sou · GMB328 · 1999-01-01 00:00:00 — I uppbyggnaden av faktadatabsen MARS medverkar ett antal medicinska experter. Framtagandet av den information som publiceras i MARS sker efter vetenskapliga kriterier. Utvärderingen av medicinska data och andra källor görs av medicinska paneler eller medicinska referensgrupper, som granskar allt tillgängligt underlag. Panelerna består av expertgrupper, Svenska sektioner och föreningar samt vetenskapliga råd. Samverkan mellan och för Utvärdering av medicinsk metodik (SBU), SPRI, Medicinska Forsknings Rådet, samt sker för att möjliggöra en långsiktig planering och arbetsfördelning. Svenskt Medicinskt Fönster, som startades är ett sam- arbete mellan , , , Social- styrelsen och SPRI och avser gemensamt utnyttjande av en hemsida på Internet för publicering av kunskaps- och referensmaterial från de fem deltagande organisationerna. Ansvaret för sammanställning, samord- ning, administration, datateknik och serverfunktion ligger hos Social- styrelsen. 0ROJEKTET ,¤KEMEDEL I ANV¤NDNING Inom Läkemedel i användning vid genomförs upp- följningar och utvärderingar av läkemedelsanvändningen med hjälp av vetenskaplig metodik. Dessutom utarbetas underlag för legala interven- tioner inom läkemedelsanvändningsområdet. Med hjälp av ett tvärvetenskapligt angreppssätt som omfattar beteendevetenskapliga, epidemiologiska och hälsoekonomiska frågeställningar, modeller och metoder studeras och analyseras läkemedelsanvändningen och kart- läggs de faktorer som påverkar den. Vid analyserna används såväl primärdata (t ex enkät- och intervjudata) och sekundärdata (t ex ACS/receptregistret och , hälso- och sjukvårdens läkemedelsregister samt litteratur). Som exempel på pågående studier där primärdata insamlats kan nämnas: ·uppföljning och utvärdering av effekterna av förändringarna i läke- medelsförmånen på olika socioekonomiska grupper. I vilken mån och varför avstår man från att köpa ut de läkemedel som man fått sig förskrivna? Är vissa grupper särskilt drabbade? ·uppföljning och utvärdering av läkemedelskommittéernas arbete och funktion. ·uppföljning och utvärdering av förskrivningsmönster och kostnader avseende läkemedelsanvändningen inom sluten psykiatrisk vård. Hur väl stämmer användningen med det som anses vara vetenskap och beprövad erfarenhet? Och vad kostar det? ·uppföljning och utvärdering av dokumentation och informations- överföring av uppgifter om läkemedelsanvändningen mellan vård- nivåer och huvudmän samt av läkemedelsanvändningen inom hem- sjukvården. Dokumenteras läkemedelsanvändningen på ett sådant sätt att patientansvarig läkare och patientansvarig distriktssköterska kan ha en god bild av patientens läkemedelsanvändning? Hur väl stämmer användningen med vad som anses vara vetenskap och be- prövad erfarenhet inom området? ·uppföljning och utvärdering av läkemedelsanvändningen på sjuk- hem. Vad beror skillnaderna i läkemedelsanvändning mellan olika sjukhem med samma patientsammansättning på? Vad är det som gör att man får en bra läkemedelsanvändning? Dessutom genomförs många uppföljningar och utvärderingar av läke- medelsanvändningen i olika befolkningsgrupper med hjälp av läkemedelsdata ur befintliga register. Sådana undersökningar kan ge svar på hur läkemedelsanvändningen fördelas på olika grupper (t.ex. åldrar och kön) i befolkningen. Läkemedel i användning är också ansvarigt för samordning av en försöksverksamhet inom ramen för läkemedelsreformen. Läkemedelshanteringen inom landstingens och kommunerna, jämte den privata hälso- och sjukvården skall, som en del i den s.k. kvalitets- säkringen föreskriven i (SOSFS 1993:9), låta sig inspekteras av farmacevt minst en gång . Inspektionen skall omfatta rådgivning och tillsyn av såväl läkemedlens märkning, beskaffenhet, kontroll och förvaring som de lokaler där läkemedlen huvudsakligen hanteras och förvaras samt även rutiner i samband med läkemedlens ordination, iordningställande och överläm- nande. Farmacevten skall upprätta protokoll om iakttagelserna vid inspektionen som skall föreläggas verksamhetschef 27. (¤LSO OCH SJUKV¥RDENS ANSVARSN¤MND (3!. (), som inrättades 1980, var tidigare inordnad under Medicinalstyrelsen (), därefter . har till uppgift att pröva frågor om disciplinpåföljder (erinran eller varning) samt indragning respektive återställande av legitimation och receptförskrivningsrätt avseende all personal inom hälso- och sjukvården som omfattas av LAGEN OM ¥LIGGANDEN F¶R PERSONAL INOM H¤LSO OCH SJUKV¥RDEN (se avsnittet om berörda lagar och förordningar). Återkallelse av legitimation kan ske på ansökan av . Detsamma gäller inskränkningar i läkares förskrivningsrätt av narkotiska läkemedel och av teknisk sprit. ersattes tillsynslagen och en rad kompletterande författningar av två nya lagar för hälso- och sjukvårdspersonal – lagen (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och sjukvården 27 enligt 29 § Hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). samt lag (1994:954) om disciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvård- ens område – som innebar klarare regler för personalens allmänna åligganden och tillsyn över dem. De nya lagarna har skärpt skyldigheter att anmäla fel som begåtts till . Av (¤LSO OCH SJUKV¥RDENS ANSVARSN¤MND fastställs att myndigheten skall pröva ärenden enligt 13 § LAGEN OM DISCIPLINP¥F¶LJD M M P¥ H¤LSO OCH SJUKV¥RDENS OMR¥DE. Nämndens sammansättning utgörs av ordförande jämte åtta ledamöter. Efter förslag från , Svenska kommun- förbundet, (), Tjänstemännens central- organisation (TCO), Akademikers centralorganisation () samt de fyra största riksdagspartierna utser regeringen nämnd- ens ledamöter . 3TATENS BEREDNING F¶R UTV¤RDERING AV MEDICINSK METODIK 3"5 SBU inrättades 1987 under och etablerades som självständig myndighet 1992. I myndighetsuppgifterna ingår att verka för ett rationellt utnyttjande av givna resurser inom hälso- och sjukvården genom att på vetenskaplig grund utvärdera effekterna av både etablerad och ny medicinsk metodik. SBU:s myndighetsuppgifter anges i instruktionen (SFS 1996:608): av medicinsk metodik har till uppgift att för hela landet utvärdera tillämpade och nya medicinska metoder ur medicinskt, ekonomiskt, socialt och etiskt perspektiv. Beredningen skall sammanställa utvärderingarna på ett enkelt och lättfattligt sätt som gör det möjligt för vårdgivare och andra berörda att tillägna sig den kunskap som vunnits. Beredningen skall dokumentera hur denna kunskap har använts och vilka resultat som nåtts. SBU skall verka för ett rationellt utnyttjande av givna resurser inom hälso- och sjukvården genom att utvärdera befintlig och ny medicinsk metodik. Enligt instruktionen skall SBU vidare prioritera områden som berör många människor i och som har en uppskattad besparingspotential för samhället som överstiger . SBU skall även prioritera områden där den medicinska metodiken är kontroversiell. SBU leds av en styrelse som utses av regeringen. Styrelsens ledamöter representerar viktiga organisationer och institutioner som är verk- samma inom sjukvården på nationell nivå. Vid sidan om styrelsen verkar en rådgivande expertgrupp som täcker in olika kunskaps- områden. Själva utvärderingsverksamheten organiseras vanligen i projekt med särskilda projektgrupper i vilka expertgruppens ledamöter aktivt deltar. Frågan om vilka projekt som skall genomföras inom SBU initieras av styrelsen eller expertgruppen och beslutas av styrelsen. Utvärdering- en är i allmänhet inriktad på problemområden med konsekvenser för patienter eller sjukvårdspersonal, av ekonomisk, organisatorisk art eller på områden av etiskt kontroversiell karaktär. () som inrättades 1992 är ett nationellt organ med uppgift att föreb ygga sjukdomar och annan ohälsa. FHI skall för sin vetenskapliga förankring bedriva, initiera och ge stöd till forskning och utveckling inom folkhälsoområdet. Detta sker bl.a. genom att FHI träffar samarbetsavtal med forskningsmiljöer och centra för utveckling av målinriktat folkhälsoarbete inom olika programområden samt sprider information kring resultaten. Särskild vikt läggs vid forsknings- och utvecklingsverksamhet in- riktad mot sådana förhållanden som främjar hälsan hos de grupper som är utsatta för de största hälsoriskerna. En sådan målgrupp är kort- utbildade inom hälso- och sjukvården med särskilt hög risk för en ogynnsam hälsoutveckling. Samarbete har här inletts med såväl forsk- ningsinstitutioner som tillsynsmyndigheter och projektarbete bedrivs i samarbete med sjukvårdshuvudmän inom landsting och kommuner. bedriver även samfinansierade forskningsprojekt med andra organ såsom , Cancerfonden och Hjärt- och Lungfonden. Omfattande resurser har bl.a. nedlagts vad gäller forskningen kring allergier samt missbruk av narkotika. FHI har dock i formell mening inga direkta myndighetsuppgifter som berör läkemedelshanteringen inom hälso- och sjukvården. Ett exempel på institutets arbetssätt är samarbetet med Apoteks- bolaget som pågått sedan institutets start. Det gäller bl.a. programmen för tobak, missbruk som dopning, allergi, mat och motion samt sex och samlevnad. FHI finns även med som avsändare på 19 av de 20 Råd för livet-blad som apoteken producerat. Ett flertal av FHI:s egna broschyrer distribueras via apoteken. .¤TVERK F¶R L¤KEMEDELSEPIDEMIOLOGI .%0) NEPI är en stiftelse bildad gemensamt av Apoteksbolaget och på initiativ av Regeringen. Bildandet föregicks av den s.k. NEPI-utredningen28 som framhäver vikten av forsknings- insatser inom områdena allmänmedicin, epidemiologi, folkhälsoforsk- ning, socialmedicin och hälsoekonomi. NEPI har som övergripande målsättning att verka för en förbättrad läkemedelsanvändning genom olika insatser. Stiftelsen har, enligt styrelsebeslut, som övergripande målsättning att verka för en förbättrad läkemedelsanvändning, såväl medicinskt som ekonomiskt, genom olika insatser inom områdena L¤KEMEDELS EPIDEMIOLOGI L¤KEMEDELSINFORMATION och L¤KEMEDELSEKONOMI. Eftersom läkemedelsanvändningen till emanerar från förskrivning av läkemedel inom ramen för öppenvården, främst landstingsbaserad primärvård, samverkar NEPI i första hand med landstingen. NEPI bidrar med olika resurser i samverkansprojekt som förutsätter insatser av andra medverkande, och skall således inte uppfattas som en forskningsfond varifrån ekonomiskt stöd kan sökas. Verksamheten bedrivs på projektbasis. Avtal om samarbete har slutits med bl.a. liksom flera landsting om samverkan och med- finansiering av aktuella projekt. Av behandlingsområden nämns bl.a. hjärt- och kärlsjukdomar, diabetes, astma samt användning av läkemedel. På basis av genomförda projekt har NEPI sammanställt rapporter om läkemedelsanvändningen inom olika terapiområden. Till målgrupperna hör främst landstingens läkemedelskommittéer, primär- vården samt och Med den nya läkemedelsreformen tar de 23 landstingen och de 3 kommuner som är sjukvårdshuvudmän från och med årsskiftet 1997/98 över kostnadsansvaret för läkemedel i öppen vård, som därmed finansieras inom samma budget som övrig vård. Ett förslag till hur de statliga läkemedelspengarna skall överföras och fördelas mellan lands- tingen är under utarbetande i regi. Landstingens delaktighet i prisförhandling av läkemedel som skall ingå i läkemedels- 28 promemoria Ds 1992:104 förmånen har utretts 29 och beredning pågår inom . Bland landstingens funktioner på läkemedelsområdet kan bl.a. nämnas avdelningarna för klinisk farmakologi vid vilka finns läkemedelsinformationscentraler (). regionala biverkningscentra är knutna till dessa. Förskrivare kan till ställa kvalificerade frågor om läkemedels effekter och biverkningar som uppkommer i enskilda patientfall. kan också bistå läkemedels- kommittéer med dokumentation och värderingar. För att förkorta svarstiderna har Drugline utvecklats som gemensam databas för . Den nya lagen om läkemedelskommittéer (1996:1157) föreskriver att det i varje landsting eller kommuner med landstingskommunala funktioner skall finnas en eller flera läkemedelskommittéer. Verksam- heten som regleras i särskild lag skall finansieras av landstingen och vara organiserad samt administreras efter regionala förutsättningar varom varje landsting beslutar genom utfärdande av föreskrifter om läkemedelskommittés arbetsformer. Sjukvårdshuvudmännen har det övergripande ansvaret för läke- medelshanteringen och det arbete som bedrivs genom läkemedels- kommittéerna med att utarbeta riktlinjer för läkemedlens praktiska hantering. Läkemedelskommittéernas verksamhet skall inriktas mot såväl offentlig som privat vård. De skall bl.a. förmedla oberoende läkemedelsinformation grundad på vetenskap och beprövad erfarenhet och därigenom verka för en tillförlitlig och rationell användning av läkemedel inom . Kommitténs rekommendationer skall i detta sammanhang vara rådgivande och ej uppfattas som bindande. har dessutom lokala instruktioner för läkemedelshanteringen inom hälso- och sjukvården utarbetats inom många landsting. Läkemedelskommittéerna skall vidare utöva inflytande över för- skrivningsrätten. Apoteksbolaget har skyldighet att till kommittéerna lämna uppgift om läkemedelsförskrivningar av personal vid vårdinrätt- ning30. Läkemedelskommittéerna skall svara för en övergripande uppföljning av förskrivningsrätten och påpeka eventuella brister inom verksamhetsområdet vad avser läkemedelsanvändning samt i före- kommande fall erbjuda utbildning av hälso- och sjukvårdspersonal. 29Läkemedel i priskonkurrens. Betänkande från av läkemedel. 30som registrerats enligt lagen (1996:1156) om receptregister. Uppföljningen grundas på regelbunden information om vilka läkemedel som förskrivs inom hälso- och sjukvård, vilka sjukdomar eller symptom som förskrivningen avser samt hur förskrivningsrätten används av förskrivande läkare och annan medicinsk personal inom hälso- och sjukvården. I den omfattning som anses nödvändigt skall läkemedelskommitté- erna samverka med varandra över de administrativa gränserna samt med berörda myndigheter, universitet och högskolor. Staten bidrar dessutom med kunskapsunderlag genom kontinuerlig information till kommittéerna från , , Apoteksbolaget med flera. SPRI, som är ett fristående , finansierat av staten och sjukvårdshuvudmännen, arbetar inom hela hälso- och sjukvårdsområdet, varav läkemedel är en del. Spri stöder hälso- och sjukvårdens ansvariga i att utveckla och introducera metoder för systematisk kvalitetsutveckling och kvalitetssäkring. Ett område är hälsoekonomi, t.ex. utveckling av metoder för att mäta sjukvårdens prestation, effekter och kostnader. Ett annat område är vårdinformatik, datorstödd vårddokumentation m.m. Inom ramen för uppdragsverk- samheten har en rapport utarbetats om införandet av läkemedels- reformen. 4 Historik och tidigare utredningar31 4.1Några ord om förändringar svarade apoteken för praktiskt taget all tillverk- ning av läkemedel i . Åren kring 1940 innebar en omkastning 32 - från denna tidpunkt stod läkemedelsindustrin för mer än hälften av produktionsvärdet och apoteken minskade sin andel stadigt för att bara producera ett par procent av alla läkemedel. Av de läkemedel som konsumeras i landet härrör värdemässigt omkring 1/3 från svensk läkemedelsindustri medan omkring 2/3 kommer från utlandet. I gengäld har den svenska läkemedelsindustrin en så stark ställning på världsmarknaden att vår handelsbalans i fråga om läkemedel är positiv, med och & rankade respektive som nr 13 och som nr 15 bland världens största läkemedels- företag. ingång fanns 322 apotek i . Av dessa låg 138 eller i städerna. Eftersom av befolkningen levde i städerna hade stadsbefolkningen en vida bättre tillgång till apotek än landsbygdens invånare. Vid slutet av 1996 fanns i landet 897 apotek fördelade med minst ett apotek i varje kommun. %TT GRUNDLIGT UTRETT OMR¥DE har ett stort antal utredningar gjorts beträffande större eller mindre delar av läkemedelsområdet. Detta har avsatt ett betydande antal betänkanden. Om man begränsar sig till sådana som direkt berört farmacin och avgivits av utredningar som haft åtminstone någon typ av läkemedelsfrågor som en av sina huvuduppgifter, finner man att sedan 31 Huvuddelen av detta kapitel är ett sammandrag av R Lönngren: Utredningar som påverkat läkemedelsförsörjningen, 1997, som kommer att publiceras i sin helhet som bilaga. 32 Källa: : Svensk läkemedelsförsörjning - ur ett ekonomiskt- IHE Arbetsrapport 1996:1. 122 (ISTORIK OCH TIDIGARE UTREDNINGAR seklets början i varje fall 39 betänkanden avgivits angående läkemedel , exklusive de två utredningar som fortfarande arbetar . Av de tidigare 39 betänkandena har ·nio huvudsakligen avsett apoteksväsendets ekonomiska och organisatoriska förhållanden medan ·tre närmast berört läkemedelsindustrin; ·nio betänkanden har uppehållit sig vid större eller mindre delar av säkerhetslagstiftning och läkemedelskontroll; ·två betänkanden har specifikt avhandlat läkemedlens prissättning och ·två befattat sig med informationsfrågor på läkemedelsområdet; ·fyra betänkanden har rört farmacevtisk utbildning och forskning; ·frågor om den militära läkemedelsförsörjningen har behandlats i fyra andra betänkanden; ·det grundläggande förslaget om en läkemedelsförmån inom den allmänna sjukförsäkringens ram lades fram av i dess betänkande SOU 1944:15; frågor om läkemedels- förmånens utformning och storlek m.m. har därefter behandlats i fem olika betänkanden. 4.2Tiden - 1940. Successiv omställning till den moderna läkemedelseran Apoteksväsendet präglades i hög grad av arv . I fanns ingen egentlig läkemedelsindustri och i omvärlden låg den i sin linda. Den s.k. terapeutiska revolutionen, inledd med sulfapreparaten, penicillin och andra antibiotika började . fram till dess genomfördes en rad föränd- ringar som bildade bas för den fortsatta utvecklingen. Inom finns en relativt markant gränslinje kring 1920. Då upphörde det ålderdomliga systemet med säljbara apoteks- privilegier till förmån för det mera tjänstemannaliknande apoteks- system som existerade de därefter följande 50 åren. Under seklets första båda decennier skapades den lagstiftning om läkemedel och gifter som öppnade vägen för den svenska läkemedelsindustri och partihandel med läkemedel som i allt väsentligt grundlades . Det var också som den speciella kontrollen av fabriksberedda läkemedel kom till liksom de (ISTORIK OCH TIDIGARE UTREDNINGAR 123 pensions- och avgiftssystem för apoteken som gav dessa karaktären av delar inom ett ekonomiskt kollektiv. 4.3Tiden - 1962. Upprustning men kvardröjande reformbehov Från farmaceutiska utgångspunkter kännetecknas framför allt av att apoteksväsendet undergick en betydande modernisering, att svensk och utländsk läkemedelsindustri initierade ett stort antal nya och effektiva läkemedel, att biverkningsproblematiken, på ett ödesdigert sätt manifesterad genom neurosedynkatastrofen, kom att tilldra sig stort intresse, att en tidsenlig läkemedelslagstiftning kom till samt att den tidigare försummade farmaceutiska utbildningen och forskningen fick en kraftig uppryckning. Brister fanns dock fortfarande och perioden är förknippad med två stora statliga utredningar rörande läkemedelsförsörjningen som dock inte medförde några nämnvärda organisatoriska förändringar. infördes allmän sjukförsäkring i och i samband därmed tillkom en relativt generös läkemedelsförmån. 4.4Tiden - 1985. Avlösningen av privilegiesystemet av ett statligt apoteksbolag med ensamrätt på detaljhandel av läkemedel är utan tvivel den mest genomgripande förändringen inom svensk farmaci . Därför har tidpunkten, 1963, för tillkallandet av Läkemedelsförsörj- ningsutredningen, som resulterade i ett statligt apoteksbolag, och slut- året för bolagets första avtalsperiod fått begränsa detta tidsavsnitt. engagerade sig staten i läkemedelsindustrin genom förvärven av läkemedelsföretagen , som bildade kärnan i den statliga läkemedelskoncern som skapades. Läkemedels- kontrollen förstärktes och läkemedelsinformationen byggdes ut. Bland annat tillkom och . Samling men också oenighet I relativ stor politisk enighet har en fristående myndighet, Läkemedels- verket, tillkommit och en ny läkemedelslagstiftning antagits. 124 (ISTORIK OCH TIDIGARE UTREDNINGAR rörande Apoteksbolaget för den nya avtalsperioden - 1995 för- längdes automatiskt. Men tydliga tecken på tvekan och oenighet har kunnat ses i andra sammanhang, framför allt beträffande Apoteks- bolagets fortsatta verksamhet. En av den senaste borgerliga regeringen framlagd proposition som b yggde på förslag av en tillsatt utredare återkallades efter regeringsskiftet av den social- demokratiska regeringen. Ett av samma utredare senare avgivet betänkande har inte föranlett några åtgärder utan nya utredningar har kommit till stånd. Kommittén om hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000) lade fram ett delbetänkande Reform på recept (SOU 1995:122) rörande kostnadsansvaret för läkemedel m.m. i öppenvård samt läkemedelsförmånen inklusive högkostnadsskydd för sjukvård i öppenvård och läkemedel. På basis av detta betänkande har fattat beslut om en väsentligt ändrad läkemedelsförmån att utgå från . Ändringarna innebar bl.a. att patientens egen kostnad har höjts till högst för läkemedel . Beslutet fattades efter förslag i propositionen 1996/97:27 om läke- medelsförmåner och läkemedelsförsörjning m.m. I denna föreslogs också att landstingen från övertar kostnadsansvaret för läkemedelsförmånen. beslöt i enlighet härmed. I propositionen 1996/97:27 lade regeringen också fram förslag till lag om handel med läkemedel, en om receptregister samt en om läkemedelskommittéer. Lagen om handel med läkemedel skulle ersätta lagen om detaljhandel med läkemedel och föreslogs medge att sjukhusen skulle kunna upphandla läkemedel direkt från partihandels- företag. Den föreslagna lagen om receptregister var avsedd att reglera ett nytt personregister som skulle föras av Apoteksbolaget. Syftet var att bestämma i vilken omfattning data från recepten kunde registreras på apoteken för att ligga till grund för debiteringar och erforderlig kostnadsinformation till det betalningsansvariga . Vidare skulle lagen reglera registrering och redovisning av uppgifter för den medicinska uppföljningen. Vad slutligen angår lagen om läkemedels- kommittéer skulle denna bidra till en förstärkning och förbättring av den professionella läkemedelsinformationen till förskrivare inom såväl den offentliga som privata vården. antog de föreslagna lagarna som trädde i kraft . (ISTORIK OCH TIDIGARE UTREDNINGAR 125 tillsattes inom en arbetsgrupp med uppdrag att sammanställa och analysera uppgifter rörande Apoteks- bolagets verksamhet. Arbetsgruppen redovisade sitt uppdrag genom rapporten roll (Ds 1995:82). Enligt rapporten borde vissa begränsningar göras i Apoteksbolagets ensamrätt att driva detaljhandel med läkemedel. Ensamrätten skulle behållas för receptbelagda läkemedel, men en grupp läkemedel borde få säljas i öppen handel av den som gjort anmälan därom till . Vidare borde sjukhusen få upphandla sina läke- medel direkt från partihandeln. Enligt den av antagna lagen om handel med läkemedel (1996:1152) har sådan möjlighet nu öppnats. Beträffande Apoteksbolagets ägarförhållanden föreslogs att staten borde bli ensam ägare till bolaget. Med bifall till propositionen 1995/96 har bemyndigat regeringen att vidta de åtgärder som erfordras för att Apoteksbolaget skall bli helägt av staten. I fråga om Apoteksbolagets framtida uppgifter föreslogs att dessa renodlas till att avse kärnverksamheten inom den nationella läke- medelsförsörjningen, varvid bolaget bl.a. borde ha en central roll beträffande producentobunden läkemedelsinformation och även fort- sättningsvis fullgöra uppgifter inom totalförsvaret. Arbetsgruppen föreslog också att Apoteksbolagets tjänster (marginalerna) fastställdes av en statlig myndighet på basis av bl.a. överläggningar mellan bolaget och sjukvårdshuvudmännen. Slutligen föreslog arbetsgruppen att Apoteksbolagets interna redovisning och organisation utformades så att kostnader och intäkter inom olika verksamhetsgrenar framgick. Syftet var att motverka eventuell s.k. korssubventionering.