sou · GMB328 · 1999-01-01 00:00:00 — Även andra organ har viktiga funktioner som ligger nära dessa övergripande roller, framförallt SBU (utvärdering) och . Nedan beskrivs dessa och andra organs uppgifter, dels de specifika utföranderollerna, dels de allmänna och övergripande funktionerna. Övervägandena gäller i vilken utsträckning en renodling av Apoteksbolagets företagsroll leder till förändringar av ansvars- och arbetsfördelningen mellan de centrala myndigheterna. Slutsatser dras om hur uppgifterna bör fördelas för att skapa en klar och enkel struktur. Dagens ansvarsfördelning, som beskrivits ovan i kapitel 3, när det gäller de viktigaste funktionerna sammanfattas nedan: - ansvar för hälso- och sjukvård - tillsyn av hälso- och sjukvårds- personal, inkl farmaceuter - godkännande och kontroll av 302 $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET - det ekonomiska ansvaret för Ovan, i kapitel 6, har en genomgång gjorts av utvecklingen när det gäller ansvarsfördelningen mellan operativ verksamhet, framförallt utövad av statliga företag och affärsverk, och den överordnade myndig- hetsnivåns sektoransvar. Sammanfattningsvis innebar sektoransvar på kommunikationsområdet följande: -ett resultatansvar inför regeringen för en hel samhällssektors effektivitet och annan måluppfyllelse, dvs. samhällsbehov av olika slag, -ett ansvar för åtgärder av strategisk betydelse som annars inte skulle kommit till stånd, -ansvar för att nödvändig samverkan fungerar mellan de olika organen inom systemet, -ansvar för konsument- och regionala aspekter. hade även vissa tillsynsuppgifter men förut- sattes inte i övrigt behöva bedriva myndighetsutövning eller sköta utförandet av olika tjänster. Frågan är i vilken mån detta kan tillämpas på läkemedels- området. För att undersöka detta måste myndighetsfunktionerna kommenteras något. $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET 303 är enligt sin instruktion (utfärdad ) central förvaltningsmyndighet för verksamhet som rör socialtjänst, hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet, tandvård och ett antal andra verksamheter. övergripande mål är att verka för en god hälsa och social välfärd samt omsorg och vård av hög kvalitet på lika villkor för hela befolkningen (Statsliggaren med regleringsbrev ). Av den s.k. redovisningsstrukturen för verksamheten (enligt statsliggaren ) kan utläsas att resultaten dels skall redovisas funktionsvis (tillsyn, aktiv uppföljning etc), dels enligt en struktur med huvudrubrikerna socialtjänst respektive hälso- och sjukvård. Under rubriken hälso- och sjukvård räknas sex områden upp, varav läkemedel är ett – de andra är primärvård, psykiatri, folkhälsa, tandvård samt medicinska prioriteringar och övriga frågor. är enligt instruktionen (utfärdad ) central förvaltningsmyndighet för kontroll och tillsyn av läkemedel och vissa andra liknande produkter. övergripande mål (se Statsliggaren 1997) är att tillse att läkemedel är säkra, effektiva och av god kvalitet samt verka för att läkemedel används på ett ändamålsenligt och effektivt sätt. skall vidare främja säkerheten och kvaliteten för läkemedelsnära produkter. I detta arbete skall Läke- medelsverket dels utgöra en kontrollerande myndighet, dels arbeta för rationell utveckling och användning av nya läkemedel, vilket enligt verksamhetsmålen skall ske genom information och marknadskontroll. Verksamhetsmålen i övrigt prioriterar trygghet och säkerhet för hälso- och sjukvården liksom för den enskilde som verksamheten utgör en effektiv och rättvisande produktkontroll och kvalitetssäkring för industrin. Mot bakgrund av läkemedelsfrågornas komplexitet och omfattning har de organisatoriskt i liksom i de flesta andra länder lyfts ut från hälso- och sjukvårdsministerier och myndigheter. utgjorde grunden för tillkomst 1990. Verkets uppgifter spänner över ett läkemedels hela livscykel, vilket framgår av följande som beskriver några av momenten: -godkännande av kliniska prövningar, -godkännande av nya (i europeisk myndighetssamverkan) och vidare- utvecklade läkemedel, 304 $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET -utfärdande av föreskrifter och riktlinjer inom läkemedelsförsörj- ningen, -kontinuerlig övervakning av läkemedlets ändamålsenlighet, t.ex. genom rapporteringssystem för biverkningar, -uppföljning av läkemedlets användning i första hand genom försälj- ningsstatistiken men också genom riktade studier och kontakter med läkemedelskommittéer och specialistföreningar, -utarbetande av behandlingsrekommendationer avseende jämförande läkemedelsterapi s.k. workshops, -övervakning av tillverkningar, partihandel och distribution av läkemedel genom inspektioner, laborativa kontroller, system för reklamationer, -information till sjukvården m.fl. om kontrollaktiviteterna, -omvärdering av läkemedel genom den 5-åriga omregistreringen av ett läkemedel, har ett i huvudsak produktrelaterat ansvar för upp- följningen av användningen. Verket får ny information om och fattar beslut om läkemedel kontinuerligt under hela läkemedlets livscykel. Denna information respektive beslut, tillsammans med nya studieresultat, påverkar grunderna för hur läkemedel kan användas i sjukvården och måste därför förmedlas till sjukvården på ett effektivt sätt. Detta kan tas som exempel på att verket som en huvudfunktion har att arbeta i samarbete med andra, vilket enligt ovan är ett kriterium på en sektormyndighet. har exempelvis inlett samarbete med landets läkemedelskommittéer. SBU, som också utvärderar läkemedel, gör mer genomgripande medicinska och hälsoekonomiska analyser och kan ses som kompletterande fördjupningsstudier på särskilt angelägna områden. SBU:s ämnesval sker i samverkan med bl.a. och . Vad gäller läkemedelsanvändning pågår eller planeras ett antal projekt, exempelvis utveckling av metoder för att värdera läkemedels- profiler vid olika sjukdomar, uppföljning av sex terapiområden avseende läkemedelsanvändning i samband med expertmöten, med- verkan i utvecklingen av läkemedelsregistret som följd av läkeme- delsreformen. Även Apoteksbolaget har myndighetsliknande funktioner vilket fram- gått ovan. Dessa är av två slag, det ena av mer sektormyndighets- $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET 305 karaktär, det andra av mer konkret utförande. Här behandlas främst det sektorövergripande arbetet. Lagen (SFS 1996:1152) om handel med läkemedel m.m. säger: Staten och den juridiska person, till vilken staten givit i uppdrag att bedriva detaljhandel med läkemedel enligt 4 §, har ansvar för läkemedelsförsörjningen till allmänheten och till hälso- och sjuk- vården för människor och djur. Läkemedelsförsörjningen skall bedrivas rationellt och på sådant sätt att behovet av säkra och effektiva läkemedel tryggas (6 §). har tillsyn över efterlevnaden av lagen (7 §), men det framgår av lagen att ansvaret för sektorn läkemedelsförsörjning delas med bolaget. Av avtalet mellan staten och Apoteksbolaget fram- går bl.a. att Bolaget skall svara för en god läkemedelsförsörjning i landet och verka för en rationell läkemedelsanvändning. Avtalet mellan staten och Apoteksbolaget innehåller vidare ett antal åtaganden utöver själva distributionsuppgiften eller funktioner som har direkt samband med denna. I avtalets 2 § stadgas bl.a. att Apoteks- bolaget skall svara för producentobunden information till enskilda konsumenter samt erbjuda sådan till hälso- och sjukvården. Vidare skall bolaget medverka till att en fortlöpande statistik produceras över läkemedelsförbrukningens art och omfattning samt uppgifter om producent- och distributionskostnader. I enlighet med avtalets 10 § skall Apoteksbolaget informera och samarbeta med huvudmännen för hälso- och sjukvården. Ett exempel på detta är Apoteksbolagets skyldighet att till läkemedelskommittéerna inom landstingen lämna uppgifter om läkemedelsförskrivningar och i övrigt bistå med information. Vidare skall bolaget fortlöpande samråda med berörda myndigheter bl.a. , och i frågor av gemensamt intresse. På begäran skall till dessa myndigheter lämnas de upplysningar och det biträde som behövs för deras verksam- het. Det av beslutade receptregistret skall, slutligen, föras av Apoteksbolaget. Vissa av dessa uppgifter hör hemma på central, nationell nivå, andra är av regional och lokal karaktär och kan – i den mån de inte finansieras via läkemedelsförmånen – t.ex. ingå i avtal med sjukvårdshuvudmännen. Ansvarsfördelningen i läkemedelsfrågor mellan och kan – utöver ovanstående dokument – även kort 306 $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET karaktiseras med hjälp av departementschefens uttalande i prop 1989/90:99: Sammanfattningsvis blir uppgifter att handha övergripande frågor om läkemedel i hälso- och sjukvården samt frågor om hälso- och sjukvårdspersonalens åligganden när det gäller läkemedel. uppgifter avgränsas till frågor som rör produktsäkerhet och produktkvalitet – för vissa produkter därtill frågor om produkternas effekt – eller frågor som har samband därmed. Lantbruksstyrelsen /numera , vår komm./ får på motsvarande sätt ansvaret för de övergripande frågorna vad gäller den veterinärmedicinska användningen av läkemedel. utgångspunkt är framförallt ett patientperspektiv, vilket kan grundas på hälso- och sjukvårdslagens portalmening om en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Enligt lagen (1996:786) om tillsyn över hälso- och sjukvården, ligger tillsyns- ansvaret hos , och enligt lagen (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och sjukvården inräknas i denna även den farmacevtiska personalen inom detaljhandeln, dvs. Vidare läggs tillsynsansvaret för handel av läkemedel på Läkemedels- verket enligt lag om handel med läkemedel m.m.(1996:1152). I betänkandet Tillsynen över hälso- och sjukvården (SOU 1991:63) analyseras gränsdragningen mellan och tillsynsuppgifter. Som en övergripande princip anges att läkemedelsverket svarar för tillsynen i produktions- och detaljhandelsleden och utövar tillsynen över använd- ningen av läkemedel (sid 165). Det konstateras att gränsdragningen mellan tillsynsområdena inte är skarp: I själva verket förutsätts ha vissa tillsynsuppgifter inte enbart inom området läkemedel i användning utan också inom det fält som präglas av läkemedelskontroll och hantering av läke- medel m.m. intill det moment, då produkterna når konsumenten, sålunda inom läkemedelsverkets principiella tillsynsområde. På motsvarande sätt förutsätts läkemedelsverket inte enbart ha tillsyn med avseende på det egna ansvarsområdet, utan också när det gäller läkemedel i användning, sålunda inom principiella tillsynsområde. Ett sådant arrangemang bäddar givetvis för kompetensdiskussioner de båda myndigheterna emellan. De läkemedelsuppgifter som utövar tillsyn över är hälso- och sjukvårdspersonalens hantering av läkemedel, vari inräknas utövandet av förskrivningsrätten, och, efter , även $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET 307 apoteks- och giftinformationspersonalen. Även om farmacevterna huvudsakligen arbetar med läkemedelsprodukter, och i den egenskapen borde lyda under tillsyn, har det farmacevtiska arbetet en avgörande betydelse för patientens säkerhet i vården, vilket motiverar att tillsynen ligger under . Gränsdragningen förutsätter att man kan skilja på individtillsyn, som ligger på Social- styrelsen, och den tillsyn som ligger på . Denna roll- fördelning ändrades inte i och med den skärpning av tillsynsansvar över hälso- och sjukvården som föreslogs i prop 1995/96:176 och beslutades av . Som framgår ovan delar och på tillsynen av läkemedel i användning. Principen för denna delning är att kontroll av läkemedel innefattar även bedömning av förskrivning och förbrukning av läkemedel, liksom deras biverk- ningar. Detta förutsätter att får tillgång även till patientrelaterad information. är det centrala syftet med tillsyn just skyddet av patienten mot risk för skada eller sjukdom i samband med vård, behandling eller undersökning enligt 5 § Lag (1996:786) om tillsyn över hälso- och sjukvården. Principen för gränsdragningen skulle därför möjligen kunna beskrivas som att fokuserar läkemedlet som produkt, vilket förutsätter att dessa relateras till patienter, medan fokuserar patientens säkerhet, vilket förutsätter att denna relateras till läkemedlen. De två tillsynsrollerna är kopplade till varandra men har olika tyngdpunkt. Däremot kan det inte hävdas att gränsen mellan verken går vid apoteksdisken, eftersom båda myndigheterna utövar tillsyn såväl i skedena före som efter det att läkemedlet passerat apoteksdisken. Av och mål- och resultatredo- visningsstruktur kan man sluta sig till att man i sammanhanget kan identifiera åtminstone tre sektorer, sektorn för god hälsa och social välfärd, för hälso- och sjukvård samt för läkemedel. Sektorn för läkemedel är därvid delad i två delar. Förhållandet mellan de tre sektor- erna framgår av nedanstående figur. 308 $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET (¤LSO OCH SJUKV¥RDENS SEKTORSTRUKTUR God hälsa och social välfärd Läkemedel Läkemedel primärt ur Figuren illustrerar sambanden mellan delsektorerna. Dagens organisa- tionslösning innebär att en del av hälso- och sjukvårdssektorns läkemedelsansvar ligger på och en annan del på . Apoteksbolaget har ett ansvar vid sidan av de två tidigare nämnda myndigheterna, men ansvaret gäller försörjningen till mottagarna, vilket torde innebära att ansvaret gäller en förmedlingsuppgift, under tillsyn av . Mot en snäv tolkning av försörjnings- begreppet talar dock att även Apoteksbolaget, liksom de tidigare nämnda två organen, uppmanas att verka för en rationell användning. Både för liksom för Apoteksbolaget betonas infor- mationsspridning som ett ansvar. Nedan beskrivs organens roller i olika försörjningsled: Figur 11.2 $E TRE ORGANENS ANSVAR $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET 309 Den sammanvävda ansvarsbilden gör det motiverat att om möjligt försöka skapa skarpare gränser mellan de olika organens ansvar. 11.2Förslag till en samlad läkemedelsförsörjningslag Uppdelningen på olika myndigheter motsvaras av en minst lika stor uppdelning på lagarnas område. Det finns ett stort antal författningar som reglerar var sitt område av läkemedelsförsörjningen. Genom den senaste reformen på läkemedelsområdet tillskapades fyra nya, centrala lagar rörande delar av läkemedelsförsörjningen. Två av dessa ersatte inte några äldre motsvarigheter. Härutöver finns ett flertal äldre författ- ningar, bl.a. läkemedelslagen. Dessutom finns förordningar till nästan varje lag och ytterligare föreskrifter utfärdade av myndigheter. Sammantaget är det svårt att få ett samlat grepp om vad som gäller för läkemedel i olika situationer. Utredningen har försökt att samla några av de centrala författningarna på området till en större lag om läkemedelsförsörjningen. Avsikten har varit att den skall spegla läke- medlets väg från idé, via tillverkning, prissättning, handel, annan hantering och subvention, till konsumtion. På så sätt skulle regelverket vinna i tydlighet och överskådlighet, till fördel för såväl allmänheten som tillämparna. I den föreslagna lagen finns dessutom vissa nya bestämmelser, bl.a. beträffande verksamheten vid apoteken och pris- sättningen av produkter och tjänster inom läkemedelsförmånen, som följer av utredarens förslag. Följande författningar har in- och till viss del omarbetats i den nya lagen. Läkemedelslagen (1992:859), lagen (1996:1150) om högkost- nadsskydd vid köp av läkemedel m.m., lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m., lagen (1996:1156) om receptregister, lagen (1996:1157) om läkemedelskommittéer samt kungörelsen (1970:738) om läkemedelsförsörjningen vid sjukvårdsinrättningarna. De föreslås samtliga ersättas av den nya lagen, som benämns lagen om läkemedels- försörjning. På grund av omfattningen men också mot bakgrund av att den skall vara överskådlig, har lagen indelats i kapitel. Sammanfattningsvis F¶RESL¥S att de centrala författningarna inom läkemedelsområdet samlas till en lag om läkemedelsförsörjning. 310 $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET 11.3Förslag till ny myndighetsstruktur Utgångspunkten för det fortsatta resonemanget är att de sektoransvars- funktioner som kan finnas hos Apoteksbolaget bör flyttas från detta till någon myndighet. Detta är en nödvändig konsekvens av det förslag till konkurrensutsättning som förs fram i detta betänkande. Men förslaget kan också ses oberoende av konkurrensutsättningen som ett fullföljan- de av den renodling av företagsfunktionen som tillämpas på andra statliga företag, kombinerat med en klar åtskillnad mellan myndighets- funktioner och utförande. Konkreta skäl att förstärka sektoransvarsfunktionen på myndighets- nivå är att Apoteksbolaget f.n. utför uppgifter som ligger i gränsfältet mellan myndighet och företag, samt att en uppsplittring på ett antal apoteksföretag kräver en motsvarande förstärkning av den centrala myndighetsfunktionen för att kunna garantera samma säkerhet och kvalitet som . Här behandlas de myndighetsliknande funktioner som har en mer utförande karaktär, till skillnad från det övergripande sektoransvar som behandlats ovan. LFU:s slutbetänkande Omsorg och konkurrens (SOU 1994:110) gick igenom Apoteksbolagets samhällsåtaganden och myndighetsuppgifter i ljuset av vad bolaget skulle ha för funktioner vid en konkurrensutsättning. Skälet var att samhällsåtaganden, som inte reglerades av särskilda avtal och ersättningar från staten, skulle prioriteras lägre av ett företag som var tvunget att leva i konkurrens med företag som inte hade samma åtaganden. De uppgifter som LFU pekade ut var i huvudsak: rikstäckning av apoteksservice, beslut om lokalisering De olika uppgifterna har olika karaktär: $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET 311 1-3 De tre första, lokalisering, kompetens och tillhandahållande, är samhällsåtaganden som är så intimt sammankopplade med distributionsuppgiften, att de är svåra att skilja från denna. De kan dock preciseras och ingå i koncessionsvillkoren. 4Den fjärde uppgiften, Giftinformationscentralens arbete, är av den karaktären att den bör utföras av eller i anslutning till en myndighet, vilket också framfördes av översyn Apoteksbolagets framtida roll (Ds 1995:82). På denna punkt lägger jag nedan ett förslag. 5Den femte punkten, hälsoekonomisk forskning, utförs nu bl.a. inom ett dotterbolag till , , som för en del av sin verksamhet är beroende av finansiering från Apoteksbolaget. Denna finansiering kommer förmodligen att successivt minska oberoende av förändringar av Apoteksbolagets ensamrätt. I Ds 1995:82 föreslogs att Apoteksbolagets skulle avveckla sitt ägande i IHE, vilket också gällde dotterbolaget . 6När det gäller försvarsförberedelserna behöver varje företag som arbetar med läkemedelsdistribution ha olika typer av beredskapsåtagande. Det kan dock vara motiverat att behålla detta åtagande som en central myndighetsfunktion. 7-8 Av ovanstående punkter återstår de två sista, information och statistik, för vilka ansvaret åtminstone delvis måste överföras till en myndighet vid en konkurrensutsättning av Apoteks- bolaget. Nedan följer uppgifter som utförs av Apoteksbolaget men som har en myndighetskaraktär i den meningen att de vid en konkurrensutsätt- ning bör utföras centralt vid en statlig myndighet och vara tillgänglig för alla företag. Vid varje uppgift har angivits en skattning, gjord inom Apoteksbolaget, av ungefärlig personalåtgång och kostnad för arbets- uppgiften: 312 $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET · Rikstäckning av apoteksservice, beslut om lokalisering Driftsektorn: Etableringspolitiken, etableringsplaneringen samt till viss del etableringsbesluten, allt som gäller nationella frågor. (Cirka 3 personer, ) · Kompetens och kvalitet Kvalitetsledning: Inspektionsverksamheten i samverkan med Läke- medelsverket. (arbetar 25 apotekare på deltid, motsvarande kanske 5 på heltid, med inspektioner inom Apoteksbolaget. Totalt beräknas kvalitetsledningen kosta . Även vid en konkurrensutsätt- ning kommer företagen att behöva ha en egen kvalitetssäkringsresurs i dessa proportioner, vilket innebär att någon överföring av sådan personal till tillsynsmyndigheten inte förutsätts här). Ekonomifunktionen: ; en central myndighet måste ha ett register över varje litet expeditionsställe för att kunna komma i kontakt med detta i samband med t.ex. indragningar. (1 person, ) Sektor Farmaci/Marknad: Totalförsvarsplaneringen och beredskaps- uppgifterna. Avtal med försvarsmyndigheter sluts företagsvis men det är ändå befogat att ha en central myndighetsfunktion inom detta område för att säkerställa en viss miniminivå i apotekssektorn som helhet. (2 personer, ) Sektor Farmaci/Marknad: Viss läkemedels- och förskrivarinformation i form av ALi, se mer om detta nedan. (5 personer, ) Sektor Farmaci/Marknad: nationella prislistor, den nationella läke- medelsstatistiken. (5 personer, , inklusive konsultkostnad, varav datakostnad) IT-staben: Apotekskortet, Beställningssystem Högkostnadsdatabasen, m.m., som alla operatörer måste få vara med i (5 personer samt datakonsulter till en kostnad av i personanknutna kostnader samt i drift- och utvecklingskostnader) $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET 313 Rättsenheten: Tolknings- och tillämpningsanvisningar som har nationell verkan. (5 personer, ) Ovanstående funktioner utförs (enligt Apoteksbolaget) av 25 -30 personer, exklusive konsulter, till en total kostnad av .. !POTEKSBOLAGETS PRODUKTION OCH LABORATORIER !0,, innefattar - utöver vad som undantagsvis tillverkas för viss patient på ett apotek - central produktion av receptläkemedel som avses för visst tillfälle för viss patient samt lagerberedningar av läkemedel som erfarenhets- mässigt når viss försäljningsvolym men som ingen kommersiell tillverkare marknadsför, s.k. orphan drugs. Ensamrätten har möjliggjort en långtgående strukturrationalisering av produktionen av ex tempore - läkemedel o.dyl. I en konkurrenssituation kommer det under överskåd- lig tid att vara svårt för konkurrenterna att tillhandahålla läkemedel av detta slag annat än genom APL, som därför kommer att utgöra en stor konkurrensfördel för Apoteksbolaget. Någon särskild reglering föreslås inte, däremot finns det anledning att vid en kommande uppföljning av konkurrensutsättningens effekter särskilt uppmärksamma hur efter- frågan på ex tempore - och lagerberedningar tillgodosetts. När det gäller information finns det anledning att överväga en central reglering av !POTEKSBOLAGETS ,¤KEMEDELSINFORMATION !,I för läkemedelsinformation till de professionella kårerna. Det kan vara befogat att ha tillgång till en sådan jourtjänst vid en central läkemedels- myndighet eller på annat sätt. ,¤KEMEDELSUPPLYSNINGEN för allmänheten startade och fick nära 4 500 samtal . Den innebär möjligheter för allmänheten att få läkemedelsinformation dygnet runt. Denna informationsservice behöver inte myndigheten ta över. Giftinformationscentralen, GIC, finansieras med anslag från Apoteks- bolaget. Behovet av denna verksamhet är stort även och måste även i fortsättningen finansieras anslagsvägen om inte någon annan lösning finns, t.ex. en stiftelse med delfinansiering av läkemedels- och kemisk industri. Med tanke på omslutningen på cirka 17 miljoner (27 anställda) kan det i annat fall motiveras att göra GIC till en egen myndighet under . Ramen behöver i dessa alternativ utökas något beroende på kostnader för sådan administrativ service och även material som nuvarande huvudman tillhandahåller. Det skall påpekas att ramen inte innehåller resurser för 314 $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET vetenskaplig verksamhet som bl.a. kan utnyttja en stor mängd insamlade data om förgiftningsproblematiken i . , IHE, och Dessa är båda helägda dotterbolag till . De kan båda bedömas ha en egen marknad varför en eventuell konkurrensutsättning av inte behöver ha några avgörande konsekvenser för fortsättningen av deras verksamhet.