sou · GMB366d1 · 1999-01-01 00:00:00 — Uppdraget skall vara att utveckla och vidmakthålla en strategi för läromedelsförsörjning för elever med funktionshinder, inventera behov av och stimulera produktion av bristläromedel, informera, initiera forskning och utvecklingsinsatser m m, förmedla aktuell kunskap, följa och omsätta utvecklingen inom informationsteknolo- gin samt svara för viss framställning, mångfaldigande och försälj- ning. Statens engagemang för läromedelsfrågor föreslås även fram- gent organiseras i myndighetsform. Den föreslagna styrelsen för stöd i specialpedagogiska frågor föreslås få ansvar att leda även denna verksamhet. Kommitténs förslag innebär att SIH:s och nuvarande ansvar för frågor som rör läromedel för elever med funktionshinder och elever med dyslexi samordnas under styrelsen. Kommittén föreslår en bred översyn av statens hela engagemang vad gäller läromedel, studiematerial och studielitteratur. Därvid bör särskilt beaktas behoven för barn i förskolan liksom behoven för studerande med funktionshinder i olika former av vuxenutbildning, eftergymnasial utbildning, universitet och högskola. Slutligen föreslår kommittén att upphovsrättslagen ses över, bl a för att kunna anpassa läromedel i ny teknik för funktionshind- rade. En sådan översyn bör leda till att talböcker för synskadade kan framställas även om ett läromedel getts ut som kassettbok. Kommitténs förslag innebär förändringar för såväl kommuner, landsting som stat. Framför allt innebär förslagen stora förändringar för enskilda verksamheter som dagens specialskolor, för berörda myndigheter samt andra organ inom dagens organisation för stöd i specialpedagogiska frågor. Att genomföra genomgripande föränd- ringar av denna typ kräver en planmässig process. Det är viktigt att kompetensuppbyggnaden i kommunerna kom- mer till stånd . Detta för att kunna möta de förändringar som kommer att ske i den statliga organisationen. Kommittén menar att en första åtgärd därför bör vara att , inom de medel verket disponerar, prioriterar en generell kompe- tensutveckling avseende förförståelse om elever med funktionshin- der. De regionala centren i specialpedagogiska frågor får en viktig roll för att stödja kommunerna i sin utveckling. Etablerandet av dessa bör därför ges hög prioritet och genomföras tidigt i det samlade förändringsarbetet. De förändringar som föreslagits för dagens specialskolor och re- surscenter bör också initieras . Förändringarna kommer dock att ta varierande . Den omorientering av verksamheten som föreslagits för och måste genomföras successivt. Det går elever vid skolorna som i många fall förväntat sig få hela sin skolgång vid skolorna. De äldre eleverna bör ges möjlighet att slutföra sina studier vid sko- För andra finns skäl att erbjuda elevernas hemkommuner specialpedagogiskt stöd att bygga upp en fullgod skolsituation hemma. Uppdraget att bygga upp ett nytt riksresurscenter för dövblind- födda vid kräver att ny kompetens byggs upp vid skolan. Inför etablerandet av de teckenspråkiga grundskolorna måste avtal mellan staten och de presumtiva värdkommunerna utarbetas och överenskommas mellan parterna. En viktig uppgift i samband med större organisationsförändringar är att förankra intentionerna bakom förändringarna. I det här fallet handlar det bl a om att informera om kommunernas ansvar samt den statliga stödorganisationens förändrade uppdrag. För att genomföra förändringsarbetet krävs en organisationskom- mitté. Dess uppgifter bör bl a vara att –planlägga genomförandet, –utarbeta konkreta förslag och förankra organisationsförändring- arna, –utarbeta förslag till uppdragsbeskrivning och instruktion för det föreslagna myndighetsansvaret, –utarbeta förslag till avtal mellan stat och värdkommuner samt –svara för information om reformen. Kommittén bedömer att hela förändringsarbetet kräver , särskilt med tanke på de förändringar som föreslagits för vissa av specialskolorna och deras resurscenter. uppgifter bör dock kunna avslutas tidigare genom att ansvaret för förändringsarbetet successivt kan överlåtas till den föreslagna styrelsen. Kommitténs förslag att specialskolan tas bort som skolform innebär justeringar i många paragrafer i skollagen. Här redovisas inte rena konsekvensändringar, utan endast förslag till ändringar av mer genomgripande art. Utöver de redovisade krävs ändringar också i 3 kap 6 §, 6 kap 7 §, 9 kap 5 §, 10 kap 3 och 5 §§ samt 14 kap 1 och 3 §§ skollagen. Förslag till ändringar i skollagen som redovisats i kommitténs delbetänkande (SOU 1996:167) Gymnasieutbildning för vissa ungdomar med funktionshinder redovisas inte på nytt. Förslag till ändringar i skollagen (1985:1100) För barn och ungdomar anordnar det allmänna utbildning i form av förskoleklass, grundskola och gymnasieskola samt vissa motsva- rande skolformer, nämligen särskola, specialskola och sa- meskola. Förskoleklassen, , gymnasieskolan, särskolan,speci- alskolan och sameskolan bildar det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Dessutom finns särskilda utbildningsformer som anordnas av det allmänna för dem som till följd av sjukdom eller av annat skäl inte kan delta i skolar- betet inom det offentliga skolvä- sendet. För barn och ungdomar anordnar det allmänna utbildning i form av förskoleklass, grundskola och gymnasieskola samt vissa motsva- rande skolformer, nämligen särskola och sameskola. Förskoleklassen, , gymnasieskolan, särskolan och sameskolan bildar det offentliga skolväsendet för barn och ung- dom. Dessutom finns särskilda utbildningsformer som anordnas av det allmänna för dem som till följd av sjukdom eller av annat skäl inte kan delta i skolarbetet inom det offentliga skolväsendet. Det allmänna anordnar också pedagogisk verksamhet i form av försko- leverksamhet och skolbarnsomsorg. För dessa verksamheter gäller i denna lag endast bestämmelserna i 2 a kap. Alla barn och ungdomar skall, oberoende av kön, geografiskt hemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Utbildningen skall inom varje skolform vara likvärdig, varhelst den anordnas i landet. kunskaper och färdigheter samt, i kunskaper och färdigheter samt, i samarbete med hemmen, samarbete med hemmen, främja ningen skall hänsyn tas till elever ningen skall hänsyn tas till eleveri med särskilda behov. behov av särskilt stöd. Verksamheten i skolan skall utformas i överensstämmelse med grund- läggande demokratiska värderingar. Var och en som verkar inom skolan skall främja aktning för varje människas egenvärdeoch respekt för vår gemensamma miljö. Särskilt skall den som verkar inom skolan 1.främja jämställdhet mellan könen samt 2.aktivt motverka alla former av kränkande behandling, såsom mobb- ning och rasistiska beteenden. För barn som på grund av syn- skada, dövhet, hörselskada eller talskada inte kan gå i eller motsvarande del av särskolan finns specialskolan. Staten är huvudman för specialskolan. Barn skall fullgöra skolplikten i , särskolan eller spe- cialskolan. Skolplikten får också fullgöras enligt 8 - 10 kap. Barn skall fullgöra skolplikten i eller särskolan. Skolplikten får också fullgöras enligt 8 - 10 kap. Beslut enligt 4 § om mottagande i särskolan eller specialskolan får överklagas hos . Barn i allmänhet skall tas emot i . Barn som bedöms inte kunna nå upp till kun- skapsmål därför att de är utveck- lingsstörda skall tas emot i särskolan. Barn som inte kan gå i grund- skolan eller i särskolan därför att de är synskadade, döva, hörsel- skadade eller talskadade skall tas emot i specialskolan. Barn i allmänhet skall tas emot i . Barn som bedöms inte kunna nå upp till kun- skapsmål därför att de är utveck- lingsstörda skall tas emot i särskolan. Styrelsen för särskolan i hemkommunen prövar om ett barn skall tas emot i särskolan under sin skolpliktstid. Fråga om mottagande får även väckas av barnets vårdnadshavare. Huvudmannen för specialskolan prövar om ett barn skall tas emot i specialskolan under sin skolpliktstid. Fråga om mottagande får väckas av barnets vårdnadshavare eller av barnets hemkommun. Om ett barn, som har tagits emot i särskolan, bedöms kunna gå över till , skall styrelsen för särskolan besluta att barnet inte längre skall vara elev där. Motsvarande gäller för huvud- mannen för specialskolan, om den som tagits emot i specialskolan, bedöms kunna gå över till grund- skolan eller särskolan Beslut enligt 4 § om mottagande i särskolan ellerden teckenspråkiga får överklagas hos Skolväsendets överklagande- nämnd. Besluten får överklagas endast av barnets vårdnadshavare. Skolplikten upphör vid utgången av av vårterminen det kalenderår då barnet fyller eller, om barnet barnet fyller eller, om barnet Om barnet tillfredsställande slutför högsta årskursen i eller motsvarande i någon annan skola där barnet får fullgöra sin skolplikt, upphör därmed denna. Skolplikten upphör också, om barnet vid särskild prövning visar att det har motsvarande kunskaper. Sådan pröv- ning anordnas av styrelsen för utbildningen. Beslut av styrelsen för utbildningen i ärende om skolpliktens upphö- rande får överklagas hos . Kommunen skall se till att skolpliktiga elever i dess grundskola och särskola fullgör sin skolgång. Kommunen skall också se till att skolpliktiga barn, som är bosatta i kommunen men inte går i dess grundskola eller särskola, på något annat sätt får föreskriven utbildning. Huvudmannen för specialskolan skall se till att skolpliktiga elever i skolor under dess ledning fullgör sin skolgång. Om en skolpliktig elev i en skola Om en skolpliktig elev i en skola utanför det offentliga skolväsendet utanför det offentliga skolväsendet för barn och ungdom är frånva- för barn och ungdom är frånva- rande i stor utsträckning utan giltig rande i stor utsträckning utan giltig skall pröva om barnet skall åläggas skall pröva om barnet skall åläg- gas skolgång i eller särskolaneller, om särskilda skäl som skall pröva om barnet skall åläggas skolgång där. Beslut om att ålägga barnet skolgång får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Utbildningen i skall syfta till att ge eleverna de kunskaper och färdigheter och den skolning i övrigt som de behöver för att delta i sam- hällslivet. Den skall kunna ligga till grund för fortsatt utbildning i gymnasie- skolan. Särskilt stöd skall ges till elever som har svårigheter i skolarbetet. Elever som på grund av dövhet eller hörselskada är beroende av teckenspråk för sin kommunikation skall erbjudas utbildning i tecken- språkig grundskola. Regeringen eller den myndig- het regeringen föreskriver får meddela särskilda bestämmelser för den teckenspråkiga grundsko- lan skall ha nio årskurser. Utbildningen i varje årskurs skall bedrivas under ett läsår. Varje läsår skall delas upp på en hösttermin och en vårtermin. Eleverna i skall ha en i huvudsak gemensam studiegång, om inte annat följer av föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Vissa bestämmelser om utbildningens omfattning i (timplan) framgår av bilaga 3. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 1.meddela de närmare föreskrifter angående tillämpningen av timpla- nen som behövs, 2.göra begränsade avvikelser från timplanen, om det finns särskilda Den teckenspråkiga skall ha tio årskurser. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela särskilt anpassade timplaner för den teckenspråkiga . Utgår i sin helhet. Skolplikt får fullgöras i en fristående skola, om skolan är godkänd enligt 2 §. Ärenden om godkännande av fristående skolor som motsvarar grund- skolan eller särskolan prövas av . Ärenden om godkännande av fristående skolor som motsvarar specialskolan prövas av styrelsen för den specialskola som ansvarar för utbildning av samma handi- kappgrupp där skolan är belägen. En fristående skola, vars utbildning ger kunskaper och färdigheter som till art och nivå väsentligen svarar mot de kunskaper och färdigheter som , särskolan re- spektive specialskolan skall för- medla, skall godkännas, om En fristående skola, vars utbildning ger kunskaper och färdigheter som till art och nivå väsentligen svarar mot de kunskaper och färdigheter som re- spektive särskolan skall förmedla, skall godkännas, om 1.skolan även i övrigt svarar mot de allmänna mål och den värde- grund som gäller för utbildning inom det offentliga skolväsendet, 2.skolan står öppen för alla barn som enligt denna lag har rätt till utbildning inom motsvarande skolform i det offentliga skolväsendet, med undantag för sådana barn vilkas mottagande skulle medföra att betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för skolan, 4. skolan, om den motsvarar särskolan, bereder eleverna de omsorger som behövs, och 3. skolan har minst 20 elever, om det inte finns särskilda skäl för ett lägre elevantal, 4. skolan, om den motsvarar särskolan eller specialskolan, bereder eleverna de omsorger som behövs, och 5. skolan uppfyller de ytterligare villkor som regeringen föreskriver i fråga om utbildningen vid fristående skolor och om antagningen till och ledningen av sådana skolor. En fristående skola som avses i denna paragraf får inom ramen för vad som sägs i första stycket 1 ha en konfessionell inriktning. Ett godkännande kan avse vissa årskurser. Om ett barn har ett sådant funk- tionshinder som enligt 3 kap 3 § kan vara grund för mottagande i specialskolan, får barnet fullgöra sin skolplikt i en godkänd fristå- ende skola som motsvarar special- 1.skolan är godkänd för elever som har samma funktionshinder som barnet eller 2.huvudmannen för special- skolan bedömer att barnet ändå kan tillgodogöra sig utbildningen vid skolan. Utredningen om funktionshindrade elever i skolan (dir 1995:134, bilaga 1) skall utreda hur ansvaret för utbildning och omvårdnad i anslutning till utbildning för funktionshindrade elever skall fördelas mellan stat, kommun och landsting samt vem som skall finansiera verksamheten. Detta skall bl a ske mot bakgrund av en kartläggning av hur samhällets nuvarande insatser för funktionshindrade elever tillgodoser deras behov av samhälleligt stöd samt hur elevgrup- perna har förändrats över tiden. I uppdraget ingår också att ·undersöka om ansvaret för specialskolorna helt kan föras över till kommunerna, ·föreslå hur kostnaderna för såväl skolverksamhet som omvård- nad vid specialskolorna skall fördelas mellan stat och kommun, ·föreslå åtgärder för att stärka det demokratiska inflytandet över specialskolorna samt klargöra vilket ansvar skolornas styrelser skall ha, ·utreda såväl den specialpedagogiska konsulentorganisationen som den stödverksamhet som ges av resurscentren och kun- skapscentren och då särskilt pröva ansvarsfördelningen mellan den statliga sektorn och de lokala huvudmännen samt ansvars- fördelningen mellan berörda myndigheter, ·utvärdera verksamheten med riksgymnasier för döva, hörselska- dade och svårt rörelsehindrade ungdomar samt föreslå nödvän- diga förändringar av systemet, ·kartlägga den statliga läromedelsproduktionen och föreslå hur den kan effektiviseras, ·redovisa eventuella ekonomiska och organisatoriska kon- sekvenser av de åtgärder som föreslås. Kommunerna är enligt skollagen (1985:1100) skyldiga att anordna grundskola respektive särskola för i princip alla skolpliktiga barn i kommunen. Kommunerna är också skyldiga att erbjuda i kom- munen bosatta ungdomar utbildning i gymnasieskolan respektive gymnasiesärskolan. Skolhuvudmännen är enligt skollagen skyldiga att se till att elever i behov av särskilt stöd får sådant stöd. Staten bidrar till skolan genom det generella statsbidraget till kommunerna. Från principen om det samlade kommunala huvudmannaskapet är bl a specialskolorna undantagna. Ett av utredningens uppdrag är att se över ansvarsfördelningen mellan stat, kommun och landsting för dessa. Enligt 1 kap 6 § skollagen är specialskolorna avsedda för barn som på grund av synskada, dövhet, hörselskada eller talskada inte kan gå i eller motsvarande del av särskolan. Staten har också tagit på sig ett långtgående ansvar för döva, hörselskadade och svårt rörelsehindrade ungdomars gymnasieut- bildning samt för vissa särskoleelever. Enligt direktiven skall kommittén också kartlägga samhällets in- satser för elever med funktionshinder samt hur elevgrupperna har förändrats över tiden. Det är både mot bakgrund av det kommunala ansvaret och kun- skapen om att elevgruppen förändras över tiden som dagens stöd- organisation bör utvärderas. Den specialpedagogiska stödorganisa- tionen är ett exempel på hur dagens situation har växt fram ur olika traditioner. står för det specialpedago- giska stödet till vissa grupper barn och ungdomar med funktionshin- der. En del av den verksamhet som bedrivs inom landstingens pedagogiska hörselvård motsvarar det stöd som ger till andra grupper. I vissa fall ges ett specialpedagogiskt stöd även av lands- tingens barn- och ungdomshabilitering. Frågan är om dagens stödorganisation är ändamålsenligt organiserad och om den svarar mot kommunernas behov av stöd. Utbildningen för elever med funktionshinder har utretts tidigare, bl a vad gäller specialskolan och den riksrekryterande gymnasieutbild- ningen. behandlade situationen för elever med funktionshinder och stödet till dem 2. Specialskolan och gymna- sieutbildningen för döva och hörselskadade togs upp av samma 2 Handikappade elever i det allmänna skolväsendet;SOU 1982:19 utredning i slutet på 1970-talet3, medan gymnasieutbildningen för svårt rörelsehindrade behandlades av Handikapputred- ning4. Ett skäl att nu åter ta upp frågan om ansvarsfördelningen för ele- verna vid dessa utbildningar och för stödet till elever med funktions- hinder är att hela skolväsendet har genomgått stora förändringar sedan de tidigare utredningarna genomfördes. De specialdestine- rade statsbidragen till skolan försvann i och med att det generella statsbidragssystemet till kommunerna infördes . Vidare har kommunerna ett helt och odelat arbetsgi- varansvar för all personal i skolan och avgör, inom de ramar som riksdag och regering lagt fast, hur verksamheten skall utformas. Även den statliga myndighetsorganisationen har förändrats. bildades , med uppdrag att svara för tillsyn, uppföljning, utvärdering och utveckling av skolan, samt i skolan (), med uppdrag att ge kommunerna råd och stöd avse- ende vissa elever med funktionshinder och med ansvar för läro- medelsproduktion för i stort sett samma målgrupper. I departementspromemorian (Ds 1995:60) Staten och skolan – styrning och stöd uppmärksammas vissa problem med anledning av de båda myndigheternas delvis oförenliga uppgifter. har att utöva tillsyn över verksamhet som i vissa fall utformats efter råd från . Kommittén har tidigare redovisat delbetänkandet (SOU 1996:167) Gymnasieutbildning för vissa ungdomar med funktionshinder. I betänkandet behandlas personkretsen vid de riksrekryterande gymnasieskolorna, utbildningsprogrammen, antagningen, kriterier vid betygsättning samt styrning, uppföljning och utvärdering. Frågeställningar kring finansiering samt organisation och an- svarsfördelning behandlades bara delvis. Här avsåg kommittén att återkomma i detta betänkande. Bland annat dessa frågeställningar tas upp i kapitel 7 om den riksrekryterande gymnasieutbildningen. 3 Huvudmannaskapet för specialskolan; SOU 1979:50 och Gymnasial utbildning för döva och gravt hörselskadade i ; Ds U 1979:14 4 Rätt till gymnasieutbildning för svårt rörelsehindrade; SOU 1989:54 1.4Inriktning av detta betänkande Som framgår ovan (avsnitt 1.1) är direktiven preciserade vad gäller frågor som rör specialskolan, de riksrekryterande gymnasiesko- lorna, den specialpedagogiska konsulentorganisationen och resurs- respektive kunskapscentren samt den statliga läromedelsproduktio- nen. Att bedöma det samhälleliga stödet för elever med funktionshin- der samt behovet av såväl specialskolor som specialpedagogiskt stöd m m kan endast göras med utgångspunkt i en bedömning av den kommunala , gymnasieskolan och särskolan och deras förutsättningar att tillgodose elevernas behov. Mot bakgrund av en sådan bedömning kan sedan ställning tas till hur det special- pedagogiska stödet bör vara utformat och organiserat, vilken mål- gruppen bör vara, vilka elever som har behov av särskilda skollös- ningar, hur läromedelsproduktionen bör vara organiserad, osv. Betänkandet tar utgångspunkt i en principiell syn på statens, kommunernas och landstingens roll i förhållande till skolan generellt och specifikt för barn och ungdomar med funktionshinder. och Salamanca-deklarationen (bilaga 3 och 4) utgör grund för kommitténs bedömningar av situationen för elever med funktionshinder. Slutligen är kravet på en effektiv resursanvändning en viktig ut- gångspunkt. Direktiven ställer inga krav på besparingar – utred- ningen har s k nolldirektiv. Det innebär att kommittén har att pröva prioriteringen av den knappa miljard kronor som staten avsät- ter för den statliga specialskolan, sjukhusundervisningen, regionala undervisningsgrupper, de riksrekryterande gymnasieskolorna, viss riksrekryterande utbildning för utvecklingsstörda elever, den specialpedagogiska stödorganisationen och den statliga läro- medelsproduktionen. Kommittén redogör för sin syn på hur dessa medel bör prioriteras . Kommittén har valt att redovisa principerna för detta, inte lagt förslag om fördelning av ekonomiska ansvar i kronor räknat eller om bemanning. Detta gör att det inte nu varit möjligt att göra ekonomiska konsekvensbedömningar av förslagen för de olika Om kommitténs grundsyn finner gehör får detta lösas genom förhandlingar i nästa steg av förändringsarbetet. Kommitténs uppdrag är omfattande. Det innebär att betänkandet av naturliga skäl behandlar frågorna på en främst övergripande nivå. Det finns, vilket kommittén är väl medveten om, en rad olösta frågor inom varje delområde. I många fall skulle ett uttalande av kommittén i mer verksamhetsnära frågor kunna leda till onödiga Kommitténs ambition har varit att skapa en ansvarsfördelning och struktur som bidrar till att den framtida professionella organisationen har handlingsutrymme att fortlöpande lösa denna typ av frågor. Till kommittén knöts tidigt en referensgrupp med företrädare för berörda handikapporganisationer. Den har bestått av nitton repre- sentanter för arton organisationer. Ordförande och sekretariat har haft tio sammanträffanden med hela referensgruppen. Vid några träffar har företrädare för kommittén deltagit. Dessutom har möten genomförts i mindre grupper. Organisationer som ingått i referens- gruppen redovisas i bilaga 2. Kommittén har haft underhandskontakter med utredningar inom näraliggande områden. Kommitténs arbetssätt har varit utåtriktat. I början av utredningen besökte hela kommittén kommun i . Där studera- des såväl specialskolor, riksrekryterande gymnasieutbildning, , kommunens regionala undervisningsgrupper för rörelsehindrade elever samt barn- och ungdomshabili- tering. har också gjort ett tvådagarsbesök i , för att få inblick i hur man där har löst de frågor som kommittén har haft att utreda. Alla i kommittén och sekretariatet har haft möjlighet att i olika de- lar av landet följa SIH:s konsulenter i deras arbete. I mindre grupper har studiebesök gjorts även vid annan verksamhet. Samtliga specialskolor, inkl resurscenter och Tomtebodaskolans resurscenter, samt samtliga riksrekryterande gymnasieskolor och har besökts av företrädare för kommittén och/eller sekretariatet. Det gäller även vissa av SIH:s konsulent- kontor, pedagogiska hörselvård, lärarutbildningar och verksamheter i regi samt Tal- och (TPB). Sekretariatet har träffat företrädare för stora och små läro- medelsproducenter samt Föreningen center (FSL). Ordförande och sekretariat har vidare haft överlägg- ningar med representanter för specialskolornas ledning som skolor- nas värdkommuner. Ordförande och sekretariat har även tagit emot en stor mängd uppvaktningar. Dessa har gjorts av handikapporganisationer, föräld-