sou · GMB334 · 1999-01-01 00:00:00 — Gränsen mellan vad som kan anses vara rehabilitering i steg 4 och den rehabilitering som blir aktuell i steg 6 kommer inte alltid att vara tydlig. Här måste förhållandena i det enskilda fallet få vara styrande eftersom företagare bedriver sin verksamhet inom vitt skilda områden och på vitt skilda villkor. Enligt utredningens uppfattning bör dock det aktuella företaget kunna användas som utgångspunkt för bedömningen. Den företagare som måste ändra rörelsens inriktning för att kunna ar- beta vidare och för detta behöver rehabilitering får anses befinna sig i steg 4 medan den som lägger ned verksamheten och avser att starta en annan verksamhet inte längre omfattas av detta steg. I de fall en i grun- den ny verksamhet eller affärsidé är i fråga skall denna prövas i steg 6 och således föregås av steg 5, dvs. prövning, utan extra insatser, mot annat på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete. En ny eller annan näringsverksamhet kan i detta sammanhang jämföras med en an- ställds arbete hos en annan arbetsgivare. Den tidsmässiga begränsning som innebär att rehabiliteringsinsatsen inte får ta mer än i anspråk bör gälla även företagare. Utred- ningens förslag avser att skapa likabehandling mellan företagare och arbetstagare och då bör företagare inte medges längre rehabiliteringsin- satser än vad som är möjligt för arbetstagare. På samma sätt som när det gäller en arbetstagare måste även övriga bedömningar göras utifrån vad som kan vara rimligt och realistiskt i det enskilda fallet. 54 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG Prövningen av företagares möjligheter att efter viss utbildning, an- passning av arbetsuppgifter eller liknande rehabiliterande insatser er- hålla andra arbetsuppgifter i den egna näringsverksamheten blir med nödvändighet en grannlaga uppgift. Vid prövning av sådana möjlig- heter för en arbetstagare diskuterar han eller hon detta med sin arbets- givare. I denna diskussion kan delta, men det är inte nödvändigt. kan också för arbetstagarens räkning tala direkt med arbetsgivaren. I företagarens fall har tjänstemän inte någon annan än den försäkrade själv att rådgöra med, eftersom företagaren är sin egen arbetsgivare som han eller hon är den som behöver andra arbetsuppgifter. Mot denna bakgrund kan det vara lämpligt att ta upp frågan om SAMVERKAN mellan olika rehabiliteringsaktörer i samhället. lämnade regeringen den s.k. samverkanspropositionen (prop. 1996/97:63) till . I propositionen framhålls vikten av att utveckla samverkan mellan olika aktörer när det gäller rehabilite- ring. Den enskilda individen bör stå i centrum och få stöd och hjälp uti- från ett helhetsperspektiv i stället för att bollas mellan olika myndig- heter som alla ser till just sin del i rehabiliteringsarbetet. Förutom att det är till den enskildes fördel så gynnas effektiviteten om samverkan kan förbättras. I regleringsbreven för har samverkan formulerats på ett gemensamt sätt för , , Arbetsmark- nadsstyrelsen och Arbetarskyddsstyrelsen. Det gemensamma är att myndigheterna aktivt skall samverka så att en effektivare användning uppnås av tillgängliga resurser inom rehabiliteringsområdet. Syftet skall vara att varje individs arbetsförmåga blir tillvaratagen så att det blir möjligt för den enskilde att försörja sig genom eget arbete. Utredningen vill framhålla vikten av att i sin handläggning i samband med rehabilitering tar ansvar även för före- tagare som helt eller delvis får sin arbetsförmåga nedsatt på grund av sjukdom. Eftersom gruppen företagare i vissa avseenden skiljer sig vä- sentligt från gruppen anställda, anser utredningen att det kan finnas skäl att särskilda samverkans- och arbetsmetoder tas fram i syfte att förbättra och effektivisera rehabiliteringsarbetet för denna grupp. Det bör övervägas om försäkringskassorna kan underlätta för såväl före- tagarna som för kassans tjänstemän genom att samla dessa ärenden till några få handläggare som ges möjlighet att särskilt sätta sig in i frågor- na. Vidare kanske samverkansparterna för dessa grupper bör omfatta även andra än de tidigare nämnda myndigheterna, dvs. även företagar- nas organisationer såsom t.ex. , Lant- brukarnas riksförbund och . –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 55 3TEG I STEG F¶R STEG MODELLEN En prövning av även företagare mot steg 3 och 4 i steg-för-steg- modellen kommer att innebära utökade möjligheter för företagare att få ersättning från socialförsäkringen under nödvändiga rehabiliteringsin- satser. De kommer därmed att få i princip samma möjligheter som ar- betstagare att återgå till den tidigare arbetsgivaren respektive närings- verksamheten. Vad detta i praktiken kommer att innebära blir av- hängigt av förhållandena i det enskilda fallet och på den enskilda ar- betsplatsen. Vissa arbetstagare har stora möjligheter till andra arbets- uppgifter, andra har betydligt mindre möjligheter. Detsamma kommer att gälla för företagare. Även med dessa förändringar av reglerna kom- mer några att gå vidare för prövning enligt steg 5 i steg-för-steg- modellen. De företagare som vid en prövning enligt stegen 1 – 4 inte bedöms kunna utföra arbete, helt eller delvis, i den egna näringsverksamheten även om rehabiliteringsinsatser sätts in skall – på samma sätt som ar- betstagare – därefter bedömas enligt steg 5. Utredningens ställnings- tagande när det gäller frågan om företagare skall undantas från steg 5 finns i avsnitt 3.4.5. Arbetsgivarens åtgärds- och kostnadsansvar vid re- habilitering (Dir. 1997:90) utreds av en särskild utreda- re. Utredaren skall bl.a. föreslå arbetsgivarens an- svar skall inträda och hur långt ansvaret skall sträcka sig. Han skall också belysa arbetsgivares förutsättningar att fullgöra ett rehabilite- ringsansvar, bl.a. små och stora arbetsgivares skilda förutsättningar. Utredaren kommer, enligt vad utredningen erfarit, inte att föreslå några förändringar som har betydelse för de frågor som skall lösas här. $EN DELTIDSARBETANDE F¶RETAGARENS M¶JLIGHETER ATT MEDVERKA I REHABILITERING Utredningen har något diskuterat en företagares faktiska möjligheter att lämna sitt företag för att delta i rehabiliteringsåtgärder. Ut- redningen konstaterar, utan att närmare ha penetrerat denna fråga, att problemet torde uppstå redan i samband med att sjukdomen hindrar företagaren från att arbeta. Sjukpenning, och i förekommande fall re- habiliteringspenning, från den allmänna försäkringen avser att täcka den enskilda individens eget inkomstbortfall vid sjukdom eller rehabi- litering. Den avser däremot inte att vara en försäkring mot övriga risker, som kan resultera i kostnader för t.ex. stillestånd, ersättare m.m., i denna form av förvärvsarbete. Sådana frågor hanterar företagaren 56 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG inom ramen för företagets egna försäkringslösningar som anpassas efter förhållandena i det enskilda företaget. Frågan om rehabilitering i allmänhet av företagare ingår inte i ut- redningens uppdrag. Utredningen har därför stannat vid att peka på ett problem som kan tänkas uppstå i samband med rehabilitering av före- tagare. 3.4.8En modifiering inom arbetslöshetsförsäkringen? 5TREDNINGENS BED¶MNING Arbetslöshetsförsäkringen bör INTE änd- ras så att företagare ges rätt till arbetslöshetsersättning när det är sjukdom som är orsaken till att företagaren inte kan arbeta heltid i sin tidigare verksamhet. Utredningen har ingående diskuterat möjligheterna att även inom arbetslöshetsförsäkringen modifiera reglerna något så att en arbetsför men partiellt arbetslös företagare kan få ersättning från arbetslöshets- försäkringen i de fall då det är sjukdom som är orsaken till att han eller hon inte kan arbeta heltid i sin tidigare verksamhet. Utredningen har dock stannat för att inte föreslå någon sådan förändring. Utredningen anser emellertid att en modifierad lösning inom arbetslöshetsförsäk- ringen är tekniskt möjlig och har därför skissat på hur en sådan lösning skulle kunna se ut. En sådan möjlighet skulle, enligt utredningens uppfattning, dock begränsas till att gälla enbart de företagare som av bedömts kunna klara ett på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete. utredning och beslut skulle därmed vara en väsentlig del av underlaget för arbetslöshetskassans beslut. En företagare som vid bedömning enligt steg 5 anses kunna klara annat på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete utan extra insatser ges, på samma sätt som en arbetstagare som klarar sitt gamla arbete på deltid, en möjlighet att under en omställ- ningsperiod erhålla arbetslöshetsersättning även om den personliga verksamheten i företaget inte har upphört i sin helhet. Detta skulle i så fall gälla den företagare som trots sjukdomen kan arbeta deltid i den egna verksamheten och som av bedömts kunna klara ett annat arbete på heltid. En modifiering av arbetslöshetsförsäkringen skulle lagtekniskt kunna lösas t.ex. genom ett nytt tredje stycke i 35 § nya med följande lydelse. –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 57 %N F¶RETAGARE SOM UPPBURIT SJUKPENNING ELLER F¶RTIDSPENSION ENLIGT LAGEN OM ALLM¤N F¶RS¤KRING OCH ENLIGT BESLUT AV ALLM¤N F¶RS¤KRINGSKASSA BED¶MTS KUNNA F¶RS¶RJA SIG SJ¤LV GENOM F¶RV¤RVSARBETE SOM ¤R NORMALT F¶REKOMMANDE P¥ ARBETS MARKNADEN SKALL ANSES ARBETSL¶S TILL DEN DEL F¶RETAGARENS PER SONLIGA VERKSAMHET I R¶RELSEN HAR UPPH¶RT ANNAT ¤N TILLF¤LLIGT -OTSVARANDE SKALL G¤LLA DEN F¶RETAGARE SOM ANS¶KT OM F¶RTIDS PENSION P¥ ELLER ANNAN NEDS¤TTNING AV DEN FYSISKA ELLER PSYKISKA PRESTATIONSF¶RM¥GAN MEN F¥TT AVSLAG P¥ SIN ANS¶KAN P¥ F¶RETAGAREN BED¶MTS KUNNA F¶RS¶RJA SIG SJ¤LV GENOM F¶RV¤RVSARBETE SOM ¤R NORMALT F¶REKOMMANDE P¥ ARBETSMARKNADEN För att komma ifråga för arbetslöshetsersättning måste företagaren prövas genom de olika stegen i steg-för-steg-modellen. Försäkrings- kassan får göra en noggrann utredning och pröva om arbetsoförmågan i det egna företaget kan hävas med hjälp av rehabiliteringsinsatser inom socialförsäkringens ram. Om den försäkrade därefter bedöms inte kunna återgå i heltid i den egna näringsverksamheten men anses kunna klara annat på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete utan extra insatser, då skulle det kunna bli aktuellt med arbetslöshetsersätt- ning för företagare i samma utsträckning som för arbetstagare. En indragen sjukpenning eller ett avslag på ansökan om förtidspen- sion skulle inte automatiskt innebära att företagaren blir berättigad till arbetslöshetsersättning. Enbart i fall där det av be- slut klart framgår att den försäkrade har en sjukdom (eller motsvaran- de) som i viss mån sätter ned arbetsförmågan i tidigare arbete, men där den försäkrade trots sjukdomen bedöms klara annat på arbetsmarkna- den normalt förekommande arbete, skulle arbetslöshetsersättning kunna utges. Beslut om indragning av sjukpenning eller avslag på ansökan om förtidspension som beror på att sjukdom överhuvudtaget inte bedöms föreligga eller att sjukdomen inte har medfört arbetsoförmåga skulle naturligtvis inte kunna grunda rätt till arbetslöshetsersättning. skall bedöma förmågan att arbeta trots sjuk- domen medan arbetsmarknadsmyndigheterna skall bedöma vilka åtgär- der som krävs för att häva arbetslösheten om den enskilde inte har fått något arbete som passar honom eller henne. I avvaktan på ett sådant ar- bete skulle arbetslöshetsförsäkringen fungera som en omställningsför- säkring även för företagaren. beslut och beslutsunderlag skulle då kunna ingå i det underlag som arbetslöshetskassan har för sin bedömning av rätten till ersättning. Därutöver kan ev. föreskrivas att företagaren genom in- tyg från revisor eller på annat sätt styrker att verksamheten bedrivs på deltid. 58 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG Vidare skall samtliga övriga förutsättningar för rätt till ersättning som finns angivna i lagen om arbetslöshetsförsäkring självfallet också vara uppfyllda. Ersättning skall inte kunna utges i vidare mån till före- tagare än vad som gäller för en arbetstagare som är deltidsarbetslös. Ersättningen skall även för företagare vara en uttalad omställningsför- säkring i avvaktan på att ett lämpligt arbete blir tillgängligt. I detta sammanhang bör påpekas att en arbetstagare med en månads uppsäg- ningstid i sitt deltidsarbete oftast kan ha lättare att ställa om till annat arbete än en företagare som kan behöva för att avveckla sitt företag om det blir nödvändigt. Prövningen kan därför i företagarens fall bli mycket grannlaga för arbetslöshetskassorna. Vissa andra delar av arbetslöshetsförsäkringens regelverk kan be- höva ses över om en företagare skall få möjlighet till arbetslöshetser- sättning på deltid. Utgångspunkten för detta bör vara att en företagare som skall ges rätt till ersättning vid deltidsarbete i den egna verksam- heten skall uppfylla samma krav som arbetstagaren. Om detta med hän- syn till företagandets villkor bedöms vara alltför generöst, kan be- %RS¤TTNINGSPERIODENS L¤NGD är en fråga som kan behöva diskuteras om företagare skall ges rätt till ersättning vid deltidsarbetslöshet. En arbetstagare som utför deltidsarbete i en tillsvidareanställning och i övrigt är arbetslös kan uppbära ersättning den pågående ersätt- ningstiden ut. Hur länge deltidsersättning kan utges är därmed bero- ende av i vilken utsträckning ersättning tidigare utgetts . Den partiellt arbetslöse arbetstagaren kan i princip fyllnads- stämpla endast en period och längden på perioden kan variera mellan en mycket kort återstående tid och en hel period. Vid ersättning i kom- bination med deltidsarbete skall ersättningsrätten prövas med jämna mellanrum, sexmånadersprövning, och ersättningen kan avbrytas om den sökanden avvisar erbjudna lämpliga arbeten som motsvarar hans arbetsutbud eller en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. En helt arbetslös före detta företagare som uppbär arbetslöshetser- sättning och får ett deltidsarbete som anställd behandlas som arbets- tagare och kan fyllnadsstämpla. Om han eller hon däremot återupptar arbete som näringsidkare avbryts ersättningsrätten helt oberoende av hur många dagar den arbetslösa perioden pågått. Om verksamheten på- gått måste företagaren på nytt uppfylla kvalifikations- kraven. En företagare som arbetar vidare på halvtid i sin näringsverksamhet och ges möjlighet till arbetslöshetsersättning till den del han eller hon är arbetslös skulle kunna uppbära ersättning . Om det bedöms vara för mycket som omställningsperiod för en företagare skulle man, utöver de regler för prövning av ersättningsrätten som –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 59 gäller , kunna överväga även en tidsmässig gräns för ersättnings- rätten, t.ex. att ersättning vid deltidsarbetslöshet för företagare utges enbart under det första årets arbetslöshet. "ER¤KNINGEN AV ERS¤TTNINGENS STORLEK VID DELTIDSARBETSL¶SHET är en annan fråga som behöver diskuteras om företagare skall ges rätt till sådan ersättning. Ersättningen vid heltidsarbetslöshet för företagare beräknas i princip på den genomsnittliga inkomsten före avvecklingsåret. Om ersättning vid deltidsarbetslöshet skall införas bör det ske med så få förändringar som möjligt i övrigt i förhållande till nuvarande regler. Ett normalt heltidsarbete bör kunna användas som jämförelse. För en företagare som arbetar och söker arbete för att nå upp till heltidsarbete bör ersättningen kunna beräknas på i prin- cip hälften av inkomsterna före det år då arbetslös- heten inträffade. Så stor andel av tidigare inkomster som motsvarar ar- betslösheten bör vara ersättningsgrundande. Företagares inkomster kan variera mycket under ett inkomstår eller mellan olika inkomstår utan att ha något direkt samband med företaga- rens arbetsinsats. Om man vid deltidsersättning till en företagare vill ha möjlighet till avstämning av inkomster i efterhand skulle man kunna bevilja preliminär ersättning på samma sätt som sker när det gäller bostadsbidrag till barnfamiljer m.fl. Den utgivna ersättningen skulle då i efterhand kunna stämmas av mot den taxerade inkomsten . Om en högre inkomst motsvaras av en större arbetsinsats skulle företagaren kunna få betala tillbaka den ersättning han eller hon fått för mycket. Ett annat alternativ är dagens företagarregler, dvs om företaga- ren ökar arbetsinsatsen dras ersättningen in. Om den högre inkomsten däremot beror på naturliga fluktuationer inom verksamheten skulle någon återbetalning inte behöva ske. En inkomstgräns skulle också kunna sätts vid inkomster som är högre än vad som motsvarar den in- komst som ger rätt till högsta dagersättning från arbetslöshetsförsäk- ringen. Om företagarens inkomst är högre än så bör ersättning inte ut- ges. Ett förfarande med preliminär ersättning och årlig avstämning skulle kunna användas om ersättningsperioden tillåts vara längre än ett kalenderår. Om ersättningsperioden begränsas till skulle avstäm- ningen kunna göras efter deltidsersättningsperiodens slut. Avstämning i efterhand skulle innebära två inkomst- och arbetstidsbedömningar för företagare i stället för en . Antalet sådana ersättningsärenden skulle dock bli mycket litet. Som tidigare nämnts bör – om en modifiering inom arbetslöshets- försäkringen övervägs – enbart sådana förändringar göras som behövs för att ge företagare möjlighet till omställningsförsäkring på lika villkor som arbetstagare. Företagaren måste vara beredd att skilja sig från 60 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG företaget för att ta ett annat lämpligt arbete, eftersom arbetslöshetsför- säkringen för alla skall vara en omställningsförsäkring. Företagares rätt till ersättning vid deltidsarbete i den egna verksamheten bör därför prövas enligt samma villkor som gäller för arbetstagare. Företagaren måste i samma utsträckning som en arbetstagare vara beredd (och kunna) anpassa arbetstiden i företaget till t.ex. en halvtidsanställning om han erbjuds en sådan. Vidare måste företagaren vara beredd att lämna sin deltidssysselsättning och ta en heltidssysselsättning om det behövs för att häva arbetslösheten. Även begränsningen beträffande bi- sysslor bör ske på samma sätt som enligt dagens regler. Den ovan skissade modifieringen inom arbetslöshetsförsäkringen är enligt utredningen tekniskt möjlig att genomföra. En likabehandling mellan företagare och arbetstagare som är arbetslösa och söker arbete på grund av att de helt eller delvis inte klarar sitt tidigare arbete borde, enligt utredningens uppfattning, innebära att den som är arbetslös ges ersättning från arbetslöshetsförsäkringen oberoende av om tidigare ar- bete varit som företagare eller som arbetstagare. Utredningen har emellertid valt att inte föreslå någon förändring av reglerna i arbetslöshetsförsäkringen. Den ovan skissade lösningen in- nebär – även om den begränsas till ett fåtal personer – en principiell förändring av företagarens ställning inom arbetslöshetsförsäkringen genom att man inte längre kräver att den personliga verksamheten i rö- relsen skall ha upphört helt. En sådan ändring av den grundläggande principen kan leda till omfattande regeländringar och därav följande svåröverblickbara tillämpningskonsekvenser. Den skissade lösningen skulle också få en mycket begränsad praktisk effekt eftersom antalet personer som berörs är mycket litet och minskar genom utredningens förslag avseende socialförsäkringen. Mot denna bakgrund vill utred- ningen inte föreslå någon förändring av företagares rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Det har också visat sig att företagarnas egna intresseorganisationer inte heller förordar en sådan lösning. Utredningens förslag stannar vid en ändring i lagen om allmän försäk- ring vad gäller arbetsförmågebedömning för företagare. Denna innebär att en företagares arbetsförmåga skall prövas inte enbart mot nuvarande arbetsuppgifter utan även mot möjligheten att erhålla andra arbetsupp- gifter i den egna näringsverksamheten innan bedömningen görs mot annat på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete. Genom denna förändring likställs företagare och arbetstagare fullt ut vid pröv- ning av rätt till sjukpenning och förtidspension. Skillnaderna mellan företagare och arbetstagare i arbetslöshetsförsäkringen kvarstår. Förslaget innebär inte någon förändring av socialförsäkringens grundläggande principer. Någon ändring i arbetslöshetsförsäkringen Mot denna bakgrund finns inte skäl att analysera förslaget i ljuset av de %' R¤TTSLIGA PRINCIPERNA om fri etableringsrätt och fri rörlighet för personer och förordning (EEG) nr 1408/71 om samordning av system för social trygghet för anställda, egenföretagare och deras familjemedlemmar som flyttar inom gemenskapen. De REGIONAL POLITISKA KONSEKVENSERNA blir inte stora, men i den mån den föreslagna regeländringen innebär att fler företagare får möjlighet att fortsätta verka även på orter med begränsad arbetsmarknad blir det en positiv Några negativa konsekvenser av förslaget kan utredningen inte se. Detsamma gäller J¤MST¤LLDHETSPOLITISKA KONSEKVENSER Ökade möjligheter för företagare till rehabilitering och därmed fortsatt arbete inom den egna näringsverksamheten kan ses som positivt för kvinnor mot bakgrund av att företagandet ökar bland kvinnor även om männen fortfarande dominerar stort bland de egna företagarna. Enligt dagens regler prövar försäkringskassorna företagares arbetsför- måga vid bedömning av rätt till sjukpenning och förtidspension. Pröv- ningen görs i förhållande till det vanliga arbetet och i förhållande till 62 &¶RSLAGETS KONSEKVENSER annat på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete. Utredningens förslag innebär att prövningen skall göras även i förhållande till före- tagarens möjlighet att erhålla andra arbetsuppgifter i den egna närings- verksamheten. Den utökade prövningsmöjligheten kommer inte att medföra något ökat antal ärenden hos , men väl en utökad prövningsram. Prövning av företagares rätt till ersättning och utredning av hur mycket arbete företagaren lägger ner i sin verksamhet ingår i arbete med sjukfall och förtidspensioner. Den ut- ökade prövningsramen kommer att medföra att rehabiliteringsmöjlig- heterna för företagare skall bedömas med en annan och ny inriktning i förhållande till nuvarande regler. Det rör sig visserligen inte om många ärenden, men det kan trots detta finnas skäl för försäkringskassorna att överväga om rehabiliteringsarbetet för denna grupp underlättas av att ärendena samlas till några få handläggare som ges möjlighet att särskilt sätta sig in i dessa frågor. Regelförändringar innebär alltid vissa administrativa merkostnader. De här föreslagna förändringarna är dock inte större än att dessa kost- nader bör kunna rymmas inom det ordinarie anslagets ram. Beräkning av de försäkringsmässiga kostnaderna redovisas nedan. De kostnader förslaget för med sig är i första hand en ökning av utbe- talning av rehabiliteringspenning till företagare. Utredningen har be- räknat denna kostnad till ca med utgångspunkt i den rehabiliteringspenning som totalt har betalats ut . Det totala antalet dagar med rehabiliteringspenning var 2 768 1997. Av dessa betalades eller till före- tagare. Utredningen beräknar att förslaget kommer att medföra att företagarnas andel av antalet dagar kommer att öka till och motsvara ca , dvs. en ökning med . var den genomsnittliga rehabiliteringspenningen till företagare per dag. Mot denna bakgrund bedömer utredningen att förslaget medför en kostnadsökning motsvarande ca siffror (30 000 x 259 = 7 770 000). Förslaget kan också komma att medföra kostnader inom ramen för de åtgärdsmedel försäkringskassorna förfogar över. Utredningen före- slår dock inte några höjningar av dessa anslag utan utgår ifrån att åt- &¶RSLAGETS KONSEKVENSER 63 gärderna ryms inom ramen, eventuellt med viss omfördelning av till- gängliga medel. Sjukpenning kan utges till den som fyllt och fortfarande förvärvs- arbetar även om den försäkrade uppbär ålderspension. Vissa begränsningar finns dock beträffande denna rätt (3 kap. 3 och 13 §§ AFL ). Från och med den månad då den försäkrade fyller eller har börjat uppbära hel ålderspension får sjukpenning en- ligt lagen om allmän försäkring betalas ut för .