sou · GMB3111 · 1999-01-01 00:00:00 — Från många organisationer kan man förstås beställa mer material i broschyr- form. Webbsidorna skiljer sig också mycket i sin utformning, beroende på om det är fråga om en intresseorganisation som försöker bilda opini- on för den egna saken hos utomstående eller om det är en organisation som vill använda sin sida som en resurssamling för de egna medlemmar- na. Fackförbundem har ofta fakta om pågående förhandlingar och ar- betslöshetsstatistik inom den egna sektorn. för både medlemmar och utomstående, inklusive pressen. hade precis hälften av egna hemsidor. Många har också avdelningar av typen Vad går avgiften till? och tävlingar med priser. (tidigare ) har Månadens fråga, en di- rektomröstning där besökare kan svara ja eller nej. var frå- gan Ska LO och TCO slås ihop?. 5.2.3 Museer, bibliotek museeer har ofta rätt väldesignade we bbplatser, men de är ofta snåriga att hitta i och man tycks vara lite rädd att ställa samlingarna i strålkastarljuset. Ofta tror man som besökare att det bara finns fakta om öppettider, museishopen och vilka utställningar som hållits , men längre ned i hierarkin kanske det finns intressant bildmaterial från samlingarna. Kanske finns här liknande farhågor som inom pressen, att webbplatsen ska konkurrera med museet eller tidningen i verkliga livet. tycks en känsla för systematik eller den egna organisationsstruk- turens avspegling på webbsidan ta överhanden över ambitionen att väcka allmänhetens intresse. De flesta folkbibliotek har inte egna webbplatser utan återfinns på kommunens sidor. Här finner man oftast öppettider, vad man kan låna och hur, tidskriftslistor, man kan ställa frågor till bibliotekarien, en sorts infomationsdisk online, flera har extra information om släktforskning och många erbjuder sökning i Bibliotekstjänsts databas 2000. Eve- nemang på anslås förstås också. är det hela ganska administrativt, direkt information om litteratur är inte så vanligt. Inte heller är det så vanligt att man vänder sig ut mot Internet, många har länkar till tidskrifter, men rätt få har länkar till de stora reservoarer av digitaliserad litteratur som finns på Internet, både i och utom- lands. Skillnaderna i ambitionsnivå kan vara slående, några skriver om lokala boksamlingar och lite lokal kulturhistoria, medan andra knappt har mer än öppettiderna. Torget, Postens elektroniska marknadstorg, har 79 000 medlemmar, hur många av dessa som utnyttjar möjligheten att ha egen hemsida vet man inte. Det finns 13 tidningar och tidskrifter på Torget, fem av dessa finns på deras server, resten är länkade från egen server. Dessutom har man något som heter Tidskrifter med information om och länkar till en del av de 328 tidskrifter som förtecknas. Under Torgets paraply finns också 73 företag. Knappt hälften av dessa ligger rent fysiskt på Torgets servrar. En stor del av Torget upptas också av det egna redaktionella materialet, under avdelningar som Verktyg & Hobby, Hälsa, Familj etc. Passagen, Telias motsvarighet till Torget, har cirka 100 000 med- lemmar av vilka 35 000 har egna hemsidor. Passagens eget material be- står av ett 10-tal olika webbplatser innehållande cirka 2 000 sidor (pageviews), bl.a. Passagens förstasida, länkguide, Expertis, Cafe, Svenska CNN, IT-nyheter, Sportbase (med ett tjugotal underavdelning- ar). Tidskrifter är Then nya Swänska , och . Passagen deltar ibland också i specialevenemang som Internetworld, , etc. Passagen uppger att deras Galleria innehåller ett 40-tal butiker. Bland de tusentals privata hemsidorna finns ett svårberäknat antal amatörpublikationer, mer eller mindre långlivade skoltidningar, fanzines etc. En mera ambitiös variant, som återfinns bland Tele2:s hemsidor, är t.ex. saken hör också att vi bland de ren- odlat privata hemsidorna och deras enkla presentationer av innehavaren, hans eller hennes familj, vänner och intressen etc, troligen också ser ett embryo till en ny publikationstyp. Se vidare avsnitt 6.4. Multinationella företag som eller har internationella webbplatser med förgreningar t ill de lokala. Produktinformation är för- stås en självklarhet. har avdelningar för personbilar, lastbilar osv., och dessutom en historisk del med museum och tidslinje. har en likartad uppdelning på bilsidan (när man väl hittat dit, man ska inte slå på , vilket leder till flygsektionen, utan på . Vissa, som t.ex., publicerar sin årsrapport på nätet. ABB har, förutom information om alla underbolag, produkter och länkar till lokala sidor, även information om hur man söker arbete på företaget. har en del simuleringar på sin sida, man kan beräkna hur mycket man får i pension, vad bilen kostar etc. kan ha små webbplatser med kanske bara en sida, som då fungerar närmast som en annons i Gula sidorna. Andra, särskilt sådana som säljer reservdelar eller är underleverantörer till större före- tag, kan ofta ha lagerlistorna utlagda på nätet. 5.2.6 Tidningar och tidskrifter samt etermedia har en förteckning på www över Svensk periodica online,42 där det fanns 225 tidskrifter, 16 storstadsdagstid- ningar, 54 landsortsdagstidningar, 5 finlandssvenska och en svensk- amerikansk tidning. Tidskrifterna är – för att nu generalisera en aning – oftast mer speci- aliserade och håller sig inom sitt fackområde. Här finns artiklar, ibland ljudfiler men sällan direkta tjänster. Både tidskrifterna och tidningarna har i rätt hög grad tryckmetaforen kvar – de försöker designmässigt lik- na sina tryckta förebilder. Många nätpublikationer har dock påfallande lite redaktionellt material och är då en elektronisk reklamfolder för den tryckta förlagan. Råd & Rön har en intressant blandtjänst. Man kan söka i deras arti- kelarkiv och läsa första stycket i de artiklar man får träff på. Är man prenumerant och har registrerat sig, kan man läsa hela artiklarna. An- nars får man beställa tidningarna från tidskriftens kundtjänst. bjuder på några dagsfärska nyheter, samt ledarsi- dans huvudartikel, från kultursidan några recensioner samt understreck- aren, kalendarium över Stockholmshändelser samt tabeller över aktuella sportresultat. Man bjuder också på dessa kategorier av artiklar bakåt. SvD har även en service, där man kan skräddarsy sina tablåer över TV-programmen. bjuder också på en del utvalda nyhe- ter, dagens huvudledare och artikeln på . Från kultur- och nöjessidorna kan man läsa ett hyfsat urval, men de är uppblandade med de senaste dagarnas artiklar, så det är svårt att se vilka som hör till just dagens nummer. DN laddar upp artiklar för kommande dags nummer och man kan också se den kommande förstasi- dan i pdf-format. profilerar sig med en mera kontinuerlig uppladdning av senaste nytt men har också vissa kultur- och ledarartiklar. En del ny- hetsartiklar, artiklar ur Kvinna m.m. kan man läsa i ett korttidsarkiv, längre tillbaka är man hänvisad till betaltjänsten Mediear- kivet, som även omfattar artiklar ur , Nerikes Allehan- da, , TT och . för nästan uteslutande fram sport- och nöjesmaterial på bekostnad av politisk kommentar och kulturdebatt. Detta är den minst påkostade webbplatsen av de fyra Stockholmstidningarnas. De flesta stora dagstidningarna har då och då specialevenemang för att locka läsare, av typen QuickTime VR-filer med panoraman över re- daktionen eller någon aktuell lokal (Nya t.ex.) eller in- teraktiva spel. Landsortstidningarna är ofta ungefär lika professionellt gjorda som storstadstidningarna. En påtaglig uppryckning har skett bland samtliga dagstidningar . 43 är rätt typisk för lands- ortstidningarna, med sidor för de olika orterna i spridningsområdet. Dessutom har man en ovanligt genomförd tidningsmetafor med en pap- perssida med nedvikt hörn och tidningens logotyp som följer med, oav- sett vilken avdelning man befinner sig på. , som var en av de första landsortstidningarna på nätet har dragit konsekvensen av URL-adressernas avsaknad av svenska tecken och kallar , utan prickar alltså. har en mycket genomarbetad webbplats och tar också ut en avgift för vissa artklar. Prenumererar man på papperstid- ningen, kostar det , annars . I en programförklaring säger webbredaktören : 45 – Vi är mycket snabbare än andra medier. har ett exempel från socialdemokraternas kongress där det var klar i förväg att skulle väljas. Medierna tvingades givetvis vänta på det officiella beslutet innan en publicering var möjlig. –Jag var uppkopplad med en bärbar dator och hade skrivit hela arti- keln, säger . När beslutet kom räckte det med ett tryck på return-knappen. –var jag ute på nätet. Vi var före DN, TT och , säger han. En annan fördel med den elektroniska tidningen är möjligheterna till fördjupning. Genom att länka till hemsidor med mer information kan lä- saren välja om han eller hon vill läsa mer om ett visst ämne. Av radiokanalerna har samtliga kanaler ljudande material på Internet. Det mest regelbundna är Ekosändningarna, som finns som Real Audio-filer. Många andra program i P1 och P3 finns också utlagda på nätet. P2 har dock bara månadens P 2-fågel att erbju- da. Även lokalkanalerna inom har ljudfiler utlagda, t.ex. Radio . De kommersiella musikradiostationerna har också sidor. Radio Ban- dit presenterar olika listor och sina diskjockeys samt sänder programmen live på nätet, med hjälp av s.k. streaming audio-teknik. Man kan då välja mellan tre olika ljudkvaliteter.47 har främst en 30 i topp-lista och presentation av kanalen i de olika städer där man sänder, , och . är ett nätverk av flera kommersiella stationer med egna sidor i t.ex. , och . t.ex. En central rikssida finns också.48 har en del nyhetsmaterial utlagt, det mesta som text. Vissa Rapportinslag kan förekomma som digital video. 49 har skaffat sig en betydligt överskådligare webbplats nu än vad man hade . Man för också fram nyhetsrubriker på ett sätt som liknar tidningarnas eller de renodlade nyhetstjänsternas layoutidé. För övrigt har man information om de s.k. tvåloperorna och andra populära pro- gram på sin förstasida. har också en chatverksamhet, dit kända och aktuella personer bjuds in. Gemensamt för etermedierna på nätet är förstås att de publicerar sina programtablåer. Ovanlig är nyhetstjänsten , en liten annonsfinansierad ny- hetstjänst i utan tryckt motsvarighet. 50 En annan, men förstås med helt andra resurser, är Svenska CNN. heter ytterligare en annonsfinansierad nyhetstjänst, som arbetar via en skärmsläckare som laddas med kontinuerliga nyheter med hjälp av pushteknik. 52 Flera sådana här tjänster är att vänta, för på nätet är säkert tidningsmetaforen en övergångsform som bara finns kvar tills läsarna har vant sig vid en mera flexibel databaspresentation av nyhetsstoff. Den genomsnittliga europeiska nyhetstjänsten har 5 anställda, vilket beräknas öka till 9 , enligt en undersökning gjord av Surveys . Om man jämför med kan man konstatera att den genomsnittliga onlineredaktionen för en nyhetstjänst där består av 8 personer, och den beräknas växa till En annan undersökning, gjord av Middleburg + Associates 54 visar att andelen originalmaterial framställt enbart för onlinetjänster ökar. 1997 uppgav av de tillfrågade amerikanska tidningarna att de hade 53Undersökningen omfattar 140 onlinetjänster och finns på http:// www. interac- tivepublishing.ch/survey mer än hälften unikt material i nätupplagan, 1998 var det som hade mer än hälften originalmaterial. 6 Ett försök att se in Alla aktörer på mediemarknaden famlar sig fram och försöker fin- na något fotfäste. För bara var förlag, tidningar och även vanliga företag, organisationer, rent av kommuner, rädda att missa IT-tåget. Det gällde alltså att hoppa var. Många felaktiga investeringar gjordes, långsiktigt tänkande anbefalldes på många håll, men få av de traditionella aktörerna på mediemarknaden har haft den uthållighet som krävts. Runt 1991-92 förutspåddes diskettboken bli en storsäljare. Affärsre- senärerna skulle förhoppningsvis ligga och läsa klassisk litteratur på sin laptop på hotellrummet i stället för att tömma minibaren. Voyager gav ut ett antal sådana här böcker och skulle 1993 ge ut några titlar av och , men man fick kalla fötter när broschy- rer och omslag redan var gjorda– och böckerna kom aldrig ut. ser man sådana böcker alltmera sällan. konkurrerar man me- ra med multimediala effekter. Min gissning är att mera renodlade text- böcker ändå kommer , framför allt när skärmstandarden blivit bättre, när vi kan vika ihop skärmen och stoppa den i fickan som en tidning och när kontrast och upplösning närmar sig papperets. Dess- utom krävs kanske en fokusering på innehåll, till skillnad från form, som ju tenderar att dominera när nya medier kommer. Minns någon stereora- dions första stapplande steg med spatialt utspridda hörspel, där folk stod och ropade från var sitt hörn? Eller den tidiga färgtelevisionens demon- strativa blomstersymfonier? En möjlighet är kanske talboken i nya former. lanserades t.ex. Audible MobilePlayer,55 en liten walkman som man ansluter till Internet för att ladda ned ljudfiler med tal – böcker eller radioprogram upp till två timmars längd – för senare avlyssning i bilen eller under promenaden. 6.1 Kontroll och personalisering Datoreran, eller snarare persondatoreran, har fört med sig två delvis motstridiga tendenser. Man vill helst ensam kontrollera alltmer av ar- betsprocesser som varit uppdelade på flera personer. blev det kanske inom desktop publishing, där plötsligt en person kunde skriva, fotografera, designa, bildbehandla, färgkorrigera och skriva ut tryckoriginal på någon 600-punkters laserskrivare. vill man gärna sätta sin personliga prägel på både innehållet och verktyget. Aldrig har väl en skrivmaskin utsmyckats så som en datorskärm med alla speci- alvarianter man kan installera av bakgrundsbilder, ikoner, olikfärgade menyer och specialpapperskorgar. finns inom nätvärlden också ett visst experimenterande med identiteter, inte minst i s.k. MUDs och chatkanaler, olika typer av kollektivt skrivande, tillfälliga roller i såväl lek som allvar som möjligen pekar i en annan riktning. Båda fenomenen skulle dock kunna tas till intäkt för att det ligger något i vad bl.a. teoretiker som hävdat, att datorn är en sorts förlängning av vårt nervsystem, till skillnad från mekaniska maskiner som är en förstärkning eller förfining av våra muskler och deras arbete. 6.2 Läsaren som medförfattare När nu publiceringen flyttar in i denna nya mentalitet, kan man nog för- utse just en ökad personalisering av böcker, texter och annan informa- tion. Det talas mycket om text mining, när man ser texter som en sorts råvara ur vilken man kan utvinna olika typer av kunskaper och samband med hjälp av program med någon form av artificiell intelli- gens som logiskt kan tolka samband utifrån lingvistiska strukturer. Det diskuteras mest i samband med stora organisationers informationslogis- tik, men jag tror detta kommer att bli mycket betydelsefullt även på det individuella planet. Böcker kanske kommer att levereras i ett neutralt råformat. Som lä- sare väljer man sedan sitt favoritverktyg för läsningen. Man kan då ut- nyttja någon enkel bläddrare eller något mera avancerat läsverktyg, som kanske medger översättning av texten, sammanfattningar av vissa av- snitt, eller man kanske vill att all argumentation skall analyseras och underförstådda respektive explicita presumtioner pekas ut. Det som tidi- gare varit en rent mental akt, den s.k. personliga läsarten, kan kanske bli något som lagras i läsinstrumentet, så att man sedan kan låna en annan persons läsart och så att säga läsa texten genom hans eller hennes glas- ögon. Tänker man sig en nätverksversion av detta, ligger inte vision om ett docuverse så långt borta. Han tänkte sig att ett nätverk med mängder av sammanlänkad information – ungefär som www – ock- så skulle kunna utökas med läsarnas marginalanteckningar, tankar och kommentarer, så att man skulle kunna dra nytta av varandras idéer på ett helt nytt, oerhört effektivt sätt. Det ska i så fall givetvis finnas filter som gör att man kan se grundtexten oförändrad och sedan alla nivåer av auktoriserade såväl som icke-auktoriserade kommentarer. Det där ligger en bra bit in in framtiden, om det nu alls blir så. Vad som däremot kan inträffa tidigare är att ett mera standardiserat råformat för uppslagsverk och läromedel uppstår. Man skulle då slippa vara bero- ende av vissa bra uppslagsverks dåliga gränssnitt. Har man köpt inne- hållet i detta flexibla format, kan man läsa det med det verktyg och det gränssnitt man föredrar. Författarna och förlaget kan då exv konkurrera med inte bara en högkvalitativ text, utan även med en metamärkning av texten som medger intressanta sökmöjligheter. Och redan nu finns ju automatiserad översättning. har en sådan tjänst . 56 Förmodligen är detta början till en verklig globalisering av Internet. Språkfilter kommer snart att bli oerhört vanliga, för e-post, för ögonblicklig d ubbning eller textning av filmer, radioprogram etc. Förhoppningsvis kommer språkfilter inte att avhålla människor från att lära sig språk utan istället stimulera språkintresset, när man på detta sätt får inblickar i kulturer man kanske inte annars skulle kunnat få någon kontakt med alls. Gränsen mellan tal och skrift kommer nog inte att upplösas i framti- den, men gränslinjen mellan dem kommer att se mycket annorlunda ut, när vi också får mera av taligenkänning (speech recognition), och vi kan gå runt med små handdatorer eller fickminnen, som direkt omvandlar det vi talar in till redigerbara datafiler, alltså inte sekventiellt på ett band, utan så att man direkt med rösten kan styra in varje röstanteckning i sin fil. Text kommer att bli något som också ljuder, lika självklart som ett ljudband gör , och omvänt kommer tal självklart att vara potentiella tecken – eller annat tal, på andra språk t.ex. Man kan här ana både nya former för publicering och nya konstformer. När det gäller de här möjliga utvecklingsvägarna, förefaller det, oav- sett utfall, som om två krafter står mot varandra. Får den ena råda, kommer vi alltmer att utnyttja de elektroniska mediernas flexibilitet (oformlighet och obeständighet skulle man säga om man vill accentuera den negativa sidan) till att skapa något i stil med docuverse. Får den andra råda, uppstår alltmer en informationsprotektionism som svart- sjukt bevakar alla idéer så att de inte sprids innan de skyddats för andras exploatering. Kanske går vi mot när inte bara en idés praktiska uttryck i form av en viss bok eller text blir föremål för upphovsrättsligt 56 översättningstjänst bygger på teknik från Systran och finns på adressen . Det finns också moduler till e- postprogram som direkt översätter ens elektroniska korrespondens, t.ex. Ea- syTranslator för programmet och svenska TFS Gateway. Kanske sprider sig en sorts patenttänkande även till saker som tidigare betraktats som konstnärliga eller vetenskapliga verk. Jag tror det är en i högsta grad öppen fråga vilken av de här krafterna som kommer att dominera. Man kan ju t.ex. fråga sig om frisläppandet av Netscapes källkod (se avsnitt 2.1) är ett uttryck för en skiftning i den här konflikten eller om det är ett rent affärstrick. Vad kan förlagen egentligen ge för mervärde i den nya situation som håller på att uppstå? Vid ett möte med Society for sade hydrologen vid : The problem with you publishers is you think you add value. Well, you dont. You force me to reduce the information in my scientific papers so that they will fit on a flat printed page. Som svar på sådan kritik startades tidskriften i ja- nuari 1997.58 Man ville från början gå utanför den vanliga sidans be- gränsningar och använda sig av avancerad grafik, simuleringar, exek- verbar programkod m.m. Inom just den vetenskapliga publiceringen kommer nog mycket att hända. Redan nu finns ju ett missnöje, där många anser att i synnerhet statligt finansierad forskning tvingas betala sin litteratur två gånger. Därför ges förhållandevis mycket ut elektroniskt, andelen är större här än inom generell publicering. Peer-review systemet kommer kanske att sprida sig till andra områ- den än rent akademiska och omfatta inte bara review utan kanske rent av peer-authoring, skrivandet kan komma att bli en mycket mer kol- lektiv affär än det varit på hundratals år. Det diskuteras ofta när något egentligen blir offentligt. Är ett medde- lande som skickats till en nyhetsgrupp en publikation som man kan refe- rera till t.ex. i ett akademiskt arbete? Förutom problemet med när en pågående framställning ska anses genomtänkt och mogen, kan man rim- ligen inte hänvisa till något som är så obeständigt som nätet är, i varje fall i sig självt, ute i det vardagliga bruket. är det svårt att se något alternativ till hänvisningar till material på nätet, vilket inte minst denna text är ett belägg för. Om däremot de olika arkiveringsinitiativ 57Se på http:// /jep/03- 01/EI.html som är i gång (Kulturarw3, Brewster Kahles Internet Archive etc.) blir framgångsrika, har man ett institut som kan borga för en kontinuitet i själva referensinstrumentariet. Ett steg på vägen är förstås också att dels programvara tas fram som kan säkra texter på en server, dels att doku- mentets identitet och revisionshistoria kan kartläggas med id-nummer och någon form av versionsnummer, ungefär som dataprogam har haft . Dessutom bör en utgivare ta ansvar för sin utgivning – det som ligger på hans eller hennes server skulle vara skyddat, ett auktoriserat exemplar skulle således uppstå bland alla de kopior som kan vara i omlopp på nätet. Detta är en möjlighet, kanske mindre trolig, men i så fall en tillfällig lösning för de allra närmaste åren. På , särskilt om möjligheterna till läsarkommentarer byggs in i systemet, måste nog lösningen på denna auktoritetsproblematik byggas in i själva dokumen- tarkitekturen, kanske rent av i framtida versioner av eller motsva- rande teckenuppsättningar, för kanske ger olika former av metamärk- ning, checksummor osv. inte tillräckligt skydd mot intrång. tillämpar dock ett intressant system med checksummor presenterade som PGP-strängar, 59 kombinerat med att ori- ginaldokumentet lagras i flera exemplar i pappersform (tillsammans med PGP-strängen). One of the key requirements on the E-Press is that it shall not be possible for anyone to modify an article after it has been published. In particular, of course, it shall not be possible for the author to modify his or her work in order to 'improve' the results retroactively, skriver man på hemsida apropå dessa säkerhetsrutiner. 60 Men detta att kunna förbättra är ju en av de stora fördelarna med en elektroniskt publicerad text, som absolut borde utnyttjas om det kan göras på ett överskådligt sätt, så att man vet vem som ändrat vad och vad som är ursprungstext. Bra bibliografier och annan nyttig information om elektronisk publi- cering av akademiska skrifter finns hos , på webbsidan Bibliography. 61 Översikt över publikationer på just www finns på sidan Scholarly Journals Dist- ributed Via the World . 62 Ett annat vanskligt företag när det gäller elektroniska publikationer är, som redan antytts, att referera till andra elektroniska källor. 59PGP = , krypteringsprogram skapat av amerikanen . () finns upplysningar om olika försöka att bringa reda i detta. 6.4 Självpublicering i nya former När det gäller självpublicering, så finns det ju redan i flera former, de egna dikterna och romanförsöken läggs ut på nätet utan att någon för- lagsredaktör lagt sig i. Men även alla dessa hemsidor där människor be- rättar om sig själva, familjen, sitt arbete, sina vänner och intressen är ju en sorts självpublicering. Ofta laddar man upp även dagböcker här. Detta är otvivelaktigt en form av publicering och definitivt något nytt. Här uppstår ett sätt att synli ggöra sig i världen som skiljer sig från traditionell publicering, genom att man inte alltid förväntar sig läsare; det liknar mera flaskposten som kastas ut i havet i hopp om att någon ska finna den. Dock har man här chansen att träffa rätt läsekrets på nå- gon avlägsen strand, för sökverktygen gör ju att vissa ord och ämnen genererar sökträffar.