sou · GMB324d1 · 1999-01-01 00:00:00 — var den totala mä ngden, från saltsjöfisket ilandförd fisk , en volymökning på sedan uppgick t ill och värdeökning till se- dan föregående år. Av denna fångst var foderfisk t värde av 194 m iljoner kronor. mängd men av värdet. De viktigaste fiskslagen avseende avkastningen visas i nedanstående tabell samt preliminära uppgifter. Av den landade fisken uppgick foderfisken till och den landade fisken för konsumtion uppgick till ca . De i ut- landet, företrädesvis i , direktlandade fångsterna uppgick till och 1996 till 1995 landades av all strömming och sill för konsumtion utomlands och 1996 hade dessa land- ningar ökat till . Tabell 3.5: Saltsjöfisket, landad vikt i ton Fiskerinäringen och fritidsfisket 83 Diagram 3.4: Saltsjöfiskets fångster för några viktiga fiskslag, ton har minskade och torskfångster och minskad efterfrågan på sill/strömming för konsumtion ersatts med stora mängder foderfisk som även består av bl.a. sill och strömming samt skarpsill. Andelen foderfisk ökade från 1995. minskade andelen åter till . Tabell 3.5: Saltsjöfiskets avkastning, landat värde 1991-1995, m iljoner kronor för de mest fiskade arterna. 84 Fiskerinäringen och fritidsfisket Värdet av fångsterna för de angivna fiskslagen utgör av det totala värdet under samtliga år. Priset för foderfisken är mycket lågt ca onor per ton. Torskens värde var mer än elva gånger så stort per ton och sillens ca per ton. Diagram 3.5: Landat värde för några viktiga fiskslag, 1991-1996, m I det yrkesmässiga fisket i sötvatten uppgick fångsterna till och värdet i första handelsledet var 41,6 m iljoner kronor, vil- ket är en minskning med eller . Fångsterna av sik och gädda har minskat mest medan fångsterna av ål, löjrom och abborre ha ökat mest. Värdet av fångsten har stigit med eller . En viss del men inte hela värdehöjningen kan förklaras av att fiskarena har övergått till mer värdefulla fisken. är emellertid också en värdefull fisk vars fångstmängd har minskat. Vattenbruket som näring är i förhållandevis liten men den är en viktig del av EU-politiken och en betydligt större näring i vissa andra EU-länder samt i . Vattenbruket bedrivs i konkurrens om konsu- menterna med fritidsfisket och yrkesfisket men är ofta också en förut- sättning för fritidsfisket (genom odlingen av fisk till utsättning, sättfisk). Vattenbruket är den enda areella näring där tillstånd enligt miljöskydds- lagen krävs för att få starta verksamhet. Länsstyrelserna handlägger frå- gor om tillstånd. Vattenbruksföretag finns över hela men inriktningen är något olika beroende på var de ligger. De län som har de flesta producenterna Fiskerinäringen och fritidsfisket 85 är , 55 matfisk och sättfisk, 36 matfisk och kräftor, 34, mest matfisk men även sättfisk, , 32 mest matfisk och kräftor och , matfisk och sättfisk. av alla företag stod för av den odlade kvantiteten 1995. Tabell 3.7: Vattenbruksföretag exkl. kompensationsodlingar Källa: SCB, Statistiska meddelanden beställningsnr. I vattenbruket uppgick produktionen t ill till värdet . Den dominerande fiskarten är regnbåge och den matfisk i slaktad vikt som motsvarar 6 i hel färsk vikt. Detta är en ökning med jämfört med föregående år. manlagda värdet för produktionen inom vattenbruket beräknas till vilket innebär en minskning av med jämfört med . Tabell 3.8: Produktion hel färskvikt ton exklusive kompensationsodling- ar Källa: Statistiska meddelanden beställningsnr. Enligt branschorganisationen skulle odling av sättfisk kunna utvecklas mer, speciellt om fritidsfisket ökar. Matfis- kodling har också en potential för tillväxt. Det finns f.n. 20 företag som står för av odlad kvantitet. Speciellt i är företagen små 86 Fiskerinäringen och fritidsfisket och beroende av offentliga medel, bl.a. EU-stöd. En viktig åtgärd för att ytterligare stödja företagandet inom vattenbruket vore att öka forskning och utveckling mot näringen och dess infrastruktur såsom skaländringar, förpackningar, frakter m.m. Den enda gemensamma marknadsorganisationen som finns inom vattenbruket är . fanns planer på att bilda vattenbrukarnas producentorganisation i syfte att förbättra marknadsfö- ringen av odlad fisk. Försäljningsvärdet av produktionen i svensk fiskindustri låg kring . Tabell 3.9: Industriproduktion av fiskprodukter, saluvärde miljoner kro- nor Färsk, kyld även rom Filéer, färska, frysta Salt, torkad, rökt Beredd, konserv., kaviar Beredd, konserv., Källa, SCB Industristatistik I SOU 1993:103, Svenskt Fiske sammanfattas omfattning och inriktning av fiskindustrin i . Den omfattar, via förstahandsmottagarna, transporter och mellanlagring i förhållande till nästa led i bearbetnings- kedjan, grossister, detaljister såsom fiskaffärer, livsmedelskedjor och restauranger, beredningsindustri, försäljning av beredda varor samt ex- port och import. Enligt SCB:s industristatistik omfattade beredningsindustrin , 41 arbetsställen och sysselsatte 1 444 personer, vilket utgör 2,av det totala antalet anställda inom livsmedelsindustrin . har antalet sysselsatta minskat . minskade antalet anställda inom livsmedelsindustrin som helhet med . Fiskerinäringen och fritidsfisket 87 Inom EU ökar efterfrågan på fisk och skaldjursprodukter. Tillväxten har varit kraftigast på frysta och konserverade produkter. De tre största företagen som tillverkar konserverade produkter inom EU är Saupiquet, och . Dessa företag har tillsammans en marknadsandel på . De tre största företagen på marknaden för djupfrysta produkter är Unilever, och Pescanova. Tillsammans har de av marknaden. Det största företaget i är Seafood som tillhör den norska koncernen . Strukturförändringar inom detaljhandeln har medfört att de stora kedjor- na KF, ICA och m.fl. tar över delar av specialhandeln. En följd av detta har blivit att antalet detaljister inom området färsk fisk har minskat och till . låg antalet detaljister kring 450. Nästan hälften av dessa finns i västkustlänen. Sämst försörjt med fiskaffärer är norrlandslänen. De sju nordligaste lä- nen inklusive hade endast 30 fiskaffärer sammanlagt . Konsumtionen av fisk- och fiskprodukter minskade . t ill 1996 minskade konsumtionen med per person. Både konsumtionen av färsk och beredd fisk har minskat. Den största nedgången avser färska sillfiskar. Även konsumtionen av färdig- lagade fiskrätter, fiskbullar m.m. har minskat. Konsumtionen av torsk, lax samt kräft- och blötdjur har ökat. Minskningen av fiskkonsumtionen har inte motsvarats av en ökning av andra animalier även om konsum- tionen av frysta och färdiglagade köttprodukter har ökat med . Istället är det konsumtionen av färska köksväxter (grönsaker som sallad, blomkål, gurka m.m.) som har den största ökningen, . Preliminära data indikerar en ökning av samtliga fiskprodu kter. 88 Fiskerinäringen och fritidsfisket Tabell 3.10: Konsumtion av fisk och fiskprodukter per person och år 1991-1996 preliminära uppgifter , kg Färsk fisk, hel, styckad eller filé Konserver och beredd fisk Kräft- o. blötdjur, färska/beredda Källa: , Fakta om fiske 1996 Tabell 3.11: Konsumtion av fisk och fiskprodukter, 1996 preliminära Färsk fisk, hel, styckad eller filé 2 308 2 299 Konserver och beredd fisk 3 159 3 083 Kräft- o. blötdjur, färs- 2 474 2 660 8 847 9 047 Källa: , fakta om fiske 1996 Fritidsfiske omfattar sportfiske och husbehovsfiske och har av tradition varit av stor betydelse för landets invånare. Tillsammans med jakten gav fisket ursprungligen en möjlighet till överlevnad. I takt med utvecklingen tillkom ett rent rekreativt fiske. Fritidsfisket har därmed mer och mer övergått från ett husbehovsfiske till ett sportfiske, ett fiske utövat på fritid med handredskap för sport och rekreation och inte för avsalu. På uppdrag har genomfört två enkätundersökningar i syfte att kartlägga fritidsfiskets omfattning. Den första avsåg och den andra , Fiske 95. Enligt den senare studien uppgår antalet personer som i nå gon mån är intresserade av fiske till 3,1 miljoner varav 0,4 miljoner är mycket intresserade. Intresset är betydligt större hos män än bland kvinnor och störst i inland. Undersökningen av sport- och husbehovsfisket i indikerar därmed att det svenska fritidsfisket och intresset för detta fiske ligger kvar på samma höga nivå som i motsvarande studie . I studien framkommer bl.a. att de fångstmängder som redovisas inte är ringa, omkring , vilket skall jämföras med yrkesfiskets Fiskerinäringen och fritidsfisket 89 fångster som uppgick t ill i sötvatten och i vatten till ca varav ca gick till konsumtion. Av fritidsfiskets fångster stod sportfiske med handredskap för och husbehovsfisket, d.v.s. fiske med andra redskap än handredskap för . Fångsten användes till egen föda , såldes eller gavs bort, användes till djurföda eller annat . av fångsten släpp- tes tillbaka. Medelfångsten per capita var för husbe hovsfiskare, för sportfiskare och för en blandad kategori . Tabell 3.12: Fångster inom sport och husbehovsfisket 1995 med uppdel- ning på arter och användning i ton. Enkäten redovisar i en annan fråga artsammansättningen av fångsten. Summan av den redovisade fångsten avseende denna fråga uppgick till . Fångsten av torskfiskar i yrkesfisket uppgick t ill , varav enbart torsk och övriga torskfiskar som långa, kolja, gråsej, lyrtorsk, vitling, kummel m.fl. . I fritidsfisket var fångsten av torskfiskar (torsk, sej, kummel m.fl.) varav släpptes. Återstår som användes. Denna mä ngd utgör så stor andel som av den i yrkesfisket landade mängden torskfiskar. Fångsten av laxfiskar i yrkesfisket var , varav landades i saltsjöfisket. Av denna mängd var lax och öring. I det yrkesmässiga sötvattensfisket uppgick den sammanlagda fångsten av lax, öring, och sik till . 90 Fiskerinäringen och fritidsfisket fångsten av laxfiskar varav släpptes, som har gått t ill konsumtion. Denna mängd utgör drygt 13 gånger mer än vad som fiskades i yrkesfisket. Även fritidsfisket avseen- de makrill, sill och strömming var avsevärt. Behovet av fortsatta studier av denna typ är stort. sker begrän- sade informationsinsatser med hjälp av befintligt informations- och ut- redningsmaterial, särskilt de faktablad som ger lättillgänglig information om fisk, fiske och fiskvård tillsammans med informationsmaterial som producerats av andra än , t.ex. , Turistdelegatio- nen, , Sportfiskarna och Fiskevattenäga rna. Efter samråd med Turistdelegationen och Rese- och Tu- ristråd AB () utarbetar en utvecklingsplan för svensk fisketurism. Detta sker tillsammans med företrädare för Fiske- vattenägarna, Sportfiskarna, Länsstyrelserna, Turistdelegationen och . Insatser för fisketurism ingår bland de satsningar som får stöd genom och gemenskapsinitiativ. Främst finns sådana pro- jekt inom mål 5b och mål 6 samt INTERREG och PESCA (Aquaturism). I EU-sammanhang satsas runt för att ut- veckla fisketurismen mot en europeisk marknad. ansvarar för PESCA och deltar i övrigt med sakkun- skap. Ansvaret för den regionala utvecklingen av fisketurismen åvilar länsstyrelserna. En utveckling av fisketurismen förväntas medföra många nya arbetstillfällen vilket medför att fisketurism för många län kan vara ett medel att uppnå det verksamhetsmålet för länsstyrelserna som ingick i regleringsbrevet om ökad t illväxt och sysselsätt- ning i länen. De offentliga aktörerna avseende yrkesfisket och fritidsfisket är Fiskeri- verket, länsstyrelserna, och i viss mån kommuner. Några andra myndigheter har vissa speciella uppgifter avseende fisk och fiske t.ex. , , , Livs- medelsverket och . De offentliga ak- törerna beskrivs mer ingående i de följande kapitlen. Fiskerinäringen och fritidsfisket 91 3.3.2Privata aktörer och organisationer , , är en politiskt obunden organisa- tion med uppgift att tillvarata yrkesfiskarnas intressen. Huvudkontoret är beläget i . är uppdelat i fem regionförbund som täcker olika kuststräckor respektive insjöfisket: ·Svenska , SVC (och ) ·Svenska , SSC () ·Svenska , SOC (hela ostkusten från gränsen mellan och inkl. och ) samt ·Svenska , , som omfattande samtli- ga organiserade insjöfiskare. Medlemsantalet uppgår t ill ca 2 700, varav ungefär hälften är bosatta på . Förutom enskilda personer och regionala förbund kan också fiskarägda förstahandsmottagare beviljas medlemskap i . är sju fiskarägda förstahandsmottagare medlemmar i förbun- det. driver för yrkesfisket centrala frågor i kontakter med regering och riksdag, statliga myndigheter, centrala orga- nisationer etc. Förbundet är remissinstans för riksdag, regering och myndigheter i frågor med anknytning till fisket. SFR har för medlem- marnas räkning kontakter föranledda av EU-medlemskapet samt övriga internationella frågor inom fiskarenas organisationer t.ex. förberedelser inför internationella förhandlingar, arbetet inom den gemensamma euro- peiska fiskeriorganisationen , Nordiska Fiskares Miljösekreta- riat m.m.. De regionala förbunden arbetar med regionala och lokala frå- gor. Enligt stadgarna skall SFR bl.a.: ·verka för en fast sammanhållning mellan landets fiskare ·företräda och förhandla för fisket i förhållande till statsmakterna och övriga samhällsgrupper ·följa fiskarägda förstahandsmottagare samt verka för tillfredsställan- de samarbete med och mellan de ekonomiska föreningarna ·föranstalta om utredningar rörande frågor av allmän betydelse för fisket 92 Fiskerinäringen och fritidsfisket ·arbeta för en god miljö i hav, sjöar och vattendrag ·informera om fiskets förhållanden och öka kunskapen om fiskets praktiska utövande ·verka för fiskarenas vidareutbildning inom sitt yrkesområde ·tillvarata de svenska fiskarenas intressen vid internationella förhand- lingar ·utveckla det internationella samarbetet med fiskets intresseorganisa- tioner i berörda länder ·värna om levande resurser i hav och sjöar genom god beståndsvård, selektiva redskap o.s.v. består av representanter för de olika regionförbunden samt representanter för de fiskarägda förstahandsmottagarna. Förbundets högsta beslutande organ är kongressen som sammankallas . Förbundets verksamhet finansieras genom medlemsavgifter. SFR ger ut en tidning, Yrkesfiskaren som utkommer . Alla större företag inom handel och industri är organiserade i Fiskbran- schens . företräder fiskberedningsföretag och fiskgrossister. Förbundet har ca. 60 medlemsföretag som tillsammans har ca. 3 000 anställda. Bland medlemmarna återfinns inte bara enskilda företag utan också sammanslutningar av företag. Förutom åtta större beredningsföretag ingår Sill-, Fisk- och , samt Fiskgros- i Förbundet utgör branschens remissinstans och är dess företrädare in- för Regering och myndigheter. Verksamheten bedrivs främst genom dess ordförande och kansli samt styrelse. Medlemmar informeras genom för- bundets nyhetsblad, Aktuellt, vilket utkommer ca en gång . Fiskförsäljningen är i stor utsträckning organiserad genom fiskarenas egna organisationer. På ostkusten såldes fisken tills genom försäljningsföreningar. Dessa har nästan helt ersatts av privata uppköpare. I säljs fisken till övervägande del genom privata gros- sistföretag. På finns, förutom försäljningsföreningar, tre fis- kauktioner, , och varav Göteborgsauktionen Fiskerinäringen och fritidsfisket 93 är den största auktionen och förstahandsmottagaren. auktion handlar främst med räkor och havskräftor. Ungefär 160 fångstmottagare är registrerade som uppgiftslämnare hos SCB. Därutöver finns ett antal ensamföretagare som kombinerar fiske med försäljning och beredning. Dessa är också registrerade som uppgiftslämnare hos SCB. Enligt SCB förekommer dessutom en viss handel med fisk vid sidan av de uppgifter som lämnas. Denna handel berör dock troligen fiskslag som inte omfattas av systemet med lägstpri- ser på fisk som administreras av Svenska Fiskares Producentorganisa- tion. SCB kan dock inte ange omfattningen av denna handel. Handeln med sötvattensfisk sker också genom uppköpare. Till skill- nad från de redovisade uppgifterna avseende handeln med saltsjöfiskad fisk bygger redovisningen av handeln med sötvattensfisket till SCB på uppgifter från de enskilda fiskarena. Syftet är i detta fall att även få med den del av fångsten som inte säljs genom uppköpare. , , är den gemensamma organisationen för odlare av fisk och skaldjur i . Rätt att bli medlem har fysisk eller juridisk person som sysslar med vattenbruk eller som levererar och säljer tjänster eller förnödenheter till vattenbruksnäringen eller som på annat sätt bedöms vara verksam inom förbundets verksamhet sområde. 125 företag är medlemmar i förbundet. Dessa är verksamma över hela landet. Företagen är antingen inriktade på fisk för konsumtion (matfisk) eller fiskodling för utsättning eller för vidare leverans till mat- fiskodling (sättfisk). Härutöver är några av medlemmarna verksamma inom kompensationsodling (odlar för utsättning enligt domar i vatten- mål). Det finns också några medlemsföretag som odlar kräftor och musslor. Vattenbruk som omfattar matfiskodling är en ung näring i Sve- rige , medan odling av fisk för utsättning och kom- pensation har funnits mycket längre. Bland de odlare som står för mat- fiskproduktion står 20 företag för av den odlade kvantiteten. Förbundets ändamål är att tillvarata vattenbrukarnas intressen gen- temot myndigheter, regionalt, nationellt och internationellt. VRF är bl.a. Regeringens och remissorgan i vattenbruksärenden och finns med i de av rådgivande grupper som behandlar frå- gor med anknytning till vattenbruk. Vidare ger förbundet genom ett ser- viceaktiebolag medlemmarna service, bl.a. i form av rådgivning om t.ex. EU-stöd och försäkringsfrågor. VRF har också avtal med en miljökon- sult och en advokatbyrå för rådgivning i dessa specifika frågor. VRF äger i som har näringens och statens upp- drag att övervaka och vara rådgivare till odlingsföretag i fiskhälsofr ågor. 94 Fiskerinäringen och fritidsfisket Förbundet utövar sin verksamhet genom förbundsstämma, förbunds- styrelse och arbetsutskott. Förbundsstämman är dess högsta beslutande organ. Förbundets verksamhet finansieras genom medlemsavgifter samt genom återstående medel från det nu avvecklade systemet med foderav- giftsmedel. beslutar i samråd med VRF om användandet av foderavgiftsmedel, vilka beräknas vara förbrukade . Härefter skall vara självfinansierande. VRF har två informationsorgan. Tidningen kommer ut med ett nummer och ger i reportageform en bild av näringen. VRF-EXPRESS är ett enklare månatligt nyhetsblad som ges ut till med- lemmar, myndigheter och ett antal övriga prenumeranter. har fiskodlingsnäringens och statens uppdrag att sköta den odlade fiskens förebyggande hälsovård, den organiserade fisk- hälsokontrollen. Anslutning till fiskhälsokontrollen är frivillig och öppen för alla fiskodlingsföretag. av landets fiskodlingsföretag är anslutna till Fiskhälsan. ägs till lika delar av och . utövar tillsyn över verksamheten. Som rådgivande organ finns en fiskhälsonämnd med re- presentanter från näringen och från myndigheterna. Kontoret med kansli- och konsulentfunktion finns i . På kansliet är tre anställda och på fältet arbetar tre fiskerikonsulenter och två distriktveterinärer. Dessa gör besök och utför provtagningar vid anslutna fiskodlingar. All dia- gnostik och undersökning av prover sker vid ka Anstalt. Fiskhälsokontrollens uppgift är att förhindra uppkomst och spridning av smittsamma fisksjukdomar till fiskodlingar och till fria vatten. Både odllare av sättfisk och matfisk deltar. kan uppvisa ett gott häl- soläge för odlad fisk jämfört med övriga . Detta har uppnåtts bl.a. genom att en organiserad fiskhälsokontroll har verkat . Det finns två samverkande fiskhälsokontroller: ·den obligatoriska fiskhälsoövervakningen där samtliga registrerade fiskodlingar, enligt , ingår. ·det frivilliga fiskhälsokontrollprogrammet där av de registrerade företagen deltar. I det obligatoriska programmet samverkar och Fisk- hälsan. Aktuella projekt är förebyggande behandling av fisksjukdomar med vacciner och andra preparat, kvalitetssäkringsprogram för djurhäl- Fiskerinäringen och fritidsfisket 95 sa, djuromsorg och djurskydd i anslutning till sättfisk- och matfiskod- lingar. Förbundet är en partipolitiskt obunden organisation med uppgift att t ill- varata fiskevattenägarnas gemensamma intressen och verka för fiskevår- dens och fiskets utveckling i landet. Organisationen bildades på initiativ av hushållningssällskapen och , . Det finns 17 länsförbund och 2 provinsförbund. 110 000 vattenägare vilket utgör av samtliga vattenägare i landet. Organisationen har ett centralt kansli i och ett tiotal regionalt placerade fiskekonsulenter som samarbetar med hushållnings- sällskapen. Fiskekonsulenterna ger information och råd till medlemmar- na och ger ut tidningen , kompendier m.m. Enligt Fiskevatte- nägarna driver organisationen en aktiv näringspolitisk bevakning, bl.a. genom att vara remissorgan och genom bevakning av media och press. , , har en rikstäckande organisation. Medlemmarna är antingen klubbar, 600 st eller enskilda personer, 40 000 st. Organisationens huvuduppgift är att ta tillvara och utveckla medlemmarnas intressen i frågor kring sportfis- ket. Förbundet anser sig företräda sportfisket och fiskevården inom svensk fiskeripolitik. Många av de frågor som förbundet arbetar med gagnar det allmänna fiske- och miljövårdsintresset t.ex. att driva frågor om ökade möjligheter till sportfiske, det fria handredskapsfisket, miljö- frågor om försurning och kalkning, finansiering av fiskevården inom landet, värnande om hotade arter samt utbildning och praktiskt arbete med fisketillsyn. Organisationen är uppb ygd med 27 distrikt som ungefär omfattar lä- nen. Några av distrikten har kanslier med anställd personal men flertalet verkar genom ideellt arbete. Samtliga distrikt har egen styrelse och är ansvariga för ungdomsverksamhet, fiskevård, utbildning och tävling. Tre av distrikten har tagit över ansvaret för skötsel och upplåtelse av kom- munalt ägda vatten, , och . Förbundsstyrel- sen är riksomfattande och ledamöterna utses av distriktens representan- ter på riksstämman . Styrelsen förfogar över ett förbunds- kansli med 10 anställda som ansvarar för ekonomi, organisation, tävling, ungdom, fiske- och miljövård samt administration. 96 Fiskerinäringen och fritidsfisket Förbundet har en egen tidning, Sportfiske, som utkommer med 12 nummer . Tidningen tillsammans med medlemmarnas avgifter är grunden i eko- nomin. Förbundet uppbär dessutom ett statligt stöd för verksamheten som 1997 uppgår t ill , vilket utgör av förbun- dets centrala omsättning. Summan har minskats över åren och är lägre än , bl.a. fick förbundet då ett år- ligt fiskevårdsbidrag från på ca . havsrättskonvention av är grunden för havsfisket och internationella överenskommelser. Konven- tionen ger kuststaterna rätt att intill utöva suveräna rättighe- ter avseende bl.a. fisket. Enligt konventionen är kuststaterna skyldiga att verka för bevarande av fisktillgångarna i dessa zoner samt att samarbeta med andra stater i fråga om bevarande och förvaltning av fisktillgångar- na i de fria haven. Överenskommelsen har både gemenskapen och en- skilda länder som parter. fattade beslut om att godkänna kon- ventionen enligt prop. 1995/96: 140. Konventionen om gränsöverskridande fiskbestånd av den 10 decem- ber 1982 vidareutvecklar havsrätts konventionens bestämmelser om sam- arbete för bevarande av fiskbestånden i ekonomiska zoner och i det fria havet. Enligt konventionen skall kuststater och andra stater som fiskar på de fria haven samarbeta i regionala organisationer för att åstad- komma långsiktigt bevarande och optimalt utnyttjande av fisktillgångar- na antogs av . K onventio- nens regler om bordande och inspektion tillåter inspekterande stat att på de fria haven enligt vissa kriterier vidta åtgärder mot fiskefartyg med annan flagg. EG och alla dess medlemsländer är var för sig medlemmar i . Inom FAO har gemenskapen deltagit i arbetet med en uppförande kod för ansvarsfullt fiske.