sou · GMB383 · 1999-01-01 00:00:00 — Studiens bakgrund och syfte Inriktning på redovisningen av arbetet Dual mode som modell för distansutbildning Framväxten av ett studiesystem Norska aktörer inom distansutbildning Läromedelsförsörjning och databas för distansutbildning eller evolution med hjälp av pedagogiken Gamla organisationsformer för nya uppgifter Fakta, information och kunskap Läraren som ämnesexpert eller pedagog Mötet mellan studerande, stoff och lärare Att skapa förutsättningar för lärandet Undervisning som förutsättning för lärandet Rum och sammanhang för interaktionen Olika varianter av tekniskt stöd Lärarnas dilemman i distansundervisningen Förändrat innehåll i lärararbetet Förändrade maktförhållanden i undervisningen Olika förutsättningar för lärandet Kvinnor och män i distansundervisningen Ensam eller tillsammans med andra Den informella och den formella arenan Flexibla studier och flexibelt lärande På de studerandes villkor Medier, läromedel och flexibla studier Mångfald, mening och makt Djupare betoning av mening Konsekvenser för begreppet distansutbildning 1.1Studiens bakgrund och syfte Stora nationella investeringar har givit svensk distansutbildning förutsättningar för stark utveckling. Satsningarna på försöksverksamhet i –1993, stödet till konsortiebildningar för distansutbildning och Distansutbildningskom- mitténs omfattande stöd, tiden –1997, till utvecklingsprojekt inom breda samhällssektorer är exempel på detta. och kompetensutveckling har satsat mycket stora resurser för att påverka innovationer och teknikanvändning i ung- domsskolan. Sammantaget rör sig dessa olika satsningar om . De hittillsvarande erfarenheterna av dessa investeringar diskuteras i flera rapporter.1 har gjort en omfattande uppföljning av dess 100 projekt och ställer på så vis en rik erfarenhets- och kun- skapsbank till förfogande. 2 Inte har ett så brett och djupt forskningsmaterial om svensk distansutbildning dokumenterats. Kom- mittén har även tagit initiativ till en genomgång av tidigare forskning och redovisade erfarenheter av arbete med utbildning på distans. Ge- nom att göra historiska och internationella utblickar kan den pågående utvecklingen i sättas in i ett vidare sammanhang. Ännu ett ini- tiativ av kommittén har resulterat i en erfarenhetsredovisning och ana- lys av ekonomiska förhållanden i distansutbildning. Utfallet av dessa genomgångar presenteras i denna rapport. Begreppet distansutbildning brukar avgränsas till att gälla sådana former av undervisning och studier på olika utbildningsnivåer, som inte innebär kontinuerlig och direkt handledning av lärare, och på samma plats närvarande, som de studerande. Studierna skall för att be- traktas som en del i distansutbildning ledas av en utbildningsorganisa- tion som svarat för planering av dem, givit råd och vägledning inför studierna och handledning under studierna.3 Definitionen inrymmer ett 1Dahlöf, U. m.fl. (1995); , C m.fl. (1996); , U. m.fl. (1997). 2Åström, E. (1998). 3En definition med det här innehållet gavs av (s. 9) och bland andra Bååth (1981) och (1980) anslöt sig till denna definition. studerande- och ett organisatörsperspektiv. De två perspektiven kan på svenska betecknats med distansstudier respektive distansundervisning.4 Den internationella sammanslutningen för distansutbildning, Inter- national (), tillför en metodisk, teknisk dimension i den definition som de tillämpar. Om den förra de- finitionen främst syftar till att ange de fysiska förutsättningarna för och avsikterna med undervisningen, ger ICDE:s definition en bestämning av hur interaktionen under dessa förutsättningar skall ske. Distance education is a mode of education in which the student and the tea- cher are separated in time and/or space and where two way communication takes place through non traditional means for the most part.5 De handlingar som i traditionell undervisning bidrar till inlärning måste i distansundervisning inträffa i flera rum och . Dis- kussioner kring detta har förts av flera förgrundsgestalter inom di- stansutbildningen. 6 Sådana handlingar är avgörande för det praktiska arbetet med distansundervisning. Att lyfta fram detta ligger närmare den först presenterade definitionen på distansutbildning än ICDE:s. Den fokuserar pedagogiska dimensioner mera än tekniska. Keegan7 har utvecklat en definition där innehållet i de två definitio- nerna ovan förenas och som fokuserar handlingar i utbild- ningen. Han säger att distansutbildning karaktäriseras av a)att lärare och studerande under större delen av studierna är fysiskt åtskilda – detta skiljer ut distansutbildning från närutbildning, b)att en utbildningsorganisation påverkar studierna, dels genom att planera studierna och utveckla läromedel, dels tillhandahålla stöd för de studerandes arbete – detta visar på skillnaden mot självstudier och självinstruerande material (s.k. programmerade läromedel, nu- mera vanligen på CD skivor), c)att man använder sig av någon form av tekniskt stöd för att bära kursens innehåll och för att förena studerande och lärare. Det kan utgöras av tryckt material, medier som bär ljud och/eller bilder eller datorer, har 1995 åter lyft fram samma definition. Den pekar främst ut de pedagogiska aspekterna av distansutbildning. 4Backman (1991). 5Definitionen hämtad från ICDE informationsmaterial. 6Moore (1977); (1965, 1968, 1973); Wed emeyer (1968, 1981). 7Keegan (1990 s. 44). d)att organisatören tillhandahåller något form av dubbelriktad kom- munikation så att den studerande kan ta del i eller initiera dialog – detta utskiljer distansutbildning från vanlig teknikstödd utbildning, e)att en undervisningsgrupp saknas under merparten av studierna, så att de studerande vanligen undervisas individuellt och inte i grupp, detta exkluderar inte en eller annan träff av sociala eller didaktiska skäl. definition skulle kanske ha sett något annorlunda ut om den formulerats 1998 istället . är det relativt enkelt att med stöd av datorer möta studerande som grupp. Datorerna medger att indi- vider samarbetar i grupp och ändå behåller friheten och rum. Det sista ledet i definition skulle alltså kunna omformuleras. Flera andra begrepp har formulerats för att beteckna studier där de studerande på olika vis är fria från sådana begränsningar som är vanli- ga i etablerade utbildningssystem. Två termer som används i samman- hanget är öppenhet och flexibilitet. Öppenhet har vanligen länkats samman med distansutbildningsbegreppet, medan flexibilitet ofta an- vänds för att demonstrera förändringar i de traditionella utbildnings- miljöerna. Använt i detta sammanhang, visar flexibilitetpå hur tek- nikstöd parat med arbetsformer hämtade från distansutbild-ningen ska- par nya förutsättningar för studier. Begreppet öppet lärande är närbesläktat med distansutbildning. Paul8 som har definierat det, kallar det Open Learning. Le- arning avses studier i ett system a) där olika formella krav för antag- ning tagits bort, b) där den studerandes tidigare erfarenheter tillgodo- räknas henne, c) som medger att studierna genomförs i olika tempo och , d) som har en starkt förändrad relation mellan lä- rare och studerande, om man ser till hur det tidigare varit. I och i den terminologi som myntats inom EU talas om Open and Distance Learning (ODL). Med ODL önskar man fokusera två aspekter som de tidigare definitionerna på distansutbild- ning inte lyft fram. Konsekvensen av utbildning skall bli lärande . Där- för bör detta ingå som ett centralt begrepp när området diskuteras. Med öppna system brukar man avse utbildningssystem som inte har hårt formaliserade entrekrav och som i övrigt närmar sig definition av begreppet. Som begreppet flexibelt lärande används, betecknar det en ny ut- veckling av undervisning och studier. Det inkluderar de egenskaper man återfinner såväl hos distansutbildning som hos öppet lärande. Vanligen används det om de arbetsformer som utvecklas i högskole- 8 (1990). miljöer, när man nyttiggör sig erfarenheter från arbete med distansut- bildning och de möjligheter de nya teknikerna erbjuder. Fokus i be- greppet är lärandet, den djupa förståelsen av fenomen och olika sam- manhang. För att nå därhän skall de studerande ges möjligheter att ar- beta utifrån egna villkor, stödda av noggrannt utvecklade läromedel i varierade former och med kontinuerligt stöd för studierna. För lärandet ovidkommande regler och begränsningar skall lyftas bort. Utbildnings- system av det här slaget skall ha vida entréer in i utbildningarna. Bland andra har Moran9 diskuterat begreppet. Fokus i föreliggande arbete är dock distansutbildningen och frågan om hur dess arbetsformer utvecklats. Två olika områden har valts ut. Det ena rör teoretiska och praktiska frågor kring de olika system som ansvarar för organisation och genomförande av distansundervisning. Det andra området rör teoretiska och praktiska spörsmål relaterade till den distansstuderande och dennes arbete, dvs. Diskus- sionen om hur man överbryggar fysiskt avstånd mellan studerande och deras lärare, de olika tekniska applikationerna i distansundervisning, har endast givits litet utrymme. Det betyder att organisatoriska och pedagogiska frågor har fått ta större delen av utrymmet i denna rapport, medan frågeställningar direkt länkade till utnyttjandet av teknik i undervisning inte givits stor plats. Arbetet bygger på omfattande genomgångar av litteratur skriven om distansutbildning och distansundervisning och i första hand redovisas och analyseras internationella erfarenheter. Främst texter från de se- naste decennierna har bearbetats, men någon gräns bakåt har inte dra- gits utan uppgiften har fått avgöra vad som kommit med eller lämnats utanför. Kärnan i det material som utgör underlag för arbetet består av ve- tenskapliga avhandlingar, monografier, antologier och artiklar hämtade ur vetenskapliga tidskrifter. Området har sju stycken så kallade referee journals och i första hand fyra av dessa har utnyttjats. Dessa är från , Open Learning publicerad i , Distance Education utgiven i och från . Den italienska tid- skriften Distancia och har valts bort av språk- och kvalitetsskäl. Den sjunde av dessa tidskrifter, European 9 (1997). SOU 1998:83 Ingress 7 Learning, startade sin utgivning sent un- der 1997 och kom därför inte med i materialinsamlingen. Annat material har också bearbetats, t.ex. redovisningar från konfe- renser, främst från de konferenser som anordnat. Material som publicerats i webmiljöer har också utnyttjats. Forskning och erfarenhetsredovisningar inom distansutbildnings- fältet är av mycket varierad karaktär. Det är brett område och det har lockat till sig personer med mycket olika bakgrund. Forskningen foku- serar ett brett spektrum av frågor och bedrivs utifrån mycket olika me- Det är således ett flervetenskapligt Mycket av det material som publicerats utanför de ovan nämnda tid- skrifterna håller dessutom låg kvalitet. Många aktörer har engagerat i en fåfäng jakt på ett arbetssätt eller en metod som skall lösa många varierande utbildningsbehov. När man tror sig ha funnit metoden går studierna ut på att bekräfta att denna är den enda rätta. Utan tvekan finns även kommersiella intressen bakom en del redovisade studier. Försäljare av ny teknik, ny mjukvara för datorerna eller läromedel av skilda slag engagerar sig i studier som utprövar deras produkter. och har kommenterat denna mångfacetterade verksamhet på följande sätt It seems that the distance education community is able to respond relatively uncritically to new models for practice, but is not very keen to engage with critical debate on theory or, to a lesser degree, to do research. (s. 3 ) I en antologi sammanställd av Rekkedal kritiserar flera författare 11 forskningen inom området. De visar att mycket av forskningen är be- skrivande och har en svag teoretisk förankring. Inte sällan ställs samma fråga om och om igen på grund av att forskarna inte tar sig tid att gå in i och referera till tidigare forskning. En rimlig förklaring till detta kan vara, att forskarna kommer från många olika fackområden, men här rör sig i problemområden med psykologisk, pedagogisk och samhällsve- tenskaplig anknytning. Deras kunskap om teorier från dessa områden kan vara begränsad och även kunskapen om metodologiska frågor län- kade till dessa teorier är troligen liten. En av konsekvenserna har blivit att många av de resultat som studierna givit är starkt bundna till ett specifikt kontext och därmed inte överförbara till nya sammanhang. 10Evans och Nation (1992). 11Rekkedal (1995). 1.3Inriktning på redovisningen av arbetet Som framgått har genomgången av internationella erfarenheter ett mycket omfattande underlag och den har resulterat i ett informations- rikt material. Den omfångsmässiga ram ett betänkande har, medger emellertid inte att detta material återges i alla sina delar. Författaren har istället valt att ge exempel från fältet och från forskningen, men i övrigt försökt ge sammanfattande och övergripande beskrivningar av olika problemområden förknippade med distansutbildning. Analys och reflexion har fått ta större utrymme än beskrivningar av enskilda studi- er. I detta flygfoto över ett stort och växande utbildningsområde har den del som rör utbildningssystemen fått ta en något större plats än öv- riga delar. uppdrag rör främst denna nivå. Arbetet redovisas efter detta inledande avsnitt i fyra avdelningar. I den första behandlas de system som bedriver distansutbildning, i den andra tas själva undervisningen upp och i den tredje avdelningen lyfts ett studerandeperspektiv fram. Den avslutande delen är en diskussion. I avsnittet om utbildningssystemen görs i kapitel 2 en historisk åter- blick. Framväxten av korrespondensskolorna beskrivs, liksom hur des- sa utvecklades till utbildningsinstitutioner med storskalig verksamhet. ledde politiska beslut i många länder till att en ny typ av utbildningssystem byggdes upp. Med stöd i framväxande teknik skapades sådana institutioner som man oftast möter under beteck- ningen . I andra länder integrerades distansutbild- ningen i redan befintliga utbildningssystem. Dessa olika utvecklings- linjer och de typer av institutioner som växte fram redovisas i kapitlet. I kapitel 3 beskrivs och diskuteras dels de samarbetsorganisationer, konsortier, som vuxit fram inom distansutbildningsområdet, dels ut- vecklingen i och . I det avslutande och fjärde kapitlet i den första avdelningen diskuteras därefter hur utbildningssystemen bör se ut för att fungera väl som distansutbildningsorganisationer. Strukturen i de två följande avdelningarna är densamma som i den första. Det betyder att först redovisas erfarenheter i ett par kapitel, där- efter dras vissa slutsatser i ett avrundande kapitel. Avdelningen om undervisningen omfattar kapitel 5-7 och inleds med ett kort avsnitt om begreppen information och kunskap. Därefter följer redovisningar som demonstrerar arbetet med planering och ge- nomförande av distansundervisningen ur lärarnas perspektiv. Bland annat behandlas de krav som ställs på lärarna och den betydelse som eventuellt samarbete mellan lärare och olika expertgrupper kan ha. Lä- romedlens roll och betydelsen av samspel mellan de studerande och lärarna visas. Avdelningen avslutas med kapitel 7. I detta kapitel jäm- SOU 1998:83 Ingress 9 förs lärarnas situation inom distansutbildningen med deras villkor inom de reguljära utbildningssystemen. Undervisningen i de distansformer som vuxit fram ställer nya krav på lärarnas arbete och ger dem ett annat och ofta mer begränsat spelrum. Den tredje avdelningen, rapportens kapitel 8, 9, och 10, ägnas åt de studerande. Särskilda krav ställs på distansstuderande. Förhållanden som har att göra med social situation, kön och erfarenheter av studier är relaterade till förutsättningarna för att delta i och genomföra studier på distans. I ett perspektiv av livslångt lärande kommer studier att ha ökad betydelse och vikten av att anpassa undervisnings- och studieformer till de studerande blir av största vikt. I kapitel 10 diskuteras hur utbild- ningssystemen kan anpassas till dessa förhållanden genom ett ökat an- vändande av mer flexibla studie- och arbetsformer. I rapportens avslutande kapitel 11 diskuteras och sammanfattas de olika slutsatser som dragits. En diskussion förs om breddningen i sätten att arbeta med undervisning, om hur en stark fokusering på reell ut- veckling och förändring hos de studerande ställer krav på förnyelse i arbetsformerna och om hur förhållandena mellan studerande och lärare förändras. I någon mening har undervisning på distans pågått . Så långt vi kan blicka tillbaka ser vi i litteraturen hur skrivna dialo- ger mellan lärare och studerande använts för att bearbeta texter eller annat lärostoff. Två personer har varit i samspel med varandra för att utveckla förståelse av olika fenomen. erbjöds stenografilektioner per post i och en bit in dök ett liknande erbjudande upp i Sverige.12 I dessa exempel vände sig en or- ganisation till många presumtiva elever , men inte i något av fallen rörde det sig om att erbjuda någon form av dialog mellan lärare och studerande. Den studerande fick ta del av skrivna lektioner, men något stöd för bearbetning av det presenterade stoffet eller för uppfölj- ning av studierna, förekom inte. Distansutbildning inkluderande någon form av handledd undervis- ning har funnits . Starten på distansutbildningens nu 150- åriga utveckling gjordes i Bath i och även då gällde det under- visning i stenografi. De studerande fick citat ur på vykort och deras uppgift var att i form av stenografi kopiera bibeltexten. De kunde sedan sända in resultatet av sina ansträngningar och få dem bedömda. växte denna verksamhet från att i huvudsak sysselsätta grundaren, , till att sysselsätta en större grupp anställda. Att studera på distans per korrespondens blev snabbt allt mer popu- lärt. En huvudanledning var att vuxna i arbetslivet kunde förkovra sig utan att studierna kom i konflikt med deras arbetsuppgifter.14 kom snart att startas på många håll i västvärl- den15 och i grundade 1898 en korrespondens- 12I Lunds erbjöds 1833 i en annons skriven på engelska att via posten få undervisning i engelsk uppsatsskrivning. Beratt (1977). 13Holmberg (1987). 14Verduin m.fl. (1991) s. 15. 15Några exempel på de tidigaste satsningarna: För elementära studier grundades en korrespondensskola för moderna språk i , . I grunda- des 1873 to Encourage Study at Home. När det gäller förberedelse för och utbildning på högskolenivå startades i vid 1874 ett program för avläggande av examina på såväl grundutbildnings- som arbetade i en traditionell skolmiljö, men började av olika skäl stödja de studerandes arbete genom att ge dem instruktioner per brev. För studerande som flyttade från till or- ter där motsvarande utbildning inte fanns blev detta av särskilt stor vikt. De kunde bedriva sina studier långt ifrån skolmiljön i . 16 Ett tidigt inslag i verksamheten vid var att ge ut en tidning som bland annat innehöll artiklar på engelska. I an- slutning till artiklarna fanns arbetsuppgifter som kunde bearbetas och sändas in för gratis rättning. Från institutets sida var ambitionen redan då att med denna enkla distributions- och arbetsform för undervisning nå så många som möjligt. Genom dessa tidiga satsningar inom di- stansutbildningsområde t demonstrerades således såväl oberoendet av tid, oberoendet av fysisk plats som idén medmassutbildning, som de identifierades som viktiga element i korrespondensstudierna. Man kan säga att korrespondensinstituten bidrog till att ett nytt sätt att se på utbildning växte fram. , liksom dess systerorganisationer världen över, växte snabbt och de beredde marken för den vuxenutbildning som vi ser . I fall var den huvudsakliga anledningen till den snabba ex- pansionen att det offentliga utbildningssystemet endast kunde erbjuda utbildning till ett fåtal. 17 Inte minst var tillgängligheten ett problem, emedan landets gymnasier var koncentrerade till städerna och en mycket stor andel av landets befolkning bodde på landsbygden . Vid kunde enskilda komplettera tidigare ungdomsutbildning upp till och med gymnasiestudier.18 utbildningar användes även av många företag för vidare- utbildning av anställda. hade fler än 100 000 kursanmälningar , vilket måste betraktas som en verksamhet med avsevärd volym i ett litet land som . utveckling följer samma linjer som andra korrespondens- skolors, med en blygsam start och en senare växande verksamhet. 1800-talets satsningar på högskoleutbildning på distans hade visserli- gen till att börja med svårt att överleva, men utvecklingen har gått i den riktningen, att studier per korrespondens genomförs på alla ut- bildningsnivåer. Vid grundat förbereddes studerande för den examen som kvalificerade dem för högskolestudi- er. Uppgifterna bygger på (1987) och Rumble (1986). 16Gaddén (1973). 17Franzén m.fl. (1992). 18Från och med 1959 kunde man även avlägga studentexamen vid institutet. I länder där de offentliga utbildningssystemen b yggts ut och där samhället erbjuder vuxenutbildning i olika system till mycket låga kostnader eller helt fritt, har korrespondensskolorna dock haft svårt att överleva. Detta gäller bland annat . Vuxenutbildningssystemen byggdes ut och genom reformer gjordes praktiskt taget all vuxenutbildning avgiftsfri.19 De svenska korrespondensskolorna ställ- des utanför detta reformarbete. I andra länder lever många av dem kvar och har utvecklat sitt sätt att arbeta till att omfatta även andra sätt att kommunicera med de stude- rande än med hjälp av skrivet material som sänds med post. Detta gäl- ler exempelvis där korrespondensskolorna ges statligt understöd. Kommersiella krafter och enskilda människors utbildningsbehov möt- tes i de satsningar som korrespondensskolorna representerade. De gav vuxna möjligheter att genomföra studier som kunnat höra ungdomsåren till, om de då skulle ha utnyttjat eller hade haft samma möjligheter. På så vis gavs många en andra utbildningschans. De flesta korrespondens- skolor var öppna för vem som helst som ville studera, oberoende av tidigare utbildningskvalifikationer. Genom korrespondensstudier kunde också stora grupper fortbilda sig och därmed kvalificera sig för nya uppgifter i arbetslivet. Allt detta var möjligt främst genom korrespon- densskolornas sätt att organisera undervisning och studier samt genom ett effektivt postväsende. Framgångarna ledde till att de tidiga och hantverksmässigt skötta instituten utvecklades till storskaliga utbildningsorganisationer. Politis- ka förhållanden och förändringar inom teknikområdet har drivit på denna utveckling ytterligare. Utvecklingen av sådan teknik som kan ge stöd till informationsgiv- ning och kommunikation har varit snabb och omvälvande under 1900- talet. Boktryckarkonsten och postväsendet har kompletterats. Olika framsteg och de möjligheter de erbjuder är allmänt kända och behöver inte beskrivas här. Samhällets behov av mer välutbildad arbetskraft har vuxit starkt. Medborgarna behöver både mer utbildning och mer specialise- rad utbildning . Förväntningarna på att kunna tillfredställa dessa behov genom att skapa effektiva utbildningssystem med hjälp av de nya teknikerna har varit höga. 19 Prop 1967:85. av togs därför på många håll i världen initiativ till att starta utbildningsinstitutioner som i viss mån b yggde på erfarenheterna från korrespondensskolornas arbete, parat med utnyttjandet av de nya tekni- kerna. Tilltron till tekniken var stor. Det var en utbredd uppfattning att det med hjälp av radio och TV skulle vara möjligt att tillfredsställa de väx- ande utbildningsbehoven. Många samhällsplanerare såg utbildning främst som ett distributionsproblem och undervisning därmed som ett sätt att sprida information. Fokus kom därför att hamna på att paketera det stoff som skulle läras in, på att ge föreläsningar via de nya medier- na. (Korrespondensskolorna hade sitt fokus på andra delar av läropro- cesserna, på olika sätt att bearbeta informationen.