sou · GMB347 · 1999-01-01 00:00:00 — Till Statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare för att utreda frågor om åtgärder mot vissa bulvanförhållanden m.m. (dir. 1996:55). Till särskild utredare förordnades justitierådet . Att som experter biträda utredningen förordnades advokaten , civilekonomen , stats- åklagaren , civilekonomen , verkställande direktören , chefsjuristen , revisionsdirektören , skattedirektören och fil. Sedan avlidit förordnades advokaten att biträda utredningen som expert. Sekreterare åt utredningen har varit hovrättsassessorn . Utredningen har antagit namnet (Ju 1996:06). Utredningen får härmed överlämna betänkandet Bulvaner och annat (SOU 1998:47). I arbetet med detta betänkande har samtliga experter deltagit. I samråd med experterna har bestämts att några särskilda yttranden inte skall förekomma. Huvudskälet till detta är att flertalet experter är knutna till organ som kan förutsättas få tillfälle att lämna synpunkter vid en kommande remissbehandling av betänkandet. Utredningens uppdrag är härmed slutfört. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 25 1 Förslag till lag om ändring i brottsbalken . . . . . . . . . . . . 25 2 Förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 27 3 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 29 4 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:277) om vissa bulvanförhållanden . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 32 5Förslag till lag om ändring i lagen (1985:354) om för- bud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall, m.m. . . . . . . 38 6Förslag till lag om ändring i lagen (1986:436) om näringsförbud . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 40 7 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:00) om . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 42 8 Förslag till förordning om ändring i polisregister- kungörelsen (1969:38) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 43 9Förslag till förordning om ändring i förordningen (1985:357) om registrering av och underrättelse om do- mar om förbud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall Förslag till förordning om ändring i kreditupplysnings- förordningen (1981:955) . Utredningsuppdraget och dess genomförande . . . . . . . Genomförandet av uppdraget . . . . . . . . . . . . . . . . . 2 Allmänt om ekonomisk brottslighet och bulvaner . . . . . . . . 53 2.1 Vad är ekonomisk brottslighet? . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 53 2.2 Regeringens strategi mot ekonomisk brottslighet . . . . . . . . 55 2.3 Illojala bulvanförhållanden . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 57 2.3.1 Vad är en bulvan? . 2.3.2Eko-kommissionens förslag till bulvanlag och den antagna bulvanlagen . . . . . . . . . . . . . . . . . 59 2.3.3 Betalningsansvarskommittén . . . . . . . . . . . . . . . 60 2.3.4 Diskussionen under senare år . . . . . . . . . . . . . . 61 2.3.5 Utredningens synpunkter . 3 Vissa missbruk av associationsrätten . . . . . . . . . . . . . . . 63 3.1 Styrelselösa bolag . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 63 3.2 Vilseledande anmälningar för registrering . . . . . . . . . . . . 65 3.2.1 Anmälan av fingerade personer . . . . . . . . . . . . . 65 3.2.2 S.k. målvakter . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 67 3.2.3 Förslag till reglering . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 70 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 73 3.3.1 Bakgrund . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 73 3.3.2 Tänkbara lösningar på problemen . 3.3.3Förslag till komplettering av regler om medverkan . 4 Kontroll i samband med tillståndsgivning m.m. . . . . . . . . . 81 4.1 Inledning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 81 4.2 Vilka kontrollmöjligheter har myndigheterna i dag? . . . . . . 83 4.3 Överväganden och förslag . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 86 4.3.1 Allmänna utgångspunkter . . . . . . . . . . . . . . . . . 86 4.3.2 En generell reglering . 4.3.3Vidgade befogenheter att utreda och 5 Affärskontroll . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 93 5.2Affärskontroll och personlig integritet - gällande rätt, m.m. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 95 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 95 5.2.2 Kreditupplysningslagen . . . . . . . . . . . . . . . . . . 96 5.2.3 Personuppgiftslagen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 100 5.2.4 Kriminal- och polisregister . . . . . . . . . . . . . . 103 5.2.5 Reformeringen av registerlagstiftningen . . . . . . 107 5.2.6 Internationella dokument . . . . . . . . . . . . . . . . 110 5.3 Överväganden och förslag . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 116 5.3.1 Allmänna synpunkter . . . . . . . . . . . . . . . . . . 116 5.3.2 Vilka uppgifter bör förmedlas? . . . . . . . . . . . . 119 5.3.3 Vem bör förmedla uppgifterna? . . . . . . . . . . . 125 5.3.4 Hur skall uppgifterna inhämtas? . . . . . . . . . . . 128 5.3.5 Skydd för utlämnade uppgifter . . . . . . . . . . . . 131 5.3.6 Utredningens förslag . . . . . . . . . . . . . . . . . . 131 5.3.7 Alternativa möjligheter? Ägarregister i fåmansbolag . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 6.3Bör en övergång ske till ett generellt registrerings- Vilket organ skall svara för registreringarna? . Utredningens slutliga ställningstagande . Vad skall ingå i PRV:s aktieägarregister? Rättsverkan av registreringarna m.m. . . . . . . . . . . . . . . Insyn och sekretess . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Rätt till ersättning . Säkerhets- och sårbarhetsfrågor . . . . . . . . . . . . . . . . . Frågans vidare behandling . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Hinder mot att kringgå näringsförbud . 7.3Några uppgifter om kringgående av näringsförbud . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 166 7.3.1 Näringsförbudsutredningens utvärdering . . . . . . 166 7.3.2Utredningens enkät till åklagarmyndigheter och tillsynsmyndigheter . . . . . . . . . . . . . . . . 167 7.4 Överväganden och förslag . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 168 7.4.1 Allmänna utgångspunkter . . . . . . . . . . . . . . . 168 7.4.2 Innehav av fullmakt . 7.4.3Bör verkan av ett näringsförbud utsträckas . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 178 8.2.3 Rådgivningsförbud . 8.3Tillämpningen av rådgivningslagens bestämmelser . 8.4 Överväganden och förslag . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 185 8.4.1 Allmänna utgångspunkter . 8.4.2 Begreppet rådgivning . . . . . . . . . . . . . . . . . . 191 8.4.3Straffbestämmelsen avseende vårdslös råd- Förutsättningar för rådgivningsförbud . . . . . . . 8.4.6Verkan av förbud och förfarandet vid pröv- ning av förbudsfrågor . Sanktioner vid överträdelser . . . . . . . . . . . . . 8.4.9Bör ytterligare sanktioner mot oseriös råd- givning införas . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 200 Bulvanlagen och tillsynen över de finansiella Ägarprövning i finansiella företag . Överväganden och förslag . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Genomförandet av förslagen, m.m, . Förslaget till lag om ändring i . . . . . . . . . 11.2Förslaget till lag om ändring i kreditupplysnings- lagen (1973:1173) . 11.3Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) . 11.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:277) om vissa bulvanförhållanden . . . . . . . . . . . . . . . . . . 229 11.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall, m.m. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 236 11.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1986:436) 11.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:00) om belastningsregister . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 241 11.8Förslaget till förordning om ändring i polisregister- kungörelsen (1969:38) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 242 11.9Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1985:357) om registrering av och underrättelse om domar om förbud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 243 11.10Förslaget till förordning om ändring i kredit- upplysningsförordningen (1981:955) . Bilaga 1 Utredningens direktiv . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 245 Bilaga 2 Utredningens promemoria 1997-02-26 om ägar- register i fåmansbolag . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 257 Bilaga 3 Remissyttranden . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 273 Bilaga 4 Utredningens enkät om kringgående av närings- förbud och tillämpningen av rådgivningslagen . . . . . . 331 bankaktiebolagslagen (1987:618) bankrörelselagen (1987:617) Nytt juridiskt arkiv, avdelning I det statliga person- och adressregistret Utredningens huvuduppgift har varit att överväga åtgärder som kan förhindra eller försvåra att ekonomisk brottslighet begås med hjälp av bulvaner eller bulvanliknande arrangemang. Uppdraget har emellertid även omfattat frågor som inte kan sägas ha någon omedelbar anknytning till problemen med illojala bulvanskap. Till de frågor som utredningen enligt direktiven har haft att särskilt uppmärksamma hör hur myndigheter med tillstånds- eller tillsynsupp- gifter skall kunna få bättre möjligheter än att förhindra att de regler som gäller i dessa hänseenden kringgås genom användning av bulvaner, hur det kan göras lättare att avslöja illojala bulvanförhållanden i samband med kreditupplysning och om registeruppgifter om brottmåls- domar - i första hand avseende ekonomisk brottslighet - bör göras tillgängliga för affärskontrollsändamål, om det finns skäl att införa ett register för information om ägarförhållandena i fåmansbolag samt vilka regelförändringar eller andra åtgärder som krävs för att förhindra att ett näringsförbud kringgås genom användning av bulvaner eller på annat liknande sätt. I uppdraget har också ingått att göra en översyn av lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall, m.m. (rådgivningslagen). Vissa missbruk av associationsrätten Flera frågor som har anknytning till det problemområde utredningen har haft att behandla gäller olika slags missbruk av det associationsrättsliga systemet med anknytning till styrelsens roll främst i aktiebolag men även i andra juridiska personer. Hit hör bl.a. de problem som föranleds av att ett stort antal aktiebolag saknar till () anmäld styrelse. Eftersom torde komma att ta upp problemen med styrelselösa bolag till prövning i hela sin vidd avstår utredningen för sin del från att lägga fram några förslag som tar sikte på denna problematik. Utredningen förordar emellertid att man, när det gäller problemen med retroaktiva anmälningar av förändringar i ett aktiebolags styrelse, i första hand undersöker möjligheten att införa en ordning som innebär att en avgång och möjligen också ett nyval får omedelbar verkan endast under förutsättning att det kan beläggas att anmälan för registrering skett inom viss från förändringen. uppkommer problem genom vilseledande anmälningar för registrering av styrelseledamöter och andra bolagsföreträdare. I ett antal fall har det sålunda förekommit att fingerade personer som uppges vara bosatta utomlands har anmälts för registrering. Ett arbete som syftar till att åstadkomma en bättre ordning för identitetskontroll av utomlands bosatta bolagsföreträdare som anmäls för registrering pågår . Även om en sådan ordning kommer till stånd måste man emellertid räkna med att det även framgent kan inträffa att fingerade personer anmäls för registrering. Utredningen har övervägt frågan om det finns skäl att införa en straffbestämmelse som riktar sig mot ett sådant missbruk av reglerna. Som utredningen ser saken är emellertid förfarandet straffbelagt, bl.a. kan ansvar enligt 15 kap. 11 § för osant intygande eller brukande av osann urkund komma i fråga. Enligt utredningens bedömning är någon ny straffbestämmelse följaktligen inte nödvändig. En annan form av missbruk av det bolagsrättsliga systemet som leder till stora problem för de myndigheter som har att utreda brott utgör anlitandet av s.k. målvakter, dvs. personer som ställer sig till förfogande som styrelseledamöter för att bära det straffrättsliga ansvaret utan avsikt att delta i bolagets verksamhet. I syfte att förbättra möjligheterna att ingripa mot bruket av målvakter föreslår utredningen att det i aktiebolagslagen införs en allmän lämplig- hetsregel för styrelseledamöter och verkställande direktör i vilken det anges att dessa bolagsföreträdare skall ha sådan insikt och erfarenhet som med hänsyn till arten och omfånget av bolagets verksamhet samt omständigheterna i övrigt fordras för uppdragets fullgörande enligt aktiebolagslagen. Vidare föreslås att det föreskrivs att den som inte avser att ta del i sådan verksamhet som enligt aktiebolagslagen an- kommer på styrelsen eller verkställande direktör inte utan godtagbart skäl får åta sig sådant uppdrag. Den som uppsåtligen och i otillbörligt syfte åtar sig sådant uppdrag i strid med den sist nämnda bestämmelsen skall enligt förslaget kunna dömas till böter eller fängelse i högst . Detsamma skall gälla för deltagare i bolagsstämma och styrelseledamot som i otillbörligt syfte utser någon till styrelseledamot eller verkställande direktör med insikt om att hinder mot detta möter enligt någon av de angivna bestämmelserna. Ett ytterligare problem i detta sammanhang utgör bruket av general- fullmakter. I utredningens uppdrag har ingått att behandla frågan om generalfullmakter främst när det gäller användningen av sådana fullmakter som ett medel att kringgå näringsförbud. denna fråga i det följande. I direktiven har emellertid även angetts att utredningen skall vara fri att behandla frågan om generalfullmakter också i andra brottsliga situationer än i samband med kringgående av näringsförbud. Generalfullmakter uppges representera ett stort praktiskt problem för de brottsbekämpande myndigheterna. Sådana fullmakter förekommer ofta i styrelselösa bolag. Den ende som företräder bolaget är då innehavaren av generalfullmakten, som i sin tur inte sällan transporterar den på annan. Resultatet blir att man kringgår aktiebolagslagens system för ledning av aktiebolag och att det erbjuder stora svårigheter att identifiera den som skall bära ansvaret för en straffbar gärning vilken företagits i bolagets namn eller med dess medel. I de sammanhang då problemet uppmärksammats har föreslagits olika slags åtgärder för att minska problemen med generalfullmakter, såsom att generalfullmakter skulle uttryckligen förbjudas, att registrering skulle krävas för att en generalfullmakt skulle få giltighet eller att en general- fullmakt inte skulle få gälla mer än en begränsad tid med förbud att därefter utfärda en ny generalfullmakt. Dessa förslag är enligt utredningens mening i hög grad beaktansvärda. Som utredningen ser saken lider de dock av den svagheten att det är svårt att på ett meningsfullt sätt definiera det slag av fullmaktshandling som skulle träffas av sådana regler. Generalfullmakt utgör inte någon term som förekommer i lag eller annars har någon allmänt vedertagen innebörd. Alla slags fullmakter kan ju inte förbjudas. Utredningen föreslår att aktiebolagslagens reglering justeras och förtydligas i vissa hänseenden. Sålunda föreslår vi att det införs en föreskrift om att ett oinskränkt bemyndigande för annan än styrelseleda- mot eller verkställande direktör att företräda bolaget och teckna dess firma inte medför någon rätt att företräda bolaget förrän registrering har skett. Vidare föreslås att aktiebolagslagens bestämmelse om att styrelsen svarar för bolagets organisation och förvaltning skall kompletteras med en regel i vilken det anges att styrelsen inte får överlåta ansvaret för dessa uppgifter på annan. Utredningen är emellertid medveten om att de föreslagna båda lagändringarna inte mer än i förhållandevis begränsad mån undanröjer de problem som har gett sig till känna i praktiken. Över huvud taget förefaller det vara svårt att åstadkomma en lösning av problemen genom ingrepp i aktiebolagsrättsliga eller andra civilrättsliga regler. Med hänsyn härtill och till att det associationsrättsliga systemet är så lätt att manipulera i brottsliga sammanhang anser utredningen att det finns skäl för en utvidgning av tillämpningsområdet för brottbalkens medverkans- regler. Utredningen föreslår sålunda att den som med uppsåt att främja brottslig verksamhet ger någon ett bemyndigande att företräda juridisk person skall anses medverka till brott som begås med stöd av be- Förslaget innebär att uppsåtet kan vara direkt, indirekt eller eventuellt, men det behöver inte omfatta ett konkret brott och inte endast en bestämd brottstyp utan det bör vara tillräckligt att det avser brottslig verksamhet. Kontroll i samband med tillståndsgivning m.m. finns det inga författningsregler som mera specifikt tar sikte på en myndighets möjligheter att undersöka vem som i realiteten utövar ledningen i ett företag eller har ett väsentligt ekonomiskt intresse i viss näringsverksamhet. När det gäller myndigheter med tillstånds- eller tillsynsuppgifter eller med uppgift att besluta om bidrag till näringslivet finns det i allmänhet författningsbestämmelser som mera allmänt reglerar vilka kontroll- och undersökningsåtgärder myndigheten kan vidta. Myndighetens befogen- heter i detta hänseende kan vara mer eller mindre långtgående. Vissa av dessa mera allmänt hållna regler kan tillämpas även i fall där en myndig- het i sin verksamhet finner anledning att närmare utreda vem som utövar ledningen i ett företag. Även i avsaknad av särskild författningsreglering kan en myndighet vidta sådana åtgärder som att infordra uppgifter eller be en viss person att infinna sig hos myndigheten. För att myndigheten skall kunna tillgripa någon form av tvångsmedel, t.ex. ett vitesföreläggande, i syfte att förmå personen i fråga att efterkomma myndighetens begäran krävs dock stöd i ett utryckligt författningsbemyndigande. Det är vidare diskutabelt om en myndighet i avsaknad av författningsstöd kan anses ha möjlighet att genomföra besök i utrednings- och kontrollsyfte. Utredningen anser att det finns skäl att ge här aktuella myndigheter bättre möjligheter än att förhindra att regler kringgås genom användning av bulvaner eller bulvanliknande arrangemang. Utredningen föreslår därför att det införs generella bestämmelser som ger myndig- heter i verksamhet som består i tillståndsprövning, tillsyn eller lämnande av stöd med avseende på näringslivet vidgade möjligheter att utreda och kontrollera vem som utövar ledningen eller har ett väsentligt ekonomiskt intresse i ett företag som är föremål för myndighetens verksamhet. Under förutsättning att det är av betydelse för myndighetens verksamhet hur det förhåller sig i dessa hänseenden och att myndigheten finner anledning att genomföra en särskild utredning i syfte att klarlägga förhållandena, skall enligt förslaget myndigheten få - vid vite ålägga ett företag eller någon annan att tillhandahålla uppgifter eller handlingar, -vid vite ålägga den som kan förväntas kunna lämna upplysningar i saken att inställa sig till förhör på tid och plats som myndigheten bestämmer, eller -avlägga besök i lokaler som ej utgör bostad. I utredningens uppdrag har ingått att överväga hur det kan göras lättare att avslöja illojala bulvanförhållanden i samband med affärskontroll. Därvid har utredningen bl.a. haft att överväga om registeruppgifter om brottmålsdomar, i första hand rörande ekonomisk brottslighet, bör göras tillgängliga i samband med kreditupplysning eller på annat sätt i samband med affärskontroll. Med affärskontroll avses här den kontroll av en tilltänkt affärspartner som en näringsidkare före en kredit eller ett avtalsslut kan genomföra i syfte att skydda sig mot oönskade affärsförbindelser och ekonomiska förluster. Utredningen gör bedömningen att en möjlighet att förmedla uppgifter om ekonomisk brottslighet i samband med affärskontroll borde kunna ge påtagliga brottsförebyggande effekter. står det klart att en sådan uppgiftsförmedling skulle medföra att enskilda fick utstå visst intrång i den personliga integriteten. Tanken på att öppna en möjlighet att lämna ut brottsuppgifter i kreditupplysningssammanhang strider onekligen mot de principer som tillämpats på området, i själva verket i så hög grad att, om en möjlighet till detta i enlighet med våra direktiv skulle öppnas, man måste rubricera det som en betydande systemförändring. Vid den grannlaga avvägning som måste göras mellan intresset av att motverka den ekonomiska brottsligheten och intresset av att bereda enskilda skydd mot intrång i den personliga integriteten har utredningen funnit att det kan anföras goda skäl för att en möjlighet att lämna uppgifter om ekonomiska brott i samband med kreditupplysning bör införas. Utredningen lägger därför för remissinstansernas prövning fram ett sådant förslag. Förslaget innebär följande. Kreditupplysningsföretagen skall ges möjlighet att förmedla uppgifter om lagakraftvunna domar och godkända strafförelägganden avseende ekonomisk brottslighet. Med ekonomisk brottslighet avses här brott enligt 9 - 11 kap. och 14 kap. samt brott enligt skattebrottslagen (1971:69) och lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Uppgifter skall få lämnas endast om domar och godkända strafförelägganden i vilka annan påföljd än böter har ålagts. Som ytterligare begränsning skall gälla att uppgifter får lämnas endast beträffande den som för utlämnandet av uppgiften är näringsidkare eller har en sådan anknytning till en näringsverksamhet att han är att jämställa med näringsidkare i kreditupplysningslagens mening. förflutit från det att domen vann laga kraft eller strafföreläggandet godkändes skall uppgift om domen eller strafföreläg- gandet inte längre få lämnas ut. Kreditupplysningsföretagen skall få rätt att för kreditupplysningsändamål erhålla uppgifter från Rikspolisstyrel- sens belastningsregister. Enligt direktiven har utredningen ålagts att se efter om det finns skäl att införa ett register för information om ägare i fåmansbolag. Den förväntade nyttan från ekobrottsbekämpningssynpunkt skall därvid vägas mot kostnader, administrativa insatser, bördor för näringslivet m.m. som behövs för att realisera ett sådant register. I uppdraget ligger enligt direktiven att överväga vilka uppgifter som bör ingå i registret, hur uppgifterna skall samlas in, vem som skall föra registret, hur registret skall användas och hur det skall finansieras. I fråga om de s.k. avstämningsbolagen - främst publika aktiebolag - registreras ägarförhållandena redan nu i ett kontobaserat system hos . Bestämmelser om detta finns i aktiekontolagen (1989:827). Utredningen har gjort bedömningen att, om ett ägarregister skall införas för aktiebolag som inte omfattas av det konto- baserade systemet, registret rimligen måste omfatta alla sådana bolag och således inte endast fåmansbolag. En annan ordning skulle vara irrationell och dessutom lätt kunna kringgås. En annan utgångspunkt för utredningens överväganden har varit att ett ägarregister, av hänsyn bl.a. till de kontrollsvårigheter som annars skulle uppstå, bör konstrueras så att det blir en civilrättslig förutsättning för ett giltigt aktieförvärv att anteckning härom sker i registret. Detta innebär att ett ägarregister enligt utredningens mening förutsätter att man övergår till en ordning enligt vilken inte längre aktiebrev utan en registrering blir bärare av aktierättigheterna. En nyordning av detta slag medför vissa fördelar för brottsbekämp- ningen liksom för skattekontrollen och annan offentlig kontroll. Dessutom uppkommer fördelar för bolagen själva; man slipper bl.a. bestyret med att föra aktieböcker och nyemissioner och pantsättning underlättas. Ett ökat underlag för affärskontroll tillskapas.