sou · GMB3137d1 · 1999-01-01 00:00:00 — Men det finns också en strävan att vara med i en annan mening, t.ex. politisk eller kulturell närhet. Det handlar då om känslan att lämnas utanför oavsett om innanför skulle vara bättre eller ej. Strävan att vara med kan då uppfattas som ett sätt att minska osäkerheten, eller omvänt – att skapa säkerhet. På ett nationellt plan känner vi till debatten från EU- omröstningen. På det lokala planet synes det som om Båstadpolitikerna var angelägna att inte hamna utanför allfarvägarna, vilket redan var fallet med . Önskan att vara med synes ha varit så stark att man från håll inte observerat eller analyserat konsekvenserna av att en förbättring av inklusive tunnel genom skulle medföra att linjen kom att trafikeras av snabbtåg, vilka i vart fall inte stannar i . Poängen med närheten blir då inte lika självklar. Vidare är den nya stationen projekterad att ligga en bit utanför . fick miljöfrågorna en ökande offentlig uppmärk - samhet. bildades och fick riksdagsval av rösterna. trädde miljön fram som ett grundläggande värde. Tågtrafiken anses ha gynnsamma effekter för miljön jämfört med andra transportslag. Vid tiden för projektet hade tågtrafiken tappat marknadsandelar till väg- och flygtrafik. Till yttermera visso pekade också den framtida utveck lingen i denna riktning. I syfte att styra över transporter från väg och flyg till järnväg och därmed förbättra transportsektorns miljökonsekvenser måste järnvägen ges bättre konkurrensvillkor. En sådan åtgärd var bl.a. uppdelningen av SJ i infrastrukturhållare och operatör(er). På detta sätt skulle en större konkurrensneutralitet uppnås. Att märka är kopplingen mellan välfärd och miljö. För regeringen fanns det i den näringspolitiska propositionen ingen motsättning mellan dessa värden. Tvärtom menade man att ekonomisk utveckling var en förutsättning för miljöinsatser: Den ekonomiska tillväxten har som nämnts stor betydelse för våra möjligheter att lösa miljöproblemen. Det är därför viktigt att förutsättningarna för ekonomisk tillväxt säkerställs genom att olika insatser görs för att främja främst en utveckling och förnyelse av näringslivet. (sid 34) Också för Scandinavian Link-konsortiet innebar en utbyggnad av infrastrukturen – även vägar – fördelar från miljösynpunkt. Ovan diskuterades tidsvinsten av standardhöjningar på - banan. Denna tidsvinst är instrumentell, dvs. den är ett medel för att När kunskapen blir onödig – om normativ asymmetri ... uppnå andra värden, t.ex. fritid. Men fortare har även ett egenvärde. En bil som går fortare åsätts ett högre värde (inte bara ekonomiskt) än en som är mindre snabb, oavsett att vi kan utnyttja snabbheten. I sport och tävlingar är det centrala momentet ofta just fortare. För SJ:s del är införandet av snabbtågen därför inte motiverade enbart av trafiktekniska skäl. Vi kan också se hur detta värde avspeglas i SJ:s reklam för X2000 som nästan uteslutande associerar till flyget. Nära förbundet med fortare är rakare. Vad gäller vägar och järnvägar är en förutsättning att dessa är raka(re) om man skall kunna åka fort(are) på dem; detta följer av naturlagarna. Vidare blir rakare också kortare i sträcka vilket i sin tur, allt annat givet, betyder lägre byggkostnader. Men det finns också något av det rakas rationalitet, möjligen kopplat till en estetik, i det moderna samhället, särskilt . I stället för att följa naturen, att naturen begränsar människans möjligheter om man så vill, så förändrar människan naturen genom att överbrygga vattendrag, fylla ut eller genomkorsa höjder. Möjligen har skett en ökad förståelse för en annan estetik; delas t.ex. pris ut för vackraste väg. Men i huvudsak består det rakas estetik. Det finns också ett värde som här kan kallas utveckling; ordet har förekommit i materialet men förekommer också i den offentliga debatten. Det är på ett sätt nära förbundet med ekonomisk utveckling och utveckling av välfärden. Men det finns också en annan aspekt av värdet som återfinns på ett mer övergripande plan. Det handlar om människans utveckling i sig, nästan som art. finns uppenbarligen ett värde i att människan förkovrar sig, förfinar sig. Det handlar om utveckling i den meningen att människan har utvecklats från djuren och naturen och skiljer sig från dessa. Denna särskiljning är också kvalitativ och innebär en dominans över natur och kultur. Exempel på denna utveckling återfinns på många områden: kunskap, vårt materiella välstånd, samhällsorganisation och inte minst teknik. Denna utveckling ses i sig som något gott och kritiker av den benämns ofta som bakåtsträvare och liknande. Till utveckling kopplas ofta också framtid, framåtskridande, förnyelse och andra uttryck med posi tiva associationer. Det står klart att under projektets tillblivelseprocess har det etablerats en konsensus om de värden som vi kunnat rekonstruera. Även om argument för tunneln uttryckts på olika sätt har de anslutit till i stort sett samma värden. Det finns skäl att i detta sammanhang se denna konsensus som ett värde i sig. Det har på flera håll ofta hänvisats till andra utredningar och yttranden men då inte enbart för instrumentala syften som att t.ex. referera väsentlig kunskap. Att det råder konsensus När kunskapen blir onödig – om normativ asymmetri ... om projektet kan därmed medföra att eventuell osäkerhet på olika håll elimineras. Konsensus verkar bekräftande och detta är viktigt vad gäller värdena. Ett annat sätt varpå konsensus skapas och bekräftas är genom att ställa värdena mot icke-värden. Infrastrukturen pekas ut som ett handikapp, måste rustas upp och är en flaskhals eller bromskloss. Sammanfattningsvis kan konstateras att projektet motiveras av fundamentala samhälleliga värden. Dessa delas av alltifrån små politiska lokalavdelningar i till riksdag och internationell industri. Utmärkande är att dessa värden inte är motstridiga som annars ofta är fallet. Inom t.ex. det juridiska beslutsfattandet rymmer begreppet rättssäkerhet en diskussion om två viktiga men ofta motstridiga värden – individens integritet respektive kollektiva intressen. Dessa värden utsätts så att säga för återkommande vägningar och beroende på omständigheterna blir utfallet olika. I har i princip inte en sådan vägning skett. Att märka är att miljön inte formulerats som ett motstående värde. I stället har argumentationen på två olika sätt införlivat miljön i värdestrukturen: dels genom argumentet att tågtrafik är miljövänlig, dels genom att ekonomisk utveckling är en förutsättning för en god miljö. I den modell för analys av normativitet som presenterades inledningsvis framgick att normativiteten är en förhandling mellan tre olika element: värde, kunskap och möjligheter. Emellertid kan dessa tre element formeras på olika sätt varvid förhandlingen utfaller olika. Saknas t.ex. viktig kunskap kan normativitet etableras som leder till vad som senare visar sig vara ett oönskat resultat. Om vi inte känner till de systemvillkor i naturen som visar sig först eller på andra ställen än vad som kan förväntas kan normativiteten leda till skador på miljön som i sin tur kan hota fundamentala värden. Exempel på detta är de effekter som emissioner från industri och trafik leder till; dessa kunskaper var okända. Men i en förhandling mellan värden, kunskap och systemvillkor kan en normativitet som leder till oönskade resultat uppstå även om relevant kunskap ingår när normativiteten etableras. Så kan ske när det råder obalans mellan de tre elementen. Detta är fallet i projektet. Den ingående värdestruktur som rekonstruerats ovan har dominerat och detta har lett till att viktig kunskap som varit inkonsistent med värdena har satts åt sidan och fundamentala systemvillkor har nonchalerats. I följande kapitel skall denna process beskrivas. När kunskapen blir onödig – om normativ asymmetri ... Projektets fortsatta förlopp – normativitet formeras Om värdena anger något önskvärt måste det också finnas möjligheter att genomföra det önskvärda. Det skall t.ex. vara tekniskt möjligt att bygga en tunnel genom . Önskan att lösa problemen med järnvägstrafiken över var dock länge inte möjligt då ekonomiska förutsättningar saknades. I och med de politiska signalerna om en satsning på järnvägen tillsammans med de ekonomiska medel som tillfördes det nybildade skapades emellertid dessa möjligheter. Tolkat i termer av den modell som presenterades ovan, möjliggjorde de politiskt-ekonomiska systemens villkor nu projektet. uppgift var just att bygga järnvägar och eftersom nyinvesteringarna ansågs vara eftersatta blev tempot mycket högre än när SJ själv var ansvarig för infrastrukturen. Vidare uttalades det från politiskt håll att satsningar skulle ske på strategiska projekt, varav var ett. Det skulle ske en prioritering av projekt som annars inte kunde finansieras. Samma tankegång fanns även i satsningen som initierades på nordisk nivå (NOU 1985:1). När den ovan beskrivna värdestrukturen möter två viktiga systemvillkor – teknik respektive politisk-ekonomisk satsning – formeras normativiteten. Vi skall fortsättningsvis se hur normativiteten ser ut och verkar handlingsbestämmande mer konkret. Den fortsatta framställningen kommer att göra nedslag i fyra olika teman med betydelse för projektet: alternativ till tunneln, insättande av tunnelborrnings maskinen, upptagande av det s.k. mellanpåslaget mitt på samt användande av Rhoca . Av dokumentationen från projektet framgår inte att några alternativ till tunnelns nuvarande sträckning diskuterats på allvar. Att så inte skedde visade sig få negativa konsekvenser; hade alternativ funnits med i eller inför banutredningen hade förutsättningarna att undvika de problem som uppstått varit bättre. Den främsta anledningen till När kunskapen blir onödig – om normativ asymmetri ... nuvarande problem är komplicerade och ur bygg synpunkt mycket dåliga bergskvalitet. Skälet till detta är att åsen anses vara som sämst på det ställe tunneln nu byggs. I åsens sydostliga riktning är den klart bättre. Men det finns också alternativ till tunneln som sådan. Ett exempel är den på privat basis framtagna Bjärebanan, en idéskiss som utgår från nuvarande sträckning genom Sinarpsdalen. Att detta och andra alternativ inte kan konkurrera beror till största del på att tunnelprojektet redan är ett faktum och kostnaderna för dess återställande eller färdigställande är en realitet. Men hade denna diskussion förts innan beslut om tunneln togs hade förutsättningarna varit annorlunda. Vilken lösning som då hade beslutats är mindre intressant här. Att föra fram alternativ och offentligt diskutera för det med sig att varje alternativ måste granskas på ett annat sätt än om det bara finns ett alternativ. Synpunkter har lättare att göra sig gällande och alternativens för- och nackdelar framstår tydligare. Det finns flera troliga förklaringar till att något alternativ aldrig togs fram. Tunneln är ett exempel på den raka vägens rationalitet och med denna blir sträckan och därmed restiden kortare. Allt annat givet blir också byggkostnaden lägre. Som framfördes till i remissomgången (dock utanför det formella remissförfarandet) skulle det dock vara än mer rationellt om den västliga sträckningen in om helt uteslöts, särskilt mot bakgrund av att sträckan –skall vara en fungerande del av sträckan –. Den lokala förankringen hade dock troligen blivit annorlunda. blev den lösningen helt friktionsfri vilket synes ha varit viktigt. Vidare hade en öppen diskussion inkluderande olika alternativ säkert setts som en försening av projektet. Att ändra förutsättningarna hade inneburit att den konsensus som rådde hade ersatts av diskussioner, kompromisser etc. För att trygga projektets fortsatta framåtskridande gällde det därför att utnyttja de gynnsamma förutsättningarna. Normativiteten i sig pekade ut denna väg. Teknikutvecklingen inom tunneldrivning har förändrats . Kring 1600 och 1700-talen sprängdes berg med krut. Dess förinnan fick berget bearbetas med hackor samt eld och vatten. Nästa steg efter krutet kom med nitroglycerinen. Denna teknik kom och utgör tillsammans med tryckluftsborrning och injektering vad som kallas för konventionell teknik. utfördes två projekt med s.k. fullortsborrning och har fyra projekt genomförts. Hallandsåstunneln skulle 1993 bli det femte. När kunskapen blir onödig – om normativ asymmetri ... Denna teknik innebär att man i stället för att injektera, spränga och bryta berget nu injekterar och sedan borrar. För detta ändamål används ett stort borraggregat som både injekterar, borrar och evakuerar material via ett inbyggt transportsystem. Borraggregatet blir därmed egentligen ett helt system för bergsbearbetning. Fullortsborrning är ännu en förhållandevis ny teknik stadd i utveckling. som beställare har i att ta ställning till vilken tunneldrivningsteknik som skall användas: konventionell teknik eller fullortsborrning. Anbudet gällde konventionell tunneldriv ning men det var också öppet för andra anbud (fullortsborrning). I anbudssammanställningen finns tio olika anbudsgivare, många med egna förslag. De flesta anbudsgivarna utgick från konventionell teknik men somliga avsåg att använda fullortsborrning på vissa sträckor. Kraftbyggarna som sedermera kontrakterades hade dock ett sidoanbud som avsåg fullortsborrning på hela sträckan. Det kan nämnas att vid stod det ännu inte klart om passagen genom skulle utgöras av två enkelspårstunnlar eller en dubbelspårstunnel, vilket i sig komplicerade anbudsprocessen. Efter kompletteringar beslöt att anta Kraftbyggarnas anbud gällande fullortsborrning av de två enkelspårstunnlarna. Detta alternativ bedömdes såsom förnäm ligast från pris-, funktions- och kvalitetssynpunkt. Kontraktssumman stannade på strax över 690 miljoner. Det kom dock snart att visa sig att en tunnelborrningsmaskinen inte gick att använda för tunnelbygget genom . I stället för att driva tunneln med högt tempo genom berget körde den fast efter . Beslutet att använda fullortsborrning ledde till negativa kon sekvenser. Kraftbyggarna fick ställa om till konventionell teknik och börja om från början. En rättslig tvist tog sin början som inte blev avslutad förrän . Projektet blev därmed försenat och Kraft byggarna gick sedermera i konkurs, där skadeståndet till verket var en bidragande orsak. Av en total tunnellängd hade man lyckats driva knappt . Tunnlarna som skulle vara klara var således knappt påbörjade. Frågan inställer sig varför Kraftbyggarna och satsade på denna nya teknik. Klart är emellertid att Kraftbyggarna hade avslutat byggprojektet , en tunnel utförd med fullortsborrning. Att Kraftbyggarna efter detta var övertygade om denna tekniks fördelar är naturligt. Det är troligt att Kraftbyggarna genom detta projekt ville meritera sig ytterligare på detta område och därmed etablera sig på marknaden. De geologiska förutsättningarna i är dock helt andra än det skandinaviska urberget. Åsen är starkt vattenförande och mycket heterogen med bl.a. lera, krosszoner blandat med hårdare material. Åsen är därmed inte lämplig för fullortsborrning. När kunskapen blir onödig – om normativ asymmetri ... Andra anbudsgivare som också hade erfarenhet av fullortsborrning föreslog följdriktigt inte denna teknik. Men åsens så för projektet avgörande geologiska och geohydrologiska villkor bortsågs från både av och Kraftbyggarna. Även om man i projekt av detta slag inte kan skaffa sig fullständig kunskap om bergskvaliteten hade i vart fall tillräcklig vetskap för att konstatera att bergskvaliteten varierar från mycket dåligt berg till bra berg. Denna kunskap publicerar och i en facktidning . Således har Kraftbyggarna också denna kunskap. Denna kunskap borde rimligtvis leda till slutsatsen att noga överväga drivningsmetod och eventuellt företa ytterligare under sökningar, i synnerhet i ett projekt av den här storleken. I stället satsade och Kraftbyggarna på en teknik som i detta sammanhang inte var beprövad. Anbuden utvärderades av en konsult från Sydvatten som också hade erfarenhet från , en tunnel på sydostligaste delen av med klart bättre förutsättningar men som ändå blev föremål för problem. Konsulten menade att Kraft byggarna saknade erfarenhet från denna typ av berg och karaktäriserade den föreslagna tekniken som ett experiment. Frågan inställer sig varför både och Kraftbyggarna mot bättre vetande satsar på något som förefaller vara en chansning. Kon - sekvenserna blev negativa både för och Kraftbyggarna. Att man hade väntat sig att spara pengar är klart, det är en faktor i utvärde - ringen av anbud. Men viktigast är nog den inom branschen stora tilltron till tekniken och den egna förmågan. Inom branschen talas det också i termer av herraväldet över berg, att besegra berg etc. Den stora kunskapen som besitts om vissa systemvillkor, de som handlar om teknik, synes skapa en optimism eller t.o.m. en nonchalans gente mot andra systemvillkor. Det handlar således om en motsättning mellan exploaterings- respektive bevarandevillkor. Denna motsättning kommer till uttryck i något som ofta kallas teknikrationalitet. Men tiden har också spelat roll. Fullortsborrningstekniken möjliggör vid gynnsamma omständigheter en snabbare tunneldrivning, något som uppfattades som önskvärt. Konsekvenserna av misslyckandet med tunnelborrningsmaskinen blev att förutsättningarna för projektet förändrades. och Kraft - byggarna fick ägna energi åt omförhandlingar av kontraktet och skade - ståndsfrågor. I en sådan situation är det givet att förutsättningarna att driva projektet inte är de bästa. Sedermera löstes Kraftbyggarna från När kunskapen blir onödig – om normativ asymmetri ... kontraktet och en ny upphandling fick inledas. När kon- trakterades bestämdes att bygget skulle vara klart , vilket innebär en försening på . Projektet präglas således vid av kraftig tidsbrist. Men av vikt var också de första erfarenheterna med åsens beskaffenhet. I och med att Kraft - byggarna med konventionell teknik drivit tunnlarna fick man nu erfara vilka problem det fortsatta arbetet stod inför. I en bilaga till Tunnel - kommissionens delrapport 1998:60 (, Att bygga i berg. Villkor och angreppssätt) har beskrivits hur kunskapen om ett bergs egenskaper erhålls genom en växelverkan mellan teoretiska beräkningar grundade på provtagningar och direkt erfarenhet. Där framhålls att ingen tunnel är färdigprojekterad förrän den är byggd. Som exempel på detta menar att prognoserna av bergets kvalitet bedömts vara 1–2 klasser för höga uttryckt i ett s.k. Q-värde. Detta faktum pekar i sig på nödvändigheten av än mer noggranna undersökningar när det finns indikationer på att kvaliteten inte förefaller vara god. I den modell för analys av normativitet som används här ingår systemvillkor som ett element som konstituerar normativitet. En sådan kategori av villkor är just de geologiska och hydrogeologiska förut - sättningar som gäller för . Även om man i ett tidigt projek - teringsskede inte haft tillräcklig vetskap om dessa villkor är det klart att de nu gör sig gällande på sina egna villkor. Dåligt berg får här ett konkret uttryck. Men parallellt med de naturliga systemens villkor gör sig även de samhälleliga systemens villkor gällande. Projektet skall genomföras och det skall genomföras snabbt. I t.ex. ansökan till vatten - domstolen angående mellanpåslaget sägs att om projektet blir försenat med är detta mycket allvarligt. Men dessa villkor står i strid med de naturliga villkoren, särskilt mot bakgrund av att de senare bara delvis är kända. Resultatet blir att man på grund av tidsbrist öppnar ytterligare en (arbets)tunnel mitt p å åsen. Detta s.k. mellanpåslag har syftet att fördubbla antalet drivningsfronter från fyra till åtta. Resultatet blev än mer inläckande grundvatten och de konsekvenser detta medförde. Ett annat resultat av den starka normativiteten är de medel som - verket använder för att uppnå sina syften. Ett exempel är att ställde sig helt avvisande till tanken på ett mellan påslag. En anledning är att mellanpåslaget skulle lokaliseras till en plats mitt på som var naturreservat. Genom ett skarpt uttalande i kommunfullmäktige ställer sig [kommunen] därför helt avvisande till ett mellanpåslag som skulle innebära en mycket grov miljö förstöring av såväl åsen som grundvattnet. Kommunen kommer att med alla tillgängliga medel stoppa projektet. Så blev dock inte fallet. När kunskapen blir onödig – om normativ asymmetri ... ändrade sig emellertid och beviljade bygglov åt projektet. Detta skedde enligt uppgift dels genom påtryckningar, dels genom en konstruktion mellan , , i anstads län samt kommunstyrelsen i med innebörd att förskotterade (via ) till vägbyggen. Kostnadstryck och tidsbrist å ena sidan, och bortseende från kunskap eller underlåtenhet att vidta ytterligare undersökningar om bergsförhållanden å andra sidan fick till följd att mellanpåslaget med tillhörande arbetstunnel togs upp mitt på åsen i ett annars skyddat område. Förutom det intrång i miljön som mellanpåslaget i sig innebär, fick det också till följd att mer grundvatten skulle komma att bortledas samt att större mängd akrylamidbaserade tätningsmedel skulle komma att användas (total mängd injekterades i denna del). börjar mängden inträngande grundvatten öka markant. Detta innebar ett överskridande av de av lämnade villkoren i beslut för de båda tunnlarna respektive för mellanpåslaget. Detta medförde att Länsstyrel - sen som kontrollerande instans påpekar detta förhållande för . Men inträngande grundvatten innebar också att projektet försenades då avsevärd tid och stora resurser fick ägnas åt att täta tunneln. I det här läget befinner sig projektet i en prekär situation: Nödvändigheten av att täta upptagna tunnlar effektivt och snabbt är stor dels på grund av kravet att öka tunneldrivningstakten, dels på grund av att undvika ett allt för stort vattenuttag. Lösningen på problemet blev att injektera med Rhoca , som befanns ha en hög tätningseffekt. Konsekvenserna härav var, bortsett från den tätande effekten, att akrylamid och N-metylolakrylamid spreds via utpumpat vatten till omgivningen på . Den symboliska effekt giftet fick i massmedia stoppade tills vidare tunnelbygget. Vi kan konstatera att ju längre projektet fortskred, desto mer påtagliga blev problemen med inläckande grundvatten. Uttryckt i termer av normmodellen gjorde sig de geologiska förhållandena och de geohydrologiska villkoren gällande med den ovillkorlighet som gäller för dessa villkor. Det handlar då om att acceptera dessa villkor som de är. Men dessa villkor fann inte acceptans hos . Skälet härtill är den normativa asymmetri som försatt i denna situation. I den förhandling som skapar normativitet är värdestrukturen alltjämt för dominerande. Det kan dessutom konstateras att tidsbrist och kostnadstryck ytterligare förvärrar situationen. När kunskapen blir onödig – om normativ asymmetri ... förhandling som sker är tid och pengar ett samhälleligt villkor som är oförenligt med de naturliga villkoren. Alternativa metoder som frysning och lining för att undvika vatten - inflödet ansågs för dyra. Vidare avslog ansökan att temporärt sänka grundvattnet under tunnelns nivå. Frågan hänsköts i stället till regeringen. Den normativa asymmetri som förhandlingen resulterat i innebar vidare att en normal användning av Rhoca vida överstegs i . Kunskapen om detta medels förutsättningar fanns i projektledningen men trots detta användes drygt färdig lösning. Ambitionen var vidare att, där så behövdes, täta hela tunnelbygget med Rhoca , vilket hade förvärrat konsekvenserna dramatiskt. Den kunskap om Rhoca som fanns, eller var möjlig att få, beaktades emellertid inte av och övriga inblandade, något som dock i gjorde. Detta faktum förklaras av den normativa asymmetrin. När kunskapen blir onödig – om normativ asymmetri ... Föreliggande rapport har undersökt med syfte att dels teckna en övergripande bild av händelseutvecklingen och härvidlag visa på en förklaring till varför projektet utvecklades på det sätt som skedde, dels undersöka den rättsliga regleringen mot bakgrund av resultatet.