sou · GMB3108 · 1999-01-01 00:00:00 — Utredningen anser att styrelsen inför varje nytt verksamhetsår bör utforma en projektkatalog e.dyl. Utöver en årlig plan byggd på en sådan projektkatalog bör institutet självt utarbeta en mer långsiktig verksamhetsidé vars innehåll styrelsen kan besluta över. De årliga projekten kan därmed sättas in i ett större sammanhang. Utredningen anser vidare att ansvaret för rekryteringen av personal i sin helhet bör ligga på verksamhetsledaren. Ansvaret för arbetets utförande och publicering bör ävenledes till fullo ligga på verksamhetsledaren. Utredningen menar att den utredningsverksamhet som bedrivs inom LES och SJV inte fyller de i direktiven angivna behoven. Detta har heller inte varit det egentliga syftet med den utredningsverksam-heten. Utredningen menar vidare att inom jord-bruksområdet håller på att bygga upp en bättre intern analyskompetens, jämfört med situationen . Utredningen anser därför att det finns anledning att omdisponera de medel inom LES budget som explicit skall användas för utredningar och analyser och att istället använda dessa pengar, , som en del i grundfinansieringen av det föreslagna institutet. Utredningen menar att det till stora delar är möjligt att inom ramen SOU 1998: 108 för SJV:s löpande verksamhet utföra utredningar av den karaktär som LES bedrivit. Utredningen menar att det på detta område finns samordningsmöjligheter, eftersom SJV har stor kännedom om de utredningsverktyg som utgör basen för en del av LES hittillsvarande utredningsverksamhet. Av denna anledning finner utredningen det rimligt att ta hela LES utredningsbudget i anspråk för det föreslagna institutets verksamhet. Därutöver menar utredningen att det är rimligt att förvänta sig att den pågående översynen av jordbruksstatistiken kan leda till ytterligare besparingar, främst inom strukturstatistiken. Ett sätt att underlätta samordning, omorganisation och uppbyggnad av denna statistik, är enligt utredningen, att flytta över kompetens och statistikansvar till SJV och därmed lägga ner LES. Alla de medel som LES förfogar över när det gäller statistikproduktion överförs därmed till SJV men här följer även ett besparingskrav. Såväl LES som SJV har identifierat besparingsmöjligheter och besparingskravet gäller i princip dessa möjligheter. Det bör dock noteras att dessa besparingar ännu inte är realiserade. Genom att flytta över LES statistikansvar och LES kompetens inom detta område till SJV menar utredningen att det är möjligt att åstadkomma rationaliseringsvinster, dels när det gäller arbetet med att beställa statistik och arbetet med att analysera statistikanvändarnas behov, dels när det gäller produktionen av framförallt struktur-statistiken inom jordbruksområdet. Genom en sådan överflyttning av statistikansvar och kompetens menar utredningen att det går att frigöra de av LES årliga anslag som går till arbetet med att beställa statistik. Härigenom menar utredningen att LES hela årliga basanslag, på , bör omdisponeras för att finansiera verksamheten vid det nya jordbruksekonomiska institutet. De besparingar som kan förväntas uppstå inom främst strukturstatistiken kan troligen inte till fullo realiseras förrän . Utredningen menar dock, mot bakgrund av de diskussioner som pågår inom statistikområdet, att ett besparingskrav bör läggas, omfattande tre till av det årliga anslaget inom jordbruksstatistiken, gällande främst strukturstatistiken. Dessa bespa- ringar kan därmed komma den nya verksamheten till del . Utredningen bedömer att det krävs en budget på sju till för att på ett meningsfullt sätt bedriva en kvalificerad analys- och utredningsverksamhet med samhällsekonomisk inriktning inom jordbrukspolitikens område. det tar att realisera besparingarna inom främst strukturpolitiken behövs därför tillfällig finansiering. SOU 1998: 108 föreslår därför att regeringen tillskjuter tillfälliga omdisponeringar motsvarande ett par under institutets första verk- samhetsår och att dessa medel trappas av allt eftersom besparingarna inom statistiken realiseras. Det kan även finnas ett visst behov av tillfällig finansiering under institutets uppbyggnad, som inte behöver täckas av den kontinuerliga finansieringen. De medel av tillfällig karaktär som skulle kunna tas i anspråk är ännu inte definierade. pågår dock, inom ramen för det traditionella budgetarbetet, en diskussion om vilka möjligheter som kan stå till buds. Med anledning av utredningens förslag att lägga ner LES bör det understrykas att den kompetens inom statistik- och kalkylområdet som finns inom LES är av central betydelse även för den verksamhet som föreslås inom det jordbruksekonomiska institutet. Det är med andra ord angeläget att denna kompetens även fortsättningsvis kan användas för att utveckla förändringsarbetet inom jordbruksstatistiken. 7.5 Fördelning av arbetsuppgifter I och med utredningens förslag att flytta statistikansvaret från LES till SJV och att LES utredningsverksamhet till stora delar flyttas över och omformuleras i institutets uppgifter menar utredningen att det är rimligt att i huvudsak förlägga de deskriptiva utredningsuppdragen t ill SJV. Hit kan t.ex. hänföras redovisningar över olika identifierbara förändringar. Den mycket stora kompetens om jordbrukspolitikens förvaltning som finns inom SJV bör givetvis även i fortsättningen tas till vara. De förändringar som utredningen föreslår påverkar inte relationen mellan t.ex. SJV och i detta avseende. Till institutets verksamhet hör däremot mer analyserande uppdrag där syftet i huvudsak bör vara att antingen identifiera orsakssamband eller att bedöma konsekvenser av olika framåtsyftande förändringar. Institutets verksamhet kommer delvis tangera delar av den tillämpade forskning som bedrivs vid vid SLU. Utredningen menar att detta inte är något större problem. Om regeringen genomför en tydlig precisering av områden inom vilka de vill ha analyser, dvs. är tydlig i sin beställarroll, torde det vara fullt möjligt att tillförsäkra sig om att institutets basfinansiering används för de högst prioriterade områdena med hjälp av metoder som inte är strikt forskningsorienterade. Institutet kan därutöver söka pengar för ytterligare verksamhet, inom t.ex. tillämpad forskning, på samma villkor som andra forskningsinstitutioner. SOU 1998: 108 Institutets basverksamhet skall inriktas på analyser som vänder sig till beslutsfattare, snarare än för vetenskaplig publicering. Utredningen menar att detta inte skall hindra institutet att publicera arbeten i vetenskapliga tidskrifter. I stället skall ett sådant arbetssätt syfta till att utveckla kompetensen hos institutets personal. En kontinuerlig kompetensutveckling kommer att behövas för att säkerställa en hög kvalitet på de analyser och utredningar som utgör institutets huvudsakliga syfte. Gränsdragningen mellan tillämpad forskning vid institutet och traditionella vetenskapliga institutioner gäller alltså inte i första hand problemställningarna utan snarare finansieringen. Utredningen menar att den rent vetenskapligt inriktade forskningsverksamheten vid institutet i första hand skall finansieras genom sökta anslag och inte genom basfinansieringen. 7.6 En mer omfattande verksamhet När institutet väl är etablerat kommer dess verksamhet tangera en rad områden. finns t.ex. en tydlig brist på branschinriktad tillämpad forsknings- och utredningsverksamhet inom livsmedelsområdet. I den mån institutet kan finna finansiering och personal för en sådan verksamhet menar utredningen att detta kan utgöra en lämplig framtida breddning av verksamheten. Detsamma gäller samarbetsprojekt inom de angränsande områden som tidigare diskuterats. Förutom mer branschorienterade analyser kan det röra sig om företagsekonomiska aspekter inom jordbrukspolitikens område, miljöfrågor på såväl företags- som samhällsnivå, olika aspekter på regional utveckling, konsumentaspekter utöver de rent samhälls- ekonomiska osv. Grunddragen i denna typ av verksamhet utgörs alltså av att studierna tangerar institutets kärnverksamhet och att de kan finansieras via anslag eller andra externa medel. Finansiärer kan vara alla tänkbara uppdragsgivare, från branscher och forskningsråd t ill internationella partners, statliga utredningar osv. Utredningen menar att verksamhet av detta slag kommer kunna utvecklas i en takt som begränsas av institutets egen kapacitet och förmåga. I den mån institutet förmår formulera intressanta projekt och attrahera kompetent personal kan verksamheten expandera. Utredningen menar därför att sådan verksamhet kommer utvecklas efter hur väl institutet klarar sig i konkurrens med andra utförare. Förhållandena är annorlunda för sådan verksamhet som inte enkelt finner lämpliga eller möjliga finansiärer. Hit hör t.ex. analyser och SOU 1998: 108 utredningar inom områden där det saknas penningstarka organisa- tioner, t.ex. en rad konsumentfrågor. finns ett stort intresse för konsumentfrågor men det finns inte någon stark konsumentorganisation som har medel att beställa alla efterfrågade analyser. Det förefaller därmed naturligt att i den mån sådan verksamhet låter sig bedrivas kommer finansieringen från statsmakten. Uppdragen går då utanför traditionella utredningar eller forskningsanslag. Utredningen har inte några färdiga förslag inom detta område. Utredningen menar dock att institutet, genom att i sin grundläggande ansats alltid eftersträva att belysa även konsumentaspekter, möjligen kan bidra till att skapa ett finansiellt utrymme genom att den kompetens som byggs upp inom institutet tydliggörs för potentiella avnämare. Om så sker kan det leda till att offentliga utredningar inom konsumentområdet, åtminstone till en del, förläggs till institutet. Det är även möjligt att andra organisationer kan skapa resurser till vissa uppdrag om det tydligt framgår att det finns en kompetent utförare av uppdraget. Eftersom en utveckling som den skisserade är osäker menar dock utredningen att den föreslagna organisationskommittén bör arbeta med frågeställningen hur man kan öka analys- och utredningsarbetet med direkt konsument-relaterade frågor inom livmedelsområdet. Annan verksamhet som institutet skulle kunna arbeta med och som inte enkelt finner finansiering via uppdrag kan vara av forskningskaraktär. Det kan röra sig om långsiktiga studier av grundforskningskaraktär, eller om undervisning och spridning av resultaten av institutets analyser. Inte heller här har utredningen några färdiga förslag. Syftet med denna diskussion är snarare att illustrera utvecklingsmöjligheter och vad man kan förvänta sig att institutets kompetens kan breddas mot om man tillför mer resurser. 7.7 Behovet av en organisationskommitté Inom ramen för utredningens arbete har det inte varit möjligt att på ett tillfredsställande sett behandla alla de frågor som är relaterade till de förändringar utredningen rekommenderar. Utredningen menar att det krävs av förberedande arbete innan institutet kan börja verka. Med hänsyn till de angelägna arbetsuppgifter som institutet står inför bl.a.; CAP:s fortsatta refor- mering; kommande WTO förhandlinger; ordförandeskap i EU och EU:s östutvidgning, menar utredningen att organisationskommittén bör påbörja sitt arbete så snart det är möjligt. Detaljerna över organisa- tionen av institutet, dess styrning och olika ansvarsfördelningar är fortfarande ofullständiga. En av organisationskommitténs uppgifter blir SOU 1998: 108 därför att arbeta vidare med dessa frågor. Utredningen föreslår därför att det tillsätts en organisationskommitté . Utredningen menar exempelvis att det krävs en bättre samordning än vad som är fallet när det gäller den jordbruksekonomiska statistiken och användningen av dessa basdata. Utredningen anser att det är av central betydelse att den kompetens som kan förväntas ingå i det föreslagna institutet får inflytande över det pågående översynsarbe-tet inom jordbruksstatistiken. När det gäller frågor relaterade till jordbruksstatistiken har det inom ramen för utredningen inte varit möjligt att genomföra en fullständig analys. Ser man till hur de jordbruksekonomiska instituten är organi- serade i andra länder har de i allmänhet det nationella ansvaret för åtminstone bokföringsdata. Utredningen menar att det inte är lämpligt att från början, på motsvarande sätt flytta över detta statistikansvar på ett nyinrättat jordbruksekonomiskt institut i . Utredningen menar att det är viktigare att institutet i första hand får ordning på organisationen och uppbyggnaden av den huvudsakliga verksamheten. Det är däremot möjligt att det vore önskvärt med en över-flyttning av delar av statistikansvaret. Denna fråga skulle med fördel kunna behandlas inom organisationskommittén. Utredningen vill dock poängtera vikten av att institutet försäkras tillgång på relevanta data. En annan fråga som inte i sin helhet är behandlad av utredningen utgörs av en detaljerad beskrivning över hur samordning, samarbete och gränsdragning mellan , , SLU och det föreslagna institutet skulle kunna se ut. Även om dylika frågor är berörda av utredningen finns det fortfarande utrymme för en fördjupning. bör därför arbeta ytterligare med denna fråga. Samordning och avgränsning med och mot andra politikområden borde även, enligt utredningen, ingå i detta arbete. Utredningen menar att finansieringen av en dylik verksamhet i första hand måste ske med statliga medel. Det finns inte något större intresse från jordbruksnäringen eller konsumentorganisationerna att finansiera kompetensuppbyggnad och framtagande av analyser som kan utgöra delar av politiska beslutsunderlag. Även ur forskningssynpunkt är det ofta mindre intressant att finansiera konsekvensutredningar och så pass tillämpade studier att de har ett direkt värde som beslutsunderlag. I huvudsak rör uppdraget frågor som kan sägas intressera den breda allmänheten eller skattebetalarna i stort, eftersom de bl.a. syftar till att bygga upp en fackkompetens och ytterst till att förbättra användningen SOU 1998: 108 av offentliga medel. Av dessa skäl kan man inte förvänta sig att den verksamhet som utredningen berör skall kunna uppstå utan statlig finansiering. Utredningen menar att den föreslagna verksamheten inte kommer få några jämnställdhetspolitiska effekter. Utredningen menar vidare att verksamheten inte heller kommer få några direkta konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet. I den mån studier inom jordbrukspolitikens område kommer fokusera på användningen av och anpassningen till EU:s olika jordbrukspolitiska stöd är det möjligt att vissa kopplingar kan göras till aspekter som indirekt berör oegentligheter med dylika stöd, möjligheterna att kontrollera uppfyllandet av stödens villkor, anpassningar i syfte att uppfylla dylika krav eller andra aspekter som direkt eller indirekt kan relateras till brottslighet. Utredningen föreslår att det i bildas ett jordbruksekonomiskt institut, placerat i samarbetande med SLU, med huvudansvar för samhällsekonomiskt inriktad analys- och utredningsverksamhet inom jordbrukspolitikens området. Utredningen föreslår vidare att denna verksamhet finansieras via statliga anslag och att LES statistikansvar och statistikkompetens flyttas till SJV. I och med att LES läggs ner kan dess basanslag på då användas för att finansiera det nya institutet. Därutöver föreslår utredningen att SJV ges ett besparingskrav inom jordbruksstatistiken, då främst strukturstatistiken, på tre till . När denna besparing är genomförd kan dessa resurser flyttas över till institutet. Fram till dess besparingarna är realiserade föreslår utredningen att institutet via statsanslag tillförs motsvarande tillfälliga medel. Utredningen föreslår även att en organisations-kommitté tillsätts, före den tidpunkt institutet förväntas starta sin verksamhet. bör bl.a. behandla styrningen av institutets verksamhet, ansvarsfördelningen mellan institutet, , SJV och SLU samt en rad frågeställningar relaterade till jordbruksstatistiken. SOU 1998: 108 Behovet av utredningsverksamhet och analyser med ekonomisk inriktning inom det En särskild utredare tillkallas med uppgift att utreda under vilka former behovet av kvalificerad utredningsverksamhet och långsiktiga analyser med i första hand samhällsekonomisk inriktning inom det jordbruks- politiska området bäst kan tillgodoses. I uppdraget ingår att närmare precisera verksamhetsmål, organisationsform och finansiering för en sådan verksamhet. fattade beslut om en ny livsmedelspolitik. Reformen innebar bl.a. att konsumenten sattes i centrum för livsmedelspolitiken. tillkallade chefen för med stöd av regeringens bemyndigande en konsumentberedning med uppgift att följa och utvärdera livsmedelspolitiska reform ur ett brett konsumentperspektiv (dir. 1990:84). Konsumentberedningen fick därefter tilläggsdirektiv med EU-anknytning men beredningens verksamhet var redan från början avsedd att vara tidsbegränsad. Behovet av en utredning SOU 1998: 108 medlemskap i innebär bl.a. att det svenska jordbruket har inordnats i EG:s gemensamma jordbrukspolitik (CAP). Jordbruksstödet inom ramen för CAP motsvarar nära hälften av EG:s budget och utgör den största enskilda utgiftsposten. Jordbruket och CAP får därför sär- skild betydelse såväl för det enskilda landet som för EU i dess helhet. Med hänsyn till att CAP behöver reformeras tillkallades med stöd av regeringens bemyndigande en parlamentarisk kommitté med uppgift att från svenska utgångspunkter utarbeta ett samlat förslag till en reformering av CAP och en strategi för reformer-nas genomförande (dir. 1995:109). I direktiven angavs bl.a. att syftet med reformerna skall vara att marknadsorientera, avreglera och miljöanpassa CAP. Uppdraget har redovisats i betänkandet Mat & Miljö - Svensk strategi för EU:s jordbruk (SOU 1997:102). Kommittén anser att målen för EG:s jordbrukspolitik måste anpas- sas till det faktum att livsmedelssituationen i flera avseenden, såväl inom EU som i omvärlden, har förändrats sedan målen fastställdes . Marknadsordningarna bör avskaffas. Kommittén anser vidare att konsumentfrågor, miljöfrågor, djuretiska frågor och frågor om regional utveckling måste få större utrymme i den framtida politiken. Det svenska EU-medlemskapet har medfört att behovet av utred- ningar och analyser på det jordbrukspolitiska området har ökat starkt. För att på ett effektivt och aktivt sätt kunna utforma en svensk ståndpunkt och driva denna i nationella och internationella samman- hang, behöver regeringen också kunskap om konsekvenserna av olika reformförslag. Regeringen behöver också ett aktivt stöd i att ta fram svenska reformförslag i det löpande förhandlingsarbetet i EU. Därför finns behov av en kontinuerlig och kvalificerad utrednings- och forsk- ningsverksamhet som kan bidra med långsiktiga analyser. Av särskilt intresse är analyser som gör det möjligt att bedöma de konsekvenser olika förslag har för jordbruket i andra medlemsländer. Med forskning avses här i första hand tillämpad forskning. Analyserna bör även innefatta samhällsekonomiska konsekvenser för jordbrukssektorn av förändringar inom miljö-, landsbygds- och regionalpolitiken. För att kunna fylla den nu angivna uppgiften bör verksamheten även kunna fungera som en nätverksorganisation och knyta samman den kvalificerade utredarkompetens som finns hos departement, myndigheter, universitet och högskolor och bland privata aktörer. Ett annat område som kan bedömas som eftersatt är uppb yggnad och tillämpning av ekonometriska modeller och andra kvantitativa eko- nomiska modeller av jordbrukspolitiskt intresse. SOU 1998: 108 med den här inriktningen bör också kunna stärka det svenska deltagan- det i den internationella debatten på det jordbruksekonomiska området. Jordbruksekonomiska utredningsorgan finns i flertalet europeiska länder, såsom i , , , , och . Statens jordbruks- och fiskeriekonomiska institut (SJ&FI) i ligger organisatoriskt under Ministeriet för livsmedel, lantbruk och fiske. Efter inträde i Europeiska gemenskapen tillkom en politisk dimension i institutets arbete. Forskningen inrikta-des i allt högre grad på att ta fram underlag för policyanalyser. () i ligger organisa- toriskt under Jord- och skogsbruksministeriet. Institutets verksamhet är inriktad främst på tillämpad forskning. inriktades forskningen allt mer mot EU-relaterade ämnen. fokuseras mycket av arbetet på rapporter och studier som ministeriet behöver inom ramen för sitt EU-arbete. Utredaren skall överväga i vilka former behovet av kvalificerad utredningsverksamhet och långsiktiga analyser med i första hand samhällsekonomisk inriktning inom det jordbrukspolitiska området bäst kan tillgodoses. Möjligheten till regional redovisning av analysdata bör beaktas. Utredaren skall även beakta hur behovet av forsknings- och utredningsverksamhet beträffande konsument-, miljö- och djuretikfrågor från en jordbruksekonomisk utgångspunkt kan tillgodoses. De förslag som utredaren lägger ska kunna ge flera avnämare möjlighet att tillgodose sina analysbehov inom det jordbrukspolitiska området. Avnämare förutom regeringen kan t.ex. vara andra myndigheter, företag eller olika intresseorganisationer som konsumentorganisationer och lantbrukets organisationer. Utredaren bör besvara frågan om hur existerande resurser kan fylla de behov som redovisats. I uppdraget ingår att närmare precisera verksamhetsmål, organisationsform och finansiering för en sådan verksamhet. Verksamhetsmålen skall tydligt ange vilka uppgifter som bör prioriteras liksom vilka viktiga mottagare av information som finns. SOU 1998: 108 Utredaren skall föreslå hur denna verksamhet bäst kan organiseras. Verksamheten skulle t.ex. kunna bedrivas i ett självständigt organ direkt under regeringen eller inordnas inom ramen för verksamheten vid universitet eller högskola. Utredaren skall i detta avseende se över denna typ av verksamhet som bedrivs av och för att utröna i vilken utsträckning deras arbete skulle kunna samordnas med alternativt föras över till ett nytt organ. Verksamheten skulle även kunna organiseras på något annat sätt som utredaren finner lämpligt, t.ex. som ett nätverk mellan berörda organ. För att dra nytta av de erfarenheter som redan har gjorts, sett i ett längre tidsperspektiv, bör utredaren studera verksamheten vid jämförbara organ i andra europeiska länder. Förhållandena i och är väl kända. Utredaren skall bedöma hur stor personal som från saklig synpunkt behövs för att upprätthålla en effektiv verksamhet. En avvägning är nödvändig mellan ren anslagsfinansiering och uppdragsverksamhet. I det fall utredaren lägger förslag till verksamhet som kräver större resurser än vad som avsätts för sådana ändmål skall utredaren också redovisa förslag till finansiering inom utgiftsområdet. Utredaren skall beakta det forskningsprogram rörande landsbygd och landsbygdsutveckling som utarbetats av bl.a. , , Skogs- och jordbrukets forskningsråd och forskning. Utredaren skall även beakta direktiven till samtliga kommittéer och särskilda utredare om att redovisa regionalpolitiska konsekvenser (dir.1992:50), om att pröva offentliga åtaganden, särskilt avseende hur verksamheten skall finansieras (dir. 1994:23), om att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir.1994:124) samt om att redovisa konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir.1996:49). Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . SOU 1998: 108 Bilaga 2 Muntliga och skriftliga synpunkter I denna bilaga redovisas dels en sammanfattning över diskussionen under utredningens öppna seminarium , dels en samman-fattning på de skriftliga yttranden som inkommit till utredningen i anslutning till detta seminarium, dels en förteckning över de som bjöds in till seminariet och fick del av utredningens arbetsmaterial. Sammanställning över diskussionen vid utredningens öppna seminarium Inbjudna till seminarium återfinns i slutet av denna bilaga. Närvarande vid seminariet : SOU 1998: 108 Utredning Jo 1998:02, Generell diskussion om utredningen. inledde seminariet med att önska deltagarna välkomna och redogjorde för utredningens direktiv.