sou · GMB3141d2 · 1999-01-01 00:00:00 — Lågkonjunkturen efter den andra oljekrisen accentuerade proble- men med lönebildningen. Arbetslösheten ökade i flertalet länder . , , och Nederlän- derna drabbades samtliga av en arbetslöshet som översteg av arbetskraften. I decentraliserades löneförhandlingarna successivt under 1980- talet. Löneökningarna var regelmässigt högre i än i , men ökade skillnaden i löneökningstakt mellan de båda länderna. utsåg regeringen (), under ledning av , vilket var betydelsefullt för lönebildningen. De förslag till stabiliseringsavtal, som FHG lyckades att lansera hos hu- vuddelen av förbunden både på arbetsgivarsidan och arbetstagarsidan, bidrog till en nedväxling av löneökningstakten. har avtal om nya förhandlingsordningar träffats på delar av arbetsmarknaden. har fört en politik för att anpassa 96 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM pris- och löneutvecklingen till vad som gäller för kärnländerna inom det För att understödja en sådan politik tilläm- pades bl.a. tillfälliga pris- och lönestopp. I samband med den s.k. KARTOF FELKUREN höjdes den indirekta beskattningen och de offentliga finanserna stramades åt som arbetsgivaravgifterna och marginal- skatterna sänktes. Därefter har parternas agerande i löneförhandlingarna ändrats till förmån för ett ökat hänsynstagande till den danska industrins konkurrenskraft och sysselsättningen. Det lokala inflytandet över löneök- ningarna har också ökat. Förhandlingarna i på den privata sektorn genomfördes utan konfliktåtgärder. avtalsrörelse utbröt emellertid en storkonflikt, vilket belyser svårigheterna att bibehålla en moderationslinje när efterfrågan på arbetskraft är god. Den allt större bristen på arbetskraft på stora delar av den danska arbetsmark- naden förväntas leda till en genomsnittlig löneökningstakt på . bör emellertid noteras att arbetslösheten i är nästan hälften av vad den är i , när den mäts i inter- nationellt jämförbara mått. har vid upprepade tillfällen haft problem med för snabba pris- och löneökningar. drabbades av en djup lågkonjunktur. Detta ledde till att LO tog initiativ till förnyade cent- rala förhandlingar med erbjudanden om återhållsamma lönekrav under förutsättning att inga andra grupper på arbetsmarknaden tilläts avtala om bättre lönevillkor. Arbetsgivarna accepterade huvuddragen i upplägget. Riksförlikningsmannen understödde upplägget i de fall medling var aktu- ellt. tillsattes i en statlig . Detta resulterade i det s.k. solidaritetsalternativet, som innebar en uppgörelse med arbetsmarknadens parter om att industrins konkurrenskraft måste stärkas ytterligare för att skapa förutsättningar för ökad sysselsättning. Den nominella löneökningstakten har därefter varit låg och sysselsätt- ningsläget har förbättrats påtagligt. har tendenserna till överhettning på allt större delar av den norska arbetsmarknaden, i kombination med ett tilltagande missnöje med stela lönerelationer och en otillräcklig åtstramning av fi- nanspolitiken, givit upphov till förnyade problem. Arbetslösheten ligger på . De löneavtal som träffats ligger på en betydligt högre nivå . Den genomsnittliga löneök- ningstakten förväntas uppgå till . Sam- tidigt har de norska exportutsikterna försämrats till följd bl.a. av de sänkta världsmarknadspriserna på olja. drabbades av en kraftig överhettning med höga pris- och löne- ökningar . Bakgrunden var bl.a. en inkomstpolitisk %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 97 uppgörelse 1986, som innebar betydande lönekostnadsökningar och en expansiv finanspolitik. genomfördes liksom i en avreg- lering av de finansiella marknaderna. Bakslaget för kom att för- värras av . Centrala avtal träffades om frysta nominella löneökningar för att mildra krisens verkningar. övergavs den fasta växelkursen, men därefter har förutsättningarna ändrats och kom- mer att delta i den europeiska valutaunionen EMU från starten. har återigen inkomstpolitiska uppgörelser använts för att åstadkomma en balanserad ökning av lönekostnaderna. Det har också framhållits av parterna att betydelsen av trepartsöverenskommelser kommer att öka genom deltagandet i EMU. drabbades av omfattande strejker och hade även problem med snabbare pris- och löneökningar än i omvärlden. genomfördes, vid upprepade tillfällen, reformer på arbetsmarknaden, som begränsade och försvårade användningen av stridsåtgärder. En följd av detta var att antalet förlorade dagar i arbets- marknadskonflikter minskade kraftigt och 1994 var det lägsta antalet konfliktdagar . Vidare skedde en övergång från förhandlingar på förbundsnivå till företagsnivå. De fackliga organisationernas inflytande på lönebildningen minskade. minskade arbetslösheten kraftigt. En förklaring till detta är sannolikt reformerna på arbetsmarknaden, men den omfattande strukturomvandlingen torde också ha bidragit. som tillträdde väntas inte återställa några av de reformer på arbetsmarknaden, som genomfördes av Toryregeringarna . har regelbundet genomfört inkomstpolitiska uppgörel- ser med företrädare för staten, huvudorganisationerna på arbetsmarknaden och vissa andra intresseorganisationer. Dessa uppgörelser har bidragit till att dämpa inflationstakten och minska antalet arbetsmarknadskonflikter. Den ekonomiska utvecklingen har vänt uppåt och arbetslösheten har minskat. De inkomstpolitiska uppgörelserna anses ha stor betydelse trots att många av de stora utländska bolag som bedriver verksamhet i inte sluter kollektivavtal. har en förhållandevis kort tradition med fria förhand- lingar. var det vanligt att parterna inte lyckades komma överens och att staten ingrep med lönestopp eller tak för löneökningarna. steg arbetslösheten kraftigt. En vändpunkt inträffade när huvudorganisationerna träffade det s.k. som en tvåpartsöverenskommelse mellan arbetsgivare och arbetstagare. Avtalet innebar att man enades om att eftersträva måttliga nominella löneökningar för att möjliggöra en fast växelkurs gentemot D-marken och främja syssel- sättning och tillväxt. kom man överens om en decentralisering av förhandlingarna till förbundsnivån men med central koordinering. 98 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM Vissa stora företag träffar numera avtal på företagsnivån och omfattas inte av de förbundsvisa avtalen. I har man valt att utnyttja de etablerade institutionella formerna för koordinering: ett trepartssammansatt råd, %CONOMIC AND 3OCIAL #OUNCIL och en tvåpartssammansatt stiftelse, ,ABOUR &OUNDATION. Koordineringen underlättas också av att parterna har stort förtroende för det ekonomiska underlag som lämnas av det statliga utred- ningsorganet .ETHERLANDS "UREAU FOR %CONOMIC 0OLICY !NALYSIS #0" . Vidare svarar även huvudorganisationerna för en samordning av förhand- lingarna t.ex. genom sina policyprogram. Den ekonomiska utvecklingen har varit gynnsam . Sysselsättningstillväxten har varit snabbare än i EU. Arbetslösheten har fallit och sysselsättningsgraden har ökat både för män och kvinnor. har inte haft de problem med pris- och lönebildningen som andra länder drabbats av. Formerna för lönebildningen har varit i stort sett oförändrade under . En viss ökning av det lokala inflytandet över lönebildningen har dock införts genom de senaste avtalen. hade en lönebildning, som främ- jade en stark valuta, god tillväxt och en relativt måttlig arbetslöshet. har drabbats av en kraftig uppgång i arbetslösheten. Den negativa trenden har ännu inte brutits. Problemen hänger samman med de politiska omvälvningarna inom och kostnaderna för återföreningen av de båda tyska staterna. Parterna på den tyska arbets- marknaden har inte beslutat om några mer omfattande förändringar av förhandlingssystemet, men behovet av ökad flexibilitet på företagsnivån diskuteras. Särskilda förhållanden på den offentliga sektorn Beskrivningen av arbetsrätt och förhandlingar i de olika länderna avser huvudsakligen den privata sektorn. Det är ändamålsenligt att begränsa jämförelsen till privat sektor när intresset är inställt på lönebildningens betydelse för sysselsättningen. Det finns andra politiska styrmedel för att påverka sysselsättningsutvecklingen i den offentliga sektorn än de som berör lönebildningen, och när det gäller lönebildningen finns flera möjlig- heter att påverka utfallet av löneförhandlingarna. Genom att den offentliga sektorn huvudsakligen är skattefinansierad har den en speciell betydelse för den ekonomiska utvecklingen. Det förekommer t.ex. att omfattningen av den offentliga verksamheten modifieras som ett led i finanspolitiken och åtstramningar i den offentliga sektorn har ibland genomförts med målsättningen att främja sysselsättningsutvecklingen inom den privata sektorn. %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 99 I regel finns det en politisk kontroll av de offentliga arbetsgivarna. Regeringen har då ett direkt inflytande över löneutfallet inom den statliga sektorn. Ofta finns en särskild avdelning inom som har i uppdrag att företräda staten som arbetsgivare och sköta förhandlingar eller överläggningar med de fackliga organisationerna. Arbetsgivaravdelningen ligger ibland inom . I dessa fall finns en naturlig kontakt mellan budgetprocessen och förhandlingarna. OECD-PUMA följer utvecklingen av den offentliga sektorns lönebild- ning. I en rapport konstaterar man att det visserligen är vanligt att skilja mellan centraliserade system, där både lönebudget och löneök- ningar fastställs centralt, och decentraliserade system, där myndigheterna har frihet att inom en verksamhetsbudget besluta om löner och andra personalfrågor. Man konstaterar dock att detta är extremfall och att i praktiken innehåller båda systemen faktorer som gör det möjligt att upp- fylla flera mål. Som exempel på målvariabler som kan hanteras i båda systemen nämns löneflexibilitet, minskning av offentliga utgifter och kontroll över löneutvecklingen. En slutsats i OECD-PUMAs studier är att länder med decentraliserad lönesättning har haft en lägre utveckling av de totala lönekostnaderna än länder med centraliserad lönesättning. Beträffande budgetstyrningen tillämpas olika principer och kriterier i länderna. Löneutvecklingen inom den privata sektorn vägs in i budgetpro- cessen i flertalet länder. Det är dock inte givet att de anställda i offentlig sektor får en fullständig följsamhet till löneutvecklingen inom den privata sektorn, utan det förekommer att löneökningarna reduceras av t.ex. finans- politiska skäl. Vid sidan om de ekonomiska styrmedlen finns också möjligheter att styra sysselsättningen genom politiska beslut om verksamhetens omfatt- ning. sker det genom strikta befattningsplaner. Det förekommer också att anställda i offentlig sektor, företrädesvis tjänstemän, har livs- långa anställningar och således inte kan sägas upp vid arbetsbrist eller medelsbrist. Även om regeringen har ett stort inflytande över den offentliga lönebild- ningen i flertalet länder förutsätts att de anställda accepterar anställnings- villkoren. Om det råder stort missnöje påverkar det möjlig- heterna att rekrytera och behålla den arbetskraft och kompetens som behövs. Därmed tvingas arbetsgivarna att anpassa anställningsvillkoren. Missnöjet kan också ta sig mer direkt uttryck i form av arbetsmarknads- konflikter. Eftersom den offentliga sektorn svarar för många samhällsviktiga funk- tioner och i regel med någon form av monopolställning, blir en konflikt inom denna sektor ofta samhällsfarlig. Särskilda bestämmelser om kon- flikträtten i den offentliga sektorn förekommer i varierande utsträckning i länderna. Den offentliga sektorns särställning framgår också av att har 100 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM accepterat inskränkningar i strejker som berör myndighetsutövning eller väsentliga samhällsfunktioner. Sådana inskränkningar görs också i många länder. Utformningen och omfattningen varierar. Effekten är primärt ett skydd för tredje man, men indirekt kan det även fungera som ett hinder för monopolgrupper att driva lönekrav med konfliktvapen. Omställningen till låginflationspolitik genomfördes tidigare i än i de övriga nordiska länderna. Därefter har haft en god tillväxt, stigande reallöner, stigande sysselsättning och fallande arbetslöshet. Det danska förhandlings- och konfliktlösningssystemet har många av de inslag som nämns i utredningens direktiv. I sker en omfattande samordning av förhandlingarna både vad avser parternas agerande och avtalsperioderna. Samordningen underlättas av att förlikningsmannen har befogenheter att sammanlägga medlingsbud för flera avtalsområden så att det blir en gemensam omröstning om det sammanlagda budet i dess helhet. Förlikningsmannen har även rätt att skjuta upp varslade konfliktåtgärder. Utvecklingen på den danska arbetsmarknaden kan beskrivas i tre faser. Perioden - 1976 präglas av mycket höga löneökningar både nominellt och realt följt av en kraftig ökning av arbetslösheten. Under nästa period, som omfattar åren 1977 – 1986, avtog pris- och löne- ökningstakten successivt som reallönerna stagnerade och ar- betslösheten låg kvar på en hög nivå. har pris- och löneök- ningstakten varit låg, reallönerna har återigen stigit och har arbetslösheten minskat betydligt. /LJEPRISCHOCKER INTERNATIONELL L¥GKONJUNKTUR OCH STATLIGA INGRIPANDEN I L¶NEBILDNINGEN I liksom i , ökade såväl de nominella som de reala löne- kostnaderna mycket snabbt . Ökningen av lönekostnaderna kulminerade bland annat till följd av de lönekompensationer, som utbetalades i samband med att ar- betstiderna förkortades. SOU 1998:141 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 101 Det danska utgångsläget vid den första oljeprischocken och den följande internationella lågkonjunkturen var sämre än det svenska. Kost- nadsläget i och landets bytesbalans hade gradvis försämrats ända . Bruttonationalprodukten föll efter oljeprischocken. Det sämre utgångsläget bidrog till att valde andra ekonomisk- politiska strategier än . I fördes en expan- siv politik under i syfte att överbr ygga den internationella lågkonjunkturen. De försök att via bland annat skattesänkningar stimulera den inhemska efterfrågan, som gjordes i avbröts snabbt. Pen- ningpolitiken stramades åt och realräntan steg markant. I likhet med många andra europeiska länder, men till skillnad från i övriga , kom därför arbetslösheten i att stiga mycket snabbt . I ingrep regeringen med lagstiftning i avtalsförhandlingarna för att få uppgörelser till stånd och undvika strejker och lockouter. beslutade att de tidigare kollektivavtalen skulle förlängas med de ändringar som förlikningsmannen hade lagt fram för parterna under förlikningsförhandlingarna. antogs förliknings- mannens förslag till kollektivavtal i dess helhet som lag. Den danska arbetslösheten fortsatte, trots dessa åtgärder att stiga och reallönerna stagnerade. Den andra oljeprischocken bidrog till att förvärra läget ytterligare. Bruttonationalprodukten föll under två på var- andra följande år. Den redan höga arbetslösheten ökade i snabb takt. var ränteläget betydligt högre i och obligationsrän- torna nådde en toppnotering på . )NRIKTNING MOT L¥G INFLATION FR O M ¥R valde att hantera de problem som uppkom efter den andra olje- prischocken på ett annat sätt än . Båda länderna hade behov av att förbättra sin konkurrenskraft. hade emellertid, till skillnad från , gått med i det Europeiska valutasamarbetet EMS när detta bilda- des . När devalverade sin valuta med sammanlagt 102 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM !RBETSGIVARORGANISATIONER: $ANSK !RBEJDSGIVERFORENING $! är den största huvudorganisationen. $ANSK )NDUSTRI $) är det viktigaste medlemsförbundet. !RBETSTAGARORGANISATIONER: ,ANDSORGANISATIONEN I $ANMARK ,/ organiserar 1,5 miljoner arbetare och tjänstemän. &UNKTION¦RERNES OG 4JENESTEM¦NDERNES &¦LLESR¥D &4& och !KADEMIKERNES #ENTRALORGANISATION !# organiserar tjänstemän, främst inom offentlig sektor. /RGANISATIONSGRAD: . 4¤CKNINGSGRAD AV KOLLEKTIVAVTAL: . &¶RHANDLINGARNA: Förhandlingsrätten är inte lagreglerad och någon förhandlings- skyldighet förekommer inte. Förhandlingarna förs förbundsvis. Samtliga avtal löper ut ungefär och förhandlingarna förs i enlighet med en överens- kommen körplan. Avtal på $) s område är i praktiken normerande för övriga arbetsmarknaden. Arbetsgivarna samverkar och använder vid behov möjligheten till lockout för att uppnå en koordinering av avtalsrörelsen för den privata sektorn. Principen om sammanläggning av medlingsbud bidrar till koordineringen. Avtalen reglerar i regel endast minimilöner m.m. Lokala förhandlingar om löner förs därefter under fredsplikt. +ONFLIKTR¤TT: Rätten till stridsåtgärder regleras inte i lag utan enbart i kollek- tivavtal. Enligt rättspraxis är stridsåtgärder tillåtna för fackliga organisationer, arbetsgivarorganisationer och enskilda arbetsgivare om det inte finns kollektivav- tal. Även sympatiåtgärder är tillåtna. En förutsättning för både primära stridsåtgär- der och sympatiåtgärder är att det finns ett rimligt förhållande mellan åtgärdens ändamål och de medel som används för att uppnå det. Denna proportionalitetsprin- cip har dock ett mycket begränsat tillämpningsområde. Det finns inga lagregler om varsel. -EDLINGSINSTITUT: &ORLIGSINSTITUTIONEN -EDLARNAS BEFOGENHETER: Förlikningsmannen har rätt att skjuta på konflikt- åtgärder och under vissa förutsättningar till. Förliknings- mannen kan lägga fram ett medlingsbud som omfattar flera avtalsområden och begära att ett beslut om medlingsbudet skall samordnas för dessa avtalsområden (sammanläggning). 3TATLIGA INGRIPANDEN: Efter en tids storkonflikt har &OLKETINGET vid ett flertal tillfällen ingripit och föreskrivit att gällande kollektivavtal skall förlängas eller att medlingsbudet, ev. med vissa justeringar, skall gälla som lag. SOU 1998:141 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 103 , valde att behålla den danska kronans värde i stort sett oförändrad inom EMS. Politiken inrikta- des i stället på att söka förbättra kostnadsläget genom att snabbt pressa ner den höga inflationstakten. Den danska regeringen genomförde en serie åtgärder i syfte att anpassa pris- och löneutvecklingen till utvecklingen i kärnländerna inom EMS. Bland annat infördes ett tillfälligt pris- och lönestopp och den automatiska prisindexeringen av löner och arbetslöshetsersättning i kol- lektivavtalen upphävdes genom lag. Ett tak för löneökningar sattes till . Regeringen utlovade skattesänk- ningar om taket respekterades. Ett försök från den danska regeringen att styra avtalsrörelsen genom att låta den offentliga sektorn sluta avtal före den privata avvisades dock av de fackliga organisationerna inom den offentliga sektorn. De förändringar som genomfördes ledde sammantaget till att inflations- förväntningarna sänktes. Såväl den nominella räntenivån som margina- lerna mot de tyska räntorna sjönk i snabb takt. har lyckats upprätthålla en fast växelkurs gentemot EU:s kärnländer och inflationstakten har efterhand sjunkit till en nivå . Den danska reallöneutvecklingen kom dock att förbli svag fram . Inför avtalsrörelsen tog regeringen initiativ till trepartsöver- läggningar. Överläggningarna ledde inte till någon överenskommelse. Förhandlingarna bröt samman och en storkonflikt inleddes. Regeringen ingrep och de tidigare kollektivavtalen förlängdes genom en lag. Vidare genomfördes en arbetstidsförkortning . Den faktiska löneutvecklingen kom att bli hög till följd av en betydande löneglidning som främst förklarades av arbetskraftsbrist. Bytesbalansen försämrades och utlandsskulden växte, liksom vid tidi- gare perioder med hög inhemsk efterfrågan. Det hade även att göra med att höga marginalskatter i kombination med förmånliga avdragsregler gjorde det förmånligt för danska hushåll att lånefinansiera sin konsumtion. 3KATTEREFORM KARTOFFELKUR OCH F¶R¤NDRAD INST¤LLNING HOS ARBETSMARKNADENS PARTER Försämringen av bytesbalansen och den höjda löneökningstakten kom att utgöra ett allt mer påtagligt hot mot den fasta växelkurspolitiken. Problemen förstärktes av att de offentliga finanserna hade försämrats . I syfte att vända ut- vecklingen och försvara den fasta växelkursen lanserades den s.k. KARTOFFELKUREN En skatteväxling genomfördes, vilket innebar att skatten på arbete sänktes som konsumtionsskatterna höjdes 104 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM SOU 1998:141 och skattereglerna vid lånefinansierad konsumtion blev mindre förmånliga. Parallellt genomfördes en åtstramning av de offentliga finan- serna med bland annat minskat utrymme för expansion inom den kommu- nala sektorn. Parternas syn på lönebildningen ändrades till förmån för ett ökat hänsynstagande till den danska industrins konkurrenskraft och syssel- sättningen. De negativa erfarenheterna av tidigare pris- och lönespiraler och de stagnerade reallönerna har bidragit till att parterna istället kommit att inrikta sig på att med måttliga nominella löneökningar söka åstadkomma en god reallönetillväxt. Ett utrymme för ökade reallöner har dessutom skapats via en snabb produkti- vitetstillväxt i den danska ekonomin . Avtalsrörelsen avslutades genom att medlaren utnyttjade möj- ligheten i förlikningsmannalagen att lämna ett sammanlagt förslag för flera avtalsområden. Avtalen var fyraåriga men med rätt till omförhandling och konfliktåtgärder . arbetstiden med ytterligare . +ARTOFFELKUREN medförde att efterfrågan försvagades i slutet av 1980- talet. Arbetslösheten steg därför inledningsvis återigen för att nå en topp i samband med den internationella lågkonjunkturen . har flera reformer genomförts på den danska arbets- marknaden i syfte att förbättra förutsättningarna för en god sysselsätt- ningsutveckling. Ytterligare sänkningar av marginalskatterna har genom- förts. De tidigare generösa systemen för förtidspensionering av äldre arbetskraft togs bort . En s.k. bortre parentes i arbetslöshetsförsäkringen infördes och sänktes till 1996. arbetslöshet finns numera såväl en rättighet som en skyldighet att delta i någon form av heltidsaktivitet för de som vill fortsätta att uppbära ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Arbetslösa ungdomar med låg formell utbildning erbjuds kompletterande utbildning redan efter 6 må- nader. Den aktiva arbetsmarknadspolitiken har dessutom i högre utsträck- ning anpassats till de regionala förhållandena. har tillväxten varit mycket god i den danska ekonomin. Den öppna arbetslösheten har sjunkit från 1997 och sysselsättningen har ökat med 120 000 personer. Den nominella löneökningstakten har trots detta legat kvar i intervallet 3 - fram t.o.m. . Inflationstakten har varit relativt , vilket har gett upphov till en god reallönetillväxt. Bytesbalansen, som under tidigare perioder ofta varit negativ, har varit positiv, vilket fått till följd att utlandsskulden minskat. Avtalsrörelsen resulterade i att arbetsgivarorganisationen $ANSK )NDUSTRI tecknade treåriga avtal för industrins område. slöt också treåriga överenskommelser, t.ex. träindustrin och br yggerinä- SOU 1998:141 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 105 Alla andra medlemsorganisationer under $ANSK !RBEJDSGIVERFORE NING slöt tvåårsavtal, antingen efter direktförhandlingar eller genom att anta förlikningsmannens medlingsbud. Detta aktualiserade frågan om det skulle ses som ett första steg mot en minskad samordning av de danska löneförhandlingarna. Så tycks inte bli fallet. I stället torde detta ha varit ett tillfälligt avsteg från de samordnade avtalsperioderna. har bristen på arbetskraft tilltagit på stora delar av den danska arbetsmarknaden. Det har givit upphov till en något ökad löne- ökningstakt. Den förväntade genomsnittliga nominella löneökningstakten ligger någonstans mellan . avtalsrörelse utbröt dessutom en storkonflikt där den huvudsakliga tviste- frågan rörde kravet på en sjätte semestervecka. Konflikten fick sin lösning via ett ingripande från statsmakterna genom vilket en något modifierad version av förlikningsmanens medlarbud upphöjdes till lag.