sou · GMB3152 · 1999-01-01 00:00:00 — En annat ljusfenomen som kan ge besvärande visuella effekter är när vindkraftverk med hänsyn till flygsäkerheten förses med varningslampor. Buller kan definieras som inte önskvärt, dvs. störande, ljud. Vad som är störande är en subjektiv upplevelse hos den som utsätts för ett visst ljud, men allmänt kan man utgå ifrån att antalet störda personer ökar ju högre ljudnivån är. Vidare är människors förväntningar på störningsfrihet högre i naturområden och lugna landsbygdsområden än i andra områden som är mer påverkade av mänskliga verksamheter. Om ljud upplevs som buller beror ock- så på ljudets karaktär. Vindkraftverk ger upphov till två typer av ljud; dels aerodynamsikt ljud i form av vindbrus från rotorbladen, främst spetsarna, dels mekaniskt ljud från främst växellådan – ett skor- rande ljud, ofta med tydliga s.k. hörbara toner, som tränger igenom bakgrundsljudet. Även generator och kraftelektronik kan avge ljud med sådana hörbara toner. Vindkraftverkens maskinljud är den typ av mekaniska ljud som normalt upplevs som mest störande. Maskinljudet kan dämpas genom isolering. Ljudet från rotorbladen, som på avstånd större än 100 m normalt är högre än det mekanis- ka ljudet, saknar hörbara toner och påminner om det naturliga vindbruset. Ljudet från bla- den kan dock genom sin karaktär – ett svischande ljud som förändras när bladen passerar vindkraftverkets torn – skiljas från naturljudet. Detta ljud, som främst bestäms av bladspetsarnas hastighet, kan begränsas genom att använda variabelt varvtal hos turbinen så att ljudalstringen blir lägre vid låga vindhastigheter, då det naturliga bakgrundsljudet är lägst. Omgivningspåverkan och hänsynstaganden 29 För vindkraftverk tillämpas i som regel, av angivna riktvärden för industribuller nattetid.9 Ljudnivån anges i mätenheten dBA.10 Om ljudet innehåller hör- bara toner är riktvärdena lägre. Med riktvärden avses de värden som normalt inte bör överskridas. Av enkätsvaren framgår att man i allmänhet anser riktvärden för externt industribuller vara tillämpbara för att från ljudsynpunkt bestämma hur långt det bör vara mellan vindkraftverk och bostäder. menar dock att riktvärdena bör kompletteras med anvisningar som innebär att olika bakgrundsljud från andra verk- samheter beaktas. · Bostäder, utbildningslokaler, vårdbyggnader Rörligt friluftsliv med naturupplevelser De naturliga ljuden i omgivningen kan, beroende på topografi, vegetation och vindförhål- landen, helt eller delvis maskera ljudet från ett vindkraftverk. Ett vindkraftverk startar normalt vid vindstyrkor på 4–5 m/sek. Vid en vindstyrka /sek ligger bakgrundsnivån på i ett öppet slättområde och på vid en vindstyrka /sek. I områden med höga träd är värdena högre. Vid kustnära lokalisering tillkommer det ljud som alstras av vågor. Ljudet från vindkraftverk hörs därför mest vid svag vind. Det bör observeras att ett ljuds störande effekter inte bara bestäms av ljudnivån, utan ock- så påverkas av ljudets frekvenssammansättning. Kunskaperna om vad ett ljuds frekvens betyder för upplevelsen av ljud från vindkraftverk är bristfälliga. Den använda mätenheten dBA syftar dock till att väga ihop ett ljuds olika frekvenser så att det blir jämförbart med vad örat uppfattar. Lågfrekventa ljud, under (Hz), kan uppfattas på längre av- stånd än ljud med högre frekvens, eftersom de inte i samma utsträckning dämpas av olika hinder. När det gäller lågfrekventa ljud är det inte bara ljudupplevelsen som är av intresse. Sådana ljud kan också ge effekter på människor i form av trötthet, sämre koncentration och huvudvärk. Ljudtrycksnivån avtar med för varje fördubbling av avståndet från ett vindkraftverk. Därutöver försvagas ljudvågorna av markdämpning och hinder i deras väg, t.ex. vegeta- tion, naturformationer och bebyggelse. På vilket avstånd från en etablering av vindkraft- verk som en viss ljudnivå nås är vidare beroende av maskintypen, tornhöjden och antalet verk. Allmänt kan sägas att gränsvärdet för ett enstaka modernt mindre aggregat (150–200 kW) kan . För ett aggregat i 1 MW-klassen kan behövas avstånd på upp till omkring 600 m. Om flera vindkraftverk ligger i samma område blir avståndet längre. Om två likadana aggregat finns på samma avstånd från en observatör ökar ljudnivån med jämfört med ett aggregat. Fem aggregat ger en ökning om 6 á Decibelskalan är logaritmisk vilket innebär att en ökning med innebär en tio- dubbling av ljudet. Emellertid kan omgivningens ljuddämpande egenskaper till följd av vegetation, topografi m.m. vara mycket olika. I klipplandskap och andra områden utan vegetation blir ljud- dämpningen mindre och det kan uppkomma kraftigare reflektioner av ljudet än i områden med rikligare vegetation. Över havet når ljudet mycket längre än över land då vattenytan är starkt reflekterande och lite ljuddämpande. I kuperad terräng kan vissa platser ligga i vindskugga vid en viss vindriktning, varvid maskeringseffekten av naturljuden minskar och 9Externt industribuller – allmänna råd, 1983. 10Ljudet mäts vid en vindhastighet /sek. 30 Omgivningspåverkan och hänsynstaganden ljudet från ett vindkraftverk i omgivningen därför hörs tydligare. Detsamma kan inträffa när vindkraftverk byggs på höjder i landskapet, där vindhastigheten kan vara högre än i det omgivande lägre landskapet. För att vid lokalisering av vindkraftverk bättre kunna beakta hur ljudet sprids med hänsyn till varierande naturförhållanden kan förfinade mät- och pro- gnosmetoder behöva utvecklas. Det är sålunda en rad förhållanden som bestämmer hur långt ljudet från ett eller flera vind- kraftverk hörs. Det är därför inte lämpligt att utifrån riktvärdena för buller ange några generella riktlinjer för vilka bestämda avstånd som skall finnas mellan vindkraftverk och t.ex. bostäder. Inom vilket avstånd från vindkraftverk som en viss ljudnivå nås och vilken hörbarheten är måste bedömas utifrån de förutsättningar som gäller för varje etablering. I mer komplex terräng kan det krävas ljudmätningar för att man skall förstå hur ljudutbredningen sker i olika vädersituationer. I skrivelser och telefonsamtal till utredningen har ett stort antal personer som bor i närheten av vindkraftverk framfört att de upplever störningar i form av buller från vindkraftverk för vilka riktlinjerna för buller har tillämpats vid tillståndsprövningen. 3.3.3Ianspråktagande av mark- och vattenområden Ett vindkraftverk tar i anspråk bara en liten yta för sitt fundament. Ett större verk på land behöver ett gravitationsfundament i betong med 10–15 m diameter. Vid placering på bra berg kan man använda bergfundament, som förankras med stålstänger i berggrunden och tar betydligt mindre yta i anspråk. Vid lokalisering till havs kan vindkraftverken placeras på ett gravitationsfundament (t.ex. en kasun, som flottas ut och sänks på plats), på en s.k. monopile (ett stålrör, som borras ned i berggrunden och gjuts fast) eller på ett trebensfundament (t.ex. en stålkonstruktion med tre ben, som fixeras vid havsbotten). Platsens förutsättningar (vattendjup, bottenbe- skaffenhet, vågor, isbildning etc) avgör valet av fundament. Vid bedömning av ytbehovet behöver också beaktas att vindkraftverk i en grupp i regel placeras fem–sju rotordiametrar från varandra för att energiutbytet inte skall minska för mycket genom att vindkraftverken stjäl vind från varandra. Betongfundamenten kan i många typer av mark grävas ned och täckas med jord så att mark tas i direkt anspråk endast för själva tornfoten, 10–15 mý. Markområdena runt och ända in på kraftverken kan användas, exempelvis som betesmark. Till vindkraftverket hör en transformatorstation som upptar några mý samt kablar och ledningar till och från denna och till elnätet. Hos stora vindkraftverk blir det allt vanligare att transformatorn placeras inuti tornet. För havslokaliserade vindkraftverk behövs, utöver anslutningsledningar till land, mark för anslutningsstationer på land. behöver tas i anspråk också för tillfarts- och servicevägar, servicebyggnader o.dyl. Vägarna tar ofta mer mark i anspråk och kan, liksom nya ledningar, innebära mer beståen- de ingrepp än vindkraftverkens fundament, som relativt lätt kan tas bort. Den direkta markåtgången för ett vindkraftverk är i regel sålunda liten och de areella kon- flikterna begränsade då marken kan brukas tätt inpå ett vindkraftverk. Vindkraftverk på åkerfält kan dock tillsammans med servicevägar och ledningar m.m. vara brukningshinder. Placeras kraftverken intill åkerkanter begränsas detta problem. Vid själva byggandet av kraftverk, ledningar och vägar kan skador uppstå i form av markpackning och störningar av dräneringssystem. Omgivningspåverkan och hänsynstaganden 31 En annan aspekt på behovet av mark är att vindkraftverkens produktion är beroende av att vindförhållandena inte försämras genom ändrad arealanvändning i närheten av vindkraft- verken, t.ex. ny bebyggelse eller beskogning; det kan handla om avstånd på flera km. Som redovisas i det följande kan också olika säkerhetsavstånd behöva iakttas i förhållande till andra verksamheter. Vindkraftverk kan vidare till följd av buller och skuggor samt visuellt indirekt påverka markanvändningen inom relativt stora avstånd från kraftverket. Vid havslokalisering kan fundament och torn påverka vattengenomströmningen och vatte- nutbytet och ge effekter i form av erosion och deposition av sand. I samband med muddring, kabeldragningar och andra anläggningsarbeten kan finkorniga sediment spridas och ge upphov till grumling. Vindrika platser på land som blir aktuella för lokalisering av vindkraftverk ligger ofta i glest bebyggda områden med få abonnenter och låg elförbrukning och därmed svaga elek- triska nät. När kapaciteten i ett sådant ledningsnät inte är tillräcklig för att ta emot ytterli- gare elproduktion från tillkommande vindkraftverk kan nya ledningar medföra behov av mark för ledningsgator och ställverk. (Behoven av att förstärka elnäten behandlas i kapitel 6.) Som höga vertikala element i landskapet utgör vindkraftverken hinder för luftfarkoster. Kring såväl civila som militära flygplatser och militära s.k. kortbanor finns krav på ytor fria från hinder. För det civila flyget krävs vid flygplatser hinderfrihet i banans längdriktning och tvärs banan. De militära bestämmelserna är i stort desamma. För militära flygfält finns dessutom säkerhetszoner i flygriktningarna som sträcker sig ut från flygplanens sättpunkt. Vid lokalisering till havs kan vindkraftverk och elkablar vara hinder för sjöfart och fiske och innebära kollisionsrisker. Fyrar kan skymmas och försvåra navigering. Vidare kan sjöräddningsinsatser från främst helikopter försvåras i anslutning till större grupper av vindkraftverk till havs. Med hänsyn till risken för olyckor, exempelvis brand, blixtnedslag och iskast från rotor- bladen, bör vindkraftverk inte ligga för nära olika andra verksamheter och anläggningar. Ofta används följande säkerhetsavstånd, som är rekommenderade av Boverket.11 ·Byggnader och platser där människor vistas oskyddade och ofta Tornhöjden + 3 x rotordiametern Tornhöjden + 3 x rotordiametern Totalhöjden Totalhöjden, dock lägst 50 m Totalhöjden Totalhöjden = Tornhöjden + halva rotordiametern För naturgasledningar tillämpas i ett säkerhetsavstånd på 2 x vindkraftverkets totalhöjd. 11 , Allmänna råd 1995:1. 32 Omgivningspåverkan och hänsynstaganden framför att det kan finnas anledning att se över de i rekommenderade säkerhetsavstånden mot bakgrund av de erfarenheter som finns om vindkraftverk. och rotorblad kan, bland annat genom reflektering av signaler, störa elektromagnetis- ka kommunikationssystem, t.ex. TV, radio och radar samt system för radiolänk- och satel- litkommunikation. För det militära försvarets del handlar det om radar- och signalspanings- och radiolänk- system. Hur dessa system påverkas av vindkraftverk studeras i ett utredningsarbete som beräknas vara avslutat . För såväl det militära som civila flyget kan vindkraft- verk medföra störningar av navigations- och landningshjälpmedel. För sjöfarten kan navigation försvåras på grund av störningar av kommunikationssystem och radarsignaler. anser att utredning och testförsök bör göras för att utröna vindkraftverkens påverkan på radio- och radarsändningar som rör sjöfarten. Vid havslokalisering kan uppkomma elektromagnetiska störningar av sjömineringar och militära sensorer i havet. Ljud från ett kraftverk kan störa militära sonaranläggningar som avlyssnar undervattensljud med hjälp av mikrofoner. För att system av sådana slag inte skall störas kan vissa sektorer och stråk behöva hållas fria från vindkraftverk. anser att ansvarsförhållanden och tekniska lösningar vad gäller störning- ar på TV-mottagare bör utredas. Enligt mätningar av kan störningar på mottag- ningen av TV- och radiosignaler uppkomma inom en sektor, med en vinkel på , på upp till 3–bakom ett vindkraftverk i riktning från sändaren. redovisar konstaterade störningar på TV-mottagning i ett par fall i . Beträffande radiolänk- förbindelse föreslår för att störande reflektioner skall minimeras, bland annat att vindkraftverk skall placeras så att verkets synlighet från en radiolänkantenn blir så liten som möjligt. I samband med vår enkät har varken eller funnit anledning att föreslå några allmänna hänsynsregler som bör iakttas i anslutning till olika radiolänksys- tem när vindkraftverk lokaliseras. Det kan noteras att man i tillämpar regeln att det skall vara fritt från vindkraftverk inom ett avstånd på varje sida om hu- vudstrålen i ett radiolänkstråk. Vidare skall den danska höras när vindkraft- verk placeras inom en vinkel på på varje sida om huvudstrålen mätt från såväl sändar- som mottagarmasten. Kunskapsunderlaget vad gäller vindkraftverkens effekter för djurlivet är mycket begränsat och behöver enligt flera enkätsvar förbättras. betonar särskilt vikten av att bättre kunskap tas fram beträffande effekterna på sälkolonier och flyttfåglar vid havsetablering av vindkraftverk. Studier av fåglars beteende i närheten av vindkraftverk har främst gjorts utomlands, men det finns även svenska studier. De uppgifter som här redovisas bygger på en dansk littera- Omgivningspåverkan och hänsynstaganden 33 turstudie, som genomfördes –, med syftet att sammanställa och värdera kunskapsläget beträffande fåglars reaktion på vindkraftverk.12 Gjorda undersökningar tyder på att sträckande fåglar i liten utsträckning kolliderar med vindkraftverk. Kollisionsrisken är störst vid dålig sikt. Fåglar sträcker normalt i stilla väder med god sikt och ofta på högre höjd än vindkraftverkens, vissa fågelarter sträcker dock . Luftledningar innebär normalt en större kollisionsrisk än vindkraftverk. När fåglar närmar sig ett vindkraftverk tycks de som regel ändra flygriktning och passera förbi kraftverket. För vissa rovfåglar kan det finnas en förhöjd risk för kollision i samband med bytesjakt. En skrämseleffekt har kunnat iakttas för häckande fåglar, men effekten varierar för olika arter. En förklaring kan vara vilka fria flygytor som en art behöver. Det bör observeras att återkomst till en häckningsplats där vindkraftverk har uppförts kan vara av kortsiktig natur beroende på en viss individs platstrofasthet. Också för rastande och födosökande fåglar kan vindkraftverk ha en skrämmande effekt, men även i dessa fall varierar det från art till art. På ett avstånd på upp till 250 m har det visat sig att antalet fåglar kan minska . Det har registrerats störande effekter på upp till 800 m för gäss och vadarfåglar. Det är speciellt viktigt att uppmärk- samma risken för skrämseleffekter i områden som har god tillgång till attraktiv föda, t.ex. musselbankar i anslutning till havslokaliserade grupper av vindkraftverk. För sträckande fåglar kan en barriäreffekt uppkomma om många vindkraftverk står tätt på tvärs flygriktningen. Vid avstånd på upp till 100 à 200 m mellan vindkraftverken kan upp- stå en så stark barriäreffekt att fåglarna inte passerar emellan. Varken vilda eller tama däggdjur verkar störas av vindkraftverk. Djuren betar i anslutning till vindkraftverken. Hur renar reagerar på vindkraftverk saknas det dock erfarenheter av. be- farar att många vindkraftverk inom ett begränsat område väsentligt kan minska områdets attraktivitet för renar och att vissa områden kan vara särskilt känsliga för rennäringen, t.ex. trånga passager för renarnas vandring, samlingsområden, kalvningsland och områden högt upp på fjällen där renarna söker svalka. pekar på att det för de tre uppförda vindkraftverken vid Rodovålen i har föreskrivits en kon- sekvensutredning om påverkan på renskötseln och framhåller vikten av att denna följs upp. Vid havslokalisering och strandnära lokalisering torde eventuella störningar av sälar och andra däggdjur sannolikt kunna ha påtaglig betydelse bara i lekområden och för närings- fångsten särskilt viktiga områden. Fisk och andra arter Kunskaperna om hur fiskar och andra arter påverkas av vindkraftverk till havs är mycket begränsade. 12Vindmøllers indvirkning på fugle, Status over viden og perspektiver, Faglig rapport fra DMU nr. 147, Miljø- og , Miljøundersøgelser, . 34 Omgivningspåverkan och hänsynstaganden Lek- och uppväxtområden kan skadas av vindkraftverkets fundament, kabeldragningar m.m. Fundamentet kan å andra sidan ge förutsättningar som medför positiva effekter för fisk och andra djur, liksom växter, genom att det kan fungera som ett artificiellt rev. Fiskar kan uppfatta ljud och vibrationer som orsakas av vindkraftverk och fortplantas i vattnet. Det är känt att ljud, inte minst infraljud, som sprids i vattnet kan ha stor betydelse för fiskars beteende. Även elektromagnetiska fält runt kablar och generatorer kan påverka fiskarna. Den samlade påverkan till följd av vindkraftverk och tillhörande vägar, ledningar, kablar m.m. kan ändra biotopen i ett område och därigenom påverka förutsättningarna för olika arter. Förändringarna behöver inte innebära en utarmning, utan de kan ibland skapa bioto- per som i vissa fall gynnar i ett område inte förekommande, men önskvärda, arter. Ett exempel på en negativ biotopförändring är att byggande av vindkraftverk och kringut- rustning kan skada värdefulla fågellokaler, såsom stränder och strandängar. Som särskilt värdefulla pekar på de internationellt värdefulla strand- ängarna på , på , i och i . Grundområden till havs kan också vara för vissa arter särskilt känsliga biotoper. Intresset att kring vindkraftverk hålla fritt från högre vegetation kan motverka mångfor- migheten i jordbrukslandskapet, särskilt i helåkersbygder. Genom att återinföra betesdrift för att hålla landskapet öppet kan å andra sidan försvunna arter etableras på nytt. En planerad utbyggnad med helhetssyn 35 4 En planerad utbyggnad med helhetssyn 4.1Hushållning med mark- och vattenområden Grundläggande bestämmelser om att hushålla med olika mark- och vattenområden i landet finns i lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m., NRL. Enligt 1 kap. 1 § NRL skall marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt användas så att en från ekolo- gisk, social och samhällsekonomisk synpunkt långsiktigt god hushållning främjas. I 2 kap. finns grundläggande hushållningsbestämmelser rörande olika användningsändamål och i 3 kap. finns särskilda hushållningsbestämmelser för vissa större områden. Motsvarande bestämmelser har tagits in i (1998:808), MB, som träder i kraft . Hushållningsbestämmelserna i 2 och 3 kap. NRL återfinns paragraf för paragraf i 3 och 4 kap. MB. Eftersom områden med för vindkraftverk bra vindförutsättningar, som framgår av kapitel 3, ligger i öppna landskap med lite bebyggelse är de ofta av stort värde för natur- och kul- turvården och för friluftslivet. Intresset att bygga vindkraftverk riktas ofta mot sådana större områden som med hänsyn till sina natur- och kulturvärden i sin helhet är av riks- intresse enligt 3 kap. NRL, bland annat vissa kustområden och områden i fjällen. Vidare är det i många fall fråga om områden där det finns bevarandeintressen som är angivna i de grundläggande hushållningsbestämmelserna i 2 kap. NRL och som i vissa fall är av riksin- tresse. Områden med höga natur- och kulturvärden kan också vara särskilt skyddade med stöd av annan lagstiftning. Med stöd av naturvårdslagen (1964:822) kan finnas områden avsätta som nationalparker, naturreservat, naturvårdsområden och naturminnen. Vidare gäller enligt naturvårdslagen generellt längs stränderna ett strandskydd på land och i vatten med hänsyn till friluftslivet och växter och djur. Fornlämningar är skyddade enligt lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. I NRL finns även bestämmelser som är tillämpliga på skydd av områden lämpade för vind- kraftverk. Enligt 2 kap. 8 § NRL skall mark- och vattenområden som är särskilt lämpliga för anläggningar för energiproduktion så långt möjligt skyddas mot åtgärder som kan på- tagligt försvåra tillkomsten eller utnyttjandet av sådana anläggningar. Områdena kan i vissa fall vara av riksintresse. Syftet med bestämmelsen är att skydda bland annat områden med särskilda kvaliteter för lokalisering av vindkraftverk mot åtgärder som kan göra det svårare att utnyttja områdena för detta ändamål. De ansvariga centrala myndigheterna skall att ange vilka områden man anser vara av rik- sintresse enligt bestämmelserna i 2 kap. NRL.13 Några områden av riksintresse för vind- kraftsutbyggnad har inte pekats ut, men på begäran av (tidigare ) har ett arbete med att identifiera sådana områden till lands påbörjats av länssty- relserna i vissa delar av landet. Det finns inget som hindrar att som ett resultat av detta arbete anger att ett område är av riksintresse för vindkraftverk, även om 13Förordning (1993:191) om tillämpning av lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. Denna förordning ersätts när träder i kraft med Förordning (1998:896) om hushållning med mark- och vattenområden m.m. 36 En planerad utbyggnad med helhetssyn det har pekats ut som riksintresse för något annat ändamål, t.ex. för naturvården, kulturvården eller friluftslivet. De områden där det finns sådana allmänna intressen som avses i 2 kap. NRL anges inte geografiskt i lagen och de materiella bestämmelserna är allmänt hållna. Det förutsätts att bestämmelserna konkretiseras i de översiktsplaner som varje kommun skall ha (se vidare avsnitt 4.2). Även för de större områden som anges i 3 kap. NRL, och som med hänsyn till de natur- och kulturvärden som finns i respektive område i sin helhet är av riksintresse, behöver skyddsvärdena preciseras till sitt innehåll. Vad som är skyddsvärt varierar från område till område och avsikten med hushållningsbe- stämmelserna, enligt såväl 2 som 3 kap. NRL, är inte att hindra alla åtgärder i ett område utan de syftar till att respektive områdes värden bibehålls. Det skall dock observeras att gruppstationer för vindkraft med tre eller flera vindkraftsaggregat med en sammanlagd uteffekt av minst 10 MW inte får komma till stånd inom kustområdena och skärgårdarna i från gränsen mot till , i och från Simpe- varp till Arkösund och i från Storfjärden vid till samt på Öland.14 Kustområdenas gräns ut mot havet bör enligt propositionen om NRL bestämmas inom en zon på 1–3 sjömil utanför baslinjen15 och den närmare av- gränsningen ske i samband med planläggning enligt PBL.16 Om en utbyggnad av vindkraftverk i ett område bedöms inte vara förenlig med andra hus- hållningsintressen i området framgår det av bestämmelserna i att företräde skall ges åt det eller de ändamål som på lämpligaste sätt främjar en långsiktig hushållning med mar- ken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt. Om ett område behövs för en anläggning för totalförsvaret skall försvarsintresset ges företräde.17 4.1.1Vilken tyngd har vindkraftsintresset? Den svenska energipolitiken är allmänt inriktad på att stimulera förnyelsebara och mil- jövänliga energikällor, till vilka vindkraften hör.