sou · GMB3136d2 · 1999-01-01 00:00:00 — Kontrollskäl talar för att rapporterna skall upprättas i samma valuta som bolaget använder i sin årsredovisning, medan olika statistikändamål och analysbehov bättre tillgodoses om samtliga institut rapporterar i en och samma valuta. De lagar som reglerar institutens verksamhet innehåller regelmässigt bestämmelser om upplysningsplikt till . Regeringen eller skall stadfästa varje ändring i bolagsordning och stadgar i de institut som står under dess tillsyn. En sådan stadfästelse är en förutsättning för att bolagsordnings- eller stadgeändringen skall kunna registreras i aktiebolags- eller förenings- registret. Det gäller också sådana ändringar i bolagsordningen eller stadgarna som utgör det första ledet i ett bolags eller en förenings byte av redovisningsvaluta. Några särskilda krav på tillstånd av Finans- inspektionen till sådant byte behöver alltså inte införas utan den nuvarande ordningen garanterar att frågor om byte av redovis- ningsvaluta i ett finansiellt företag kommer under Regeringens eller prövning Utredaren menar emellertid att vissa villkor för godkännande av ett byte av redovisningsvaluta i ett finansiellt företag bör anges i lag. Bytet får inte försvåra en effektiv tillsyn och det skall vara förenligt med med de regler som i övrigt gäller för det sökande företagets verksamhet. Bestämmelser härom bör tas in i den särskilda lag om byte av redovis- ning i euro i finansiella företag som utredaren föreslår. kan med stöd av lag infordra upplysningar av olika slag från de institut som står under inspektionens tillsyn. Med stöd av samma bestämmelser kan om ett sådant institut bytt redovisningsvaluta till euro inhämta upplysningar från institutet och därvid fordra att upplysningarna lämnas med beloppen antingen i kronor eller euro. Några lagbestämmelser som ger inspek- tionen ytterligare tillsynsmöjligheter behövs enligt utredarens mening inte. Efter anmodan av enligt 22 § lagen (1988:1385) om riksbank skall ett kreditinstitut eller annat företag som står under tillsyn av till lämna de uppgifter som anser nödvändiga för att följa utvecklingen på valuta- och kreditmarknaderna. får utfärda närmare föreskrifter om denna uppgiftsskyldighet. Bestämmelsen ger enligt utredarens mening möjlighet att föreskriva att uppgifter i förekommande fall skall lämnas i euro. Bestämmelser om garanti för insättningar hos banker och vissa värdepappersbolag finns i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. I lagen föreskrivs att nominellt bestämda tillgodohavanden som är tillgängliga för insättarna med kort varsel (insättningar) omfattas av garantin. Enligt 4 § samma lag har insättaren rätt till ersättning mot- svarande dels ersättningens belopp, dels upplupen ränta till den dag då ersättningsrätt inträder, dock för varje institut med sammanlagt högst . Även insättning i utländsk valuta på konto omfattas av garantin (se prop. 1995/96:60 s. 57). De avgifter ett institut skall betala till systemet påverkas delvis av dess kapitaltäckningsgrad, (se 13 §). Som konstaterats i avsnitt 12.2.3 påverkas inte ett instituts redovisade kapitaltäckningsgrad i någon större utsträckning av en övergång till redovisning i euro. Bestämmelserna i 4 § om ersättning och i 18 § om återbetalning är utformade med utgångspunkt i att det är fråga om kroninlåning. Fr.o.m. kan inlåning ske i euro och det kan inte uteslutas att sådan inlåning får en betydande omfattning. Det väcker frågan om det skall vara insättaren eller garantisystemet som skall bära valutarisken vid ersättning eller återbetalning. I lagens förarbeten var utgångspunkten att det högsta ersättnings- beloppet i kronor skulle fastställas till ett belopp motsvarande 20 000 ecu med användande av den ecu-kurs som gällde den dag banken gick i konkurs (Ds 1995:3 Insättningsgaranti s. 76). Ersättningsrätten för insättningar på euro- och andra valutakonton bör därför enligt ut- redarens mening utgöras av insättningen omräknad till svenska kronor enligt växelkursen den dag ersättningsskyldigheten inträdde. Det finns enligt utredarens mening anledning att följa utvecklingen på detta område. Enbart införandet av en möjlighet för banker och värdepappersbolag att ha sin redovisning i euro har emellertid enligt utredarens mening inte en sådan betydelse för insättningsgarantin att det erfordras någon lagstiftning. 12.10.2Förbudet i insiderlagen mot korttidshandel infördes bestämmelser om förbud mot korttidshandel i insiderlagen (1990:1342). Om en person med insynsställning i ett aktiemarknadsbolag förvärvar aktier i bolaget, får aktier av samma slag överlåtas mot vederlag tidigast efter förvärvet (7 a § insiderlagen). Intagandet av en bestämmelse i bolagsordningen om att aktiekapitalet skall vara i euro innebär inte att en aktieägare vid ingången av det första räkenskapsåret med redovisning i euro förvärvar aktier av annat slag än de han tidigare innehade. Ett byte av redovisningsvaluta i ett aktiebolag inverkar således inte på den tidsperiod under vilken korttidshandelsförbudet gäller. Därav följer också att ett byte av redovisningsvaluta inte i sig själv utlöser anmälningsskyldighet enligt 9 § insiderlagen. Som framgår av det föregående går det att förena de särskilda kapitaltäcknings-, placerings- och solvensreglerna för finansiella företag med redovisning i euro. Principerna för hur detta bör göras har redovisats i kapitel 9-11 och dessa principer har tillämpats i detta kapitel. Utredningstiden har emellertid varit begränsad och utredningsuppdraget har varit omfattande. Det har därför inte varit möjligt att utforma lagförslag beträffande understöds- föreningarna. Enligt utredarens bedömning bör det emellertid vara möjligt att utarbeta lagbestämmelser beträffande sådana föreningar under den fortsatta beredningen i med tillämpning av de principer som utredaren använt sig av i de lagförslag som läggs fram i detta betänkande. Mot denna bakgrund föreslår utredaren att under- stödsföreningar tills vidare inte ges rätt att ha sin bokföring och externa redovisning i euro. Förslaget till lag om ändring i bokföringslagen (1976:125) Paragrafen utgör den grundläggande bestämmelsen i den reglering som gör det möjligt för svenska företag att ha sin bokföring och externa redovisning i euro. Det finns sålunda en koppling mellan denna paragraf och 2 kap. 6 § ÅRL som innebär att företag som tillämpar ÅRL skall använda samma valuta i sin redovisning enligt den lagen som de använder i sin löpande bokföring. Till följd av hänvisningarna i 2 kap. 2 § ÅRKL och 2 kap. 2 § ÅRFL till 2 kap. 6 § ÅRL blir också vissa företag som tillämpar ÅRKL eller ÅRFL skyldiga att ha den löpande bokföringen och årsredovisningen i samma valuta. Denna koppling mellan den löpande bokföringen och redovisningen i övrigt kommer också till uttryck i första stycket av förevarande para- graf. Beloppen i den löpande bokföringen och i årsbokslutet skall anges i samma valuta. Första stycket ger aktiebolag, ekonomiska föreningar, sparbanker, medlemsbanker, kreditmarknadsföreningar, försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag möjlighet att välja mellan svenska kronor och euro. Kreditmarknadsföreningar har för tydlighetens skull tagits upp i paragrafen även om det kan ifrågasättas om det är nödvändigt. Euro skall därvid uppfattas bokstavligt. Efter utgången av 1998 utgör tyska D-mark och andra valutor som fram till denna tidpunkt har utgjort betalningsmedel i de 11 länder som deltar i en form av euro. Det är emellertid inte avsikten att med förevarande paragraf öppna möjlighet för svenska företag att i sin redovisning använda euro uttryckt i tyska D-mark, spanska pesetas etc. Innebörden av paragrafens krav på att den löpande bokföringen skall ske i kronor eller euro ha kommenterats i allmänmotiveringen (avsnitt 12.2). Att de associationsformer som enligt första stycket får ha sin redovisning i euro är skyldiga att följa upp valet av redovisningsvaluta genom att denominera aktiekapitalet eller motsvarande del av det egna kapitalet i denna valuta har utvecklats i allmänmotiveringen. I andra stycket regleras byte av redovisningsvaluta, i första hand från svenska kronor till euro, men bestämmelserna skall tillämpas också vid byte tillbaka från euro till svenska kronor. Detta framgår klart av ordalydelsen. Av praktiska skäl får byte av redovisningsvaluta ske endast vid ingången av ett nytt räkenskapsår. Vid bytet skall balansräkningen för det gamla räkenskapsåret räknas om till euro eller svenska kronor enligt den växelkurs som fastställts av den den sista bankdagen under räkenskaps- året. Det är växelkursen på balansdagen eller, om balansdagen infaller som inte är bankdag, den närmast som skall användas. Den på detta sätt omräknade balansräkningen skall utgöra ingående balans för det nya räkenskapsåret. Den skall dessutom användas när i senare balansräkningar jämförelse görs med eller uppgift lämnas av- seende balansräkningen för det sista räkenskapsåret med den gamla valutan. Samtliga poster i balansräkningen skall räknas om inklusive det egna kapitalet. För aktiebolag som fortfarande skall tillämpa bok- föringslagens bestämmelser om årsbokslut innebär det att aktiekapitalet räknas om till denna växlingskurs, jfr 9 kap. 35 § aktiebolagslagen. De flesta aktiebolag tillämpar emellertid ÅRL, ÅRKL eller ÅRFL. För dem gäller samma ordning enligt särskilda bestämmelser härom i 2 kap. 6 § ÅRL till vilka ÅRKL och ÅRFL hänvisar. Som anförts i allmänmotiveringen har utredaren stannat för en ord- ning som innebär att aktiebolag och ekonomiska föreningar som har sin redovisning i kronor och vill byta till euro fritt skall få göra detta. Någon granskning av motiven för bytet skall inte ske vid detta första byte. Det kan emellertid inte uteslutas att bokföringsskyldiga vill byta redovisningsvaluta för att undgå skatt eller för att försvåra myndighets kontroll. I tredje stycket föreskrivs därför krav på tillstånd av skattemyndigheten för nytt byte av redovisningsvaluta. Tillstånd bör vägras om bytet kan antas ske i otillbörligt syfte. I första stycket har angivits att skattemyndighets beslut angående nytt byte av redovisningsvaluta får överklagas hos genom besvär. beslut får inte överklagas. Bestämmelserna har kommenterats i kapitel 8. Förslaget till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) I första stycket har föreskriften om att beloppen i årsredovisningen skall anges i svenska kronor ersatts med en föreskrift om att beloppen skall anges i samma valuta som i den löpande bokföringen under räken- skapsåret. Det innebär som framgår av 3 a § bokföringslagen att års- redovisningen kan avges med beloppen antingen i kronor eller euro men att den bokföringsskyldiges val av valuta för den löpande bokföringen avgör i vilken valuta beloppen i årsredovisningen skall anges. Som anförts i kommentaren till den paragrafen kommer till följd av hänvisningarna i 2 kap. 2 § ÅRKL och 2 kap. 2 § ÅRFL till 2 kap. 6 § ÅRL vissa företag som tillämpar ÅRKL eller ÅRFL att bli skyldiga att ha den löpande bokföringen och årsredovisningen i samma valuta. Årsredovisningen för ett räkenskapsår skall alltså upprättas i euro om den löpande bokföringen under samma räkenskapsår förts i euro. Av 3 a § andra stycket första meningen bokföringslagen följer vidare att byte av redovisningsvaluta får ske endast vid ingången av ett nytt räkenskapsår. Någon motsvarighet till den bestämmelsen behövs inte i ÅRL. I 3 a § andra stycket andra meningen bokföringslagen föreskrivs att vid byte av redovisningsvaluta balansräkningen för det gamla räken- skapsåret skall räknas om till euro eller svenska kronor på visst sätt. Motsvarande bestämmelse avseende årsredovisningen har upptagits i andra stycket. I 3 a § tredje stycket bokföringslagen föreskrivs att om en redo- visningsskyldig har bytt redovisningsvaluta han får göra ett nytt byte endast om skattemyndigheten tillåter det. Den bestämmelsen gäller valutan i den löpande bokföringen men får i förening med bestämmelsen i första stycket av förevarande paragraf om att årsredovisningen skall upprättas i samma valuta som den löpande bokföringen betydelse för upprepade byten av valuta i årsredovisningen. Ett nytt byte av valuta i årsredovisningen kan ske endast med skattemyndighetens godkännande. Frågan huruvida godkännande skall lämnas till förnyat byte av årsredo- visningsvaluta prövas av myndigheten i samband med att den prövar frågan om tillstånd att byta valuta i den löpande bokföringen. Någon särskild bestämmelse om detta behövs inte i ÅRL. Det förtjänar att påpekas att paragrafen bara behandlar valutan i årsredovisningen. Det får emellertid sägas ligga i sakens natur att del- årsrapporter upprättas i samma valuta som årsredovisningen. Utredaren har av skäl som framgår av allmänmotiveringen (kapitel 9) avvisat tanken på en gemensam redovisningsvaluta för alla företag i en koncern. Av detta följer att några krav på att koncernredovisningen skall upprätts i samma valuta som årsredovisningen i koncernföretagen inte kan ställas. Däremot är det lämpligt att koncernredovisningen upprättas i samma valuta som den som används i moderbolagets löpande bokföring och årsredovisning. 7 kap. 6 § ÅRL har ändrats i enlighet härmed. Paragrafen i dess nuvarande lydelse utgår från en årsredovisning i svenska kronor och ger möjlighet till omräkning till balansdagens kurs av fordringar och skulder i utländsk valuta. Det bör naturligtvis gälla även i fortsättningen när årsredovisningen upprättas i svenska kronor. Enligt förslaget kan årsredovisningen emellertid i stället avges i euro. Då blir svenska kronor att behandla som en utländsk valuta. Fordringar och skulder i annan utländsk valuta än euro samt fordringar och skulder i svenska kronor bör få räknas om till euro enligt balansdagens kurs om årsredovisningen upprättas i euro. Paragrafen har utformats i enlighet härmed. Paragrafen i dess nuvarande lydelse förutsätter att årsredovisningen upprättas i svenska kronor och föreskriver skyldighet att lämna upp- lysningar om hur poster i utländsk valuta har räknats om till svenska kronor. Motsvarande upplysningsskyldighet bör gälla när årsredovis- ningen upprättas i euro beträffande poster i dels svenska kronor dels annan utländsk valuta än euro. I paragrafen har införts en första mening som innebär att kon- cernredovisningen skall avges i samma redovisningsvaluta som används i moderföretagets årsredovisning. Det är den valuta som används i moderföretagets löpande bokföring som ytterst avgör vilken valuta som används i koncernredovisningen, se författningskommentaren till 2 kap. 6 § ÅRL. Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag Som anförts i kommentaren till 3 a § bokföringslagen är det ytterst den paragrafen som bestämmer vilka bokföringsskyldiga som får ha sin årsredovisning i euro, vare sig de tillämpar ÅRL, ÅRKL eller ÅRFL. I den uppräkning som görs i 3 a § bokföringslagen av företag som får ha sin löpande redovisning i euro ingår bl.a. bankaktiebolag, sparbanker, medlemsbanker och kreditmarknadsföreningar. Dessa företag omfattas av ÅRKL. Av 2 kap. 2 § ÅRKL följer att företag som omfattas av den lagen skall tillämpa bl.a. bestämmelserna i 2 kap. 6 § ÅRL om valuta. Det innebär att sparbanker, medlemsbanker och kredit- marknadsföreningar som väljer att ha sin löpande bokföring i euro är skyldiga att ange beloppen i årsredovisningen i samma valuta. Att de är skyldiga att följa upp beslutet om byte av redovisningsvaluta med en ändring av bolagsordningen, reglementet eller stadgarna såvitt gäller den valuta som aktiekapitalet, grundfonden respektive medlemsinsatserna skall anges i följer av bestämmelser i aktiebolagslagen, sparbankslagen, lagen om medlemsbanker och lagen om ekonomiska föreningar. Första stycket i dess nuvarande lydelse utgår från en årsredovisning i kronor och föreskriver att tillgångar och skulder i utländsk valuta skall omräknas med växelkursen på balansdagen. Det bör naturligtvis gälla även i fortsättningen när årsredovisningen upprättas i kronor. Den före- slagna lydelsen innebär att omräkning skall ske till företagets redo- visningsvaluta. För företag som har sin redovisning i euro innebär det att poster i kronor och annan utländsk valuta än euro skall omräknas till euro efter växelkursen på balansdagen. Självklart skall det inte göras någon omräkning av poster i euro. Bestämmelsen i andra stycket föreslås inte ändrad. Av 3 a § andra stycket BFL följer att posterna i balansräkningen skall räknas om vid byte av redovisningsvaluta. Vid tillämpning av denna bestämmelse skall således inte som anskaffningskurs användas växelkursen vid förvärvstidpunkten såvitt gäller tillgångar som anskaffats innan företaget bytte redovisningsvaluta. För företag som bytt till redovisning i euro gäller i stället att poster av aktuellt slag skall omräknas från det i kronor fastställda anskaffningsvärdet till euro med växelkursen vid ingången av det första räkenskapsåret med redovisning i euro. Av nämnda bestämmelse i BFL följer också motsvarande krav på omräkning vid byte från euro till kronor. I både kreditmarknadsföreningar och medlemsbanker förekommer förlagsinsatser. Därmed aktualiseras de problem som har behandlats i avsnitt 11.1.3 och har föranlett förslaget till ändring i 9 kap. 7 § lagen om ekonomiska föreningar. De båda företagstyperna omfattas emellertid inte av redovisningsbestämmelserna i föreningslagen. För dem gäller i stället bestämmelserna i (se 9 kap. 17 § föreningslagen och 1 kap. 1 § ÅRKL). Frågan måste därför regleras även i ÅRKL. Det har därvid ansetts lämpligt att välja samma lösning som i fråga om vanliga ekonomiska föreningar. I förevarande paragraf har därför tillagts en ny punkt 6 som i sak överensstämmer med den föreslagna 9 kap. 7 § fjärde stycket föreningslagen. Att koncernredovisningen skall ange beloppen i samma valuta som i moderbolagets redovisning har ansetts böra anges, jfr 7 kap. 6 § ÅRL. Förslaget till lag (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag Som anförts i kommentaren till 3 a § bokföringslagen är det ytterst den paragrafen som bestämmer vilka bokföringsskyldiga som får ha sin årsredovisning i euro, vare sig de tillämpar ÅRL, ÅRKL eller ÅRFL. I den uppräkning som görs i 3 a § bokföringslagen av företag som får ha sin löpande redovisning i euro ingår bl.a. försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag. Dessa företag omfattas av ÅRFL. Av 2 kap. 2 § ÅRFL följer att företag som omfattas av den lagen skall tillämpa bl.a. bestämmelserna i 2 kap. 6 § ÅRL om valuta. Det innebär att försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag som väljer att ha sin löpande bokföring i euro är skyldiga att ange beloppen i årsredo- visningen i samma valuta. Att försäkringsaktiebolag är skyldiga att följa upp beslutet om byte av redovisningsvaluta med en ändring av bolags- ordningen såvitt gäller den valuta som aktiekapitalet skall anges i följer av bestämmelser i försäkringsrörelselagen. Att koncernredovisningen skall ange beloppen i samma valuta som i moderbolagets redovisning har ansetts böra anges, jfr 7 kap. 6 § ÅRL. Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) Tredje stycket är nytt. Där föreskrivs att aktiekapitalet skall anges antingen i svenska kronor eller euro. Om aktiekapitalet anges i euro, skall aktiernas nominella belopp självklart också anges i denna valuta. I övergångsregleringen har upptagits en bestämmelse som befriar kupongaktiebolag från skyldigheten enligt 3 kap. 4 § aktiebolagslagen att efter valutabyte fordra in aktiebreven för påteckning av det nominella beloppet i den nya valutan. Fjärde stycket är nytt. Av bestämmelsen framgår att bokföring och aktiekapital hänger i hop. Det är inte möjligt att i bolagsordningen föreskriva att aktiekapitalet skall vara i euro och underlåta att behandla redovisningsvalutan eller vice versa. Bolag som har sitt aktiekapital och bokföring i svenska kronor behöver inte ange detta i bolagsordningen. Vad som har sagts om aktiekapital gäller också aktiernas nominella belopp. Andra stycket är nytt. Det har utformats med tanke på att ett bolag som övergått till euro kan tänkas vilja återgå till svenska kronor. Rutinen är densamma vid varje valutabyte. Beslutet får registreras i aktiebolagsregistret men det får verkan först från och med det närmast följande räkenskapsåret. Aktiekapitalet räknas om enligt balansdagens kurs eller, om balansdagen infaller som inte är bankdag, den närmast . Övriga poster i balansräkningen räknas om enligt 2 kap. 6 § ÅRL eller 3 a § bokföringslagen. De sistnämnda bestämmelserna anvisar samma växlingskurs som den som föreskrivs i förevarande paragraf. Resultatet blir en ingående balans i den nya valutan där alla poster inklusive aktiekapitalet har samma relativa storlek som i den utgående balansen. Övergångsbestämmelserna har kommenterats under 1 kap. 3 §. Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar I överensstämmelse med vad som föreslagits beträffande aktiebolag har i paragrafen i ett nytt andra stycke upptagits en föreskrift om att förening som vill ha sin bokföring i euro måste ange detta i sina stadgar. Beslut om byte av redovisningsvaluta sker alltså genom beslut om ändring av stadgarna. Som utvecklats i allmänmotiveringen (avsnitt 11.1.2) bör medlems- insatserna i en ekonomisk förening behandlas som aktiekapitalet i ett aktiebolag. Det finns därför skäl att kräva att insatserna skall anges i euro om föreningen övergår till att bokföra i denna valuta. I enlighet härmed föreskrivs i stycket att medlemsinsatserna skall denomineras i redovisningsvalutan och att detta skall komma till uttryck i stadgarna. Sjätte stycket är nytt. Det motsvarar 9 kap. 35 § andra stycket aktie- bolagslagen, som har kommenterats ovan. I paragrafen har tillkommit ett nytt fjärde stycke. Den nya bestämmelsen får betydelse för föreningar som har gått över till redovisning i euro. Om det i en sådan förening finns förlagsinsatser som är utgivna i svenska kronor, skall dessa i balansräkningen omräknas till euro enligt kursen på balansdagen. Skälen till detta har behandlats i avsnitt 11.1.3. Posten Förlagsinsatser utgör i en ekonomisk förening en del av det bundna kapitalet. En redovisning av förlagsinsatserna till balansdagskurs kan leda till att det samlade bundna egna kapitalet blir större eller mindre än . Eftersom det samlade egna kapitalet inte har förändrats, måste ökningen eller minskningen kompenseras genom en motsvarande minskning eller ökning av det fria egna kapitalet. Detta skall ske genom att differensen tas upp som en tilläggs- eller avdragspost under fritt eget kapital eller ansamlad förlust. De ifrågavarande justeringsposterna skall inte påverka resultatet utan föras direkt mot det egna kapitalet i balansräkningen. Bestämmelsen tar alltså i första hand sikte på sådana i kronor bestämda förlagsinsatser som fanns för valutabytet och som inte återbetalts vid räkenskapsårets utgång. I fråga om i kronor be- stämda förlagsinsatser som tillkommit efter valutabytet gäller att de skall redovisas till balansdagens kurs. I den mån beloppen till följd av växelkursförändringen avviker uppåt eller nedåt jämfört med beloppen i närmast föregående balansräkning skall skillnaden redovisas i den tilläggs- eller avdragspost som anges i bestämmelsen. Ändringen i tredje stycket är föranledd av en ändrad styckeindelning i 7 §. Förslaget till lag (1999:000) om omräknings- förfarande vid beskattningen för företag som har sin bokföring i euro I paragrafen anges att de företag som har bokföringen i euro eller som lägger om bokföringen till euro eller kronor skall tillämpa lagen. Det föreligger alltså ingen rätt för de nämnda företagen att välja huruvida de skall tillämpa lagen eller inte. Detta är obligatoriskt. Euroföretagen skall, förutom övriga uppgifter som skall bifogas själv- deklararationen, även bifoga sin årsredovisning. Därigenom kommer skattemyndigheten att kunna kontrollera att omräkningar m.m. har gjorts på ett korrekt sätt.