sou · GMB3104 · 1999-01-01 00:00:00 — Om arbetstagaren har restarbetsförmåga men inte kan utföra arbete som avlönas på samma nivå som det ursprungliga arbetet har arbetstagaren rätt till arbetslös- hetsersättning beräknad på den nivån. Först efter en längre tids arbets- oförmåga ställs krav på att arbetstagaren ska vara beredd att ta vilket arbete som helst för att rätt till förmåner ska föreligga. 106 EG-rätten och internationella konventioner... Individer som saknar arbetsgivare kan få sjuklön från socialförsäk- ringskontoret. Det förekommer problem med provocerade uppsäg- ningar i . En arbetstagare som sagt upp sig själv efter provoka- tioner från arbetsgivaren har inte rätt till sjuklön. Arbetsgivaren har ett rehabiliteringsansvar från det att rehabilite- ringsbehov uppstår fram till det att arbetsgivaren inte längre har reella möjligheter att vidta åtgärder, även om sjuklöneperioden då har pas- serats. Detta innebär att tidpunkten när arbetsgivarens ansvar upphör kan inträda tidigare för arbetsgivare med små verksamheter än för arbets- givare med stora verksamheter. Bedömningen av arbetsgivarens möjligheter att fortsätta rehabilite- ringen görs av socialförsäkringskontoret. Kontoret tar över ansvaret så fort att arbetsgivaren kan vidta relevanta åtgärder. Socialför- säkringskontoret tar då över den rehabiliteringsplan som arbetsgivaren upprättat. Arbetsgivarna har mycket långtgående möjligheter att få rehabilite- ringsåtgärderna finansierade från de rehabiliteringsfonder som Lisv an- svarar för. Bidrag kan utges för alla typer av åtgärder, även anpassning av arbetsplatsen och utbildning av arbetstagare. I de fall arbetsgivaren nekas offentligt bidrag till rehabiliteringsåtgärder är arbetsgivaren skyl- dig vid vite att själv bekosta arbetslivsinriktade åtgärder. Arbetsgivare som vidtar förebyggande åtgärder på arbetsplatsen kan få skattereduk- tion. Arbetsgivaren ska upprätta en rehabiliteringsplan och inge den till socialförsäkringskontoret som kontrollerar att arbetsgivaren är seriös i rehabiliteringsarbetet. Planen ska inges veckor efter att arbets- tagaren insjuknade. Vid beräkningen av de läggs korta men återkommande sjukperioder samman om friskperioderna är kortare än . Rehabiliteringsplanen, som upprättas på en speciell blan- kett, ska innehålla medicinsk information och upplysningar om arbets- givarens planerade åtgärder. Om arbetsgivaren underlåter att upprätta eller inge planen kan en bot om utdömas. Därtill kommer att de återstående inte börjar räknas förr- än rehabiliteringsplanen upprättats. ska en fullständig rehabiliteringsplan upprättas. I praktiken är det företagshälsovården som upprättar och inger reha- biliteringsplanen. Företagshälsovården gör upp en rehabiliteringsplan med den anställde varefter företagshälsovården tar upp frågan med ar- betsgivaren. Företagshälsovården föreslår vilka åtgärder som arbets- givaren ska vidta i ett enskilt rehabiliteringsfall. Företagshälsovården måste beakta arbetstagarens hela livssituation vid upprättande av reha- EG-rätten och internationella konventioner... 107 Rehabiliteringsåtgärderna i skiljer sig inte från de åtgärder som kan vara aktuella i svenska rehabiliteringsärenden. Arbetsgivaren är inte tvingad att följa företagshälsovårdens råd. Om arbetstagaren inte är nöjd med arbetsgivarens hantering kan han eller hon vända sig till socialförsäkringskontoret och klaga. På social- försäkringskontoren finns rehabiliteringsspecialister vilka vanligtvis har bättre kompetens, än anställda inom företagshälsovården, att bedöma vilka möjligheter en viss arbetsgivare har i ett rehabiliteringsfall. Före- tagshälsovården utgår i regel mer från arbetsgivarens förutsättningar än att överväga vilka möjligheter som finns ur ett mer långsiktigt perspektiv. Arbetsgivaren får inte säga upp arbetstagaren av arbetsoförmåga. Innan arbetsgivaren säger upp måste han er- hålla tillstånd från arbetsförmedlingskontoret. I dylika ärenden samrå- der arbetsförmedlingskontoret med socialförsäkringskontoret. Tvåårs- gränsen gäller även om uppsägningen motiveras med annat än arbetsta- garens nedsatta arbetsförmåga. Om arbetsgivaren säger upp utan god- kännande från arbetsförmedlingskontoret kan uppsägningen komma att bli föremål för prövning vid allmän domstol. Vid anställning är det förbjudet att efterforska den arbetssökandes hälsotillstånd. Förbudet gäller för läkare. En företagshälsovård som trotsar förbudet riskerar att förlora sitt certifikat. Det är självfallet tillå- tet med läkarundersökningar vid rekrytering till yrken där hälsan är av avgörande betydelse för arbetet t.ex. arbete som pilot. Reglerna uppges ha medfört en viss ökning av tillfälliga anställningar eftersom sådana ger arbetsgivarna möjlighet att testa hur arbetstagaren fungerar . Förbudet att efterforska arbetssökandes hälsa har också medfört långa väntetider – karenstid – vid tecknande av privata försäk- ringar. anlitar arbetsgivare utländska försäkringsbolag eftersom dessa inte omfattas av förbudet. Företagshälsovården ses som en väsentlig stödfunktion i det förebyg- gande arbetsmiljöarbetet och i rehabiliteringsarbetet. Enligt lag är alla arbetsgivare skyldiga att vara anslutan till en kvali- tetssäkrad och auktoriserad företagshälsovård. Systemets uppb yggnad påbörjades och är 1998 i full gång, vilket stämmer med de ursp- rungliga planerna. Auktorisationen sker inom socialministeriet och kvalitetsarbetet bygger på ISO 9000. Företagshälsovårdsorganisationer, som avser att söka auktorisation, genomför ett systematiskt kvalitetsarbete i sin organisation. 108 EG-rätten och internationella konventioner... lag som härvid arbetas fram lämnas till auktorisationsenheten på social- ministeriet. Här sker sedan en genomgång av materialet som en nära dialog finns med . Det är alltså ett omfat- tande och kostsamt förfarande för att bli auktoriserad. bedömde man att det fanns ca 600 FHV-organisationer i , varav endast 5 var auktoriserade. Man förväntade sig då att ytterligare 90 enheter skulle auktoriseras . Bedömningen var att det behövdes ca 40 anställda per enhet för att få lönsamhet i auktorisationen, vilket innebär service till ca 40 000 anställda. 1998 finns cirka 300 auktoriserade företagshälsovårdsorganisa- tioner. FHV-kontrakt saknas för ca 2–av arbetsgivarna. I huvudsak är dessa små arbetsgivare och en del av dem är inte heller skyldiga att vara anslutna. FHV ses som navet i en arbetsmetodik, som bygger på tidig och ak- tiv sjukfallshantering och rehabilitering samt en nära koppling till före- byggande arbetsmiljöinsatser. FHV förser ansvariga linjechefer med in- formation, kunskap och stödåtgärder. FHV:s sjuksköterskor tar normalt redan första frånvarodagen kontakt med den sjuke. Främst genomförs kontakten i form av en telefonkontakt men också hembesök förekom- mer. Beräknas sjukfallet pågå övergår kontakt- ansvaret till läkaren, som har ansvaret för att en rehabiliteringsplan upprättas . FHV har ingen sjukvårdande eller behandlande roll. Deras uppgift är att arbeta med förebyggande insatser, sjukskrivningar samt tidig och aktiv rehabilitering, vilket innebär en nära kontakt med behandlande lä- kare samt i längre sjukfall med det offentliga sjukförsäkringssystemet. Erfarenheterna visar att företagshälsovårdsläkarna ser positivt på sin yrkesroll och upplever inga problem i kompetensutvecklingshänseende trots att ingen sjukvårdande del ingår i arbetsuppgifterna. Undersök- ningar visar att av arbetstagarna arbetar på arbetsplatser där riskbedömning och förebyggande insatser fungerar tillfredställande. Arbetsgivaren kan fritt avtala med företagshälsovårdsanordnaren om vilka tjänster som ska ingå i överenskommelsen dock måste avtalet innehålla en viss miniminivå på FHV-tjänsterna. Alla måste köpa ett minimipaket av tjänster, som innehåller riskbedöming, förebyggande insatser, rehabilitering och medicinsk rådgivning. Därutöver kan tilläggstjänster köpas. Kostnaden kan, för den som önskar, hållas på låg nivå genom att de frivilliga tjänster som FHV erbjuder väljs bort. Ett obligatoriskt inslag är sjukfrånvaropolicy . Policyn ska bland annat innefatta förhållnings- sätt och regler för arbetsrehabilitering. FHV ska lära arbetsgivaren hur man hanterar sjuka arbetstagare, hålla kontakt med sjuka, anpassa arbetsplatsen, genomföra träning på arbetsplatsen m.m. EG-rätten och internationella konventioner... 109 även hälsokonsultationer , varvid en bedömning sker av arbetstagarens arbetsförmåga. Likaså ska periodiska undersökningar och arbetsplats- undersökningar ingå – innefattande inventering och värdering av ris- ker. Företagshälsovården ska samarbeta med socialförsäkringskon- toren. Avtalen mellan arbetsgivarna och företagshälsovården kontrol- leras av arbetsplatsens samverkansgrupp och inges till socialförsäk- ringskontoret. Väsentligt att notera är att den behandlande läkaren inte har någon koppling till företagshälsovården och har inte heller någon rätt att sjuk- skriva patienten. Försäkringsläkarna, som finns på socialförsäkrings- kontoren, ombesörjer sjukskrivningar. Företagshälsovårdsläkarna arbe- tar rådgivande inom området rehabilitering och föreb yggande. Dessa sköter 80–av rehabiliteringsarbetet inom företagshälsovården. Företagshälsovården tar vid behov kontakt med behandlande läkare, medicinska specialister och arbetsgivaren. Kontakten med behandlande läkare måste förbättras och det är ett problem som man arbetar med . Företagshälsovården arbetar till stor del med socialförsäkrings- hantering och i liten utsträckning med medicisk behandling, även om ett mindre inslag av behandlingsverksamhet kan förekomma. Bland an- nat förekommer korttidsterapi med anledning av konflikter på arbets- platsen. Behandlingstiden uppgår till . Längre tids terapi måste sökas utanför företagshälsovården. Företagshälsovården arbetar främst med problem som uppstår . Inom FHV finns rådgivande organ, som bland annat har till sin uppgift att garantera kvalitet på rehabiliteringsarbetet. FHV- läkaren arbetar med frågor rörande långtidssjukdom, upprepade kort- tidssjukskrivningar, arbetsrelaterad ohälsa, förväntade rehabiliterings- problem och konflikter på arbetsplatsen. Rehabiliteringsprocessen startar med en analys av problemet för att se i vad mån problemet är medicinskt-, arbetsplats- eller beteenderela- terat. Därefter upprättar företagshälsovården en rehabiliteringsplan. De verktyg som står till buds är pengar, träning och anpassning av arbets- platsen. De svårigheter som företagshälsovården påtalar är kötiderna för erhållande av sjukvård, arbetsgivares ovilja att anpassa arbetsplat- sen och ängslighet/ovillighet hos arbetstagaren. av de anställda inom företagshälsovården är lä- kare. I övrigt är sköterskor, psykolo- ger, arbetsterapeuter eller sjukgymnaster, och admi- nistrativ personal. En koncentration av företagshälsovården till större enheter har skett. Vissa FHV inriktar sin verksamhet mot stora arbetsgivare medan andra FHV inriktar verksamheten mot små arbetsgivare. 110 EG-rätten och internationella konventioner... ger service till arbetsplatser med sammanlagt ca 100 000 anställda blir allt vanligare förekommande. FHV har normalt ca 2 anställda per 1 000 arbetstagare. Teamarbete med läkaren som case-manager är en vanlig arbetsmetod. I långa sjukfall tillhandahåller Lisv, dvs. den organisation som sköter det offentliga sjukförsäkringssystemet, långtgående stöd i form av arbetsmarknadsexperter och rehabiliteringsexperter. FHV ägs normalt av de arbetsgivare som anslutit sig. I några fall finns en knytning till försäkringsbolag. Något som man räknar med ska komma att öka. 1997 finns 862 000 förtidspensionerade i , vilket motsvarar av arbetskraften. 640 000 av dessa har arbetsförmågan maxi- malt nedsatt. har 17 000 förtidspensionerade återanställts. Sjukfrånvaron har halverats , men ligger stilla på . Bruttonationalprodukten (BNP) ökade med . Inflationen låg på . Exportindustrin har en god utveckling och överskottet i handelsbalansen uppgick till . Några stora konflikter mellan arbetstagarna och arbetsgivarna ver- kar inte ha uppstått till följd av de nya lagarna. Däremot finns en dis- kussion om företagshälsovårdens roll och dess brist på opartiskhet. Allt fler upplever företagshälsovården endast som ett stöd till arbetsgivarna. Fackliga organisationer har därför gått ut med ett upprop om att med- lemmarna ska anmäla om de anser sig orätt behandlade av företags- hälsovården. Kostnaderna för arbetsgivarna har generellt sett minskat. Lägre sjuk- frånvaro och lägre avgifter är orsakerna till denna utveckling. Arbetsgi- varna har blivit mer intresserade av föreb yggande åtgärder och aktiva rehabiliteringsinsatser. De har även visat ett ökat intresse av att ta fram statistik och följa sjukfrånvarons utveckling. Anställda som via enkät- undersökningar tillfrågats om de nya reglerna har varit positiva. Köer och väntetider inom sjukvården skapar irritation hos arbetsgivarna. Företagshälsovården har inte någon sjukvårdande eller behandlande uppgift. Selektionsproblemen på arbetsmarknaden anses ha ökat. Trots en god efterfrågan på arbetskraft blir det allt svårare att placera människor med bristande arbetsförmåga. En handikapplagstiftning, liknande den som finns i , har införts. Bidrag till att anställa handikappade finns. har dessa åtgärder inte fått någon större effekt. EG-rätten och internationella konventioner... 111 en oro för vad som kommer att hända när konjunkturutvecklingen vänder nedåt. Sjuklönen bedöms ha inneburit att fler och fler tvingas säga upp sig och att allt fler blir tillfälligt anställda. , när förändringsarbetet påbörjades, har sjukfrånvaron under sjuklönetid sjunkit. Även frånvaron har sjunkit. och därmed innan sjuklönen infördes låg, enligt den officiella statistiken, sjukfrånvaron på . är siffran som nämnts . Nybeviljade ersättningsfall nådde en topp , då ca 115 000 nya fall beviljades . Därefter har antalet successivt sjunkit och 1994 beviljades ca 85 000. har en omfattade om- prövning skett av pågående fall. Totalt har detta inneburit att antal på- gående långa sjukfall minskat. fanns ca 875 000 fall för att 1993 öka till ca 920 000, vilket motsvarade av arbetskraften. Därefter har antalet sjunkit och 1997 var siffran som nämnts ca 862 000. Antalet öppet arbetslösa ökade –1994 från ca 200 000 till ca 400 000, vilket innbär från till . låg arbetslösheten på ungeför samma nivå som 1994. Innehållet i den danska socialförsäkringen skiljer sig inte nämnvärt från den svenska men däremot skiljer sig uppb yggnaden och organisationen. Det danska socialförsäkringssystemet är uppdelat i olika försäkrings- system och på olika administrativa organisationer. Ett särdrag är att i sköts en betydande del av socialförsäkringssystemet av kom- munerna. Det vi överlåtit på försäkringskassorna har kommunerna hand om i . Genom kommunreformen 1972 fick kommunerna även an- svar för sjukförsäkring och folkpension. Kommunerna har också ett finansiellt ansvar. Den andra organisatoriska skillnaden avser arbetsskadeområdet. Arbetsskadorna administreras av försäkringsbolag under stark statlig styrning och övervakning. Arbetssjukdomarna låter sig inte aktuariskt beräknas och kan därför inte försäkras på sedvanligt sätt – en proble- matik som finns i flertalet nordiska länder. I har man därför fått genomföra särlösningar vad gäller arbetssjukdomarna. På arbetskadeområdet har en samordning med sjukförsäk- ringen, medan man i utger ersättning oberoende av sjukersätt- 112 EG-rätten och internationella konventioner... Den ersättning som utges utgår ifrån en procentuell bedömning av invaliditet. 2,4 miljoner var 1995 medlemmar i , vilket motsvarar av arbetskraften. 1996 var arbetslösheten och var i arbetsmarknadsåtgärder – totalt motsvarande cirka 346 000 personer. Arbetslösheten har kraftigt sjunkit medan antalet per- soner med efterlön ökat. Antalet personer med s.k. sabbatsår ökade kraftigt och uppgick till 77 000 men har mins- kat till cirka 50 000. Totalt fanns 1997 drygt 500 000 personer med nå- gon form av passiv ersättning. Det danska socialförsäkringssystemet innehåller sjuk-, pensions-, arbetslöshets- och arbetsskadeförsäkring. Sjukförsäkringen innehåller sjukpenning, rehabiliteringsinsatser och föräldrapenning. Den administreras av kommunerna. Pensionsförsäkringen innehåller folkpension och tilläggspension. Den administreras av kommunerna respektive ATP i . Arbetslöshetsförsäkringen administreras av arbetslöshetskassorna som är knutna till de fackliga organisationerna. 1996 fanns 38 A-kassor i landet. Riktlinjer och tillsyn av försäkringen sköts av Direktoratet för Arbetslöshetsförsäkringen. Den är en statlig myndighet direkt under- ställd . Direktoratets uppgift är att stödja ministeriet i att utveckla lagstiftningen och att ge ut riktlinjer för försäkringens tillämpning. Relationen mellan avgifts- och skattefinansiering av arbetslöshets- försäkringen har i stort sett varit , med undantag av att en viss förskjutning har skett från arbetsgivar- avgifter till medlemsavgifter. Arbetsskadeförsäkringen är lagstadgad och obligatorisk. Den admi- nistreras av försäkringsbolag, vars roll är att försäkra arbetsgivarna. De premiesätter och betalar ut ersättning till de skadade. Beslut om rätt till ersättning och ersättningens storlek fattas av Arbetsskadestyrelsen. Sta- ten försäkrar sig inte utan får själv stå för motsvarande kostnader. Kommunerna kan välja mellan att försäkra sig eller att stå för kost- naderna själva. Arbetsskadeförsäkringen är ett komplement till sjuk- och pensionsförsäkringarna. Arbetsskadebegreppet omfattar olycksfall och sjukdomar. Rätten till ersättning för arbetssjukdom är beroende av om berörd sjukdom finns på en officiell lista för arbetssjukdomar. Man kan få ersättning även för EG-rätten och internationella konventioner... 113 andra sjukdomar men då ska beslut fattas av "sjukdomar". Den består av experter från berörda myndigheter. Det finns ett nära samarbete mellan Arbetsskadestyrelsen och Ar- betstillsynet. Anmälan om arbetssjukdomar går från försäkringsbolagen till Arbetstillsynet och sedan till Arbetsskadestyrelsen. Den gemen- samma arbetsskadestatistiken utnyttjas i det förebyggande arbetet. Flertalet omfattas genom kollektivavtal av sjuklön . Ersätt- ningen motsvarar av lönen och ingen karensdag tillämpas. Sjukpenningen från kommunerna motsvarar och ingen ka- rensdag tillämpas. Arbetsskadeförsäkringen ger 100 procents lönetäck- ning. Arbetslöshetsförsäkringen är och ingen karensdag till- lämpas. Folk- och tilläggspensionen varierar mellan beroende på inkomstnivå. Efter sjuklöneperioden erhåller den försäkrade sjukpenning. Sjuk- penning utgår i princip under maximalt , men den kan förlängas. Ersättningsnivån är upp till ett tak på 12 000 Dkr/mån. av de försäkrade ligger under detta inkomststak. Sjukpenningssystemet administreras av kommunerna men finansie- ras av stat och kommun. –10, efter sjuklöneperioden, finansierar staten hela sjukpenningkostnaden. Därefter betalar stat och kommun vardera. Skillnader i tillämpningen förekommer mellan de 273 kommunerna, till följd av att kommunerna har stor frihet att organisera sitt arbete med sjukpenningen. Ett skattepliktigt socialbidrag finns för dem som inte kan få sjukpenning. En familjeförsörjare kan få upp till cirka 9 000 Dkr/mån. Rehabiliteringens mål är att möjliggöra att personer återvänder till arbetsmarknaden och försörjer sig på vanlig lön. På nationell nivå sor- terar rehabiliteringsarbetet under . På regional och lo- kal nivå är kommunerna ansvariga. Det förebyggande arbetsmiljöarbetet ute på arbetsplatserna betonas allt mer. Likaså fokuseras tidiga och aktiva rehabiliteringsinsatser. Emellertid är det svårt att nå ut till läkarna med information om vikten av tidig och aktiv rehabilitering. Läkarna i primärvården i är egna företagare och kräver ersättning för att ställa upp på utbildning, informations- och planeringsmöten. Goda exempel finns emellertid där 114 EG-rätten och internationella konventioner... kommunernas borgmästare engagerat sig i dessa frågor och fått till stånd en stor uppslutning bland läkarna. För de försäkrade som blir långtidssjuka ska kommunerna enligt lag senast sätta igång aktiverings- och utredningsinsatser. Ett läkarutlåtande ska inhämtas för att kunna göra en tremåna- dersuppföljning. De ska ta fram en rehabiliteringsplan. Detta arbete ska ske samråd med de försäkrade, dennes arbetsgivare och behandlande läkare. Rehabiliteringsplanen innehåller vanligtvis arbetsprövning, arbetsträning och utbildning. Det åligger på kommunerna att göra utvärderingar av de långtidssjuka, vilket innebär att de ska sätta igång arbetsträning, utbildning m.m. som ett tidigt inslag i rehabiliteringsarbetet. Om för- värvsgraden är nedsatt ska en rehabiliteringsplan utarbetas. En godkänd rehabiliteringsplan är villkoret för att rehabiliteringsersättning ska utgå. Sjukdagpeng för rehabilitering betalas ut under utredningstid . Perioden med sjukdagpeng kan förlängas om det anses troligt att rehabilitering kommer verkställas. Rehabiliteringsersättning som motsvarar sjukdagpengen 2 625 Dkr /vecka betalas ut när det finns en godkänd rehabiliteringsplan. Rehabiliteringsersättning kan utbetalas i högst . Därutöver finns en rad andra bidrag – bostadsbidrag, lönetillskott, utbildningsbidrag, resebidrag, hjälpmedel, arbetsredskap m.fl. Den arbetslivsinriktade rehabiliteringen omfattar olika typer av åt- gärder. Här ingår arbetsprövning, arbetsträning, ändrade arbetsupp- gifter, omplacering, utbildning, anpassning av arbetsplatsen, ändrade arbetstider, arbetshjälpmedel och lån till att starta eget företag. Även under tid med socialbidrag ska rehabiliteringsåtgärder vidtas. För att skapa sysselsättningsmöjligheter för personer som har svårt att etablera sig på den öppna arbetsmarknaden finns olika typer av anpas- sade arbetstillfällen. En sådan möjlighet är "skyddat arbete" där arbetsgivaren betalar 1/3 av lönekostnaden och staten betalar resterande del. 3 000–4 000 sådana arbeten finns. En annan sådan möjlighet består av "fleksjobb", som är till för arbetslösa. Kommunerna ansvarar för tillskapande av arbetena och staten finansierar dem till eller . 3 000–4 000 sådana arbeten finns spridda över hela landet. En tredje sådan möjlighet är s.k. "Skona-jobb", som skapas genom kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter. De innehåller inga statliga eller kommunala subventioner. Finns inga rehabiliteringsmöjligheter kan man få förtidspension av medicinska skäl. 4 Utvecklingen på arbetsmarknaden 4.1Arbetslöshet, höjda trösklar och brist på reträttplatser Förhållandena på arbetsmarknaden har en stark inverkan på människors välbefinnande, på sjuktalet och på utslagningen från arbetslivet. Nyli- gen genomförda undersökningar inom LO-kollektivet påvisar att som stresskapande faktor intar "oro att förlora jobbet" en topplacering, följt av "hårt uppskruvad arbetstakt". arbetsmiljöundersökning av den svenska arbetskraften i dess helhet visar att av kvinnor- na och av männen anser att tempot i arbetet ökat 1. I en europeiskt jämförande studie påvisas att svenskarna i arbetslivet är bland de mest stressade och att hamnar på tredje plats när det gäller högt arbetstempo 2. De ekonomiskt ansträngda förhållanden som arbetsgivare, privata som offentliga, lever under medför strukturella och organisatoriska för- ändringar på arbetsmarknaden. I syfte att förbättra kostnads- och kon- kurrensläget genomförs inte sällan sammanläggningar av verksamheter och en koncentration sker till kärnverksamheter, vilket innebär att en större eller mindre andel av de anställda blir övertaliga. Det är vanligt att personalnedskärningar utnyttjas som en lösning på uppkomna lön- samhetsproblem och att allt fler insatser krävs av allt färre individer. Produktivitets- och förnyelsekraven kan de anställda och medborgarna avläsa varhelst de befinner sig i det svenska samhället.