sou · GMB360 · 1999-01-01 00:00:00 — Inom hade dessutom utarbetats ett informationsblad för hantering av farliga ämnen i allmänhet, vilket upptar frågor om bl.a. riskbedömning, skyddsutrustning, kunskap och information. Totalt omkring 220 arbetare var sysselsatta med tunnelbygget på . Av dessa var de allra flesta medlemmar i B yggnadsar- betareförbundet. Det var det förbundet som hade fackavtalet med vad gällde borrningen, medan (fackför bundet för service och kommunikation) hade vissa andra delar. När övertog arbetet övergick till , vilket beror på att byggtekniken ändrades från borrning till sprängning (traditionell teknik vid järnvägsbyggande) och att enligt är det förbund som normalt har avtalsrätten vid b yggande och underhåll av bl.a. järnvägar. var därför det förbund som formellt hade att utse skyddsombud men förbundet hade inte medlemmar att välja bland. Skyddsombuden utsågs därför på egen hand av arbetstagarna. I vilken utsträckning varit representerat genom bemanning på arbetsplat- sen och om skyddsombuden agerat och haft adekvat utbildning har visat sig svårt att klarlägga. Försök med olika tätningsmedel, bl.a. Rhoca , utfördes på kortare sträckor vid norra tunnelpåslaget . Produkten säljs av , som av i fått tillstånd för yrkesmässig överlåtelse av Rhoca . Representanter för det svenska företaget var vid flera till- fällen på arbetsplatsen för att lämna information om Rhoca . Den personal som skulle hantera Rhoca undervisades av några sådana representanter om hur medlet skulle användas och vilka risker som var förenade därmed. Det besked som då gavs från var att skyddshandskar, skyddsglasögon och tät klädsel var det enda som erfordrades vid injekteringen. Att sådan utrustning skulle använ- das framgick också av det varuinformationsblad som företaget hade upprättat och lämnat till och . Av varuinformations- bladet framgick dessutom att "självförsörjande andningsskydd", vilket inte förklarades närmare, skulle användas. Enligt Arbetarskyddsstyrel- sens föreskrifter gäller ur hälsosynpunkt ett gränsvärde för akrylamid i luft om /m3. Gränsvärdet angavs i varuinformationsbladet felaktigt till /m3. saknade också uppgift om att medlet faller under samma myndighets föreskrifter om härd- plaster. Produktens ena komponent, lösning 1, är genom sitt innehåll av akrylamid bedömd som giftig och var – vilket krävs enligt Kemikalie- inspektionens föreskrifter – märkt med dödskallesymbol. På ett byggmöte beslöt och att an- vända Rhoca på en teststräcka av i varje tunnel. När provet avbröts hade ca använts på en sträcka av , framför allt i norra och mellanpåslaget. Tätningsmedlet hade läckt ut i intilliggande vattendrag. Höga halter av akrylamid och N-metylolakrylamid återfanns i det läckvatten som pumpats upp från mellanpåslaget och förts vidare i . I augu- sti hade en stor andel av de personer som arbetat i tunnlarna uppvisat symptom som t.ex. stickningar eller domningar i olika kroppsdelar samt hudirritation och andningsbesvär, varför (företagshälsovården) utförde mätningar av luften i tunneln. Mätningarna vid norra påslaget visade halter av akrylamid i luften som var tio gånger högre än gränsvärdet för ämnet, medan halterna vid mellanpåslaget var betydligt lägre även om de överskred gränsvärdet. Först efter resultatet av dessa mätningar, , började ansiktsskydd an- vändas. Undersökning av arbetarna utfördes och novem- ber månad av Yrkes- och miljömedicinska kliniken i och Institu- tionen för miljökemi i . Det visade sig att större delen av arbetarna hade varit exponerade för akrylamid via andningsvägarna eller huden eller båda delarna. Få av dem hade använt något andnings- skydd. Även övrig skyddsutrustning användes i varierande utsträck- ning. Undersökningen har visat mycket tydliga och starka samband mellan exponering av akrylamid och förekommande symptom. Sedan övertog verksamheten hade inspekterat arbetsmiljöförhållandena. En systeminspektion var planerad för att kontrollera att arbetsgivarens systematiska före- byggande miljöarbete verkligen fungerade. Denna hade ä nnu inte genomförts . fick kännedom om förhållandena genom massmedia . genomfördes flera inspektioner och begärde bl.a. att skulle upprätta hanterings- och skyddsinstruktioner för det fortsatta arbetet med härdplastkomponenter under saneringsarbetet, i tillräcklig omfattning utbilda den personal som skulle arbeta med sådana komponenter samt redovisa de åtgärder som vidtagits eller skulle vidtas innan arbetet i tunnlarna återupptogs. Kemikalieinspektionen gjorde anmälan mot för brott mot lagen om kemiska produkter. I anmälan påpekades bl.a. att risken för nervskador och vissa akuta symptom inte framgick av varuinformationsbladet, att den uppgivna halten akrylamid var felaktig och att produktens etikett saknade uppgift om att den innehåller akrylamid. i distrikt gjorde för sin del samma månad åtalsanmälan mot för brott mot föreskrifter om läkarundersökning, register över läkarundersökta, register vid exposition för cancerframkallande ämnen samt riskanalys. 7 Effekter för människa och miljö På uppdrag av kommissionen har () gjort en bedömning av hälsoriskerna med akrylamid och N- metylolakrylamid i samband med hanteringen av Rhoca vid tunnel- bygget genom . I detta avsnitt återges en sammanfattning av IMM:s utredning. Härvid behandlas först upptag, omsättning och effekter av akrylamid/N-metylolakrylamid. Därefter sammanfattas kända skadeeffekter av de båda ämnena på försöksdjur och människor. Slutligen redovisas hälsorisker förenade med den exponering som drabbat tunnelarbetare och boende på . IMM:s utredning i sin helhet finns i bilaga 4. Akrylamid och N-metylolakrylamid är de båda viktigaste giftiga kom- ponenterna i tätningsmedlet . Akrylamid är av Kemikaliein- spektionen klassad som giftig vid hudkontakt och förtäring och kan dessutom orsaka cancer och ärftliga genetiska skador hos människor och djur. Det är välkänt att yrkesmässig exponering för akrylamid kan resultera i toxiska effekter på såväl det perifera som centrala nervsys- temet. Dessutom är akrylamid irriterande för både hud och luftvägar. N-metylolakrylamid ger upphov till liknande effekter som akrylamid i djurförsök. Dess skadeverkan på nervsystemet är dock 3-5 gånger lägre än akrylamids och även den tumörframkallande effekten av N- metylolakrylamid är mycket svagare än den hos akrylamid. Akrylamid tas upp via mag-tarmkanalen, genom huden samt via and- ningsvägarna. Djurstudier visar att upptaget från mag-tarmkanalen sker snabbt och fullständigt och att av akrylamid i en vattenlösning tas upp genom intakt hud . Kvantitativa data för upptag av akrylamid via inandning saknas. 66 Effekter för människa och miljö Akrylamid fördelas jämnt mellan kroppens olika vävnader och kan även passera moderkakan. Vid djurförsök med radioaktivt märkt sub- stans påträffades störst mängd radioaktivitet (akrylamid samt produkter härav) i musklerna samt i hud, blod och lever. Den huvudsakliga av- giftningen av akrylamid sker i levern genom bindning till glutation (glutation är en peptid bestående av tre aminosyror och en viktig kom- ponent i cellförsvaret mot giftiga ämnen). Akrylamid kan emellertid också oxideras till glycidamid, som därefter kan avgiftas genom bind- ning till glutation. Både akrylamid och glycidamid kan också binda till proteiner, t.ex. hämoglobin (hämoglobinaddukter), medan bindning till arvsmassan (DNA-alkylering) endast har påvisats för glycidamid. Halveringstiden i blod hos råtta har bestämts till mellan 1,5 – för både akrylamid och glycidamid. Hos människa har halveringstiden för akrylamid uppskattats till , dvs. 3 gånger längre än hos råtta. Påvisandet av hämoglobinaddukter av glycidamid hos människa visar att även hos oss kan glycidamid bildas från akrylamid. Akrylamidens biologiska effekter utövas via bindning till proteiner. Genom att bindas till SH-grupper i glutation minskar halten av akryla- mid i vävnaden (avgiftningsreaktion). Akrylamid reagerar också starkt med SH-grupper i protamin, ett lågmolekylärt basiskt protein som finns i kromosomerna under senare stadier av spermieutvecklingen hos de flesta däggdjur. Spermietoxicitet via bindning till protamin och käns- ligheten för ärftliga genetiska skador sammanfaller och det är just de sena stadierna av spermieutvecklingen, som är mest känsliga för akry- lamid. Även glycidamid binder till SH-grupper i proteiner och till glutation. DNA-alkylering, som sker efter tillförsel av akrylamid beror sanno- likt till största delen på den bildade glycidamiden och därför förklaras genmutationer i celler i tidiga utvecklingsstadier troligen helt av glyci- damid. Glycidamid orsakar också DNA-skador i kroppsceller (t.ex leverceller och epitelceller) samt punktmutationer i bakterier och odlade musceller. Detta talar för att akrylamid, via bildning av glyci- damid, kan vara cancerframkallande genom en direkt inverkan på det genetiska materialet (s.k. genotoxisk verkningsmekanism). Hypotesen stöds av rapporter om att akrylamidbehandling leder till en dosberoen- de ökning av antalet hudtumörer hos möss om exponeringen för akry- lamid åtföljs av behandling med en sk tumörpromotor (). Effekter för människa och miljö 67 För ett miljögift som akrylamid, som kan tas upp på många olika sätt och där dessutom exponeringsmönstret är oregelbundet, är det praktiskt omöjligt att beräkna exponeringen enbart genom analyser i miljön. Reaktiva ämnen har ofta en mycket kort livslängd i kroppen (<1 sekund till timmar) och upptaget kan därför ej mätas genom analys av ämnena som sådana. Däremot kan stabila reaktionsprodukter (addukter) med kroppsegna molekyler utnyttjas för analys av upptag och dos. Metoder har därför utvecklats för att bestämma addukter till blodfärgämnet hämoglobin (Hb). För genotoxiska ämnen eller produkter gäller att halterna av addukter till Hb och DNA är proportionella. Mätning av hämoglobinaddukter utgör därför ett indirekt mått på samtidig bildning av DNA-addukter och kan tjäna som en utgångspunkt för uppskattning av cancerrisk. En metod har utvecklats av forskare vid , för att mäta addukter till den N-terminala aminosyran valin i Hb och denna har tillämpats på akrylamid. Addukter av akrylamid och av produkten glycidamid har bestämts i exponerade djur och människor. Förhållan- det mellan adduktnivåer och doser av de båda ämnena har beräknats hos råtta och människa. Detta innebär att från en bestämning av halten av addukter av akrylamid, som är något lättare att analysera, kan man sluta sig till mängden av glycidamidaddukter och motsvarande dos. Denna dos kan sedan räknas om till upptagen mängd akrylamid i mg/kg kroppsvikt och dag. Rhoca innehåller både akrylamid och N-metylolakrylamid. Båda dessa komponenter har ingått i exponeringen vid tunnelb ygget genom . I samband med undersökningar av blodprover från exponerade individer, observerades överraskande att hämoglobinad- dukter från N-metylolakrylamid i något steg vid analysen omvandlas till motsvarande addukt av akrylamid. Sålunda utgör redovisade ana- lysdata summan av addukterna från de båda komponenterna. Den cancerframkallande förmågan hos N-metylolakrylamid är emellertid mycket lägre än den hos akrylamid. De cancerrisker som beräknats utifrån halter av Hb-addukter är sålunda överskattningar, vilkas storlek beror på andelen N-metylolakrylamidaddukt i de bestämda värdena. Det skall också noteras att det finns en viss förekomst av akrylamidad- dukter av okänt ursprung även i hämoglobin från icke-exponerade individer samt att halten av akrylamidaddukter är förhöjd hos rökare. 68 Effekter för människa och miljö Akrylamid är ett giftigt ämne som kan ge skador på nervsystemet (neurotoxiska effekter), cancer och ärftliga genetiska effekter samt påverka fortplantningen. Skador på nervsystement är väl belagda i både djurförsök och i fall där människor exponerats, medan kännedom om övriga toxiska effekter huvudsakligen hänför sig till försök med råttor och möss. Utifrån djurförsöken har lägsta effektnivåer (LOEL) och nolleffektnivåer () kunnat fastläggas för vissa symptom, som sedan lagts till grund för rekommendationer om högsta acceptabla dagliga intag () för människor. N-metylolakrylamid ger upphov till liknande effekter som akrylamid i djurförsök, men först vid högre doser. Symptom från nervsystemet och hudbesvär (rodnad, hudavflagning, ökad svettning) tycks vara de effekter som uppkommer vid lägst dos av akrylamid. Undersökningar på olika arter (råttor, möss, hundar och apor) visar toxiska effekter av akrylamid vid likartade doser. För akry- lamid är LOEL för lätta reversibla skador på perifera nerver hos råtta /kg kroppsvikt och dag, medan uppskattats till 0,2 – /kg och dag. WHO rekommenderar utifrån detta ett ADI-värde för människa på 12 ug/kg och dag. Det amerikanska , , rekommenderar 0,2 ug/kg och dag baserat på samma data men med användande av högre säkerhetsfaktorer. Det finns många rapporter som beskriver neurologiska effekter av akrylamid även hos människor. I de allra flesta fall tycks dessa vara reversibla, men exponeringen är dåligt känd. I en studie på kinesiska arbetare kunde de neurologiska effekterna relateras till halten hämoglobinaddukter i blod. angavs till 0,3 – 1 nmol/g globin, vilket motsvarar ett beräknat upptag på 11 – 38 ug/kg kroppsvikt och dag. N-metylolakrylamid är också nervskadande, men först vid högre koncentrationer. LOEL var /kg och dag i ett försök med råttor. Inverkan av akrylamid på fortplantningen har undersökts i djurförsök. Missbildningar har inte påvisats, men däremot har effekter i form av nedsatt fertilitet, spermiepåverkan och ökad incidens av tidig fosterdöd Effekter för människa och miljö 69 Det förefaller som om akrylamid påverkar hanarnas fertilitet hos råttor och möss. för denna effekt anges till /kg och dag för råtta och /kg och dag för mus. När WHO gjorde sin riskbe- dömning av akrylamid 1985 fanns inte tillräckligt underlag för att bedöma effekterna på fortplantningen. I de nyare EPA-(1990) och EU- (1997)-dokumenten konstateras att neurologiska symptom uppträder vid lägre doser och därför bedöms vara den kritiska effekten. Det finns inga studier avseende toxiska effekter av akrylamid på fortplantningen hos människa. Akrylamid har givit upphov till cancer i djurförsök (signifikant förhöj- da tumörfrekvenser hos råtta vid tillförsel av /kg och dag under ). Tumörpanoramat talar för att den cancerframkallande effekten till viss del skulle kunna hänföras till hormonell påverkan, men eftersom akrylamid också kan åstadkomma skador på arvsmassan måste man räkna med att det kan finnas en risk för cancer även vid låga doser genom en direkt genotoxisk inverkan. Olika ansatser för att beräkna cancerriskens storlek vid låga doser har också gjorts. Den mest använda modellen för cancerframkallande ämnen i allmänhet är den modell som används av EPA i . Den förutsätter att dos-responskurvan är linjär i lågdosområdet och beräknar den övre statistiska gränsen för cancer- WHO har i sina dricksvattenkriterier tillämpat samma modell, men kommer till en lägre risk eftersom man inte använt den artom- vandlingsfaktor som EPA gör. och medarbetare vid Universitet har utvecklat en alternativ modell, som bygger på användning av hämoglobinaddukter som mått på intern dos av akryla- mid. Den använder sig också av en multiplikativ modell för att beräkna risken för cancer hos människa utifrån djurförsöken i stället för den additiva modell som EPA använder. Denna modell gav en något högre beräknad risk än EPA:s modell. Inget försök görs i den bilagda hälso- riskbedömningen att utvärdera de olika mätmetoderna med avseende på relevans och tillförlitlighet. Därför anges den uppskattade risken som ett intervall. Uttryckt som livstidsrisk vid ett dagligt intag av akrylamid av 1 ug/kg och dag blir risken teoretiskt enligt dessa modeller 0,6 – 20 per 1000 exponerade. Om exponeringen sker under exempelvis endast en månad i stället för en livstid antas risken bli lägre (12 mån x ), dvs. 0,05 – 1,5 per 100 000. Cancerriskuppskattningarna för arbetare och boende på Hallandså- sen (se nedan) baseras på hämoglobinaddukter som ett mått på uppta- gen mängd av akrylamid i exponerade grupper. 70 Effekter för människa och miljö tyder emellertid preliminära resultat på att N-metylolakrylamid ger samma Hb-addukt som akrylamid vid analysen, vilket skulle innebära att dosen av akrylamid överskattas. Då man i beräkningarna antagit att hela upptaget härrör från akrylamid skulle ett bidrag från N- metylolakrylamiden med dess betydligt lägre cancerframkallande förmåga leda till en överskattning av riskerna. 7.1.2Iakttagna effekter och riskbedömning För att kunna bedöma hur stora hälsoriskerna för tunnelarbetare och boende på har varit, fordras någon kännedom om expone- ringsnivåer. Normalt sett är det mycket svårt att beräkna hur mycket av en miljöförorening som människor kan ha utsatts för genom hudkon- takt, inandning eller förtäring av förorenad föda eller vatten. Genom en metod utarbetad vid , med vilken man kan mäta dosen av akrylamid genom dess bindning till hämoglobin i blod hos exponerade individer, har man dock kunnat uppskatta den ungefärliga dos som individerna varit utsatta för. Halterna av akrylamid i förorenat brunnsvatten har också undersökts. Nedan kommenteras de riskbedöm- ningar som har kunnat göras utifrån hälsoundersökningar av tunnelar- betare och boende utförda av Yrkes- och miljömedicinska kliniken vid , hämoglobinadduktmätningar gjorda vid , , samt vad som är känt utifrån den vetenskapliga litteraturen om toxiska effekter av akrylamid och N-metylolakrylamid. Som framgår av den bilagda sammanfattningen av undersökningsresultaten, är de medicinska undersökningarna av en del av arbetarna ännu ej slutförda. Bland 223 undersökta arbetare fanns det ett klart samband mellan skattad exponering för Rhoca och symp- tom från perifera nervsystemet (inkluderande ökad svettning och hu- davflagning i händerna). De vanligaste symptomen var stickning- ar/domningar i händer, fötter och underben. Bland de 45 högst expone- rade arbetarna hade tecken på perifer nervpåverkan. Hämoglobinaddukter har mätts i blod från 77 tunnelarbetare och visat ett starkt samband med Rhoca Gil-exponering, skattad genom intervjuer. För vissa av arbetarna förflöt mer än en månad från det att de slutade arbeta med Rhoca tills dess att blodprov för adduktana- lys kunde tas. Eftersom mängden addukter kontinuerligt minskar efter Effekter för människa och miljö 71 upphörd exponering genom att de röda blodkropparna omsätts, har detta resulterat i att det uppmätta adduktvärdet i viss mån underskattar den addukthalt arbetarna kan antagas ha haft då exponeringen upphör- de. Utifrån en tidigare studie på kinesiska arbetare hade slutsatsen dragits att lätta neurologiska symptom kan uppträda efter några måna- ders exponering för akrylamid i doser som leder till addukthalter av storleksordningen 1 nmol/g globin (motsvarande ett upptag på 38 ug/kg och dag). Av undersökta tunnelarbetare har en stor del haft hämoglobinaddukthalter högre än så (av dem som valdes ut slumpmässigt). Några av de högst exponerade hade addukthalter som översteg 4 nmol/g globin. I den grupp på 47 personer som remitterades till neurofysiologisk undersökning var medianvärdet tiofaldigt förhöjt (0,44 nmol/g globin) jämfört med en kontrollgrupp (0,04 nmol/g glo- bin). Det skall dock noteras att en del av addukthalten hos tunnelarbe- tarna sannolikt berott på exponering för N-metylolakrylamid, som ju är mindre giftig än akrylamid. och medarbetare har använt hämoglobinadduktmätning- arna för att beräkna upptagen dos av akrylamid/N-metylolakrylamid. Medianvärdet från de först undersökta 77 arbetarna var 0,24 nmol/g globin, vilket beräknades motsvara ett genomsnittligt dagligt upptag på ca 10 ug/kg och dag. Om man på ett förenklat sätt jämställer upptagen dos med administrerad dos, så kan jämförelser göras med de djurförsök där akrylamid tillförts via dricksvattnet eller på annat sätt. Det genom- snittliga beräknade upptaget ligger då under den dos där lätta neurotoxiska effekter uppträtt hos försöksdjur (/kg och dag ), men i nivå med, eller över det rekommenderade högsta dagliga intaget för allmänbefolkning. De högsta addukthalterna, 4 nmol/g globin, motsvarar ett upptag på /kg och dag. Eftersom de högst exponerade arbetarna ändå hade neurologiska symptom, så tyder detta på att människan är känsligare än försöksdjur för de neuro- toxiska effekterna av akrylamid /N-metylolakrylamid när exponeringen anges i mg/kg kroppsvikt och dag. Under en del av tiden kan upptaget hos de exponerade tunnelarbetarna dock ha varit betydligt högre; den uppmätta addukthalten är ett uttryck för genomsnittligt upptag och för den tid som förflutit sedan exponeringen skett (genom att de röda blodkropparna omsätts kontinuerligt och att ev Hb-addukter därvid försvinner från cirkulationen). Som jämförelse kan också mätningar som refererats av EPA (1990) nämnas. Arbetare som utförde tätningsarbete av avloppsledningar undersöktes på fyra olika arbetsplatser både med avseende på halten akrylamid i luft och akrylamid deponerad på hud. Hudupptaget befanns då vara mycket viktigare än exponering genom inandning. Det beräk- nade upptaget i denna studie har angivits variera mellan 0,016 och 0,13 72 Effekter för människa och miljö mg/kg och dag. Av de studerade arbetarna hade en symptom på perifera nervskador (hudavflagning), och två andra arbetare uppgav sig ha haft hudavflagning i händerna tidigare. Nervskador hos tunnelarbetare som använt akrylamid innehållande tätningsmedel har beskrivits tidigare från såväl som . Den beräknade genomsnittliga exponering- en hos tunnelarbetarna ligger ca lägre än de halter av akryla- mid som givit påverkan på spermier, ökad tidig fosterdöd eller nedsatt fertilitet i djurförsök (lägre för de få individerna med allra högst exponering). De kvantitativa cancerriskuppskattningar, som gjorts med hjälp av olika modeller och som refererats i IMM:s särskilda hälsorisk- bedömning, kan alla ses som försiktiga i den meningen att de troligen inte underskattar cancerrisken för människa vid låga doser av akryla- mid. Om dessa modeller tillämpas på den beräknade genomsnittliga exponeringen på ca 10 ug/kg och dag hos tunnelarbetarna, och expone- ringen förutsätts ha skett totalt, blir den beräknade cancerrisken 0,1 – 5 per 10 000. Dessa risksiffror innebär att 1 – 50 av 100 000 exponerade personer teoretiskt skulle kunna drabbas av cancer till följd av akrylamidexponeringen eller, alternativt, att den individu- ella cancerrisken för en exponerad person skulle öka med 0,001 – . En så liten ökning av cancerrisken måste anses vara försumbar för individen jämfört med den höga risk som vi alla löper att drabbas av cancer under vår livstid (). Det bör dock påpekas att cancerris- ken skulle ha blivit proportionellt sett högre ju längre exponeringen pågått och att riskerna blev små tack vare att arbetet med Rhoca avbröts efter . Ärftliga genetiska skador . De kvantitativa uppskattningarna av risk för framkallade ärftliga sjukdomar, som redovisats i IMM:s hälsorisk- bedömning har applicerats på hudexponering vid tätningsarbete med den av beräknade genomsnittliga exponeringen för tunnel- arbetarna på , ca 10 ug/kg och dag. Man kunde då upp- skatta antalet ärftliga genetiska skador (till följd av genmutationer) till 0,05 – 3,2 per miljon barn till akrylamidexponerade fäder. Beräkningar baserade på kromosomala förändringar (möjligen till följd av protami- nalkylering) ledde till ett skattat antal av 0,2 – 24 skador per miljon. De senare beräkningarna gäller dock för skador orsakade i sena spermies- tadier, som bara kommer till uttryck under de exponerade spermiernas livstid. Dessa beräkningar är visserligen osäkra, men de pekar ändå på en försumbar risk för de exponerade tunnelarbetarna . Effekter för människa och miljö 73 Risker med de inträffade utsläppen . På grund av sin höga vattenlöslig- het kan oreagerad akrylamid och N-metylolakrylamid lätt sprida sig i naturen via yt- och grundvatten.