sou · GMB3123 · 1999-01-01 00:00:00 — Det är utredningens bedömning att folkrättens regler torde vara svåra att förena med det sätt på vilket DEN SAMORDNADE GR¤NS¶VERVAK NINGEN i krig är ordnad . Frågan om gränsövervakningspersonalens uppgifter och därav följande folkrättsliga status kan emellertid enligt utredningens mening inte analyseras på ett tillfredsställande sätt utan att gränsövervakningen i dess helhet genomlyses. Utredningen förordar att en sådan översyn äger rum och att det i varje fall tills vidare, intill dess att en sådan översyn eventuellt har genomförts, inte görs någon ändring av bestämmelsen om att kombattantstatus tillkommer de tulltjänstemän som är uttagna för tjänstgöring i den samordnade gränsövervakningen i krig m.m. I sammandrag består utredningens F¶RFATTNINGSF¶RSLAG i följande. lag om polisens ställning under krig upphävs. 21 kap. 3 § och 2 § disciplinansvarslagen ändras så, att polismän, civila skyddsvakter och civila skyddsområdesvakter är underkastade krigsmäns ansvar enligt 21 kap. resp. dis- ciplinansvar enligt disciplinansvarslagen. Det föreslås att totalförsvarets folkrättsförordning ersätts av en ny förordning i ämnet. Vissa bestämmelser i den föreslagna förordningen skiljer sig i sak från vad som följer av den nu gällande förordningen. Den nya regleringen bör träda i kraft . 1Förslag till lag om upphävande av lagen (1943:881) om polisens ställning under krig Härigenom föreskrivs att lagen (1943:881) om polisens ställning under krig skall upphöra att gälla vid utgången av . 2Förslag till lag om ändring i brotts- balken Härigenom föreskrivs att 21 kap. 3 § skall ha följande ly- delse. KAP /M BROTT AV KRIGSM¤Ng Vid tillämpningen av detta kapitel avses med krigsmän alla som är tjänstgöringsskyldiga vid POLISM¤N SOM UTAN ATT VARA TJ¤NSTG¶RINGSSKYLDIGA VID F¶R SVARSMAKTEN ¤R SKYLDIGA ATT DELTA I RIKETS F¶RSVAR SKYDDSVAKTER OCH SKYDDS OMR¥DESVAKTER SOM F¶RORDNATS MED ST¶D AV LAGEN OM SKYDD F¶R SAMH¤LLSVIKTIGA ANL¤GGNINGAR M M alla som annars vistas vid avdelningar av F¶RSVARSMAKTEN, när avdelningarna är i fält eller verkar under liknande förhållan- den, medlemmar av den organi- serade motståndsrörelsen. Vid tillämpningen av detta kapitel avses med krigsmän alla som är tjänstgöringsskyldiga vid alla som annars vistas vid avdelningar av &¶RSVARSMAKTEN, när avdelningarna är i fält eller verkar under liknande förhållan- den, medlemmar av den organi- serade motståndsrörelsen. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1990:218. 3Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. skall ha följande lydelse. Är i krig, gäller lagen även för 1. alla som, utöver vad som sägs i 1 §, är tjänstgöringsskyl- diga i Försvarsmakten, POLISM¤N SOM UTAN ATT VARA TJ¤NSTG¶RINGSSKYLDIGA I &¶R SVARSMAKTEN ¤R SKYLDIGA ATT DELTA I 3VERIGES F¶RSVAR SKYDDSVAKTER OCH SKYDDS OMR¥DESVAKTER SOM F¶RORDNATS MED ST¶D AV LAGEN OM SKYDD F¶R SAMH¤LLSVIKTIGA ANL¤GGNINGAR M M alla som annars vistas vid avdelningar av Försvarsmakten, när avdelningarna är i fält eller verkar under liknande förhållan- den, medlemmar av den organi- serade motståndsrörelsen. Är i krig, gäller lagen även för 1. alla som, utöver vad som sägs i 1 §, är tjänstgöringsskyl- diga i Försvarsmakten, alla som annars vistas vid avdelningar av Försvarsmakten, när avdelningarna är i fält eller verkar under liknande förhållan- den, medlemmar av den organi- serade motståndsrörelsen. Denna lag träder i kraft . 4Förslag till totalförsvarets folkrätts- förordning (xxxx:xxxx) Härigenom föreskrivs följande. g Denna förordning innehåller föreskrifter för svensk del med an- ledning av vissa förpliktelser enligt den internationella humanitära rätten i väpnade konflikter. I föreskrifterna anges vilken folkrättslig ställning som skall anses tillkomma vissa personalkategorier inom totalförsvaret. I föreskrif- terna åläggs också myndigheter under regeringen att vidta förberedel- ser, m.m. g Kombattanter är de som tjänstgör i Försvarsmaktens krigsorganisa- tion samt de som tjänstgör i Försvarsmaktens grundorganisation när de tas i anspråk för stridsuppgifter, om de inte tillhör sjukvårdspersonalen eller själavårdspersonalen enligt 8 § respektive 11 §. g Utöver vad som föreskrivs i 2 § är följande kombattanter. 1.Personal ur som tjänstgör som gränsövervakningspersonal enligt lagen (1979:1088) om gränsövervakningen i krig m.m. 2.Medlemmar av den organiserade motståndsrörelsen. g De som kallas in till tjänstgöring inom Försvarsmakten är kombat- tanter först då de har tilldelats militär utrustning och kommit under an- De som i fred har tilldelats personlig militär utrustning är dock kombattanter redan då tjänstgöringsskyldigheten inträder, om de har tilldelats tjänstevapen. g Försvarsmakten får efter samråd med berörda myndigheter meddela föreskrifter för verkställigheten av bestämmelserna i 2–4 §§ om kom- battanter. g Civilförsvarspersonal är de som tjänstgör i eller fullgör uppgifter inom befolkningsskyddet, om de inte tillhör sjuk- vårdspersonalen enligt 8 §. Civilförsvarspersonal är även annan personal som på anmodan av räddningsledare deltar i räddningstjänst eller i verksamhet enligt 65 § räddningstjänstlagen (1986:1102). g får meddela föreskrifter för verkställigheten av bestämmelserna i 6 § om civilförsvarspersonal. g Sjukvårdspersonal är civil eller militär personal som uteslutande används vid uppsökande, omhändertagande och transport av sjuka och skadade eller för att förebygga sjukdomar samt personal som uteslu- tande används för militära eller civila sjukvårdsenheters administration. Sjukvårdspersonal är vidare militär personal som särskilt utbildats att vid behov tjänstgöra som sjukvårdare eller sjukbärare under tid när de utövar denna tjänst. gMilitär personal som anges i 8 § får bära endast personlig lätt be- väpning. g Föreskrifter för verkställigheten av bestämmelserna om sjuk- vårdspersonal får meddelas av 1.Försvarsmakten för den militära sjukvårdspersonalen, 2.Socialstyrelsen för övrig sjukvårdspersonal. g Själavårdspersonal är fältpräster samt andra präster, om de i denna egenskap är knutna till Försvarsmakten eller till den civila hälso- och sjukvården. Själavårdspersonal som är krigsplacerad inom Försvarsmakten får bära endast personlig lätt beväpning enligt Försvarsmaktens föreskrif- ter. #IVILA ¥TF¶LJANDE STRIDSKRAFTERNA g Civila åtföljande stridskrafterna är de som, utan att de tjänstgör vid ett militärt förband och utan att de har stridsuppgifter, utför arbete åt förbandet enligt särskilt tillstånd av Försvarsmakten. g Försvarsmakten får efter samråd med redskap meddela föreskrifter för verkställigheten av bestämmelserna i 12 § om civila åtföljande stridskrafterna. gDe som inte hänförs till någon av de kategorier som anges i 2, 3, 6, 8, 11 eller 12 § är civila. &OLKR¤TTSLIG ST¤LLNING UNDER PERMISSION OCH TJ¤NSTLEDIGHET gPermission och tjänstledighet påverkar inte den folkrättsliga ställningen. )DENTITETSKORT M M g Försvarsmakten samt de myndigheter som har funktionsansvar enligt beredskapsförordningen (1993:242) skall under fredstid meddela de föreskrifter och vidta de förberedelser som behövs för att den perso- nal som anges i 2, 3, 6, 8 och 11 §§ vid tjänstgöring när den internationella humanitära rätten i väpnade konflikter är tillämplig skall kunna vara försedd med identitetskort som utvisar den folkrätts- liga ställningen. Försvarsmakten och de övriga myndigheter som nämns i första stycket skall under fredstid meddela de föreskrifter och vidta de förbe- redelser som behövs för att sjukvårdspersonal och själavårdspersonal skall kunna förses med armbindel med rödakorstecknet och civilför- svarspersonal skall kunna förses med armbindel med det internationella kännetecknet för civilförsvar. skall samordna förberedelserna inom det civila försvaret. Försvarsmakten skall efter samråd med redskap meddela de föreskrifter och vidta de förberedelser i övrigt som behövs för att den personal som anges i 12 § skall kunna förses med identitetskort som utvisar den folkrättsliga ställningen. g skall efter samråd med och Svenska röda korset under fredstid vidta de förberedelser som behövs för att identifiering skall kunna ske av barn som evakueras från eller tas emot i enligt artikel 78 i första tilläggsprotokollet av till de fyra angående skydd för krigets offer. får meddela föreskrifter för verkställigheten av be- stämmelserna i första stycket. g Av artikel 17 i den tredje angående skydd för krigets offer följer att den som kommer i fiendens våld som krigsfånge är skyldig att på tillfrågan uppge sin tjänstegrad samt sitt registreringsnummer, fullständiga namn och födel- sedatum och att denne inte behöver lämna några andra uppgifter. I sek- retesslagen (1980:100) finns föreskrifter om förbud att röja uppgifter som angår verksamhet för att försvara landet eller planläggning eller annan förberedelse av sådan verksamhet eller som i övrigt rör totalför- svaret. Försvarsmakten får meddela bestämmelser om behandling av krigs- fångar som är i våld. g Försvarsmakten och de myndigheter som har funktionsansvar en- ligt beredskapsförordningen (1993:242) skall se till att personalen inom verksamhetsområdet får en tillfredsställande utbildning och information om folkrättens regler i krig och andra väpnade konflikter och under neutralitet. skall samordna utbildningen inom det civila försvaret. g Försvarsmakten skall under fredstid vidta de förberedelser som behövs för att märka ut Försvarsmaktens sjukvårdsenheter och sjuk- vårdstransportmedel med rödakorstecken. Ytterligare föreskrifter om utmärkningen får meddelas av Försvarsmakten. Försvarsmakten får efter samråd med berörda myndigheter under fredstid vidta förberedelser för att sjuktransportflygplan och sjuktrans- porthelikoptrar skall kunna avge sådana särskilda signaler som anges i annex I till första tilläggsprotokollet av till de fyra Genève- konventionerna angående skydd för krigets offer. g skall under fredstid vidta de förberedelser som behövs för att märka ut sådana anläggningar som under höjd be- redskap skall användas för befolkningsskydd och räddningstjänst med det internationella kännetecknet för civilförsvar. Förrådsbyggnader, skyddsrum och den materiel som rä ddningskåren skall använda under höjd beredskap får utmärkas redan i fred. får efter hörande av Försvarsmakten meddela föreskrifter för utmärkningen. Motsvarande befogenhet tillkommer under väpnade konflikter varje civilbefälhavare efter hörande av respektive militärbefälhavare vid Försvarsmakten. g skall under fredstid vidta de förberedelser som behövs för att märka ut civila sjukvårdsenheter och sjuktransportmedel med rödakorstecken. Utmärkningen får göras redan i fredstid. får efter samråd med Försvarsmakten meddela före- skrifter för utmärkningen. Motsvarande befogenhet tillkommer under väpnade konflikter varje civilbefälhavare efter samråd med respektive militärbefälhavare vid Försvarsmakten. g skall se till att kärnkraftverkens reaktorbyggnader märks ut med det internationella kännetecknet för anläggningar innehållande farliga krafter. g skall under fredstid vidta de förberedelser som behövs för att märka ut sådan kulturegendom som tillförsäkras särskilt skydd enligt artikel 8 i om skydd för kulturegendom i händelse av väpnad konflikt jämte tilläggs- protokoll. Utmärkningen får göras redan i fred. skall under fredstid vidta de förberedelser som behövs för att märka ut sådan kulturegendom som avses i artikel 17.2 a i den i första stycket nämnda konventionen. skall efter samråd med Försvarsmakten meddela de föreskrifter som behövs för hur uppgiften skall utföras. g På allmänna kartor får rödakorstecknet användas för att märka ut sjukvårdsenheter och det internationella kännetecknet för anläggningar innehållande farliga krafter för att märka ut kärnkraftverk enligt Lant- mäteriverkets föreskrifter. &OLKR¤TTSLIGA R¥DGIVARE M FL g I Försvarsmaktens krigsorganisation skall det finnas folkrättsliga rådgivare till det antal som Försvarsmakten beslutar. Dessa skall vara placerade i högre staber och ha till uppgift att ge militära chefer råd om hur folkrättens regler i krig och andra väpnade konflikter och under neutralitet skall tillämpas. Rådgivarna skall också delta i stabernas planläggning. En sådan folkrättslig rådgivare får den tjänstegrad som För- svarsmakten beslutar. g I Försvarsmaktens fredsorganisation skall det i Försvarsmaktens högkvarter finnas befattningshavare med folkrättslig kompetens. svarsmaktens fredsorganisation i övrigt skall det finnas folkrättsliga rådgivare till det antal som Försvarsmakten beslutar. Dessa befatt- ningshavare skall medverka i utbildningen av Försvarsmaktens perso- nal om hur folkrättens regler i krig och andra väpnade konflikter och under neutralitet skall tillämpas och i övrigt ge respektive chef råd i folkrättsliga frågor. gFörsvarsmakten får meddela de föreskrifter som behövs för verk- ställigheten av bestämmelserna i 26 och 27 §§ om folkrättsliga råd- givare och befattningshavare med folkrättslig kompetens i För- svarsmakten. g I civilbefälhavarens krigsorganisation skall det finnas två befatt- ningar för folkrättsliga rådgivare med uppgift att ge civilbefälhavaren råd om hur folkrättens regler i krig och andra väpnade konflikter och under neutralitet skall tillämpas. Rådgivarna skall också delta i civil- befälhavarens planläggning och utbildningsverksamhet. g I krigsorganisation skall det finnas två folkrättsliga rådgivare med uppgift att ge länsledningen samt kommunerna inom länet råd om hur folkrättens regler i krig och andra väpnade konflikter och under neutralitet skall tillämpas. Rådgivarna skall också delta i och utbildningsverksamhet. gÖverstyrelsen för civil beredskap får meddela de föreskrifter som behövs för verkställigheten av bestämmelserna i 29 och 30 §§ om folk- rättsliga rådgivare. gDe folkrättsliga rådgivarna och befattningshavarna med folkrätts- lig kompetens skall vara jurister. g Överträdelser av den internationella humanitära rätten i väpnade konflikter skall rapporteras till regeringen. Denna förordning träder i kraft , då totalförsvarets folkrättsförordning (1990:12) upphör att gälla. 1Folkrätten och tillfällig kombattantstatus 5TREDNINGENS F¶RSLAG I princip torde tillfällig kombattantstatus inte vara förenlig med folkrätten. Ett system enligt vilket personer växlar fram och åter mellan kombattantstatus och civil status skapar tro- värdighetsproblem från folkrättslig synpunkt och bör undvikas. 1.1Folkrätten vid väpnad konflikt Folkrätten förbjuder i princip staterna att hota om eller göra bruk av våld sinsemellan, men inskränker inte en stats rätt till självförsvar i händelse av väpnat angrepp (artiklarna 2.4 och 51 i stadga). Folkrättens regler om förande av krig och andra väpnade konflikter finns i KRIGETS LAGAR, närmare bestämt den internationella humanitära rätten i väpnade konflikter. Reglerna bygger i likhet med övrig folkrätt på sedvanerätt och på mellanfolkliga överenskommelser (traktater, konventioner). De gäller både för den som försvarar sig mot ett väpnat angrepp och för andra som deltar i en väpnad konflikt. Krigets lagar omfattar dels regler om själva krigföringen inne- bärande bl.a. förbud mot vissa särskilt inhumana vapen och stridsmeto- der, dels andra regler som i olika hänseenden skall ge skydd åt krigets offer. Bestämmelser finns bl.a. i de fyra av den angående skydd för krigets offer (I, II, IV ) och i det första tilläggsprotokollet till dessa konventioner (tilläggsprotokoll I). är bun- det av såväl dessa som andra centrala konventioner på området. De folkrättsliga regler om väpnad konflikt som utredningen berör i det följande är tillämpliga även under ockupation såvida inte annat framgår av texten. Enligt huvudregeln är det regeringen som under konstitutionellt an- svar tar ställning till om befinner sig i väpnad konflikt (krig) till följd av ett väpnat angrepp mot landet. En förklaring att är i krig får regeringen inte ge utan godkännande, utom vid ett sådant angrepp (10 kap. 9 § regeringsformen). Fastställande av att lan- det är i väpnad konflikt sker alltså på högsta politiska nivå. Är landet i krig och kan förbindelse med regeringen inte upprätt- hållas, får civilbefälhavaren besluta att beredskapslarm skall ges. Är landet i krig och kan förbindelse inte upprätthållas med vare sig rege- ringen eller civilbefälhavaren, får besluta att beredskaps- larm skall ges (4 och 5 §§ beredskapsförordningen, 1993:242). När det sålunda har getts till känna att landet är i krig bör folkrättens regler om väpnad konflikt tillämpas. Om något sådant tillkännagivande inte gjorts, bör de folkrättsliga reglerna likväl tillämpas när utländsk militär personal eller utländskt statsfartyg överskrider gränsen till svenskt territorium under omständigheter som tyder på fientlig avsikt och det är uppenbart att varje annan förklaring till gränsöverträdandet är utesluten (jfr 9 och 13 §§ förordningen [1982:756] om Försvarsmaktens ingripanden vid kränkningar av territorium under fred och neutralitet, m.m. [IKFN- förordningen]). Givetvis är det den politiska ledningens bedömning av frågan om är part i en väpnad konflikt som är styrande ytterst. Om t.ex. utländsk trupp överskrider vår territorialgräns och man från Försvarsmaktens sida bedömer att omständigheterna är sådana att landet är i krig men regeringen gör en annan bedömning, skall krigets lagar inte tillämpas. 1.2Väpnade styrkor – kombattanter och icke-kombattanter 1.2.1Väpnade styrkor används för försvaret av en stat En stat kan inrätta en eller flera V¤PNADE STYRKOR för sitt väpnade för- svar. Dessa styrkor består enligt artikel 43 i tilläggsprotokoll I av alla organiserade väpnade styrkor, grupper och enheter som uppfyller vissa krav (i det följande använder utredningen uttrycket väpnad styrka eller liknande som beteckning på sådana organiserade väpnade styrkor, grupper eller enheter). Enligt folkrätten krävs att den väpnade styrkan står under befäl av någon som inför den politiska ledningen ansvarar för sina underlydan- des uppförande och att styrkan är underkastad ett internt disciplinärt system som bl.a. skall säkerställa att krigets lagar iakttas. Om en halvmilitär organisation eller beväpnade polisstyrkor inför- livas med en stats väpnade styrkor skall staten underrätta övriga parter i konflikten härom. I och för sig torde sådan underrättelse kunna läm- nas redan i fredstid. 1.2.2I en väpnad styrka finns kombattanter och icke-kombattanter Av artikel 3 i det s.k. lantkrigsreglementet, som utgör bilaga till IV av angående lagar och bruk i lantkrig, framgår att de krigförande parternas styrkor kan bestå av stridande och icke stridande och att dessa grupper har rätt till be- handling som krigsfånge, om de tillfångatas av fienden. I bl.a. terminologiskt hänseende har det skett ändringar genom de konventioner som tillkommit . Av tilläggsprotokoll I följer att den som är medlem av en väpnad styrka är KOMBATTANT – har kom- battantstatus – och som sådan har en FOLKR¤TTSLIG BEFOGENHET ATT DIREKT DELTA I FIENTLIGHETERNA . Sjukvårdspersonal och själavårdspersonal i styrkan har dock inte kombattantstatus. Sjukvårdspersonalen och själa- vårdspersonalen är i stället s.k. ICKE KOMBATTANTER, och enligt folkrätten får de inte direkt delta i fientligheterna. Krigets lagar ställer som antytts upp vissa ramar för olika person- kategorier, t.ex. om vem som är kombattant. Inom dessa ramar har en stat relativt stor frihet med avseende på hur den organiserar sina väp- nade styrkor. Traditionellt har staten genom sin försvarsplanering och på andra sätt kunnat bestämma vilka personer som skall hänföras till kategorin kombattanter resp. till andra kategorier. Genom tillkomsten av tilläggsprotokoll I har det dock införts vissa ändringar vad gäller villkoren för kombattantstatus. Status av kombattant tillkommer, utöver medlemmarna av en stats väpnade styrkor, bl.a. den som är medlem av den ORGANISERADE MOT ST¥NDSR¶RELSEN. Frågor angående motståndsrörelsen ligger dock utanför det uppdrag som har lämnats till utredningen. +OMBATTANTSTATUS inträder först N¤R EN V¤PNAD KONFLIKT F¶RELIGGER, dvs. har inletts, och består i princip endast så länge konflikten pågår. 1.2.3Det ställs vissa krav för status av kombattant De folkrättsliga kraven för status av kombattant anges i artikel 1 i lant- krigsreglementet och i artiklarna 43 och 44 i tilläggsprotokoll I, jfr arti- kel 4 i III . Härvidlag innebär bestämmelserna i tilläggsprotokoll I en förändring i första hand vad gäller dem som är medlemmar av motståndsrörelser och liknande (se artikel 44.3 i proto- kollet, jfr artikel 1.4). Som berörts föreskriver folkrätten att en kombattant skall vara medlem av en väpnad styrka. Kombattanten är skyldig att iaktta krigets lagar. Men även om han inte följer krigets lagar kvarstår hans status av kombattant, förutsatt att han skiljer sig från civilbefolkningen vid delta- gande i eller förberedelse till ett anfall (här och i det följande används han eller motsvarande såsom syftande på en person oavsett om det är en kvinna eller en man). I vissa situationer kan kombattantstatus kvarstå trots att kombattan- ten inte skiljer sig från civilbefolkningen när han deltar i ett anfall eller i en militär operation som förberedelse till ett anfall. Kombattantstatus kan nämligen, givet även vissa andra förutsättningar, kvarstå i de fall där en beväpnad kombattant till följd av fientligheternas art inte kan skilja sig från civilbefolkningen, se artikel 44.3 i tilläggsprotokoll I. Bestämmelsen är införd med beaktande av förhållandena vid gerilla- krigföring och liknande. I sammanhanget bör noteras att artikel 44.7 i tilläggsprotokoll I föreskriver att artikeln inte syftar till att ändra staternas allmänt erkända sedvana rörande bärande av uniform inom reguljära, uniformerade och beväpnade enheter som hör till en part i "EV¤PNING som sådan är inte ett kriterium för kombattantstatus. 1.2.4Kombattanter har immunitet mot bestraffning En konsekvens av att folkrätten medger att en kombattant direkt deltar i fientligheterna är att han inte får bestraffas för att han har använt våld i den väpnade konflikten. tag gäller dock för fall där kombattanten har överträtt vissa ramar som folkrätten ställer upp i fråga om krigföringen m.m., nämligen vid svåra överträdelser härav. Kombattanten åtnjuter alltså inte immunitet beträffande sådana överträdelser. Även överordnad till den som har gjort sig skyldig till överträdelse av krigets lagar kan hållas ansvarig för sin underlåtenhet att förhindra överträdelsen (se artikel 86.2 i tilläggs- protokoll I; jfr bestämmelsen i 22 kap. 6 § om folkrätts- brott). 1.2.5En kombattant som faller i fiendens hand har krigsfångestatus En kombattant som faller i fiendens våld har KRIGSF¥NGESTATUS och kan av denne bli internerad och därigenom försättas ur stridbart skick i en- lighet med bestämmelser i och i tilläggsproto- koll I, men som angetts skall han i princip inte hållas ansvarig med anledning av att han har deltagit i strid. En medlem av en parts i konflikten väpnade styrkor som faller i motpartens våld när han ägnar sig åt SPIONAGE har emellertid inte rätt till krigsfångestatus (artikel 46.1 i tilläggsprotokoll I). Inte heller LEGO SOLDATER är berättigade till krigsfångestatus (artikel 47.1 i protokollet). Även vissa andra än kombattanter har krigsfångestatus eller rätt till behandling som krigsfånge. 1.3Personkategorier vid sidan av de väpnade styrkorna Vid sidan av medlemmarna av de väpnade styrkorna – dels kombat- tanterna, dels icke-kombattanterna (sjukvårdspersonal och själavårds- personal) – finns personer som är CIVILA. Alla civila personer utgör I likhet med icke-kombattanterna i de väpnade styrkorna SAKNAR DEN SOM ¤R CIVIL FOLKR¤TTSLIG BEFOGENHET ATT DIREKT DELTA I FIENTLIGHETERNA. civil som bryter häremot kan straffas för detta.