sou · GMB3160d2 · 1999-01-01 00:00:00 — Detsamma bör gälla för dels svenskt bankaktiebolag som ansökt om tillstånd att inrätta filial i ett land utanför EES, dels utländskt bankföretag hemmahörande i ett land utanför EES som ansökt om tillstånd att driva bankrörelse från filial här i landet eftersom även villkoren härför är delvis ändrade i den nya 1 kap. 7 § första stycket första meningen och i den nya 1 kap. 5 § första stycket 1. Kommitténs utgångspunkt är att de oktrojer som gäller vid ikraftträd- andet skall fortsätta att gälla. Den bank som vid lagens ikraftträdande driver bankrörelse enligt den av kommittén föreslagna definitionen i 1 kap. 3 § kan fortsätta driften, men då i enlighet med de nya rörelsereglerna. För det fall att bankens rörelse inte drivs på ett sätt som är förenligt med t.ex. 2 kap. 1-4 §§ skall detta i regel bedömas enligt äldre bestämmelser om överträdelsen ägt rum före ikraftträdandet och i annat fall enligt de nya bestämmelserna (se kommentaren till punkten 6). Den bank som vid lagens ikraftträdande inte driver bankrörelse sådan denna definieras enligt de nya reglerna riskerar däremot att med stöd av den nya 7 kap. 22 § första stycket 5 och andra stycket få oktrojen återkallad eller bli meddelad varning om detta fortgår av . Givetvis gäller samma sak om banken efter ikraftträdandet inte driver bankrörelse enligt den nya defi- nitionen. Den bank som vid lagens ikraftträdande däremot driver sådana verksamheter som hädanefter kommer att utgöra bankrörelse utan att ha tillstånd till detta riskerar att drabbas av regleringen i den nya 7 kap. 29 § för det fall att banken underlåter att ansöka om oktroj. I anslutning till nuvarande 1 kap. 2 § BRL (förslagets 1 kap. 3 §) finns en övergångsbestämmelse som säger att ett företag som vid lagens ikraftträdande bedriver inlåningsverksamhet som inte fordrade tillstånd enligt äldre lag får fortsätta med verksamheten längst . Över- gångsbestämmelsen har förlängts till (lag 1997:1048). Enligt kommittens förslag kommer sådan inlåningsverksamhet som omfattas av den nuvarande övergångsbestämmelsen att fordra oktroj endast om den bedrivs i kombination med betalningsförmedling i s.k. generella betalsystem. Något behov av att förlänga den nuvarande övergångsbestämmelsens giltighetstid efter det att kommitténs förslag till lag om ändring i bankrörelselagen har trätt i kraft torde därmed inte finnas. 19.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1610) om finansieringsverksamhet Lagen om finansieringsverksamhet föreslås byta namn till lagen om finansieringsrörelse. Skillnaden mellan finansieringsrörelse och finansi- eringsverksamhet behandlas i kommentaren till 1 kap. 1 §. På flera ställen används i den nuvarande lydelsen av denna lag finansi- eringsverksamhet när det med förslagets terminologi borde vara fin- ansieringsrörelse. Ordet finansieringsverksamhet förekommer dessutom i några andra lagar och bör även där bytas ut mot finansieringsrörelse. Dessa ändringar behandlas inte i det följande. Med finansieringsrörelse avses i denna lag rörelse i vilken ingår näringsverksamhet som har till ändamål att till allmänheten lämna kredit eller ställa garanti för kredit eller i finansieringssyfte förvärva fordringar eller upplåta lös egendom till nyttjande. Denna paragraf är ny. Den ersätter den nuvarande bestämmelsen i 1 kap. 1 § första stycket 1. Bestämmelsen behandlas utförligt i allmän- motiveringen (7.5.1). Genom paragrafen introduceras skillnaden mellan rörelse och verksamhet. Rörelse avser ett företags totala aktiviteter me- dan verksamhet avser en viss avgränsad del av rörelsen. Som exempel kan anges att leasing är en av de verksamheter som kan ingå i ett kre- ditmarknadsföretags rörelse. Med finansieringsrörelse förstås rörelse i vilken ingår i paragrafen definierad näringsverksamhet. Att förmedla kredit ingår inte längre i definitionen av finansieringsverksamhet. Finansieringsrörelse får, med de undantag som anges i 3-5 §§ samt 2 kap. 13 och 14 §§, drivas endast efter tillstånd av . Tillstånd kan ges till svenska aktiebolag och ekonomiska föreningar samt till utländska kreditinstitut. För utländska kreditinstituts verksamhet genom filial i gäller bestämmelserna i denna lag i tillämpliga delar och i övrigt lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. I denna paragraf ändras endast hänvisningen till andra paragrafer. Tillstånd att driva finansieringsrörelse behövs inte för statlig eller myndighet. Inte heller svenska banker, försäkringsföretag, värdepappersbolag, eller pantbanker behöver tillstånd enligt denna lag för att bedriva finansieringsrörelse, i den mån det är tillåtet enligt den för dem tillämpliga särskilda lag- stiftningen. Paragrafen ersätter 1 kap. 3 § 1, 6 och 7. Statliga och kommunala myn- digheter bör för tydlighetens skull undantas uttryckligen från lagens tillämpningsområde för att slippa en situation där detta är beroende av en tolkning av huruvida de bedriver näringsverksamhet eller inte. Före- tag som redan, enligt annan lagstiftning, har tillstånd att bedriva verk- samhet som i och för sig faller under det i denna lag tillståndspliktiga området bör inte behöva söka tillstånd även enligt denna lag. Självfallet innebär undantagen från tillståndsplikt även att berörda myndigheter eller företag inte behöver följa bestämmelserna i denna lag. Undantaget från tillståndsplikt gäller endast i den utsträckning som verksamheten är tillåten enligt den särskilda lagstiftning som reglerar företaget i fråga. (Allmänmotiveringen 1.5.3.4) Tillstånd krävs inte för finansiering i form av anstånd med betalning av köpeskilling eller finansiering i samband med avsättning i något led av varor som framställs eller säljs av ett företag eller i samband med tjänster som säljs av företaget. Detsamma gäller om ett annat företag står för finansieringen och detta företag ingår i samma koncern eller i samma grupp av företag med nära ekonomisk gemenskap som det i första meningen nämnda företaget.. Denna paragraf är ny. Den ersätter delvis de nuvarande undantagsbe- stämmelserna i 1 kap. 3 § första stycket 2 och 3. Bestämmelsen be- handlas utförligt i allmänmotiveringen (7.5.3.1). Tillstånd krävs inte för finansieringsrörelse om tillgångarna hänför- liga till finansieringsverksamheten enligt fastställd balansräkning för det senaste räkenskapsåret uppgår till . Tillstånd krävs inte heller för finansieringsrörelse som drivs av företag vars skulder till allmänheten inte uppgår till mer än 250 miljo- ner kronor utöver vad som enligt lagen (1994:2004) om kapitaltäck- ning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag definieras som kapitalbas. Första och andra styckena är inte tillämpliga om det i rörelsen in- går mottagande av återbetalningspliktiga medel från allmänheten. Denna paragraf är ny. Någon motsvarighet till denna undantagsbe- stämmelse finns inte i nuvarande lagstiftning. Bestämmelsen behandlas utförligt i allmänmotiveringen (7.5.3.2 och 3). Sista stycket föranleds av EG-rättens krav på reglering av kreditins- titut. I EG-rätten definieras kreditinstitut som företag vars verksamhet består i att från allmänheten ta emot insättningar eller andra återbetal- bara medel och att bevilja kredit för egen räkning. Rekvisitet återbetalningspliktiga medel är avsett att ansluta till EG-rätten och någon annorlunda tolkning är inte avsedd. Allmänhetsbegreppet be- handlas i allmänmotiveringens avsnitt 7.5.4. Om det finns ett nära samband mellan två eller flera företag, skall vid tillämpning av 1 och 5 §§ företagens samlade ställning beaktas. Nära samband skall anses föreligga om företagen ingår i en kon- cern eller eljest har, genom ägande, avtal eller dylikt, sådan sam- hörighet att den ekonomiska utvecklingen för ägaren eller ett eller flera av företagen är väsentligen beroende av utvecklingen i ett eller flera av de andra företagen. Denna paragraf är ny. Paragrafen behandlas i allmänmotiveringens av- snitt 7.5.5. I denna lag avses med 1. kreditmarknadsföretag: ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som har fått tillstånd enligt denna lag att driva finansieringsrörelse, 2. kreditmarknadsbolag: ett kreditmarknadsföretag som är aktiebo- lag, 3. kreditmarknadsförening: ett kreditmarknadsföretag som är eko- nomisk förening 4. kvalificerat innehav: ett direkt eller indirekt ägande i ett företag, om innehavet representerar eller mer av kapitalet eller av samtliga röster eller annars möjliggör ett väsentligt inflytande över led- ningen av företaget, 5. filial: ett avdelningskontor med självständig förvaltning; om ett utländskt företag etablerar sig i enligt 2 kap. 12-14 §§, skall etableringen anses som en enda filial, även om flera driftställen inrättas, 6. kreditinstitut: ett institut i vars verksamhet ingår att från allmän- heten låna medel och att bevilja krediter för egen räkning, 7. finansiellt institut: ett företag som avses i 1 kap. 1 § 6 lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kredit- institut och värdepappersbolag, EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Ett kreditmarknadsföretag och ett annat företag skall anses ha nära förbindelser, om 1.det ena företaget direkt eller indirekt genom dotterföretag äger eller mer av kapitalet eller disponerar eller mer av samtliga röster i det andra företaget, 2.det ena företaget direkt eller indirekt utgör moderföretag till det andra eller det finns en annan likartad förbindelse mellan företagen, eller 3.båda företagen är dotterföretag till eller har en likartad förbindelse med en eller samma juridiska person eller står i ett motsvarande förhållande till en och samma fysiska person. Nära förbindelser föreligger även mellan en fysisk person och ett kreditmarknadsföretag, om den fysiska personen 1.äger av kapitalet eller disponerar av samtliga röster i kreditmarknadsföretaget, eller 2.på annat sätt har sådant inflytande över kreditmarknadsföretaget att personens ställning motsvarar den som ett moderföretag har i för- hållande till ett dotterföretag eller det finns en annan likartad förbindelse mellan honom och kreditmarknadsföretaget. I första stycket 1 ändras finansieringsverksamhet till finansieringsrörelse i enlighet med vad som sagts i kommentaren till 1 kap. 1 §. Första stycket 7 motsvarar nuvarande 6. Definitionen av finansiellt institut sker genom en hänvisning till lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar. Förändringen föranleds av att det är nödvändigt att någonstans i den svenska lagstiftningen ha en bestämmelse som definierar ett finansiellt institut med anknytning till verksamhetslistan i andra banksamordningsdirektivet. Kommittén har funnit det mest ända- målsenligt att ta in den fullständiga definitionen i kapitaltäckningslagen och att i andra lagar hänvisa dit. Tillstånd att driva finansieringsrörelse för ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening får meddelas endast om 1.bolagsordningen eller stadgarna inte strider mot denna lag eller någon annan författning, 2.den planerade rörelsen kan antas komma att drivas på ett sätt som är förenligt med 3 kap. 1-3 §§, 3.det kan antas att de som kommer att äga ett kvalificerat innehav i företaget inte kommer att motverka att bolagets rörelse drivs på ett sätt som är förenligt med 3 kap. 1-3 §§ samt även i övrigt är lämpliga att utöva ett väsentligt inflytande över ledningen av ett kreditmarknadsfö- retag, 4.de som avses ingå i företagets styrelse och vara verkställande di- rektör eller dennes ställföreträdare har de insikter och den erfarenhet som måste krävas av den som deltar i ledningen av ett kreditmarknadsföretag och även i övrigt lämpliga för en sådan uppgift, och 5.företaget uppfyller de villkor som i övrigt anges i denna lag. Tillstånd att bedriva finansieringsrörelse får inte beviljas, om det kan antas att någon som i väsentlig mån har åsidosatt sina skyldigheter i näringsverksamhet eller i andra ekonomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet kommer att ha ett kvalificerat inne- hav i företaget. Om företaget kommer att ha nära förbindelser med någon annan, får tillstånd meddelas endast om förbindelserna inte hindrar en effektiv tillsyn av kreditmarknadsföretaget. I första stycket ändras finansieringsverksamhet till finansieringsrörelse i enlighet med vad som sagts i kommentaren till 1 kap. 1 §. I den nuvarande lydelsen av första stycket 2 och 3 ställs krav på att den planerade rörelsen kan antas komma att uppfylla kraven på en sund verksamhet (punkten 2) samt krav på att de som kommer att ha kvali- ficerade innehav i ett kreditmarknadsföretag inte kommer att motverka en sund utveckling av verksamheten i företaget och även i övrigt är lämpliga att utöva ett väsentligt inflytande över ledningen av ett kre- ditmarknadsföretag (punkten 3) Kraven på sund verksamhet respektive sund utveckling ersätts med en hänvisning till bestämmelserna i 3 kap. 1-3 §§ om soliditet, riskhantering och genomlysbarhet. Vad dessa bestämmelser innebär behandlas i författningskommentaren till dessa paragrafer samt i allmänmotiveringen (14.2 och 14.3). Sista stycket i paragrafen har slopats. Bestämmelsen däri fyller inte någon funktion eftersom behovsprövning inte ingår som ett moment vid tillståndsprövningen (jfr författningskommentaren till 9 kap. 3 § BRL). Ett kreditmarknadsföretag skall när verksamheten påbörjas ha ett bundet eget kapital som för beslut om tillstånd enligt 1 § motsvarar . I 5 kap. 4 § 3 och 5 lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag finns bestämmelser om vad som utgör bundet eget kapital. Insatserna i en kreditmarknadsförening skall alltid fullgöras i pengar. I denna paragraf har andra stycket upphävts eftersom företag som är så små att andra stycket är tillämpligt nästan undantagslöst inte blir till- ståndspliktiga enligt kommitténs förslag. Undantaget utgörs av företag som finansierar sig från allmänheten. Det finns inte anledning att medge lägre krav på bundet eget kapital för dessa företag. Ett kreditmarknadsföretag skall ha en styrelse med minst tre ledamöter. Företaget skall ha en verkställande direktör. För varje kreditmarknadsföretag skall finnas ett huvudkontor i . Denna bestämmelse finns i nuvarande 2 kap. 5 §. Ändringen i första stycket i denna paragraf innebär att det obligatoriska antalet ledamöter i styrelsen minskas från fem till tre ledamöter; detsamma som föreslås gälla för bankaktiebolag, se prop. 1997/98:166 s 109. Tillstånd för ett utländskt kreditinstitut att driva finansieringsrörelse från filial här i landet får meddelas endast om 1.institutet i det land där det har sitt säte (hemlandet) driver finans- ieringsrörelse och där står under tillsyn av behörig myndighet, 2.rörelsen här i landet kan antas komma att drivas på ett sätt som är förenligt med 3 kap. 1-3 §§, och 3.insättningar hos filialen omfattas av garantin enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti eller av en utländsk garanti som omfattar insättningar som anges i 2 § lagen om insättningsgaranti och har en högsta ersättningsnivå som inte understiger ett belopp motsvar- ande innan det i förekommande fall har gjorts avdrag för en självrisk med högst av en enskild insättares garanterade insättning. Denna paragraf motsvarar den nuvarande bestämmelsen i 2 kap. 8 §. Ändringen i första stycket 2 sammanhänger med att sundhetskravet slopas och att prövningen i stället skall ske med utgångspunkt från kra- ven som ställs i 3 kap. 1-3 §§ på soliditet, riskhantering och genomlys- barhet. Jfr kommentaren ovan till 2 kap. 1 § och där gjorda hänvisningar till allmänmotiveringen. Regleringen i tredje punkten är identisk med vad som gäller gäller beträffande utländska bankföretags filialetablering (se nya 1 kap. 5 § BRL). Bestämmelsen införs som en följd av att kreditmaknadsfö- retag enligt kommitténs förslag kommer att få ta emot garanterade in- sättningar. Som medlem i EU är skyldigt att följa bestämmel- serna i det s.k. insättningsgarantidirektivet. Enligt direktivet får garanti- system inte användas som konkurrensmedel. För EES-ländernas del förutsätts det att den inhemska lagstiftningen innehåller bestämmelser som medför att filialer här i landet inte omfattas av mer gynnsamma garantiregler än de svenska. I likhet med vad som gäller för filialer till bankföretag från ett land utanför EES (se 26 § tredje och fjärde stycket kommitténs förslag till lag om ändring i bankrörelselagen) bör samma begränsningar som gäller för garantisystem inom EES tillämpas för garantisystem i tredje land när det gäller att erbjuda en garanti för insatta medel, om ett kreditinstitut från ett sådant land driver verksamhet här i landet genom filial. (Jfr författningskommentaren till nya 5 kap. 28 § förslaget till lag om ändring i lagen om finansierings- verksamhet.) Sista stycket i paragrafen har upphävts. Bestämmelsen däri fyller inte någon funktion eftersom behovsprövningen inte ingår som ett moment vid tillståndsprövningen av filialetablering. (Jfr författningskommentaren till 9 kap. 3 § BRL.) Ett kreditmarknadsföretag får endast efter tillstånd av Finansinspektio- nen inrätta filial i utlandet. Sådant tillstånd skall lämnas om den plane- rade verksamheten i filialen kan antas komma att drivas på ett sätt som är förenligt med 3 kap. 1-3 §§. Ansökan om tillstånd skall innehålla 1.en plan för den tilltänkta filialverksamheten, med uppgift om fili- alens organisation, och 2.uppgift om i vilket land filialen skall inrättas samt om filialens adress och ansvariga ledning. Denna paragraf motsvarar den nuvarande bestämmelsen i 2 kap. 11 §. Ändringen i första stycket sammanhänger med att sundhetskravet slopas och att prövningen i stället skall ske med utgångspunkt från kraven som ställs i 3 kap. 1-3 §§ på soliditet, riskhantering och genomlysbarhet. Jfr kommentaren ovan till 2 kap. 1 § och där gjorda hänvisningar till allmänmotiveringen. Ett kreditmarknadsföretag skall avpassa rörelsens inriktning och omfattning till företagets kapitalstyrka. Paragrafen är ny. Bestämmelsen innebär att det ställs ett uttryckligt so- liditetskrav på kreditmarknadsföretag. Kravet, som inte är lika långt- gående som det soliditetskrav som ställs på banker (jfr lagförslget i 2 kap. 1 § BRL) behandlas i allmänmotiveringen (14.2). De krav på soliditet, riskhantering och genomlysbarhet som bör ställas på kreditmarknadsföretag får en mer ändamålsenlig utformning genom denna paragraf och de nedan behandlade bestämmelserna om riskhantering och genomlysbarhet än genom den upphävda sundhets- regeln. Sundhetsregeln behandlas i allmänmotiveringens avsnitt 14.4. Gör den bedömningen att risknivån i rörelsen är för hög i förhållande till buffertkapitalets storlek så kan inspektionen inskrida med de sanktioner som den finner lämpligt i det enskilda fallet. Bedömningen att risknivån är för hög kan göras trots att de formella kraven i övrigt (t.ex. kapitaltäckningskraven, reglerna om stora expone- ringar eller gränserna för aktieinnehav) uppfylls. Ett kreditmarknadsföretag skall identifiera, mäta och ha kontroll över de risker som dess rörelse är förknippad med. Paragrafen som är ny innebär ett krav på att kreditmarknadsföretag på samma sätt som banker, skall ha till rörelsen avpassade informations-, styr- och kontrollsystem enligt vilka det är möjligt att identifiera, mäta och ha kontroll över de risker som rörelsen är förknippad med. Be- stämmelsen har karaktär av rambestämmelse vilket innebär både en skyldighet och en möjlighet för enskilda kreditmarknadsföretag att ut- forma riskhanteringssystem som är anpassade efter den enskilda rörel- sens behov. För en utförligare beskrivning av bestämmelsen hänvisas till all- mänmotiveringen (14.3). Jfr även motiven till motsvarande bestämmelse på bankområdet (9.4.2 och 11.1.2). Ett kreditmarknadsföretags rörelse skall bedrivas och organiseras på ett sådant sätt att företagets ställning kan överblickas. Denna paragraf som är ny ställer krav på s.k. genomlysbarhet vilket innebär att ett kreditmarknadsföretags tillgångar skall vara överblick- bara och företagets ekonomiska ställning möjlig att värdera med nå- gorlunda säkerhet. Kravet på genomlysbarhet kan inte mätas efter någon absolut måttstock utan beror på kreditmarknadsföretagets förhållanden i övrigt. När det gäller organisationen av rörelsen innebär kravet att den juridiska och den faktiska strukturen skall vara sådan att det utan svårighet går att överblicka ansvars- och ägarförhållanden. Det är inte bara förhållanden i kreditmarknadsföretaget som juridisk person som berörs. Även företagets åtaganden och kopplingar till andra, såväl inom den egna koncernen som fristående personer har betydelse. Kravet på genomlysbarhet har också betydelse för om och i vilken omfattning ett kreditmarknadsföretag har rätt att bedriva icke-finansiell verksamhet (se 14.5). I övrigt hänvisas till allmänmotiveringen (14.3). Jfr även motiven till motsvarande bestämmelse på bankområdet (9.5 och 11.1.1). Ett kreditmarknadsföretags rörelse får endast i begränsad omfattning innefatta icke-finansiell verksamhet. Paragrafen har sin motsvarighet i förslaget till 2 kap. 5 § bankrörelse- lagen och behandlas i författningskommentren till den paragrafen samt i allmänmotiveringens avsnitt 14.5, 9.5.2 och 11.2.3. Ett kreditmarknadsföretag får, med undantag för innehav av aktier och andelar, endast inneha sådan egendom som behövs för att bedriva till- låten verksamhet. Paragrafen har sin motsvarighet i förslaget till 2 kap. 6 § bankrörelse- lagen och behandlas i specialmotiveringen till den paragrafen samt i allmänmotiveringens avsnitt 11.2.4. Ett utländskt kreditinstitut som driver rörelse med stöd av 2 kap. 12 eller 13 § får endast driva verksamhet här som omfattas av institutets verksamhetstillstånd i hemlandet. Ett utländskt företag som avses i 2 kap. 14 § får endast driva verk- samhet här som är tillåten enligt företagets stadgar eller bolagsordning och endast i den mån det eller de utländska kreditinstitut som äger företaget eller dess moderföretag skulle ha rätt enligt första stycket att driva sådan verksamhet. I 1 kap. 3 d och 3 e §§ lagen (1991:981) om värdepappersrörelse finns bestämmelser om att verksamhet som avses i 1 kap. 3 § samma lag under vissa förutsättningar får bedrivas av utländska kreditinstitut som driver verksamhet med stöd av 2 kap. 13 § och av finansiella institut och dotterföretag som driver verksamhet med stöd av 2 kap. 14 §. Paragrafen ersätter den nuvarande 3 kap. 2 §. Ändringarna i paragrafen föranleds dels av annan paragrafnumrering, dels av att den sk. verk- samhetslistan har tagits bort från lagen. Ändringarna innebär inte någon ändring i sak. Ett kreditmarknadsföretags bolagsordning eller stadgar skall ange, för- utom de uppgifter som föreskrivs i aktiebolagslagen (1975:1385) och lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, ramarna för rörelsen innefattande föreskrifter rörande villkoren för ingående av engagemang, skuldsättning och förvärv av egendom. Paragrafen motsvarar den nuvarande bestämmelsen i 3 kap. 3 §. Änd- ringarna i paragrafen tydliggör vikten av att bolagsordning och stadgar anger ramarna för rörelsen. De nämnda dokumenten är viktiga instru- ment för ägarna att ange inriktningen i olika avseenden för rörelsen. Ett sådant angivande underlättar också en bedömning av huruvida företaget har tillräcklig soliditet samt om riskhanteringen är tillfyllest. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela närmare föreskrifter om vad ett kreditmarknadsföretags bolagsordning eller stadgar skall innehålla. Paragrafen ersätter den nuvarande bestämmelsen i 3 kap. 4 §. Möjlig- heten att meddela närmare föreskrifter rörande vilken verksamhet ett kreditmarknadsföretag får bedriva slopas.