sou · GMB376 · 1999-01-01 00:00:00 — A special set of ob- jectives should be formulated for grants to the organisations that pro- mote outdoor life. It is proposed that the overall objective of government grants to these organisations should be: to strengthen public activities organised by democratic, member controlled non-profit associations for the pur- pose of encouraging an outdoor life. As more specific objectives for grants to these organisations we propose the following: government grants shall support and develop outdoor activities for children and young people, and they shall support further development of the organisations activities with a view to promoting sound ethical conduct, increased participation, voluntary involvement, equality and integration. IIIThe Commissions evaluation of governmental grants to sports The Commissions evaluation begins with a survey of the objectives for government grants to sports that have applied during this century, with emphasis on events after 1970. The fundamental principle underlying government support to sports has been public health, "sports for all" and the significance of the sports movement for democracy. Throughout, Government policy has been to support a unified sports movement. This tendency has been accentuated by the concentration of grants to one ministry and the concentration to one recipient, namely the Swedish Sports Confederation. The number of objectives for government grants has gradually increased along with growing ambi- tions on the part of the Government but also because of more general changes that have taken place in society. The objectives have been difficult to follow up because they have been formulated in general terms. have they been formulated with a specific effect in view. Although there were some shortcomings in the formulation of objectives, the Commission concludes that the objectives were relevant for the activities in the sports movement, and that the sports movement in general has fulfilled these objectives. The Commission also concludes that, on the whole, there is political consensus with regard to the scope and direction of government subsidies to sports. The survey of peoples exercise habits gives a good picture of how well the Governments policy of sports for all has been fulfilled. The Commission concludes that there has been a steady growth in the num- ber of members in the sports movement as well as in the number of associations. Differences in exercise habits between women and men have steadily diminished, people are satisfied with the number of sports facilities, the cost of sporting activities is low, and most households do not consider that their expenditure on sports is a burden on the house- holds economy. Publicly financed sports facilities still dominate the "market" for sports facilities, although 32 per cent of the adult population stated that they exercise at private sports facilities. The number of publicly financed sports facilities has risen during the last 30 years, although there has been a recession in growth in the last decade. In recent years associations have increasingly taken over the management of sports facilities. 70 per cent of the county authorities expect this trend to continue and grow more marked in the future. Exercise and competition are central concepts in the ideas and acti- vities of the sports movement. and élite sport culture is largely maintained by the sports organisations at the national level, while the ideal of exercise is mainly upheld by the local clubs. Exercise does not necessarily mean that elements of competition are excluded. Competition has its place in the more exercise-oriented sports sector, but performance comes second to well-being and other social values in sport. Among the members of the Swedish Sports Confederation most of them put competition at the forefront although there are some speci- alised sports federations that put exercise before performance. The sports movement has shown a steady economic growth in recent years. Since 1992, the sports movement has increased its income by 25 per cent. The Commission has estimated that the sports move- ment grossed billion in 1996. Most of this income is generated by the movement itself. The share of public grants, in particular at the local level, has decreased, at the same time as the proportion of income derived from lotteries and sponsoring activities has increased. Gene- rally speaking, lotteries benefit sports at the local level while spon- soring mainly affects élite sports. Government grants are small in rela- tion to the total income of the sports movements. Government grants to local activities for children and young people amount on average to 3, 5 per cent (median) of a local association's income. Government grants to sports organisations at the national level vary in importance – from 90 per cent of an organisation's income to as as a couple of per cent. Generally speaking, government grants represent a larger proportion of the total income of specialised sports federations with few members and/or commercial potential than of federations with more members and/or greater commercial potential. Clubs at the local level and the national organisations generally have healthy balance sheets. The accumulated capital in the national organisations has grown by 60 per cent since 1992. The sports movement has been able to finance its own activities through a number of sources: public funding, members, lotteries, spon- soring activities, etc. This shows that the sports movement is also able to create value for a number of groups outside the movement. Government support has primarily been motivated by the contribution that the sports movement makes to public health. Another aspect that legitimises government support is the high percentage of children and young people involved in the sports movement. 69 per cent of boys and 60 per cent of girls in the 7 to 15 age-group participate regularly in some sport, which makes them the most group in the sports movement. The activities organised by the associations not only play a part in the physical education of children and youngsters but also have a great impact on their social development by giving them self-confidence and by teaching them to work together in a group. The movement also contributes to employment by providing jobs for persons who for various reasons are unable to get employment in the regular labour market. The local authorities have the same reasons as central government for giving support to the sports movement but their support is also motivated by the different tasks that the sports movement have taken over from the local authorities or in cases where the sports movement cooperates with the local authorities. As mentioned above, one task entails the management of sports facilities. About 50 per cent of sports arenas are currently managed by sports associations. Other examples where the sports movement manages projects on contract for local authorities include fitness projects and various social projects, for example, to fight violence and racism. The interaction of the sports movement with the commercial sector has increased markedly in recent decades. This development has been followed by a discussion on where the limit for the tax exemption enjoyed by the non-profit organisations should be drawn. Audits conducted by local tax authorities show that in numerous cases the local associations conduct business transactions in such a that they do not qualify for tax exemption. The result is that the associations have been forced to pay VAT and income tax. Another problem that has emerged is that when selling services or goods associations can distort prices and hence competition on the market since they are normally exempt from taxes. Another aspect of the commercialisation of sport is the debate on sports associations that wish to form joint stock companies. One of the tasks assigned to the Commission was to analyse the consequences for government sports policy if sports associations choose to a organize themselves in other forms than that of the non-profit organisation. The Commissions conclusion is that the phenomenon of sports associations turning into joint stock companies will only affect a marginal propor- tion of the sports movement, namely the associations that arrange élite sporting activities and events that are attractive to the media and therefore have good commercial potential. If associations are transfor- med into joint stock companies this will not affect the basic principle of sports for all in the sports movement. The Commission would also like to underline the principle that government grants to sports shall only fund non-profit organisations. Although they receive government grants for sports, the organisa- tions that promote outdoor activities are not really part of the sports "family". Six organisations of this type currently receive government grants. The Commission also indicates that this group of organisations may well change. The Commission's analysis would indicate that the activities of these organisations differ from those of the sports move- ment – largely because the element of competition is either absent or very small. The Commission therefore proposes that grants to these organisations be separated from subsidies to the sports movement. Such a step would give them an independent role in relation to the sports movement. With regard to the issue of doping the Commission concludes that this should be treated as a public health problem. Consequently, the Commission proposes that responsibility for a full-scale doping control laboratory should be transferred to the public health sector. The Com- mission has also discussed the motives for government support to the anti-doping activities carried out by the sports movement. Our conclusion is that the Swedish Sports Confederation should receive government grants for the anti-doping measures that focus on information and cooperation with other organisations in order to prevent doping. On the subject of élite sports the Commission points out that the Swedish model – with its base in the sports movement and combined education/training – is a good starting point for developing Swedish sports talent. Nevertheless the model needs to be strengthened in a number of ways to help top athletes to concentrate on their sport. Research and development activities in the sports area can be divi- ded into the more independent research carried out at universities and colleges and the more user-oriented research which, though conducted by the academic community, is commissioned by the sports movement. The Commission concludes that this user-oriented research is an important element in efforts to utilise sports talents more effectively, and it therefore proposes that government funding to such research should be increased. The Commission's evaluation has also taken into account the relationship between the government and the sports movement in other The comparative analysis shows that the govern- ments of other Nordic countries, as in , have chosen the sports movement as their partner in discussions and also as the organisation that implements government sports policy. Both in and in other Nordic countries the governments have raised their level of ambition with regard to policy objectives and follow-up of government subsidies. The degree of control over government funds varies in diffe- rent Nordic countries. Unlike , other Nordic countries formulate objectives for activities within the sports movement: grants are earmarked for certain projects and the sports movement is expected to cooperate and carry out activities that sometimes do not correspond to core activities in the sports movement, for example, fitness programmes for the elderly and various social activities. Förslag till lag om ändring i lagen (1995:361) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1995:361) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till skall ha följande lydelse. prövar frågor om fördelning prövar frågor om fördelning till kommuner av statsbidrag av statsbidrag till idrotts- till kostnader för specialidrott verksamhet i enlighet med vad regeringen bestämmer. Denna lag träder i kraft den... 36 Förslag till förordning Förslag till förordning om statsbidrag till idrottsverksamhet Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna förordning innehåller föreskrifter om statsbidrag till idrottsverksamhet. Förordningen gäller inte statligt stöd till främjande av friluftslivet. 2 § Statens stöd till idrottsverksamhet skall stärka sådan allmännyttig ideellt organiserad, demokratisk och medlemsstyrd barn- och ungdoms- samt motions- och tävlingsverksamhet som omfattar en betydande andel av befolkningen oberoende av kön, social och etnisk tillhörighet, eller fysiska och psykiska förutsättningar. 3 § I enlighet med målet i 2 § lämnas statsbidrag enligt denna förord- ning för att 1.utveckla barns och ungdomars intresse och benägenhet för idrott samt deras möjligheter att utöva inflytande över och ta ansvar för sitt idrottande, 2.utveckla kvalitén i idrottsrörelsens barn- och ungdoms- samt motions- och idrottsverksamhet så att den främjar en god etik, ökat deltagande, ideellt engagemang, jämställdhet och integration, 3.möjliggöra deltagande i internationell tävlingsverksamhet och behöv- liga förberedelser för detta, 4.skapa bättre möjligheter för elitsatsande ungdomar att kombinera sin idrottssatsning med utbildning som ger dem en god grund för livet efter den idrottsintensiva perioden. När det gäller stöd enligt första stycket 1 som riktas till verksamhet för funktionshindrade gäller inte begränsningen till barn och ungdom. 38 Förslag till förordning 4 § Statsbidrag kan beviljas 1.allmännyttiga ideella föreningar (specialidrottsförbund) som är medlemmar i och som har minst 3 000 föreningsmedlemmar för verksamhet enligt 3 § första stycket 2 – 4, 2.andra allmännyttiga ideella föreningar som är anslutna till (lokala idrottsföreningar) för verksamhet enligt 3 § första stycket 1 – 2, 3.Sveriges olympiska kommitté för verksamhet enligt 3 § första stycket 3, 4.kommuner för verksamhet enligt 3 § första stycket 4. 5 § Bidrag enligt 4 § 1 lämnas med högst av organisationens totala intäkter och med ett belopp som motsvarar högst av det totala statsbidraget till dessa organisationer. 6 § Med idrottsverksamhet avses i denna förordning prestationsinriktad tävlingsidrott samt hälsoinriktad bredd- och motionsidrott, i vilken ingår ett centralt moment av fysisk aktivitet. 7 § Med barn och ungdomar avses i denna förordning personer . 8 § Frågor om statsbidrag enligt denna förordning prövas av . 9 § Riksidrottsförbunds beslut enligt denna förordning kan inte överklagas. 10 § Ansökan om statsbidrag skall göras skriftligen. Den skall komma in 11 § En förening eller annan som har tagit emot bidrag enligt denna förordning är skyldig att lämna de redovisningshandlingar, verksamhets- berättelser samt andra uppgifter som be- stämmer. 12 § kan besluta att ett beviljat bidrag inte skall betalas ut, om bidraget har beviljats på grund av felaktiga uppgifter. kan besluta att ett bidrag skall betalas tillbaka, om det har beviljats på grund av felaktiga uppgifter eller om mottagaren inte inkommer med sådana uppgifter som anges i 11 §. Denna förordning träder i kraft den... 40 Förslag till förordning Enligt beslut vid regeringssammanträdet uppdrogs åt framlidne statsrådet att sammankalla en parlamenta- riskt sammansatt kommitté med uppdrag att utvärdera det statliga stö- det till idrotten och ge förslag till nya tydligare mål för statens stöd till idrotten. Vidare skall förslaget innefatta en modell för uppföljning och utvärdering av verksamheten i relation till målen samt eventuellt nya rutiner för att säkerställa insyn i och kontroll av bidragsfördelningen till idrotten. Kommittén skall vid utformningen av målen för statens stöd beakta de olika idrotternas skilda ekonomiska villkor. Det statliga stödet får inte, framhåller man, hindra en förnyelse och utveckling av idrottsrörelsen. Kommittén skall vidare redovisa konsekvenserna av sina förslag ur jämställdhets-, integrations- och folkhälsoperspektiv 1. Genom ett regeringsbeslut gavs kommittén ett ytterligare uppdrag, att bedöma konsekvenserna för den statliga idrottspolitiken om idrottsföreningar väljer att bedriva en del av sin verksamhet i annan associationsform än den ideella föreningen 2. Att den statliga idrottspolitiken har sin hemvist i den generella välfärdsmodellen, inom vilken olika kopplingar mellan offentligt och privat organiserad välfärd ryms, framgår tydligt i direktivskrivningarna. Kommittén skall i sitt arbete utgå från att män och kvinnor får lika möjligheter att utöva idrott – såväl bredd- och motionsidrott som pres- tationsinriktad tävlingsidrott. Statens stöd skall utformas så att det bland medborgare i alla åldrar skapas ett bestående intresse för fysisk aktivitet i syfte att uppnå god folkhälsa. Av grundläggande betydelse är att fler människor (än ) kan delta i idrottslig verksamhet utifrån sina egna förutsättningar. Betydelsen av den ideella sektorn lyfts fram bl.a. när man skriver att det är av särskild vikt att stimulera vital ungdomsidrott driven på demokratisk grund 3. I tilläggsdirektivet är betoningen av den ideella sektorn än mer framträdande då man rakt ut skriver att den svenska idrottspolitiken bygger på den s.k. folkrörelsemodellen. Detta innebär, säger man, att staten i stor utsträckning har överlämnat idrottspolitiska frågor till idrottsrörelsen själv. En förutsättning för detta har varit dels att idrotts- rörelsen är organiserad som en demokratisk folkrörelse, dels att den kan samla såväl bredd- som elitverksamhet i en sammanhållen organi- sation4. De utredande, analyserande uppdragen Det senaste samlade idrottspolitiska beslutet togs . Mycket har hänt i samhället i stort, inom idrotten samt i relationen mel- lan staten och den organiserade idrottsrörelsen. Mot den bakgrunden ges kommittén i uppdrag att genomföra särskilda utvärderingar, be- dömningar och analyser vad avser skatteregler, effektiviteten i det offentliga stödet till den lokala idrottsverksamheten för barn och ung- dom, verksamheten inom den idrottsrelaterade forskningen, fakta i folkhälsofrågor samt idrottsrörelsens finansiering 5. 1.2Idrottsutredningens tolkning och precisering av uppdraget Problem med det nuvarande idrottsstödet Kraven på hushållning av statens resurser är stora. Det medför bl.a. att måluppfyllelsen måste vara god och att bidragen fördelas effektivt. Utredningens uppdrag att utvärdera målen för statens stöd till idrotten blir mot den bakgrunden inte endast en fråga om att utvärdera målens innehåll och inriktning utan även i vilken utsträckning de är formule- rade så att det går att avgöra hur väl de uppfylls och till vilken kostnad. T.ex. vilken effekt har statsstödet och vem riktar det sig till, är frågor att ställa i det sammanhanget. Statens idrottsstöd är en del i den statliga välfärdspolitiken. Dess resul- tat skall således vara att det bidrar till att skapa värde för landets med- borgare oberoende av var de bor, om de är unga eller gamla, hur de gillar att idrotta/motionera, deras etniska, sociala eller könsmässiga till- hörighet. Är det så att en betydande och representativ andel av medbor- garna har tillgång till idrott och motion? Är man nöjd med sina idrotts- och motionsmöjligheter? Idrott antas ha betydelse för hälsan. Bidrar idrotten, tävling och motion, till ett bättre fysiskt och psykiskt välbefinnande för de enskilda medborgarna respektive till en bättre folkhälsa för nationen? Statens stöd till idrotten riktas till idrottsrörelsen. Vilken roll har idrottsrörelsen när det gäller medborgarnas motionsvanor? Vad betyder t.ex. medlemskapet i en idrottsförening för medborgarnas motionsvanor och omvänt, vad betyder medborgarnas ideella engagemang för idrotts- rörelsens verksamhet och utveckling? En betydande del av statens direkta stöd till idrotten är riktad till den idrottsverksamhet för barn och ungdomar som föreningarna erbjuder. Hur påverkar stödet de ungas idrottande inklusive deras benägenhet att göra tävling och motion till en bestående ingrediens i deras livsstil framöver? Når det flickor och pojkar på lika villkor? Vilket inflytande över sitt idrottande har de unga i idrottsrörelsen? Vilket värde har statens idrottsstöd för idrottsrörelsen? En viktig aspekt är det direkta statliga penningstödets värde i relation till andra intäkts- källor. En annan är betydelsen av det indirekta stödet i form av skatte- befrielse. Skattebefrielsen förutsätter enligt lagen om inkomstskatt att verksamheten bedrivs ideellt och allmännyttigt. Att statsbidragen vilar på samma förutsättning framgår av utredningens tilläggsdirektiv. Statens idrottsstöd är förknippat med förväntningar på idrottsrörel- sen, bl.a. att den kan samla såväl bredd- som elitverksamhet inom en och samma organisation. Statens utgifter styrs av politiska mål och den förvaltningspolitiska processen kräver offentlig insyn och kontroll. I vilken utsträckning inkräktar dessa mål och offentlighetskrav på idrottsrörelsens frihet och oberoende? I vilken utsträckning och hur kan statsbidragen stödja och stimulera sådan verksamhet som ideella orga- nisationer i medlemsdemokratisk ordning fattat beslut om? () kan i sin nuvarande relation till staten sägas vara statens företrädare på idrottsområdet både nationellt och internationellt. Hur kan ett fortsatt uppdrag av den karaktären formu- leras utan att RF:s roll som idrottsrörelsens företrädare skadas? Idrottsstödet och svensk idrott Det finns inom ramen för statens idrottsstöd och i samförstånd med andra offentliga utgiftsområden ett statligt idrottsengagemang med en vidare inriktning än idrottsrörelsens verksamhet. Stödet till idrottsrela- terad forskning hör hit vilken förutom medel över idrottsanslaget er- håller betydande finansiering över utgiftsområdet högre utbildning och forskning. Ett annat är stödet till de s.k. riksrekryterande idrottsgymna- sierna för vilka grundfinansieringen är en angelägenhet. 1.3Utredningsarbetets uppläggning och inriktning Kommittén antog vid ett av sina första sammanträden namnet Idrotts- utredningen. Ledamöter, sakkunniga och experter Under utredningsarbetets inledande period, 1997, kallades samtliga ledamöter, sakkunniga och experter till gemensamma överläggningar. Vid dessa möten presenterades suc- cessivt sekretariatets framsteg vad gäller den kunskap som efterfråga- des i direktivet, de s.k. utredande, analyserande uppdragen (enligt ovan). Därutöver genomförde sekretariatet intervjuer med utredningens experter och andra företrädare för idrotts- och främjandeföreningslivet för att på så sätt ta del av den kunskap och erfarenhet som de besitter. ändrade utredningens sammanträden innehåll och det politiska uppdraget fokuserades. presenterades ut- kast till det kommande betänkandets innehåll och konkreta förslag till kommande ställningstaganden diskuterades. Till dessa sammanträden vilka har protokollförts kallades utredningens ledamöter och sakkun- niga. Parallellt möttes sekretariatet och utredningens experter samt före- trädare för idrottsrörelsen och främjandeorganisationerna för att till- sammans med dem diskutera de olika förslag och ställningstaganden som sekretariatet förberedde. Vid ett gemensamt möte mellan utredningens ledamö- ter, sakkunniga och experter lyssnade ledamöterna till experternas syn- punkter på det utkast till betänkandets s.k. brödtext som då förelåg. Vid ett möte hade utredningens experter tillfälle att ge sekretariatet synpunkter på ett utkast till hela betänkandet. Till kommitténs sammanträde inbjöds samtliga experter att kommentera utkastet till slutbetänkande. Vid kommitténs sammanträde granskades och god- kändes betänkandet och gavs namnet Idrott och motion för livet.