sou · GMB3101 · 1999-01-01 00:00:00 — Där har man sagt att alla skolor ska ha sådana här styrelser. Där kan det vara sämre med engagemanget jämfört med de skolor där eleverna själva tagit initiativen. Där eleverna tagit initiativen kan man stöta på problem från rektorer och skolan i övrigt. Å andra sidan är eleverna här mera engagerade så det är en avvägning som avgör vad som är bäst. Allra bäst är det naturligtvis om engagemanget finns hos såväl elever som politiker. Styrelserna är utformade på många olika sätt. Det tar en fruk- tansvärd tid att få styrelserna till stånd – vissa skolor har hållit på för att få till stånd en arbetsordning för styrelserna. Men vi tror att det måste få ta tid. Alla grupper i skolan ska verkligen vara med när styrelserna inrättas. Man måste komma överens om något smart tillsammans. Det finns ungefär 500 gymnasieskolor och 5000 grundskolor. Flera grundskolor borde ha engagerat sig för att förbättra skol- inflytandet. De är tio gånger fler än gymnasieskolorna men har bara ett trettiotal grundskolor anmält intresse. Vi arbetar för att det ska gå bra med denna verksamhet och hoppas att det verkligen blir bra. ordnar också en ungdomsriksdag. Den senaste ordnades nu och samlade 800 ungdomar som frivilligt anmält sig till den utan att vara politiskt valda. Vi sände ut anmälningar till alla fritidsgårdar och elevråd, många ungdoms- organisationer och massmedia. Vi försöker samla ungdomar i allmänhet och satsar särskilt på att få med sådana som inte är organiserade i andra organisationer eller partier. Aktuella frågor och politik diskuteras i utskott. Det gäller framtidsfrågor med betoning på rasism men vi har också utskott om utbildning, miljö och droger. Tanken är att samla ungdomar för att diskutera politik på ett roligare sätt. Det påminner lite om festivalstämning. INFLYTANDE PÅ RIKTIGT? Vi har en massa roliga kvällsaktiviteter, feta konserter och sånt där. Vi sammanställer utskottens arbete och förslag om hur man ska utforma framtidens politik. Rapporten skickas till kommunerna och alla riksdagspolitiker. Vi visar att ungdom har bra förslag och hur man kan arbeta politiskt. Ungdomsriksdagen kommer att följas upp. Den är inte be- stämd ännu men vi kan flagga för att det kommer att bli en extra satsning på ungdomsråden nästa gång. Ansvarig för referatet: är ordförande i arbetar heltid på och bor i , Ungdomsråd startades av ett gäng frustrerade ung- domar som var inskrivna på ett uruselt datortek. I stället för att enbart föra fram kritik bestämde vi oss för att undersöka förutsättningarna för att starta ett ungdomsråd i föreningsform med neutral inriktning både på partipolitik och i religionsfrågor. Vi kallade därför till ett stormöte i vårt medborgarhus och kunde till vår stora glädje konstatera att ett hundratal ungdomar anslutit sig till initialmötet. Där formades Ungdomsråd och där fann vi styrelsemedlemmarna. Åldersinriktningen spikades då till 15 och men kan vi konstatera att det är bra om man sänker åldern till 13 för att integrera hela högstadiet i ung- domsrådets arbete. Det första vi gjorde var att rikta in vårt arbete på fritids- aktiviteter och vi tog reda på, via diverse undersökningar, hur ungdomarna ville att fritidsaktiviteterna skulle se ut och vi kunde via de medel vi blivit tilldelade från EU:s Sociala fond bistå med ekonomisk hjälp till en rad intressanta projekt. Men insåg vi snabbt att vi borde hjälpa kom- munen i den djupt allvarliga arbetsmarknadssituation som befann sig i. Det som är så unikt med arbetslöshet är att flertalet av de arbetstillfällen vår kommun förlorat har flyttats till andra delar av landet för att vår kommun ansetts ligga fel både geo- grafiskt och i regeringens stödområdessystem. Hela kommunen kände sig styvmoderligt behandlad av både rikspolitiker och mass- Vi arrangerade därför tillsammans med andra kommunala aktörer en stor manifestation för kommunens överlevnad och till vår stora glädje anslöt sig hela 2.500 till vårt demonstrationståg. Den stämning vi upplevde den kvällen gav oss ett större själv- förtroende och vi började fundera på vårt nästa drag. Vi bjöd upp alla partiledare till för att på plats se de problem vi har, men framför allt känna på den kampvilja som finns hos så många här uppe. Den ende partiledare som hade möjlighet att komma upp var en av språkrör, . Så för att kunna träffa alla partiledare bestämde vi oss för att åka ner till och under ett par intensiva dagar presentera våra visioner. Uppbackningen var stor i såväl riksdagshus som i . Dessutom bevakade TV4 våra dagar i och presenterade på ett mycket fint sätt Ungdomsråd. Att sprida positiv press om kommunen har varit väldigt viktigt för oss. Därför bestämde vi oss i ett tidigt stadium att bjuda in kronprinsessan till kommunen. Vi trodde att om kron- prinsessan skulle besöka oss så skulle hon ha i släptåg ett stort antal journalister. Vi fick ett positivt svar från hovet och natur- ligtvis fick vi rätt. Ett 50-tal journalister och 10 TV-team bevakade varje steg hon tog på sitt allra första officiella kommunbesök på egen hand i det land hon skall vara drottning över. Vi har lärt oss så väldigt mycket. Vi har träffat majoriteten av de viktiga människor man ser på nyheterna och tack- samt sett att de tagit oss på allvar. Vi har fått ett bra självförtroen- de och vill försöka peppa andra ungdomar till att ta eget personligt ansvar, för sig själv och för sin omgivning. Därför har vi initierat till ett länsungdomsråd i och börjat undersöka möj- ligheterna för samarbete inom den Europeiska Unionen med andra unga. Ungdomsrådens existens kan ju diskuteras, men när vi kan se hur de politiska ungdomsförbunden nära nog slaktats på medlemmar måste man ju till varje pris försöka få in ungdomar i andra arbetsformer. Helst skulle vi ju se att ungdomarna gick in i de etablerade politiska partierna och rörde om så att partierna passar vår generation. Tyvärr anser vuxenvärlden ofta att det inte är ett större pro- blem att unga inte engagerar sig som de gjorde . Som man ofta gör om ungdomar, så generaliserar man och säger gärna att ung- domar engagerar sig i sakfrågor i stället för i politiken. Vi är ju inte en homogen grupp och visst är det bra att man protesterar mot plågsamma djurförsök, miljöförstöring och missförhållanden runt- om i världen. Men den stora majoriteten av ungdomar är för- hållandevis tysta trots att många arbetar heltid på KPU och API med en ersättning på efter skatt och trots att vår generations levnadsstandard sjunkit med . Vad är då vårt recept på att få in yngre människor i det poli- tiska livet? Man bör ändra på hela det politiska sättet att arbeta och minska på onödig byråkrati, ändra på mötesformerna och fram- förallt se till att få in fler kvinnor i alla svenska församlingar, före- tag och organisationer. Det gubbvälde som finns i kan ofta vara mycket avskräckande för unga människor och generellt sett så arbetar kvinnor på ett mycket mindre prestigebundet sätt än vad karlar gör. I sinom tid är vi övertygade om att svenska ungdomar kommer att engagera sig mer. Bara självförtroendet ökar och att man får se hur kul det faktiskt kan vara att ta sitt ansvar. Och hur det än är så är det ju vi, som är unga , som är morgondagens makthavare. I en öppen diskussion efter seminariets planlagda anföranden gjordes drygt 25 inlägg. I detta referat görs en sammanfattning Diskussionsledaren (), ledamot i utredningen, inledde genom att referera till en undersökning som två ungdomar i gjort beträffande elevdemokrati. Efter inter- vjuer med rektorer, lärare och elever konstaterar undersökarna att en stor brist i skolans demokrati är att det är nästan omöjligt att få reda på vilka beslut som fattas. Det saknas rutiner för hur beslut ska bli kända för eleverna. Det gäller också elevrådens protokoll enligt Gävleundersökningen. konstaterade att i den aktuella undersökningen skjuter rektorerna över problemet, eller skulden, på eleverna. –Det är elevernas fel att inflytande är dåligt utvecklat. Flera försök har gjorts att öka elevinflytandet men det har inte fungerat på grund av dåligt intresse från elevernas sida, menade en rektor. –Jag skulle vilja bemöta rektorns påstående med att undra varför elever alls bryr sig om att lägga ned tid på Luciakandidater och bänkar på skolgårdar – de enda frågor av substans som fanns i ett elevrådsprotokoll, sa . –Det är viktigt att ledningen och lärarna vid skolorna är förebilder när det gäller demokrati, menade rektorn vid Västerhöjds- gymnasiet i . Jag har ansvar att föra demokrati- frågorna framåt tillsammans med elever och personalen på skolan. Om inte eleverna visar ett spontant intresse har jag ansvar att vara pådrivande. Jag kan inte skylla på eleverna utan måste ta eget ansvar, konstaterade . –Däremot måste eleverna, när de har tagit sitt ansvar och erhållit inflytande, svara för hur de förvaltar verksamheten. Jag bör fråga mig och dem hur information spridits och hur det skapas en god diskussion. På Västerhöjdsgymnasiet träffar skolledningen elevrådets sty- relse en gång . Träffar sker också med eleverna i klassråd. Basen är klassrummet. menade att det finns risk för att lokala styrelser på skolorna lätt kan leda till att eleverna blir gisslan och att sådana styrelser blir en Potemkinkulisser. Först måste det finnas en fungerande klassrumsdemokrati och på den punkten fick representanter medhåll av Skövderektorn. Apropå elevinflytande återgav Per (), ledamot i kratiutredningen, sina erfarenheter av att vara värnpliktsfackligt aktiv och minnen från den tidens möten med förbandsnämnder på regementen. Regementschefen kunde då tacka för visat intresse vid möten och avsluta med att deklarera att hans chefsbeslut skulle anslås på anslagstavlan kommande fredag. – Det är en attityd som kan vara nog så krävande, oavsett det gäller skolor, regementen eller annat sammanhang, menade . Per riktade också två frågor till , dels beträffande stabiliteten i de värderingsmönster som grundas dels beträffande vad det låga röstetalet i valet till Europa- parlamentet kan få för konsekvenser för valdeltagandet i framtida val. betonade att ungas anskaffning av värderings- mönster är en fråga om politisk socialisation vilket är något helt annat än partiidentifikation. De grundläggande värderingsmönstren ligger på en djupare nivå än partiidentifikation, som vissa kanske aldrig bildar sig, och värderingsmönstren bestäms antagligen tidigare. De undersökningar som genomförts i regi av statsvetarna i visar att det finns väldigt små skillnader mellan olika åldersgrupper när det gäller grundläggande värderingar. Samma förhållande föreligger för övrigt vid en jämförelse med andra grupper. Värdegemenskapen i är extremt stor enligt de svar som getts på frågor om frihet, jämlikhet, rättvisa i samhället, värld i fred och andra värderingsfrågor, meddelade . När det gäller valet till 1995 var det av den totala valmanskåren som nyttjade rösträtten medan enbart av förstagångsväljarna tog vara på denna möjlighet att påverka. Det låga valdeltagandet kan ha flera orsaker; ointresse eller avståndstagande från EU kan vara två förklarings- faktorer. Om det låga valdeltagandet urholkat inställningen att det är en medborgerlig plikt att rösta kan man fundera över. Ett första svar ges i valen , sa . menade också att personvalsreformen under 1990- talet är ett noterbart steg som tagits för att möta partiernas kris. Reformen kan stödja demokratin såtillvida att väljarna kan välja en kandidat som får deras förtroende i ett läge där det påstås att många har svårt att identifiera sig med partiernas paketlösningar. Ett problem i sammanhanget är att enligt väljarundersökningarna är kännedomen om kommunalpolitiker och enskilda riksdagsleda- möter liten. Partiledarna är avsevärt mera kända än de kommunal- politiker som förvaltar merparten av skattepengarna för offentlig verksamhet och som har störst politiskt inflytande över med- borgarnas vardagstillvaro. – Andelen svarande som kan uppge namnet på åtminstone en riks- dagskandidat i den egna valkretsen har minskat . Även om väljarna har blivit mycket kunnigare när det gäller sak- politiken så minskar kandidatkännedomen. Det är paradoxalt att personvalsmöjligheten genomförs i denna situation, menade . Trots att personjournalistiken ökat väsentligt i den politiska bevakningen minskar kandidatkännedomen. noterade att det finns spekulationer om att person- valsmöjligheten kan leda till att unga röstar på unga. Undersök- ningarna efter valet till stöder inte en sådan hypotes. Hälften av de svarande menar att deras val av kandidat styrts av åsiktsmässig samhörighet mellan väljare och vald. För en fjärdedel av väljarna har personliga egenskaper som en bedömning av personernas kompetens och pålitlighet haft avgörande betydel- se. Den resterande gruppen röstar på den som tillhör en special- grupp som de önskar understödja. Här spelar kön och yrkesgrupp en roll medan ålder kommer långt ner på listan. av de tillfrågade svarade att ålder varit avgörande för deras personval. Därför tror jag inte att argumentet ålder är ett viktigt vapen i den kommande valrörelsen och det kan väl vara intressant i detta sammanhang, sa . , ordförande i , frågade om inte den minskande kandidatkännedomen kunde ha samband med införandet av ett suppleantsystem i beslutande församlingar. Det blir ointressant att fästa vikt vid valet av person när det alltid kommer att finnas företrädare för det parti man röstar på. Det är kanske så att om man vill upprätthålla respekten för personvalet så bör kanske suppleantsystemet avskaffas, menade han. frågade också vad det betyder om det sker en McDonaldisering av arbetslivet; system som bygger på fasta strukturer och regelsystem med litet utrymme för ifrågasättande. Om denna sorts näringsliv blir mycket framgångsrikt kan man fråga sig om det färgar av sig på synen på demokrati i samhället. Kan vi i längden ha hierarkiska strukturer i näringslivet och tro att vi kan utveckla unga människors vilja till delaktighet i det sam- hälleliga beslutsfattandet, undrade . (), ledamot i , sa i sitt in- lägg att ungdomsråd, ungdomsparlament och andra konstellationer är friskhetstecken. Engagemang i sådana nya rörelser kan säkert för många leda till ett vidare engagemang i politik. kan det leda också till ett partipolitiskt engagemang. – Jag tror att partierna är och förblir kärnan i demokratin, sa Marcusdotter. Mot den bakgrunden är det ett oerhört stort problem att alldeles för få unga engagerar sig i partierna och att medlemstalen i ungdomsförbunden sjunkit drastiskt. Det finns oerhört mycket som partierna kan göra själva, de unga måste tas på allvar. Partierna måste fundera över hur de kan öppna sig för engagemang också i s.k. enfrågor, underströk Marcusdotter. Marcusdotter kommenterade tre påstådda orsaker till ungdo- mens svaga partipolitiska engagemang. En orsak sägs vara ointresse. Partiarbete upplevs som tråkigt av många unga. Det är ett mindre problem. För tonåringar finns många roliga saker och växer ett politiskt intresse fram hos många av dessa som sysslar med helt andra saker. En annan orsak till uteblivet engagemang påstås vara misstro mot partier och politiker. Det är oerhört allvarligt om klyftan mellan väljare och politiker växer. Vi vet att medierna spelar en stor roll för människors, och bland dem de ungas, bild av politi- ken. Vi vet hur mediebilden ser ut med kontokort och en massa annat och jag menar att det ofta är en mycket snedvriden bild, menade . –Sedan undrar jag varför frågor som Tycker du att klyftorna har ökat mellan politiker och väljare? och Är partierna endast in- tresserade av folks röster – inte av deras åsikter? är negativt for- mulerade. Jag frågar mig vilka svaren skulle bli om man vände på frågorna. Vi måste ta mediebilderna av politiken på allvar, de kan bli självgående spiraler. Det är allvarligt om unga människor stöts bort från politiken därför att de tror att ett engagemang leder till att de utsätts för outhärdliga blåslampor och misstänkliggöranden, menade . En tredje orsak till att välja bort partiengagemeng påstås vara att unga inte vill köpa hela åsiktspaket. Det påståendet kan jag inte ställa upp på. Partierna är inga åsiktspaket, vi står för ideologier och värderingar om vilka vägval som är bäst i politiken, sa Marcusdotter. –Vi som är aktiva i partierna vet att utrymmet för personliga ställ- ningstaganden är mycket stort. Man behöver inte tycka som parti- ledarna och dom i i alla frågor. Partierna ger stort ut- rymme för enskilda att engagera sig i enstaka frågor, om det är det man vill. Som partiaktiva vet vi också att en förkrossande majoritet av s.k. politiker är oerhört hedervärda människor som stretar med politiken på sin fritid. Många lägger ned mycket stor tid för det man tror på. Vi vet också att arbete i partipolitiken kan vara oer- hört meningsfyllt och intressant, även om kommunala handlingar inte alltid är jätteroliga. Vi vet att partiarbete är något helt annat än den bild som medierna ger intryck av att det är. Jag tror att det är viktigt att bilden av partiarbetet blir mera nyanserad och det kan inte bara vara partiernas ansvar att ge denna bild – det borde vara allas ansvar, sa Marcusdotter. (), ledamot i , konstatera- de att trenderna för unga och valmanskåren i sin helhet i tabeller vid seminariet följde samma utvecklings- mönster. Stiger valdeltagandet totalt så stiger det också bland de unga, och tvärtom. Det verkar vara de allmänna trenderna i politi- ken som också avgör de ungas deltagande. Tabellerna tydde också på att i när ungdomsförbunden stod starka, som på sjuttio- talet, sjönk ungdomens intresse för politik och när ungdomsförbunden försvagats så börjar intresset stiga. Atterfall underströk också han att partierna har mycket att göra för att faktiskt ta till vara ungdomsengagemanget. – Frågan är om inte det viktigaste som kan göras för att öka ung- domens intresse för politiken är att skapa spännande och bra diskussioner i frågor som är angelägna. Det är nog på det sättet vi kan öka ungdomars engagemang, menade . framförde att det finns en risk med elevrepre- sentanter som hamnar i gisslansituationer och unga som sugs in i fullmäktigeförsamlingar för att möta en verklighet där de upplever att påverkansmöjligheterna är små. När ungdomar upplever att de i demokratisk välmening sugs in i sådana sammanhang och sedan inte ser några faktiska möjligheter till verkligt inflytande, kan det verka avskräckande. Det gäller att vara vaksam på vad denna fådda makt, där medborgare i all välmening sugs upp på villkor som dikteras av en maktelit, innebär. Det kan vara bättre att ungdomar bildar starka påtryckar- grupper som står på sta´n med plakat, skriver insändare, uppvaktar politiker eller aktiverar sig på annat sätt. Sedan kan man ta steget in i den representativa demokratin eller välja att vara kvar i på- tryckargrupperna. För många unga kan det vara effektivare att organisera sig och på det sättet nå kraft att påverka. sa att hon ansåg att verklig elevdemokrati var ett viktigt mål med tanke på att unga behöver lära sig hur man organi- serar sig för att nå inflytande i synnerhet om man senare i livet får möta ett McDonaldiserat arbetsliv. Jag tror att det är ett egenvärde att det demokratiska inflytandet på arbetsplatserna ökar, sa . tog också upp segregationens betydelse för avdemo- kratiseringen, en fråga som hon menade var av oerhörd betydelse. Hon gjorde det med utgångspunkt från ett samtal med en ung kille som inte haft jobb , med ansvar för ett litet barn och som desperat uttalat att han var beredd att åka ner och meja ner stats- ministern och hela gänget med en . Även om grabben är för feg att göra en sådan sak så uttrycker han vad unga frustrerade kan känna, menade . Om inte dessa unga känner att någon talar om deras viktigaste frågor och om de känner sig ute- stängda från vuxenlivet så kan några bli så frustrerade när ingen lyssnar trots ett högt tonläge att våldsmetoder kan bli ett faktum. Hon refererade också en replik från ett TV-program där en ung misshandlad man fick frågan varför han inte gjorde en polisan- mälan. –Polisen gör väl ingenting, de står ju inte på vår sida. Vi får ingen hjälp av polisen. Det är bättre att ta saken i egna händer, blev svaret. –Det här är drastiska exempel men nog finns det en grupp ung- domar som inte har tilltro till samhället, som inte litar på staten, sa . Det kan gälla unga som kommit som politiska flyk- tingar och som omöjligen kan lita på polisen. I förorter i kan sådana leva utan att bli delaktiga i det svenska samhället. –Kontentan är att det är en avgörande handling för demokratin att det tas rejäl kamp mot segregationen och rejäla krafttag för att integrera människor som är utestängda ur samhällsegemen- skapen. Kampen mot de sociala klyftorna och för den fulla syssel- sättningen är inte bara rättvisefrågor utan också avgörande för demokratins framtid och utveckling, sa . , aktiv i idrottsrörelsen, menade att med all respekt för skolans vikt var det av betydelse att fundera över de ungas fri- villiga verksamhet . Här kan man se drivkrafter som uppstår ur ungas egna engagemang. Här finns inte bara etablerade organisationer utan också en mängd nya rörelser och spontana möten som skapar bindningar. Det är strukturer av nätverk som i vissa fall blir allt fastare organiserade lokalt, regionalt och natio- Man kan enligt fråga sig vad som är mest demokra- tiskt, beslut som växer fram i ett nätverk med 30 personer eller beslut som tas av 30 närvarande vid ett stadgeenligt möte i en förening med 300 medlemmar. Det finns en fara, menar , att det som är organiserat blir allt för fast strukturerat och att det leder till passivisering av unga. Det kan leda till motstånd i ungdomsgrupper och just därför är det viktigt att ge stöd till det nya. – Det viktiga är inte att göra något för de unga eller för pensio- närer, det viktiga är att göra saker med dem och det vi här har hört från bland annat och tycker jag ger hopp för fram- tiden, sa . Men släpper man fram krafter på det lokala planet så blir det en väldig mångfald medan centralt stöd ofta leder till likriktning och kontrollbehov. Det finns ett motsatsförhållan- de mellan det etablerade och det nya som växer fram och det bör vi vara uppmärksamma på. Det är en väldig utmaning att ge utrymme för de ungas sponta- na initiativ i etablerade organisationer, exempelvis för oss i idrotts- rörelsen, och det vi först och främst måste bygga på är ungdomar- nas egna självvalda intresse, sa . , aktiv i , redogjorde för arbetet med ungdomsparlament i . frågar sig om unga tar demokratin allt för mycket som en sak som är given, att ung- domar, i enlighet med vad Trondman sagt, nöjer sig med att kon- sumera den demokrati som tidigare generationer skapat. Vem tar ansvaret för fortsättningen? Jag tror att det finns ett starkt engage- mang i politiska frågor men vem tar ansvar i partierna och i organi- sationslivet? Det är min oro, sa , och avslutade med att han trodde att det nu gäller att hitta nya kanaler för ungas engagemang. De kanaler som min åldersgrupp utnyttjar för att uttrycka sin demokratiska vilja väljer inte dagens unga. Vi måste ge nytt ut- rymme för de ungas engagemang, sa . , , visade att färre bland de unga anser att politikerna förlorat kontakten med medborgarna jämfört med de äldre i styrelsens enkät. Denna bild motsäger att särskilt ungdomar saknar förtroende för politikerna. Är det så att unga inte har låtit sig påverkas av medierna i samma utsträckning som äldre eller beror skillnaden i svar mellan åldersgrupperna på att unga saknar möjlighet att göra historiska jämförelser? frågade sig också på vilket sätt unga kan släppas in i maktens strukturer, där inte bara de unga utan också kvinnor och invandrare möter svårigheter. Hur tar man makt? Kan man bjuda in dem som knackar på och erbjuda dem makt? Är det inte ett gemensamt ansvar att alla tar ansvar för samhället? I teorin är kommunala företrädare positiva.