstnätens mas- kor och mycket som sägs i diskussionslistor är kanske mera jämförbart med gruppsamtal per telefon, som ju inte är föremål för b evarande. Det är vanligt att många diskussionslistor, vars medlemmar själva betraktar innehållet som värdefullt, väljer att spara inläggen på en www- 35Jfr avsnitt 6.4 om flaskposteffekten. 36Se The e-mail publishing Inc. Home på http:// . Man ger förstås ut en e-posttidning också, The Emailian Newsletter. 38Se news://clio.lyris.net/online-newspapers Därmed är de publicerade på ett mera uttalat sätt och kommer dessutom att hamna i de automatiska nedladdningar som görs. 5 Hur ser det ut på svenska www ? 5.1 Kulturarw3:s statistik över filer På den svenska delen av www finns cirka 4,84 miljoner HTML- dokument fördelade på 26 000 webbplatser, enligt den räkning som färdigställde . Dessa HTML- dokument upptar sammanlagt 24,2 Gb diskutrymme. Totalt upptar den svenska delen av www 200 Gb, fördelade på 9,5 miljoner dokument. Antalet stillbilder, de flesta lagrade i JPEG- eller GIF-format är 3,45 miljoner och övriga filer är 1,18 miljoner, dvs andra textformat, ljud, videosekvenser, program som laddats upp i något komprimerat format exv. Bilddelen kan vara aningen missvisande, efter- som bilder nu används som en kompromissmetod att lägga in grafiska formelement som HTML-språket inte tillåter. Alla bilder är alltså inte vad man skulle kalla illustrationer i dagligt tal, utan rubriker i ett visst typsnitt eller navigeringsknappar. Ofta utnyttjas också helt osynliga (genomskinliga) bilder enbart för att skapa mellanrum mellan textstyck- en. Det kan ändå vara intressant att jämföra textmängden på den svenska delen av www med textmängden i Kungl. En oerhört grov uppskattning, närmast en någorlunda kvalificerad gissning, ger vid han- den att de 24,2 Gb text som finns på den svenska delen av www motsva- rar ungefär 38 100 normalstora böcker, om vi för räkneexperimentet antar att en normalbok är 635 K (275 sidor med 33 rader om 70 ned- slag). innehåller ju böcker ofta bilder också, och om vi antar att av bildfilerna är verkliga bilder och att de i genomsnitt motsva- rar en halvsidesbild i en bok, skulle vi få ytterligare4 700 böcker. Svenska www skulle alltså motsvara ungefär 42 800 sådana här tänkta normalböcker, vilket kan jämföras med Kungl. sam- lingar, där det finns ungefär 3 miljoner volymer, eller med de svenska förlagens årliga utgivning, som (1996-1997) uppgått till ca 13 500 titlar. 5.2 Några typiska kategorier av svenska webbplatser SverigeDirekt är den offentliga sektorns gemensamma webbplats. 40 fanns där länkar t ill 255 kommuner (av tiotalt 288), 21 landsting och 215 myndigheter. Cirka tre fjärdedelar av kommunernas sidorna uppfyller Toppledarfo- rums krav om viss uppdatering och kontroll som bör ställas på webbplatser inom den offentliga sektorn. De flesta kommunsidor har information om näringsliv, kultur och fritid, turism, aktuellt i kommunen osv. Många har information om kommunikationer, några har kommunala protokoll utlagda och information på främmande språk. Vissa har också lediga platser förtecknade. Utbildning, bibliotek och boende har också egna avdelningar på många kommunhemsidor. De 21 landstingssidorna består förstås rätt mycket av information om vård och trafik, men ofta också om kultur och speciella ungdom- sproblem, och många går också ut lite offensivt med kontakta din poli- tiker, tyck till och liknande. De större statliga myndigheterna har oftast egna hemsidor, flera mindre har det inte (som exv eller ). Här finns aktuellt om verksamheten, ofta kan blanketter laddas ned i pdf- format, ibland för man på ett lite journalistiskt sätt fram omdebatterade frågor (har t.ex. rubriker som matas fram tecken för tecken som på en gammal teleprinter), ibland förekommer särskild pressinformation och författningar som gäller myndighetens område. Gemensamt för den offentliga informationen är nog att man det se- naste året har satsat mera på design och kanske tack vare Toppledarfo- rum ett bättre gränssnittstänkande. När det gäller organisationer kan man naturligtvis inte finna någon ge- mensam nämnare, eftersom verksamheterna ju kan vara hur olika som helst. Internationellt verksamma som Röda korset och Rädda barnen har båda en lite journalistisk framtoning med nyheter och rubriker.