sou · GMB3113 · 1999-01-01 00:00:00 — Kompetensen finns utspridd på olika kliniker och organisationer inom sjukhuset och sjukvårdsområdet. För att kunna svara mot de psy- kologiska hjälpbehoven behövs därför en separat organisation med en egen ledning, vars medlemmar, förutom ledningsvana, måste ha god kunskap i katastrofpsykologi och -psykiatri. I organisationsförslaget preciserades de uppgifter som bör åvila PKL-grupperna före, under och efter en katastrof. Det innebär att för- bereda de hjälpinsatser som kan komma i fråga vid en katastrof, att leda och samordna arbetet då en katastrof inträffar och att följa upp gjorda insatser. En utbildning i katastrofpsykologi erbjöds berörd personal. Förutsätt- ning var att man ingick i en PKL-grupp på respektive sjukhus. Målet med utbildningen var att låta kursdeltagarna få pröva värdet av och meningsfullheten i organisationen. Utbildningen innehöll följande huvudmoment: -normala reaktioner i sorg och kris -psykiska reaktioner vid extrema livshändelser hos direkt drabbade (vuxna och barn) samt hos sjukvårds- och räddningspersonal -psykologiska hjälpinsatser som kan aktualiseras vid en katastrof -organisatoriska aspekter på katastrofarbetet -praktiska övningsmoment, framför allt i form av ledningsspel och "debriefing"-träning 198 Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser Genom utbildningen förankrades arbetssätt och organisation. PKL- modellen i är således numera genomförd. Organisationen bygger på befintliga resurser har inte anslagit driftsbudget eller inrättat tjänster för PKL- grupperna på akutsjukhusen. Organisationen har i stället upprättats med befintlig personal med andra huvuduppgifter i den ordinarie hälso- och sjukvården. Detta är i sig en förutsättning för att beredskapen fungerar då larmet går. Utöver en genomtänkt organisationsplan kräver beredskapen en för- ändringsprocess. Det som tagit resurser i anspråk har varit satsningen på attitydförändring och kunskapsintegrering, bl.a. utbildningen. Som ett slags motor i kunskapsprocessen har varit och är kunskap. dör i cirka 1 700 personer till följd av självmord eller självförvållade skador. Siffran för med 250 000 in- vånare är cirka 45 självmord , varav cirka 20 i med och . I är självmord den vanligaste dödsorsaken för personer upp till . Självmorden drabbar anhöriga och närstående hårt. Svenska psykiatriska föreningen har utarbetat kliniska riktlinjer för utredning och behandling, där begreppet självmordsnära används för grupper i riskzonen. Vid hälso- och sjukvården i har självmordsförebyggande arbete bedrivits av en arbetsgrupp inom psykiatrin, VITAE-gruppen. VITAE-gruppen har arbetat i projektform åren 1993 till 1997. och framåt finns erfarenheter av självmordsföreb yggande arbete vid hälso- och sjukvården i . Den självmordsförebyg- gande VITAE-gruppen är organisatoriskt knuten till Basenhet Psykiatri i . En viktig punkt i VITAE-gruppens arbete i är utveckling av stödet i hemmiljö och anhörigstöd. Registrering av genomförda självmordsförsök och självmord utgör en bas för fortsatt arbete, dvs. datainsamling och kunskapsutveckling. Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 199 Även samarbetet med polismyndigheten i , beträf- fande självmord, har utvecklats till en länsövergripande rutin i projekt- arbetet. Efterlevande till en person som avlidit genom självmord kontaktas och erbjuds stöd. anmäldes mer än 1 600 våldtäkter och nästan 15 000 fall av misshandel mot kvinnor där offret och gärningsmannen var bekanta med varandra. Ett relativt stort mörkertal finns, dvs. ett antal kvinnor anmäler inte förövarna och söker inte hjälp. Antalet patienter på Riks- kvinnocentrum ökar , över 1 000 besök noterades . Generellt ökar antalet anmälda fall. En faktor är ökad anmälnings- benägenhet, men det kan finnas andra bakomliggande orsaker. Forsk- ning pågår om sambanden. Verksamheten vid Rikskvinnocentrum består av tre delar; akut om- händertagande, rehabilitering, rådgivning och stöd, utbildning av per- sonal samt forskning. De flesta patienterna kommer från och kringliggande län men rådgivningen betjänar hela riket. Bemanningen är nio anställda (hel- och deltid) plus särskild nattjour och viss tillkommande expertis. Av de nio anställda är två läkare, tre kuratorer, en informatör, två utbildare och en vårdadministratör. En särskild kvinnlig jourläkarlinje har upprättats som bakjour för den akuta verksamheten. Kvinnliga gynekologer vid Akademiska sjuk- huset har fått utbildning genom Rikskvinnocentrums försorg och be- mannar jourlinjen i taget. Fyra vårdplatser på kvinnokliniken finns till Rikskvinnocentrums förfogande för akuta inläggningar av ut- satta kvinnor. Där finns alltid särskilt utbildad personal som tar hand om patienterna. Inrättandet av ett Rikskvinnocentrum har erbjudit den berörda mål- gruppen en viktig resurs. Det reella behovet av vård och stöd har visat sig efter det att resursen tillkom. är ett flerårigt projekt inom psykiatrin med inrikt- ning på en avgränsad målgrupp, med särskilt uppb yggda enhe- ter/mottagningar och team samt med spridning i riket. Det leds av pro- fessor , psykolog och docent . 19 psykiatriska sektorer deltar, vilka omfattar cirka 200 Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser av landets befolkning. Omkring 250 förstagångsvårdade psykotiska patienter ingår i projektet. Projektet finansieras genom och respektive lands- ting. Det pågår från t.o.m. . Syftet är såväl vårdutveckling som forskning med inriktning på psy- kotiska patienter. Varje fallskärmsenhet ingår i den psykiatriska sektor där enheten är belägen. Den slutenvårdsenhet som ibland måste anlitas finns inom den . Personalgruppen består i regel av sjuksköterskor, mentalskötare, psykolog, kurator och läkare. I informationsmaterial från respektive mottagning har mål, metoder och tecken på psykos beskrivits. Detta material vänder sig till patienter, anhöriga och andra som kommer i kontakt med verksamheten. Enheterna är spridda i riket från i norr till i söder. Åtta mottagningar är belägna i psykiatriska Övriga elva mottagningar fördelar sig i landet med en mot- tagning på respektive ort enligt följande: , , , , , , , , , och . Centralt administreras från social forskning och utveckling (CPFU) inom samhällsmedicin i , dit också forskningsdelen är förlagd. Sex behandlingsprinciper tillämpas för klinikerna inom projektet och beskriver vårdinnehållet i stort: -Kris- och psykoterapeutisk inriktning Patienten och familjen bemöts med inställningen att det finns ett sammanhang mellan livssituationen och psykosreaktionen och pa- tientens egen uppfattning om situationen beaktas. Den personliga sårbarhetens roll, biologiskt och psykologiskt, betonas. Familjen medverkar så mycket som möjligt och erbjuds stöd. I prin- cip skall kontakt ha etablerats med familjen . -Kontinuitet och tillgänglighet Kontinuitet erbjuds , organisatoriskt och personellt. Detta innebär att kunskapen om patienten skall finnas i teamet. -Lägsta effektiva neuroleptikados Vid ångest och oro används i första hand bensodiazepiner. Neuro- leptika ges vid besvärande eller långvariga psykotiska symtom i op- timalt lägsta dos, helst först efter en till två veckors kontakt. Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 201 En liten enhet som är stimusluslåg, gärna belägen utanför sjukhus- området, med en hemlik miljö och personlig atmosfär. Sedvanlig slutenvård blir aktuell endast i undantagsfall och kortvarigt. lokala enheter arbetar efter dessa principer men med viss lokal profilering. Den personliga sårbarhetens roll har även diskuterats i relation till avhoppare från nyreligiös rörelse. I riket finns 105 brottsofferjourer (1998). De är organiserade i Brottsof- ferjourernas riksförbund. Lokalt och regionalt arbetar brottsofferjour- föreningar. En förening kan täcka ett område som exempelvis , och kommuner. För den enskilde, liksom för en familj eller ett företag finns stödjande medlemskap med en årsavgift på . Att bli offer för brott är för många människor en både skrämmande och kränkande upplevelse. Känslan av otr ygghet är ofta mycket stark och kan leda till en personlig kris. Det kan gälla inbrott i bostaden lika- väl som väskryckning, rån, hot eller misshandel. framhåller att det sociala skyddsnätet och hjälpsamma männi- skor betyder mycket för brottsoffer. Det är viktigt att brottsoffret får en medmänniska att tala med, någon som har förståelse för den drabbades situation och som kan visa medmänsklig omtanke och hjälpa till med det praktiska. 155 Kvinnojourer (med egna riksorganisationer) erbjuder stöd, skyddat boende och juridisk rådgivning. Samarbete finns med Rikskvinnocent- rum. 202 Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser En mansjour i erbjuder dels män som blivit brottsoffer hjälp, dels hjälp till män, som har misshandlat kvinnor, att bearbeta sina beteenden. Bakgrund och uppbyggnad av krisstöd Av de större försäkringsbolagen är det och som utvecklat olika former av krisstöd åt försäkringstagare. I samarbete med öppnades landets första Kriscentrum för brottsoffer på Sophiahemmet i . hade brotts- fferourerna växt fram i landet och ett riksförbund inrättats. byggdes en organisation upp inom för att på försäkringsbasis hantera en stödverksamhet åt brottsoffer och i övrigt åt personer i yrkeslivet som genomgått traumatiska situationer och ham- nat i kris. Ett nätverk med 160 psykologer spridda i riket, från i söder till i norr, har med som huvudman byggts upp fram till . Arbetsgivarna tecknar en försäkring hos bolaget (inom ramen för den s.k. Lifeline), som garanterar korttidsterapi till an- ställda som råkar i akut psykisk kris, med tio konsultationer hos psy- kolog vid traumatiska händelser och personliga kriser. har dessutom ett tilläggsmoment införts, nämligen rätt till 30 minuters juridisk konsultation. I stället för att betala ut en skadeersättning leve- reras en tjänst till den försäkrade. Verksamheten leds och samordnas från Kriscentrum på Sophiahemmet. Försäkringen gäller under den försäkrades arbetstid då någon av föl- jande händelser inträffat: -rån, hot eller överfall -brand/explosion/inbrott -dödsfall till följd av ovanstående händelser Den drabbade individen eller arbetsgivaren kan ta den första kontakten med bolaget. I praktiken är det oftast arbetsgivaren som tar den kon- takten. Huvudinriktningen är snabba insatser baserade på medmänsk- lighet och terapeutisk kompetens. Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 203 Arbetsgivarens ansvar för anställda i utsatta yrken är reglerat i Ar- betarskyddsstyrelsens författning AFS 1993:2, "Våld och hot i arbets- miljön". Den beskrivna försäkringen ger arbetsgivaren möjlighet att leva upp till direktiven. Nätverket av specialkompetenta psykologer erhåller en utbildningsdag , dels för att hålla kunskaper vid liv, dels för att delges ny kun- skap och dels för att mötet mellan personerna i nätverket har ett både socialt och professionellt värde. Därutöver anordnas seminarier inom brottsofferrörelsen, som de professionellt verksamma kan delta i. En del likheter i problembild kan konstateras mellan de undersökta krisstödsmodellernas målgrupper och gruppen avhoppare i kris från nya religiösa rörelser. Som framgått av intervju- och enkätundersök- ingarna finns återkommande diagnoser och krisbilder bland avhoppare som fått diagnos och behandling, exempelvis störd verklighetsuppfatt- ning, identitetsproblem, posttraumatisk stressreaktion, psykosliknande tillstånd, skuld- och skampålagring. Psykotiska patienter i uppvisar vissa likheter i problembild. Enligt en av de behandlande psykiatrerna handlar det om att passera en gräns, "verkligheten". sker det av yttre (upplevt) tvång, i andra fall som en logisk skyddsreaktion inför en outhärdlig el- ler starkt hotande situation. Krisstödet består bl.a. av att stödja en åter- gång till verklighet, vardagsliv och familj och att mobilisera personens egna och familjens resurser i denna process. Språket hos psykospatienter är ofta annorlunda, symbolbemängt el- ler förvrängt, samma har noterats för avhoppare från religiös rörelse. I det senare fallet finns i behandlingssituationer behov av "tolk", t.ex. med teologisk kompetens. De personer som varit utsatta för hot, våld och traumatiska händel- ser erbjuds att i "debriefing" sätta ord på händelsen och vända tillbaka till sina känslor för att sedan i en rehabiliterande fas gå framåt och in i en normaliserad tillvaro. Vårdinnehållet är i flertalet fall samtalsterapi 204 Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser med visst tillkommande ytterligare stöd, t.ex. socialt, existentiellt och juridiskt. Sexualiserat våld mot kvinnor och våldsbrott mot yrkesverksamma (män eller kvinnor) innehåller även fysiska sår, utöver den psykiska och andliga kränkningen, samt en tung juridisk del. Stödet till kvinnor på Rikskvinnocentrum sträcker sig fram under och efter en rättegång. I dessa krisstödsmodeller finns inget helt bemötande- eller vård- mönster att överföra till gruppen avhoppare i psykisk kris men element i processerna är tillämpbara. Det bör gälla verklighetsuppfattning, identitet, existentiella frågor och sociala frågor, juridik och terapeutiska strategier. Varaktigheten och kontinuiteten av krisstödet för den drabbade in- dividen är en annan gemensam faktor i modellerna. Det har iakttagits att rehabilitering av avhoppare i kris också fordrar varaktighet och kontinuitet. De refererade modellernas konkreta tillämpning av varak- tigt och kontinuerligt stöd är därför intressanta i perspektiv av ett för- bättrat krisstöd för avhoppare. Familjeinriktning är en tillämpning som återfinns i vårdinnehållet i flera av modellerna, t.ex. psykosbehandling, suicidprevention, jourtea- mens arbete i den psykiatriska öppenvården. har tillämpat familjeinriktning i sina verksamheter. Vårdinnehåll och tillämpningar kan i delar vara överförbara men det handlar, som framgår, inte om att lägga ett kalkerblad över modellerna. Olikheterna är också en del i underlaget till förstärkt krisstöd för av- opare. Den största olikheten är, som konstaterats, volymen i fråga om mål- grupp och den därav följande dimensioneringen av vård- och stödappa- raten. En annan olikhet är tydligheten i diagnos eller problembe- stämning för de refererade modellernas målgrupper. Misshandel, våld eller suicidförsök är tydligare i sin karaktär och i de diagnoser som ställs; orsak och verkan blir klarare (identifierbar traumatisk händelse) än i fall med avhoppare från nya religiösa rörelser, där kanske inträdet varit frivilligt men konsekvenserna oförutsägbara och processen utdragen. Diagnospanoramat är också brett i de fall som rapporterats, orsak-verkan-bilden otydligare. Problembilden är mer komplex och ställer särskilda krav på tvärvetenskaplig kompetens i behandlings- situation och rehabiliteringsprocess. De studerade krisstödsmodellerna har alla en större målgrupp än ande- len avhoppare i kris i befolkningen. Över 1 000 hotade eller misshand- Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 205 lade kvinnor sökte hjälp vid Rikskvinnocentrum , psykospatien- terna i är cirka 250 stycken, brottsoffren är flera tusen varav några hundra behövde professionell hjälp, för att nämna några exempel. De Psykiatriska/psykologiska KrisLedningsgrupperna (PKL) för katastrofer är en beredskapsorganisation, som träder i funk- tion då större olyckor/katastrofer inträffat. Krisstödsmodellerna karaktäriseras av en central funktion; ledning, samordning, forskning, utbildning och information och ett nätverk i landet. Det kan bestå av psykiatrer, psykologer och kuratorer, som trä- der in vid behov. Även de landstingsbaserade krisstöden har nätverk och samverkan inom länet. Samverkan har i flera fall upprättats med socialtjänst, polis och kyrkor/samfund (oftast ). Rikskvinnocentrum i och krismottagning på i är de centrala enheter som inrättat en be- handlingsverksamhet, övriga har stöd och behandling vid sina lokala enheter. har ett nätverk med 160 psykologer spridda i riket, vilka träder i funktion då en person som utsatts för våld, hot och trauma i yrkeslivet behöver hjälp, under förutsättning att dennes arbetsgivare har tecknat en särskild försäkring. TryggHansa har en liknande modell. Nätverksstrategin finns således bakom de organisatoriska model- lerna. Kontaktpersonerna i nätverken är i regel psykiatrer, psykologer eller kuratorer med andra huvudarbetsuppgifter än det specifika kris- stödet. PKL-grupperna i landstingen synliggör särskilt tydligt organisa- tionens/nätverkets beredskapskaraktär. Ett annat gemensamt drag är den konsekventa satsningen på utbild- ning och fortbildning av nätverkens yrkesgrupper, dels för att utveckla kunskap och behandlingsmetoder, dels för att tillföra ny kunskap. Kris- stöds- och traumaforskningen har utvecklats starkt under senare årtion- den och området är i dynamisk utveckling. Centrum i organisationen är oftast en mindre enhet med ett fåtal tjänster, stöd och vård ligger i periferin. Frivilligorganisationer finns som samarbetspartners exempelvis i fråga om brottsoffer, nämligen , , med 105 brottsofferjourer över riket. Beträffande hot och sexualiserat våld mot kvinnor finns 155 kvinnojourer i landet med två riksorganisa- tioner. Frivilligorganisationerna, FRI, och är motsvarig- heter, ehuru mindre i volym, för gruppen avhoppare från religiös eller kommersiell rörelse. Frivilligorganisationer kan på basis av kunskaps- uppbyggnad och medlemmars/klienters gemensamma erfarenheter vara till stort stöd samt fungera som sluss till mer professionell vård. 206 Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 4.6.5Organisation för förbättrat krisstöd Ett förbättrat krisstöd för avhoppare i psykisk kris skall ge adekvat be- handling inom psykiatrin och socialt stöd i samarbete med socialtjänst. Kompetens för dialog i existentiella frågor skall kunna anlitas. Denna delundersökning finner att den föreslagna organisationen, KULT (se kap. 4.2.4) skulle kunna svara mot de behov som finns ge- nom att i sin verksamhet erbjuda ett slags indirekt krisstöd. I kunskaps- centrums uppgifter ingår som en väsentlig del att ge utbildning till berörd personal och andra intressegrupper. Successivt kommer därmed en kompetens att byggas upp i landet för stöd och eventuell vård för avhoppare som önskar få professionell hjälp. Stödet kan i princip integreras inom befintliga krisstödsresurser inom psykiatri och so- cialtjänst. Praktiskt taget varje intervjuperson i undersökningen om krisstöds- modeller efterlyser ett "" i diskussioner om bättre stöd för avhoppare. Även i tidigare enkät- och intervjuundersökning inom hälso- och sjukvård samt socialtjänst var önskemålet om kunskapscent- rum högfrekvent. Samma önskemål har framställts i undersökningen inom kyrkor och organisationer. Intervjupersonerna har pekat på med varierande innehåll och förstärkt utbildning på området. Som ett viktigt led i utredningens kunskapsinhämtande arrangerades endagskonferenser, s.k. hearingar, med ett antal representanter med olika huvudintressen. Dessa hearingar leddes av utredningens ord- förande. Kommittéledamöter och kanslipersonal närvarade också vid utfrågningarna, liksom några av de konsulter som anlitats av utred- ningen. Den första hearingen fokuserade på organisationer och personer som anlagt ett kritiskt perspektiv på fenomenet. Frivilligorganisationerna FRI (Föreningen ) med , och som representanter. och representerade föreningen (om Sekter). synpunkter framfördes av och . Vidare inbjöds (Barnens Rätt I Samhället), re- presenterat av , , ett psykoterapi- institut på grund representerat av . Från kom , och från Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 207 och Psykoanalys kom och . Några privatpersoner, som i olika sammanhang agerat kritiskt i frågor om nyreligiösa rörelse, inbjöds också till denna hearing; , jurist med bred erfarenhet av juridisk hjälp till avhoppare och barn, , präst i , och , med anhörigerfarenheter och en undersökning om avhoppare bakom sig. Båda har lång erfarenhet av stödarbete tillsammans med avhoppare. Per Swartling är läkare och anställd vid . Varje organisation/person fick tillfälle att presentera sig och att föra fram sina viktigaste synpunkter. Vidare ställdes frågan om de närva- randes syn på omfattningen av nya religiösa rörelser och vilka even- tuella problem som är förknippade med dem. De närvarande ombads också att ge sin syn på vilka insatser som kan behövas för människor som lämnar nya religiösa rörelser. Frågor om barns situation i olika rörelser ställdes också. Vid en andra hearing inbjöds representanter för forskare inom områdena religionssociologi, religionshistoria, teologi, och religions- psykologi. Ett nätverk av forskare inom området nya religiösa rörelser – FINYAR (Föreningen och Information om Nya religiösa Rörelser) bildades . Föreningens ordförande deltog vid hearingen, tillsammans med forskarkollegorna och från och , , vid , som skrivit en avhandling om New . Vidare närvarade forskarna samt från vid och Saga , som studerat några nya religiösa rörelser, bl.a. ur ett maktper- spektiv. de , som forskar och har arbetat psykoterapeu- tiskt med före detta medlemmar, och som har anlagt ett historiskt perspektiv i sin forskning. vid kyrkans forskningssekretariat kartlägger bl.a. omfattningen av nya reli- giösa rörelser. Utredningen publicerar delar av hennes genomgång av olika religiösa rörelser. är professor i religions- sociologi vid och tillika ledamot i utredningens kommitté. Vidare deltog vid vid , som även han medverkat i utredningen. De närvarande ombads att förmedla kunskap som de själva ansåg som viktigt för utredningen att ta del av. Utöver detta ställdes frågor om utbredning och omfattning av nya religiösa rörelser och de eventuella problem som kan vara förknippade med detta. Frågor ställdes också om samhällets förhållningssätt och om vilka insatser för 208 Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser utträdare, som kan vara aktuella. De närvarande fick också frågor om barns situation i olika nya religiösa rörelser. Till den tredje hearingen inbjöds representanter för några olika religiösa rörelser. För att få ett så brett perspektiv som möjligt inbjöds inte bara rörelser som brukar klassificeras som nya, utan också etable- rade samfund som en gång också varit nya. Vid denna hearing närvarade från Enighetskyrkan (den s.k. Moonrörelsen), Swami från Osho Madhur, från Bibel och Vakttornet (Jehovas Vitt- nen). Från i kom . representerades av och Fräls- ningsarmén av . Vidare närvarade från ISKCON (Hare ), från Livets Ord och från Maranataförsamlingen. Scientologikyrkan representerades av och av Sista Dagars Heliga (de s.k. Mormo- nerna) av Bo Wennerlund. Vid denna hearing ombads de närvarande presentera huvuddragen i den egna trosuppfattningen. Frågor om de närvarandes inställning till den allmänna debatt som förs om nya religiösa rörelser ställdes och utredningen ville ha synpunkter på hur man kan minska den polarise- ring som präglar området. Även frågor om barnens situation i rörel- serna ställdes. Ordföranden betonade att utredningen står helt främmande inför tanken att ifrågasätta och värdera någons trosuppfattning. Vid samtliga hearingar presenterades utredningen och det faktum att den är den första i sitt slag, vilket innebär att utredningen arbetar med ambitionen att samla synpunkter utan förutfattade meningar eller med länkar till särskilda intressen. Vidare betonades vid hearingarna att ef- tersom det saknas en samlad kunskap inom området är utredningen an- gelägen om att höra många olika aktörer och intresseinriktningar inom området. Till utredningen förmedlades från samtliga hearingar: -Kunskapen om nyandliga rörelser är för liten. -Det sker en hopblandning av vad som är religionsutövningens ef- fekter, både på individ- och samhällsnivå, och vad som orsakats av annat såsom personliga problem, familjekonflikter, isolering från omvärlden m.m. -Det finns inga generella sanningar om rörelserna, eftersom de varie- rar mycket sinsemellan och att de dessutom förändras .