sou · GMB3132d1 · 1999-01-01 00:00:00 — I brevet berörs frågor om själaringning med mera. Kyrkan och länsstyrelserna ligger under departementets ansvar och man vill på detta sätt uppmana till aktiviteter och åtgärder av typen minneshögtider. betonar sin känsla av att sådana åtgärder är viktiga för de anhöriga, men att även svenska folket har behov av att få manifestera sitt deltagande. meddelar att UD:s rättsavdelning skall förordna om en expertkommitté för identifierings- frågor. Departementet avvaktar dock en begäran från . informerar om en utredning av ersättningsfrågor. Statsministern påpekar i det samman- hanget att det finns anledning att se över reglerna angå- ende dödförklaring och statsrådet säger att en promemoria angående detta kan vara klar till föl- jande vecka. Presschefen, , förklarar slutligen att det finns behov av information utåt om krisgruppens arbete men att det inte är klart hur detta ska gå till. Regeringen uppdrar genom beslut åt att i kontakt med behöriga myndigheter i och skyndsamt undersöka och till regeringen redovisa de tek- niska och legala förutsättningarna för att återfinna och omhänderta omkomna från färjan . Vid samtal med analysgruppen har och uppgivit att det inte togs några kontakter med någon an- nan stat innan detta uppdrag gavs. Det står klart att den avgående regeringen inte kommer att fatta beslut i bärgningsfrågan. Målsättningen är att ut- föra ett förberedande arbete, genom att ta fram relevant underlag, för att sedan lämna över till den tillträdande re- geringen. Kondoleanser och erbjudanden om hjälp har inkommit från statscheferna i flera länder däribland våra nordiska grannländer, president , premiärminister president liksom från ordförande . Detta förmedlas i ett pressmeddelande från Statsrådsberedningen denna dag. T I D E N F R Å N D E N 2 8 S E P T E M B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 6 O K T O B E R 1 9 9 4 förbereder för en internationell haveriutredning. Den svenska sänder personal för att bistå den finländska. Samtalen med den finska och den estniska haverikommis- sionen pågår . Det beslutas då att ska ha ordförandeskapet i den internationella haveri- utredningen. utses till ordförande. Man enas om att dela upp ansvaret för arbetsområdena inom kom- missionen. tar ansvar för en analys av räddnings- arbetet, förhör med vittnen och sökandet efter fartyget. ansvarar för data avseende fartyget och gör en ut- redning beträffande rederiets organisation med mera i . tar ansvar för en utredning av rederiets organisation i samt väderuppgifter. Varje stat skall representeras av tre personer. förordnar förutom sig själv, sjökaptenen och teknikern som svenska representanter. diskuterar registreringsarbetet i . Från kommissionens rättsläkare kommer ett förslag om att identifieringsarbetet bör utföras i , eftersom de flesta saknade är svenskar. Förslaget framförs till Ut- rikesdepartementet som ställer sig positivt till idén. Det framgår dock vid ett samtal med den finska iden- att man där är tveksam till en sådan organisation och meddelar i Åbo, via telefax, att all identifiering av omhändertagna omkomna skall ske i . Önskemål om bistånd i identifieringsarbetet I ett telefonsamtal från insatschefen i till framförs önskemål om att svenska rättsläkare, rätts- T I D E N F R Å N D E N 2 8 S E P T E M B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 6 O K T O B E R 1 9 9 4 odontologer och kriminaltekniker medverkar i arbetet i . åtar sig att undersöka hur många personer kan biträda med och dagen därpå be- slutar att tre personer från den svenska ska åka till för att bistå i arbetet. Under samtalet ber sin finska kollega att fundera över hur identifiering skall genomföras om Esto- nia bärgas. framför att han anser det lämpligt att identifieringsarbetet då utförs i . Fortsatt hög belastning på telefonmottagningen fortsätter samtalen att strömma in till polisens telefonmottagning. Bemanningen är densamma som , omkring 15–20 personer, som utbil- das efter hand och svarar på frågor från såväl anhöriga som svensk allmänhet. De anhöriga vill framförallt veta vilka människor som fanns ombord då Estonia förliste samt vilka som överlevt Eftersom tillförlitliga passagerarlistor fortfa- rande saknas finns inga fullständiga svar att ge. Under samtalen med anhöriga noterar polisen så många uppgifter som möjligt om de saknade anförvanter- na. Uppgifterna som kommer in bidrar till polisens arbete med att samla in underlag för att kunna komplettera de ofullständiga passagerarlistorna. Uppgifter för identifieringsarbetet samlas in Uppgifterna från anhöriga kommer också till användning i förberedelser för arbetet med att identifiera omkomna. Utöver detta samlas ante mortem-uppgifter33 in, det vill säga jämförelsematerial som krävs för att fastställa de omkomnas identitet. En kontaktperson i varje länspolisdistrikt utses och poliser över hela landet engageras för att samla in tandjournaler och medicinska journaler. Arbetet inleds omgående. Många anhöriga får personliga besök av lokal polis som ställer frågor om saknade anförvanter. försöker poliserna besvara frågor efter bästa förmåga. T I D E N F R Å N D E N 2 8 S E P T E M B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 6 O K T O B E R 1 9 9 4 Insatserna vid redovisas och diskussioner förs om behovet av obligatoriska passagerarlistor. Under fredagens sammanträde i regeringens kris- grupp34 föreligger en preliminär promemoria från för- svarsmakten angående resultatet av insatserna vid sjörädd- ningsarbetet efter förlisning. Häri redovisas vilka helikopterresurser som sattes in, hur beredskapen var, när larmning skedde, när helikoptrarna startade och hur många människor som räddades respektive hur många omkomna som togs om hand. Det konstateras att ytbärgarna utsattes för extrema fysiska och psykiska på- frestningar och att krisgrupper med anledning av detta re- dan påbörjat sin debriefingverksamhet. På krisgruppsmötet avhandlas sedan vad som fram- kommit vid ett möte med sjösäkerhetsdirektören i fråga om Sjöfartsinspek- tionens analys av troliga olycksorsaker, Sjöfartsinspektio- nens informationsinsamling, obligatoriska passagerar- listor, åtgärder efter tidigare olyckor och information från till . Vad gäller passagerarlistor uttrycker sjösäkerhets- direktören åsikten att sådana borde bli obligatoriska. Efter Scandinavian tillsattes en nordisk arbets- grupp som arbetade fram ett förslag till obligatorium. avstod dock från att införa ett sådant till skillnad från . Statsministern framhåller att denna fråga bör tas upp . För att räta ut en rad frågetecken anser statsministern att en utredningsman bör tillsättas för att se över Sjöfarts- inspektionens arbete, rutiner och rapporteringsvägar. Kommunikationsministern uppger att en sådan utredning skall aviseras och att ett regeringsbeslut skall förberedas till måndagen. Slutligen påpekar statsministern att en överlämnande- pärm till den nya regeringen angående Estonia måste för- beredas. T I D E N F R Å N D E N 2 8 S E P T E M B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 6 O K T O B E R 1 9 9 4 Församlingar över hela hedrar Estoniaoffren. Nationell sorgegudstjänst hålls i , med en minnesgudstjänst i . Ikyrkor över hela hålls sorgegudstjänster. Estoniaoffren hedras med en tyst minut och landets alla kyrkklockor ljuder i en gemensam själaringning . Sjökaptener, besättningar och redare högtidlig- håller även de minnet av de omkomna genom en tyst mi- nut, bland annat gemensamt med passagerare ombord på färjor i trafik. I i skall en nationell sorgeguds- tjänst hållas . Idén som föddes under stats- minister samtal med kungen, ärkebiskopen med flera skall nu genomföras. I planeringsarbetet har Utrikesde- partementet, , hovet, , Poli- sen och Domkyrkoförsamlingen medverkat och stift har fungerat som samordnare. Innan kyrkan öppnas för gudstjänstdeltagarna genom- söks den av bombhundar. Parallellt med detta förbereder för en direktsändning av gudstjänsten. Utanför kyrkan köar anhöriga, personal från , jour- nalister och andra för att få komma in. samlar journalisterna och ber dem lämna de anhöriga i fred. Journalisterna får besked om sina platser. De överle- vande går in via en sidoingång. Kyrkans mittfält är reser- verat för anhöriga och särskilda platser finns för de överle- vande. När portarna öppnas springer människor in för att ta plats. Även bland journalisterna är det många som springer, för att hinna ta bilder av de anländande gudstjänstdeltagarna. upplever situatio- nen som fasansfull. Portarna stängs igen och de som uppger sig vara anhö- riga släpps sedan in i omgångar. Med anledning av att till- T I D E N F R Å N D E N 2 8 S E P T E M B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 6 O K T O B E R 1 9 9 4 strömningen av människor är så stor erbjuds en del möj- ligheten att gå till Tyska kyrkan istället. En anhörig blir nekad tillträde till efter att ha färdats till . Många representanter för det offentliga Bland gudstjänstdeltagarna återfinns många välkända, of- fentliga personer, bland andra kungaparet, presi- dent , statsminister och tillträ- dande statsminister . , ex- peditionschef på , som medverkat i planeringsarbetet inför sorgegudstjänsten, har 15–20 plat- ser i kyrkan som skall fördelas inom regeringen och han reserverar först platser för statsminister , och som samtliga skall tala. Bakom dem reserveras en sektion för regeringsledamöter. Några av de offentliga personerna klagar över att de inte får plats på första raden. När gudstjänsten är över, läser domkyrkokommi- nistern upp ett meddelande från . I detta er- bjuds anhöriga och andra stödsamtal i sjukhusets regi. De överlevande ombeds därefter att gå ut först. Stöd- personer från kyrkan tar hand om människor som dröjer sig kvar. Några röster efter sorgegudstjänsten En av de överlevande, , har i sin bok35 om Estoniakatastrofen beskrivit sin upplevelse av gudstjäns- ten som en viktig manifestation av en händelse långt utö- ver det vanliga. Men han berättar även att han upplevde det svårt att vara överlevande bland så många anhöriga i djup sorg. berättar för analysgruppen att han upplevde stämningen före gudstjänsten som oerhört kao- tisk. Där var människor som försökte ta sig in i kyrkan men som avvisades. Överlevande bars in. Utdrag ur Det som inte kunde ske, berättelse om Estonia- katastrofen Det kändes främmande att höra talen av och statsminister och alla de andra, att se samhällets toppar samlade med anledning av något som vi hade varit med om. Det stämde inte med det som hade inträffat. Men gudstjänsten var en viktig manifestation. Fast den kändes avlägsen från själva olyckan, var den ändå viktig för att markera att det som hade hänt var något långt utöver det vanliga. Några av oss grät, jag tyckte mest det kändes overkligt. Men för mig var det viktigt att vara där för att visa solidaritet med de efterlevandes familjer. Ingenting kunde göras för dem som hade gått bort, men jag ville visa att jag inte var någon lycklig överlevande. Jag sörjde precis som alla andra, min förlust var kanske inte lika smärtsam som andras, men jag hade inte heller sluppit omärkt därifrån. Det var samma tanke som vi hade haft tidigare i vår inställning till massmedias önskemål: vi ville inte bli fotograferade som lyckliga överlevande. För det var inte vad vi var, hur gärna vissa media än ville göra oss till det. Jobbigt blev det på nytt när ceremo- nin var slut och en röst i högtalarna bad de närvarande att sitta kvar och låta ett fåtal överlevande gå ut först. Vi fick resa oss upp ensamma , ta oss ur bänken inför hundratals sörjande och gå iväg – det var tungt, vill jag lova. Helt tyst i kyrkan, bänken gnisslade, det var hemskt, det kändes som om det tog att gå de stegen. Bilen väntade utanför, vi klarade oss ifrån medierna, både inne i och utanför kyrkan. Det kändes som en lättnad att komma tillbaka till sjukhuset igen. T I D E N F R Å N D E N 2 8 S E P T E M B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 6 O K T O B E R 1 9 9 4 stod runt fördelningen av sittplatser. Själva gudstjänsten var värdig och och förmedlade en stark känsla, men stäm- ningen var betydligt mer dramatisk än vad som gick fram i TV-sändningen. Känslomässiga utbrott, människor som svimmade och någon som bars ut på bår. Domprosten berättar att hennes be- stående intryck av gudstjänsten är att många av deltagarna fortfarande befann sig i ett chocktillstånd. säger i samtal med analysgruppen att det var olyckligt att så många som ville delta under sorge- gudstjänsten inte fick plats. Kanske borde man ha valt en öppen plats, kanske utomhus, som kunde rymma i stort sett hur många som helst. Att minneshögtiden blev mer av en åtgärd för de anhöriga än med de anhöriga – kritiska röster menade att den fick en för officiell prägel – är också något han funderat på efteråt. Sorgegudstjänster i delar av som är särskilt drabbade I i hålls en förlängd högmässa med förbön för de omkomna och deras anhö- riga. I , i , hålls en gudstjänst som direktsänds i TV . I kyrkan brinner ett ljus för varje saknad människa. I hålls en sorgegudstjänst, liksom en i . I Pingst- kyrkan i håller man en minnes- och sorgeguds- tjänst och under förbönen räknas namnen upp på samtliga saknade. I på i sjunger poliskören och minnet av de många omkomna tjänste- männen som arbetade inom olika polisdistrikt i hedras. I hålls förbön vid 11-guds- tjänsten och en extra gudstjänst genomförs . I Kyrka, i , samlas 1 100 sörjande till en sorgehögtid . Metalls musikkår spelar, svenska florbehängda fanor och Metalls fana är draperade i koret, 48 ljus tänds, ett för varje omkommen. Det är inte bara direkt berörda, anhöriga som söker sig till kyrkor i sin närhet, denna dag tycks det svenska folket förenas i ett sökande efter tröst. Minnesgudstjänst även i denna dag som minnesgudstjänsten hålls i i hålls en sorge- och minnesgudstjänst också i svenska i . Den förrättas av kontraktsprosten emeritus . Kyrkan är fullsatt. Den svenska kolonin i , med- lemmar i församlingen och ester med särskilt intresse för är där, tillsammans med anhöriga till saknade efter Estonia. Den estniska regeringen representeras av inrikes- minister . Från deltar ka- binettssekreterare och den övriga led- ningen. representeras av kapten , en av presidentens adjutanter. Utöver dessa personer deltar även ambassadörerna från , Fin- land, och . T I D E N F R Å N D E N 2 8 S E P T E M B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 6 O K T O B E R 1 9 9 4 Den svenska bistår den finska Möjligheterna att använda DNA-teknik i identifieringsarbetet undersöks och överenskommelse träffas om svenskt bistånd till den finska . Arbetet med att förbereda det omfattande identifieringsarbete som skulle följa på i ett omhänderta- gande av alla omkomna ombord på fortskrider inom polisen och den svenska identifieringskommissio- nen. Som ett led i detta förberedande arbete tar man kon- takt med och ber om en analys av förutsättningarna för att använda DNA-teknik som en kompletterande metod i identifieringsarbetet. har även genomfört en inventering av tillgängliga rättsläkare och rättsodontolo- ger i . Resultatet av inventeringen rapporteras till . bedö- mer att en brist på rättsläkare och rättsodontologer kan komma att uppstå. Den svenska och den finska träffar en överenskommelse om hur identifiering av de 99 omhändertagna omkomna skall ske. ansvarar för detta arbete. bistår genom att sända en rättsläkare, en rättsodontolog samt en kriminaltekniker till . Beträffande enstaka omkomna som eventuellt påträffas framöver beslutas att identifiering skall ske i det land där den omkomne hittas. Omkomna som hittas i och kring fartyget skall identifieras i . T I D E N F R Å N D E N 2 8 S E P T E M B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 6 O K T O B E R 1 9 9 4 Regeringens krisgrupp diskuterar reglerna för dödförklaring, minnesplats, obligatoriska passagerlistor och frågan om sjösäkerhet. Vid extra regeringssammanträde lämnas uppdrag beträffande rapporteringsrutiner. sammanträder krisgruppen36 igen och är en represen- tant för socialdemokraterna närvarande, nämligen . har uppgett att han då ännu inte hade utsett någon kommunikationsminister och därför valde eftersom hon var en person som han hade stort förtroende för. Statsminister meddelar att han har talat med ärkebiskopen och biskopen i om dödförklaring och begravningsritualer när den omkomnes kvarlevor inte återfunnits samt om en minnesplats för de omkomna, exempelvis på Galärkyrkogården. väcker frå- gan om det blir aktuellt med någon ceremoni när de avlidnas kroppar kommer till . redovisar Statens haveri- kommissions uppfattning om sammansättningen av den internationella . Vidare presenteras förslag till regeringsbeslut i fråga om granskning av . ifrågasätter brådskan att tillsätta en sådan utredning och menar att det kan ge fel intryck om man inriktar sig på den svenska sjösäkerhet- skontrollen. Kommunikationsministern framhåller då att det krävs omedelbara åtgärder, eftersom det har visat sig att problem har varit kända utan att det har lett till åtgär- der från inspektionens sida. Därefter diskuteras direktiv till en kommitté med upp- drag att arbeta med frågan om ökad sjösäkerhet vid persontransporter med färjor. Statsministern anser inte att tillsättandet av en sådan är lika brådskande, utan att T I D E N F R Å N D E N 2 8 S E P T E M B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 6 O K T O B E R 1 9 9 4 samråd bör ske med och den tillträdande reger- ingen. På Kommunikationsdepartement har man gjort en rättsutredning med förslag till lagändringar för att möjlig- göra föreskrifter om obligatoriska passagerarlistor. I av- vaktan på genomförandet av lagändringar föreslås att skall verka för frivilliga överenskom- melser på området. Statsministern delar denna uppfatt- ning och framhåller vikten av nordiskt samarbete på om- rådet. En promemoria presenteras gällande reglerna om dödför- klaring37. Problemet är att tiderna för dödförklaring är långa. Promemorian utmynnar i slutsatsen att döds- skrivning i folkbokföringen, utan dödförklaring, skulle kunna lösa detta problem lika väl som införandet av en speciallagstiftning om dödförklaring av de personer som har försvunnit med Estonia. Vid krisgruppsmötet konsta- teras att det bör finnas beredskap för en lagändring om inte löser problemet genom döds- skrivningar. Uppdrag att kartlägga rapporteringsrutinerna inom Vid ett extra regeringssammanträde denna dag uppdrar regeringen åt f.d. regeringsrådet att skyndsamt kartlägga rapporteringsrutinerna inom Sjö- fartsinspektionen. Regeringen konstaterar i beslutet att god sjösäkerhet förutsätter att nödvändiga slutsatser fort- löpande dras av inträffade incidenter och olyckor. Därför skall undersöka hur information som är intressant för sjösäkerheten analyseras och vidareförs inom samt granska informations- utbyte mellan sjösäkerhetsmyndigheter och andra organ som har viktiga funktioner på sjösäkerhetsområdet såsom klassningssällskap, försäkringsgivare och sammanslutning av redare. redovisar sin utredning över kartläggning av rapporterings- rutiner avseende incidenter och problem med bogportar som förekommit på samma typ av färjor som Estonia före Estoniakatastrofen. konstaterar att det finns brister främst vad gäller ledning och styrning av den praktiska tillsyns- verksamheten, inhämtande och vidarebefordran av infor- mation, bearbetning och analys av relevant material samt uppföljning av beslutade åtgärder38. T I D E N F R Å N D E N 2 8 S E P T E M B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 6 O K T O B E R 1 9 9 4 Arbetet går vidare på centrala myndigheter Till inkommer uppdraget att undersöka förutsättningarna för omhändertagande av omkomna. Estniska statens intressen i diskuteras av och . Regeringens beslut att uppdra åt att redovisa de tekniska och legala förutsättningarna för att återfinna och omhänderta omkomna från Estonia inkom- mer till verket . Uppdraget skall utföras skyndsamt och redovisas . har tidigare erfarenhet av fartygs- bärgning och med anledning av att chefsjuristen tidigare handlagt tekniska och juridiska frågor i sådana ärenden blir han inom verket utsedd att genomföra utredningen. har till analysgruppen uppgivit att han när han påbörjade uppdraget hade vissa allmänkunskaper om bärgning men han vände sig till ett antal bärgnings- företag för att bättra på sina kunskaper. tar han kontakt med den finska och estniska gene- raldirektören för motsvarigheten till och även kommunikationsminister. Enligt egen ut- sago är hans ambition att lämna en saklig, objektiv rapport utan förutfattade meningar. Under arbetets gång försöker han isolera sig från massmedierna. Kriminalkommissarien , rättsläkaren och rättsodontologen reser till land för att biträda den finska . Svensk polis till för kontroll av passagerarlistor Efter önskemål från ambassadören i , , sänds en svensk polisman till för att kontrollera namnen i de passagerarlistor som finns där. Insamlandet av jämförelsematerial pågår. meddelar att ytterli- gare två ombordstigningskort har hittats. Antalet perso- ner ombord antas nu vara 1 117. uppskattas antalet till 1 070 personer. T I D E N F R Å N D E N 2 8 S E P T E M B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 6 O K T O B E R 1 9 9 4 har och ett möte för att tala om haveriutredningen. understryker vikten av att så snabbt som möjligt utreda orsaken till olyckan. Han berättar även att i hans tycke inte vet hur en haveriutredning skall bedrivas. Som ett exempel på detta berättar han att tror att utredningen kan vara klar . Det diskuteras även om är olämplig för uppdraget med an- ledning av att estniska staten är hälftenägare i rederiet som äger Estonia. T I D E N F R Å N D E N 2 8 S E P T E M B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 6 O K T O B E R 1 9 9 4 Krisgruppen förbereder överlämnande av arbetet med Estoniahaveriet till den tillträdande regeringen. Vid mötet i regeringens krisgrupp deltar även denna dag samt den blivande justitieministern . uppger att en tjänsteman vid Kommunika- tionsdepartementet har informerat den tillträdande kommunikationsministern om arbetet i krisgruppen. Han meddelar även att en överlämnande- pärm med allt tillgängligt material är under förberedande. framför då önskemål om att hon själv, och får en sådan pärm. Krisgruppen informeras om att kritik har riktats mot att journalister var med i helikoptrarna under räddnings- insatsen. Angående passagerarlistorna uppges från Justitiedeparte- mentet att polisen är medveten om sitt ansvar för att upp- rätta korrekta listor över saknade och att de därvid sam- arbetar med . Det rapporteras att Konsu- mentverket har påbörjat arbetet med att nå en frivillig överenskommelse om obligatoriska passagerarlistor i vän- tan på lagstiftning. har meddelat att man kommer att samråda med innan man går ut med anvisningar rörande dödskrivning. Överlämnande till den tillträdande regeringen Avslutningsvis konstaterar att krisgruppen med sin nuvarande sammansättning avslutar sitt arbete och lämnar över ärendet till den tillträdande regeringen. T I D E N F R Å N D E N 2 8 S E P T E M B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 6 O K T O B E R 1 9 9 4 får ett erbjudande om omhändertagande av omkomna från Estonia. inkommer ett telefax till Kom- munikationsdepartementet från Stolt Comex Seaway A/S, nedan kallat Stolt Comex. I detta står att läsa att företaget gjort en framställan till den finska med erbjudande om att inleda arbete med att lokalisera och omhänderta omkomna, i första hand utanför fartyget. En kontakt har även tagits med på Sjö- fartsverket. Vidare förklarar företaget att det på eget initiativ har flyttat ett fartyg till i . Det understryks i faxet att chansen att hitta omkomna utanför vraket minskar för , på grund av strömmar i vatt- net. Att Stolt Comex vänder sig till Kommunikationsde- partementet uppges bero på att såväl den finska haveri- kommissionen som uppgivit att de saknar mandat för att fatta ett beslut i frågan. Företaget beräknar kostnaderna till 200 000–per dag och tids- åtgången för att omhänderta alla omkomna inom kring vraket till mellan tre och . Erbjudandet reser många frågor På departementet funderar man efter meddelandet på det lämpliga i att inleda ett sådant arbete inuti Estonia, innan rörande de lagliga och tekniska möjligheterna för ett omhändertagande är klar.