sou · GMB3136d2 · 1999-01-01 00:00:00 — sou 1998 136 d2 8.1Behovet av redovisning i euro kommer 11 av EU:s medlemsstater att ha en gemensam valuta. Denna gemensamma valuta kommer under en treårig övergångstid att kunna uttryckas både i en gemensam valutaenhet, euro, och i nationella valutaenheter. Efter övergångsfasen kommer euron att utgöra det enda legala betalningsmedlet i dessa länder. deltar inte i valutaunionen från starten. För de svenska före- tagen som arbetar i konkurrens med företag från länder som deltar i upplevs detta som ett problem. I den enkät utredaren företog och som redovisades i ett delbetänkande uttalades i de flesta svaren att de svenska företagen i det uppkomna läget behövde kunna upprätta sin finansiella redovisning i euro. Det var en vitt spridd uppfattning bland dem som besvarade enkäten att en möjlighet för svenska företag att upprätta den finansiella redovisningen i euro skulle ge företagen dels lägre kostnader för att administrera sin redovisning, dels tillgång till billigare utländskt risk- och lånekapital. Denna uppfattning om att det finns ett behov av att kunna redovisa i euro framkom också vid remissbehandlingen av delbetänkandet. Med något undantag var remissinstanserna positiva och tillstyrkte i huvudsak utredarens förslag att svenska företag skall ges möjlighet att upprätta sin redovisning i euro. Att det finns ett stort behov bland de utlandsorienterade börsnoterade svenska företagen av att kunna använda euron som redovisningsvaluta har betonats av företrädare för , , SCA, , Stora och vid ett möte som utredaren anordnade . I utredningsuppdraget ingår att klarlägga det företagsekonomiska behovet av att tillåta redovisning i euro och så långt det är möjligt kvantifiera detta. Utredaren har därför låtit SCB göra en enkät bland ett antal företag om behovet av sådan redovisning. Enkäten har redovisats i Bilaga 2 och en sammanfattning av dess resultat har lämnats i kapitel 5. I detta sammanhang vill utredaren endast peka på några omständigheter av särskilt betydelse för behovsanalysen. Undersökningen var avsedd att omfatta sammanlagt 956 företag (samtliga aktiebolag), nämligen 600 slumpvis valda icke-finansiella företag, de 35 mest omsatta börsföretagen samt de 321 finansiella företag som finns här i landet, när man inte räknar in lokala försäkringsbolag och de 8 börsnoterade finansiella företag som ingår bland de 35 börsnoterade bolagen som nämnts. Av dessa 956 företag hade 23 upphört med sin verksamhet och undersökningen kom därför att omfatta endast 933 företag. Beträffande urvalet är att märka att undersökningen inte omfattar aktiebolag med en balansomslutning som inte uppgår till . Den totala svarsfrekvensen kom att ligga på . som besvarade enkäten stiger med storleken på företagen. Av de små icke-finansiella företagen har besvarat enkäten och av de mellanstora icke-finansiella företagen . Svarsfrekvensen är för de stora icke-finansiella företagen och för de mest omsatta börsföretagen. De finansiella företagen har en svarsfrekvens på Av svaren på den första delen av enkäten framgår att oavsett före- tagsgrupp är det endast en mindre andel av företagen som har behov av att kunna använda euro i den löpande bokföringen. Det är totalt av de svarande som anger ett sådant behov, medan svarar nej på frågan om ett behov finns. ökar behovet av att kunna använda euro med företagens storlek, från för små företag till för de mest omsatta företagen. Kommentarerna från de mest utlandsorienterade företagen bland största börsföretagen är emellertid entydiga. De anger ett behov av att använda euro i den löpande bokföringen. En tredjedel av de företag som inte anser sig ha ett klart behov av att använda euro i sin bokföring anser att behovet kommer att öka om företagets kunder och/eller leverantörer ställer krav på att offerter och fakturor skall noteras i euro. En stor andel av de företag som har behov av redovisning i euro kommer på motsvarande sätt att verka för att denna valuta skall användas i transaktioner med kunder och leverantörer. krav på kunder och leverantörer kommer man dock inte ställa. Lönerna till de anställda kommer man att fortsätta att betala i svenska kronor, även om nästan en tredjedel av de svarande företagen skulle verka för att också löner till de anställda skulle betalas i euro när deras redovisning sker i denna valuta. Av svaren på enkätens andra del framgår bl.a. att det i första hand är stora företag som utnyttjar valutasäkringar och att det till stor del är europeiska valutor som valutasäkras. En majoritet av de svarande företagen kommer att göra valutasäkring i euro i de fall före- tagen går över till att använda euro i den löpande bokföringen Enkätens tredje del avser de kostnadsreduceringar/vinster som skulle bli en följd av att företaget går över till att använda euro i bokföringen. Av svaren framgår att det i första hand är de stora företagen och då framför allt de mest omsatta börsnoterade företagen som finansierar sin verksamhet internationellt. Det är börsföretagen som anser att de får minskade finansieringskostnader vid en övergång till bokföring i euro. Börsföretagen väntar sig också att företagets valutasäkringskostnader skall reduceras vid en användning av euro som bokföringsvaluta. Företagen har också angivit andra vinster/fördelar med att gå över till euro i den löpande bokföringen. Informationsvinster anges av många företag, exempelvis genom bättre information till kreditgivare och ägare, underlättade kommunikationer mellan bolag i olika länder och tydligare jämförbarhet med internationella konkurrenter. I och med att euron blir en stor valuta kan bokföring i euro ersätta tidigare redovisning i t.ex. USD. Det är också en klar fördel att kunna använda samma valuta i utländska och svenska koncernföretag. I övrigt kan en användning av euro i den löpande bokföringen göra att företaget betraktas som ett europeisk företag, vilket kan föra med sig att det blir lättare att få europeiska kunder och att det kommer att få en större likviditet på börserna. Om företagen inte får möjlighet att gå över till euro i den löpande bokföringen skulle man gå miste om de vinstmöjligheter som redovisats här ovan. Därutöver anger företagen en ökad administration i och med att europeiska kunder måste få betala i euro. Dessutom påpekas att företagets personal kommer efter i den process som påbörjas ute i där konkurrenter ställer om sig till att tänka i den nya valutan. De svenska företagen skulle få en försämrad konkurrenskraft då konkurrenter använder euron som ett marknadsföringsargument. 8.1.3Utredarens slutsatser av SCB:s undersökning SCB:s undersökning omfattar endast aktiebolag med en balans- omslutning på eller mer. Därmed står det klart från början att den inte tillåter några slutsatser beträffande behovet av redovisning i euro bland andra associationsformer eller bland enskilda näringsidkare. Den säger inte heller någonting om behovet av euro som redovis- ningsvaluta bland de drygt 200 000 aktiebolag som har lägre balans- omslutning än som sagts . Bortfallet i SCB:s undersökning uppgår till totalt . Man kan i denna speciella undersökning anta att de företag som inte svarat på enkäten på det hela taget är mindre intresserade av möjligheten att använda euro i redovisning än de företag som besvarat enkäten. Det innebär att andelen positiva företag antagligen är lägre än vad under- sökningens resultat visar. Det stora bortfallet gör att resultaten måste behandlas med stor försiktighet. Utredaren vill emellertid i detta sammanhang understryka att svarsfrekvensen för de stora icke-finansiella företagen (balansomslutning på mer än ) och mest omsatta börsföretagen innebär att man med relativt stor säkerhet kan dra slutsatser från de enkätsvar som kommit in från dessa företag. Av svaren på den första delen av enkäten framgår, något över- raskande med hänsyn till de i avsnitt 8.1.1 redovisade enkät- och remissvaren, att oavsett företagsgrupp det är endast en mindre andel av företagen som har behov av att kunna använda euro i den löpande bokföringen. Det är totalt av de svarande som anger ett sådant behov, medan svarar nej på frågan om ett behov finns. ökar behovet av att kunna använda euro med företagens storlek, från för små företag till för de mest omsatta börsbolagen. Kommentarerna från de mest utlandsorienterade företagen bland största börsföretagen är emellertid entydiga. De anger ett behov av att använda euro i den löpande bokföringen. Det skall dock i detta sammanhang påpekas att kommentarerna till en del lämnats i samband med det ovannämnda av utredaren anordnade mötet med sex särskilt intresserade börsnoterade företag. Det finns emellertid enligt utredarens mening ingen anledning att ifrågasätta att det finns ett verkligt behov av euro som redovisnings- valuta bland de mest omsatta börsnoterade företagen, och särskilt då bland de utlandsorienterade börsbolagen. En förhoppning med SCB:s enkät var att det skulle vara möjligt för företagen att kvantifiera de fördelar som en euro-redovisning skulle föra med sig samt att i kronor ange hur stora investeringar respektive kostnadsökningar som en bokföring i såväl euro som i kronor skulle innebära. Tyvärr har endast ett litet antal företag lämnat några sådana kvantifieringar. Det är inte överraskande att de tillfrågade företagen har haft svårt att ange i kronor och ören hur stor vinsten skulle vara med en redovisning i euro och vad kostnaderna skulle bli om någon möjlighet att använda euro som redovisningsvaluta inte ges. En avgörande komponent i en sådan beräkning är nämligen hur deklarationsskyldigheten till skattemyndig- heterna skall fullgöras. En given utgångspunkt för utredarens arbete är att skattedeklara- tionerna skall avges i svenska kronor. Därmed är emellertid inte sagt någonting om vad det skulle kosta att ha bokföringen i euro och fullgöra deklarationsskyldigheten med belopp i svenska kronor. Som anfördes i flera remissyttranden delbetänkande blir det i praktiken omöjligt att ha redovisningen i euro, om deklarationsskyldigheten inte kan fullgöras med mindre än att företaget dessutom har en mer eller mindre fullständig sidoordnad redovisning i svenska kronor. I svar som lämnades i SCB:s enkät varierade uppfattningarna påtagligt i fråga om kostnaderna för att ha en extra sidoordnad bokföring i svenska kronor, från marginella kostnadsökningar till betydande kostnader för investeringar i datasystem och mer administrativt arbete. Enligt utredarens mening är det tydligt att så länge det inte finns ett konkret förslag till förenklad deklaration för företag med redovisningen i euro, av det slag som utredaren lägger fram med detta betänkande, kan företagen inte kvantifiera vare sig den eventuella vinsten med en redovisning i euro eller kostnaderna med att vara hänvisade till att använda svenska kronor i redovisningen. Detta framgår också av svaren på SCB:s enkät. Det är inte möjligt att med ledning av dessa göra några skattningar av vilka vinster, investeringar och kostnadsökningar som är förenade med ett byte av redovisningsvaluta till euro. Resultatet av enkäten ger således inte utredaren tillräckligt underlag för ett uttalande om det företagseko- nomiska behovet uttryckt i kronor av redovisning i euro. I uppdraget åt utredaren ingår vidare att analysera de makroekonomiska konsekvenserna som en eventuell övergång till aktiekapital och redovis- ning i euro kan medföra. Uppdraget lämnades mot bakgrund av en diskussion i massmedia om huruvida kronans värde skulle komma att försvagas om företagen fick möjlighet att avge redovisning i euro och ha aktiekapitalet i denna valuta. Utredaren har anlitat professorn som biträde med den makroekonomiska analysen. Hans rapport har redovisats i Bilaga 3 till betänkandet och en sammanfattning av rapporten har lämnats i kapitel 5. huvudslutsats är att ett ökat användande av euro som redovisningsvaluta och för denominering av aktiekapitalet för svenska företag är i det närmaste betydelselöst ur makroekonomisk synpunkt. Det skall emellertid påpekas att denna slutsats förutsätter bl.a. att aktie- ägarna får information om företagens valutahanterings- principer. Det är emellertid inte säkert att de får denna information alls eller i vart fall inte . I så fall kan nettoeffekten på valutaflödena bli avsevärd. Med hänvisning till professor analys anser utredaren att ett ökat användande av euron som redovisningsvaluta och för de- nominering av aktiekapital för svenska företag inte kan antas få några mera betydande makroekonomiska effekter. Det är genom SCB:s enkät klart att av de mest omsatta börsnoterade aktiebolagen och av de största aktiebolagen anser sig ha ett behov av att ha den löpande bokföringen i euro. De mest omsatta börsbolagen står tillsammans för av det totala antalet anställda inom näringslivet och svarar för en lika stor andel av landets totala produktion. Om vart fjärde börsbolag vill ha möjlighet att byta redovisningsvaluta till euro innebär det att av den totala produktionen sker i företag som vill ha denna möjlighet och att var femte anställd i den privata sektorn arbetar i ett sådant företag. Denna slutsats gäller under förutsättningen att företagen var för sig står för lika stor andel av produktionen. Men det bör poängteras att de företag som har visat behov för en redovisning i euro förmodligen står för en ännu större andel av produktionen. Lägg till detta att uppskattningsvis (av 1 300=) 260 aktiebolag med en balansomslutning vill ha möjlighet att redovisa i euro och det är tydligt att det står mycket viktiga intressen bakom önskemålen om ändrad redovisnings- lagstiftning. Det företagsekonomiska behovet uttryckt i kronor av redovisning i euro har emellertid som framgått inte kunnat beräknas. Den makroekonomiska analys som utredaren låtit företa pekar på att effekterna på kronans värde av en möjlighet till redovisning och aktie- kapital i euro blir begränsade. 8.1.6Skäl för redovisning i euro Utredaren menar att – utöver de argument som framförts i svar och kommentarer med anledning av SCB:s enkät, se ovan under 8.1.2 – följande skäl, som redovisades betänkande, kan anföras för att svenska företag vid ett svenskt utanförskap, som utmärks av en rörlig växelkurs, bör få ha sin löpande bokföring och sin finansiella redovisning i övrigt i euro, trots att skattedeklarationerna skall avges i svenska kronor. I stort sett samtliga EU-länder har planer på att tillåta de nationella företagen att upprätta sin finansiella redovisning i euro. kommer samtliga företag i länder som deltar i att vara hänvisade till att upprätta sin löpande bokföring och sin finansiella redovisning i övrigt i denna valuta. Det innebär att nästan alla företag i de europeiska länder vi brukar jämföra oss med kommer att ha sin redovisning i euro. Det är en viktig förändring i förhållande till vad som gäller . kommer de svenska företagen, om väljer att stanna utanför EMU och inte ändrar sin redovisnings- lagstiftning, att vara nästan ensamma i om att redovisa i en liten nationell valuta medan den stora delen av den europeiska företagsamheten redovisar i den mycket stora och internationellt gång- bara valutan euro. I en sådan situation menar utredaren att svenska företag som en anpassning till den fortgående internationaliseringen på redovisningsområdet bör ges möjlighet att redovisa i euro. Ett av de två sakskäl som brukar anföras för redovisning i euro, är att, om företagen tvingas hantera kronor och euro parallellt i den finansiella redovisningen och i den externa rapporteringen, kostnader uppstår som försvagar de svenska företagens konkurrenskraft gentemot utländska företag. Redovisningskostnaderna kan bli särskilt betungande för svenska företag som ingår i internationella koncerner i vilka euron används som koncernvaluta. Utredaren menar att den redovisning i koncernvalutan euro som det svenska företaget i ett sådant fall upprättar i euro bör kunna godtas om den i övrigt motsvarar vad som krävs av en svensk redovisning. Svenska företag som har euron som koncernvaluta har ett intresse av att göra upp sina affärer i euro för att slippa valutasäkra sina fordringar och skulder. Sådana företag kan antas komma att begära att leverans- avtal med svenska företag tecknas i euro och att fakturering sker i denna valuta. Många svenska underleverantörer kommer därigenom att tvingas att fakturera i euro också i rent svenska affärsförhållanden och får då behov av att använda euro i den löpande bokföringen och redovisningen i övrigt. Ytterligare en grupp som riskerar särskilt stora redovisnings- kostnader är företag som helt eller nästan helt handlar med företag i och använder sig av euron som affärsvaluta. De 11 länder som deltar i från starten utgör tillsammans ett handelsområde av utomordentligt stor betydelse för . Mycket talar för att länderna i EMU på kommer att utgöra i särklass viktigaste handelspartners. Eurons betydelse som handelsvaluta kommer att motsvara åtminstone summan av de deltagande ländernas valutor. Utredaren räknar därför med att det kommer att finnas många svenska företag som nästan uteslutande köper och säljer från och till länder som deltar i och att affärerna görs upp i euro. För dem bör det enligt utredarens mening finnas en möjlighet att föra den löpande bokföringen i euro även om inte deltar i . Det är tydligt att kostnaderna för en löpande bokföring och redo- visning i övrigt i svenska kronor när merparten av affärshändelserna sker i euro kan vara betydande, om inte deltar i och växlingskursen alltså fortlöpande fluktuerar. Enligt utredarens mening tillgodoser inte heller möjligheten till omräkning enligt 2 kap. 6 § ÅRL fullt ut de behov de svenska företagen kan ha av en redovisning i euro av hög internationell standard (jfr avsnitt 8.1.8). Redovisningskostnaderna är därför ett beaktansvärt argument för att framför allt svenska företag av ovan angivet slag vid ett utanförskap bör ha möjlighet att ha sin redovisning i euro. Det andra av de sakskäl som brukar anföras är att om företagen inte tillåts redovisa i annat än kronor så blir det svårare för dem att anskaffa kapital utomlands och kapitalkostnaderna ökar (jfr frågorna 12 och 13 i SCB:s enkät). Utredaren vill för sin del sätta ett litet frågetecken för detta påstående. På har en betydande andel av aktierna på börsen gått över i utländsk ägo. Från en utländsk ägarandel på vid utgången av har det utländska ägandet ökat till 1997 (motsvarande siffror var ). Denna ökning har skett utan hinder av att de utländska placerarna normalt endast haft tillgång till de svenska bolagens redovisningar i kronor. Mycket talar också för att de internationella placerarna är vana att tolka redovisningar i olika valutor inklusive kronor. Utredaren kan emellertid inte utesluta att börsbolagen utnyttjat den nuvarande möjligheten att räkna om den i kronor upprättade års- eller koncernredovisningen till utländsk valuta och att detta har påverkat de utländska investerarna. Än viktigare är emellertid det ovan nämnda förhållandet att kommer de svenska företagen, om väljer att stanna utanför EMU och inte ändrar sin redovisningslag- stiftning, att vara nästan ensamma i om att redovisa i en liten nationell valuta medan den stora delen av den europeiska före- tagsamheten redovisar i den mycket stora och internationellt gångbara valutan euro. I en sådan situation menar utredaren att de svenska före- tagen kommer att vidkännas en konkurrensnackdel på den internationella kapitalmarknaden. Det talar för att svenska företag som anlitar den internationella kapitalmarknaden för kapitalanskaffning vid ett utanför- skap bör ha möjlighet att ha sin redovisning i euro. De skäl som talar för att tillåta euro som redovisningsvaluta nu när står utanför gäller naturligtvis med långt större styrka om skulle besluta sig för att delta i och går in i en övergångsfas. Utmärkande för övergångsfasen är att växelkursen är fast mellan euron och kronan; i själva verket anses euron och kronan vara en och samma valuta fast uttryckta i olika valutaenheter. Det är tydligt att det då inte möter några betänkligheter mot att tillåta redovisning i euro, särskilt som man vet att all redovisning efter övergångsfasen skall ske i euro. Det är dessutom närmast ofrånkomligt att företag som övergått till redovisning i euro med stöd av den lagstiftning utredaren föreslår för ett utanförskap kan behålla euron som redovisningsvaluta under övergångs- fasen. 8.1.7Skäl mot redovisning i euro Mot de argument som sålunda talar för redovisning i euro kan anföras vissa skäl som sammanhänger med redovisningens syfte. Utredaren anser att det är viktigt att företagens redovisningar är jämförbara. En möjlighet för svenska företag att välja mellan kronor och euro kommer att försvåra jämförelser mellan svenska företag med olika redovisnings- valutor. Utredaren menar emellertid att dessa olägenheter kompenseras av ökade möjligheter till jämförelser med utländska företag som avger sin redovisning i euro. 8.1.8Redovisning i euro enligt 2 kap. 6 § ÅRL erbjuder 2 kap. 6 § ÅRL en möjlighet för svenska företag som har den löpande bokföringen och redovisningen i övrigt i svenska kronor att sedan räkna om års- och koncernredovisningen till euro. Möjligheten att räkna om en i svenska kronor upprättad redovisning till euro enligt 2 kap. 6 § ÅRL är emellertid inte tillräcklig, om målet är att visa företagets ställning och resultat enligt ett system med euron som redovis- ningsvaluta. Full jämförbarhet med företag som har euron som redovis- ningsvaluta uppnås inte. Omräkningsmöjligheten tillgodoser inte heller de behov av löpande bokföring i euro som finns för svenska företag i koncerner med euron som koncernvaluta. Detsamma kan sägas om svenska företag som har alla eller nästan alla affärshändelser i euro. Till den senare gruppen hör svenska företag som är underleverantörer till svenska företag med euron som redovisningsvaluta och som använder samma valuta också som affärsvaluta bl.a. för att slippa valutasäkra sina åtaganden. Det är som ovan anförts osäkert i vad mån internationella placerare har behov av en redovisning i euro eller klarar sig med en redovisning i svenska kronor. Mycket talar för att de kan nöja sig med redovis- ningshandlingar som erhålls genom omräkning enligt 2 kap. 6 § ÅRL. Emellertid är koncernredovisningen redan i svensk version mycket om- fångsrik. Efter omräkning till euro har den vuxit ytterligare bl.a. genom den omfattande notapparat som krävs och det finns en uppenbar risk att den därigenom blir så svåröverskådlig att dess informationsvärde delvis går förlorat. Vid en samlad bedömning finner utredaren att den nuvarande möj- ligheten att räkna om en i svenska kronor upprättad redovisning till euro enligt 2 kap. 6 § ÅRL inte räcker utan bör kompletteras med bestämmelser som gör det möjligt att ha hela redovisningen, från den löpande bokföringen till koncernredovisningen, i euro. 8.1.10Valfrihet mellan svensk valuta och euro Det är inte möjligt för utredaren att ens uppskattningsvis ange hur många företag som om ett, tre eller har behov av att kunna redo- visa i euro. Det är emellertid inte nödvändigt. Det ställer sig enligt utredarens uppfattning enklast och naturligast att överlämna åt företagen själva att bedöma om en redovisning i euro för deras del skulle innebära så stora fördelar att det uppväger de kostnader som är förenade med dels ett byte av redovisningsvaluta, dels avgivande av deklarationer i annan valuta än redovisningsvalutan nämligen svenska kronor. Varje företag bör alltså, när det överväger byte av redovisningsvaluta, ställa de besparingar som företaget kan göra genom redovisning i euro mot de ökade kostnader som följer med att redovisningen måste räknas om till svenska kronor i deklarationen. Om en sådan kalkyl visar att kostnaderna är större än vinsterna bör företaget avstå från att byta redovisningsvaluta. Genom att överlämna valrätten till det enskilda företaget får man garantier för att kostnadsaspekterna är genomlysta innan byte av redovisningsvaluta sker. 8.2Begränsningar med hänsyn till beskattningsreglerna