sou · GMB3128d1 · 1999-01-01 00:00:00 — Det bör dock, med hänsyn till de vida upp- drag som de nya forskningsråden föreslås få, också vara möjligt för statsmakterna att öronmärka insatser för vissa mer avgränsade forsk- ningsområden inom respektive forskningsråds verksamhetsområde. Detta måste dock göras med stor respekt för forskningsrådens ansvar för de vetenskapliga bedömningarna. Vad gäller avvägningen mellan de olika forskningsområdena gör Forskning 2000 samma prioriteringar som i fråga om vetenskapsområ- dena vid universitet och högskolor. Det är önskvärt att resurserna för områdena Teknik och Naturvetenskap ökar. Forskning 2000 vill dock på nytt betona att de närmare avvägningarna ska göras utifrån det underlag och i den ordning som kommittén föreslår i det följande. 5.3.6.1Universitet och högskolor i hela landet finns universitet och högskolor spridda över hela landet från i norr till i söder. Vad avser forskningsresursernas storlek är skill- naderna mellan lärosätena stora. Det avspeglar bland annat lärosätenas ålder och hur många fakultetsområden/vetenskapsområden som är före- trädda. Universiteten i och förfogar vardera över i det närmaste som eget statsbudgetanslag till forsk- ning och forskarutbildning. Universiteten i och har vardera något , och i det närmaste 350 mil- joner kronor. Av de stora högskolorna är störst med cirka 600 miljoner i eget statsbudgetanslag, följt av Tekniska högskolan i med cirka 500 miljoner, med och med något un- der . Bland de små och medelstora högskolorna är högskolorna i och samt störst med avseende på egna medel till forskning. De förfogar var och en över . Forskningsresursernas geografiska fördelning har ofta varit hett de- batterad. Särskilt har detta gällt principfrågan om alla lärosäten ska för- foga över egna medel till forskning. Denna fråga har besvarats genom att statsmakterna beslutat att så ska vara fallet. Men diskussionerna har självfallet också gällt omfattningen av de resurser som ska ställas till förfogande för de olika lärosätena och, eftersom dessa är geografiskt spridda, därmed också den geografiska fördelningen av forskningsresur- serna. Den geografiska fördelningen av forskningsresurserna kan bli föremål för två typer av bedömningar, dels en som är primärt regionalpolitisk, dels en som utgår från behov och önskemål vad gäller forskningen i sig. Den förstnämnda har framför allt kommit in när det gällt resurserna till de små och medelstora högskolorna. Forskning 2000 återkommer till denna fråga i det följande. I de egentliga forskningspolitiska bedömningarna ingår också att ta ställning till lokaliseringsfrågor. Dagens forskningsanslag är summan av fattade forskningspolitiska beslut. Dessa har i regel utgått från konkreta förslag från de olika lärosätena, som statsmakterna funnit mer eller mindre intressanta, som de tillstyrkt eller förkastat. cessiva uppbyggnaden har på så sätt lett till att forskningsresurserna inte bara totalt sett är olika stora vid olika lärosäten. I detta ligger också att forskningsresurserna relativt sett är olika stora, om de till exempel sätts i relation till antalet studenter eller andra faktorer. Forskning 2000 vill, för undvikande av missförstånd, klargöra att detta i sig inte innebär nå- gon orättvisa. Det visar att beslutsfattandet faktiskt gjorts utifrån prio- riteringar och inte utifrån mekaniskt räknande. I ett internationellt perspektiv är svenska universitet och högskolor varken särskilt stora eller särskilt små. Det finns exempel både på läro- säten som är väsentligt mycket större än de största svenska universiteten och på sådana som är mindre än de minsta svenska. Någon stan- dardstorlek finns förvisso inte i fråga om universitet och högskolor. I de beslut, som fattats om att alla lärosäten ska ha egna forsknings- resurser och att alla lärare med forskarutbildning ska arbeta både inom undervisning och inom forskning, ligger viktiga utgångspunkter för den geografiska fördelningen av forskningsresurserna. Statsmakterna måste dock som kunna göra dessa fördelningar utifrån allmänna värde- ringar och politiska prioriteringar. Forskning 2000 vill erinra om att des- sa avvägningar enbart ska gälla de olika vetenskapsområdena. Den när- mare fördelningen av resurser inom dessa områden ska vara en fråga för lokala beslut. 5.3.6.2Forskningen vid de små och medelstora högskolorna Forskning 2000 har genom tilläggsdirektiv fått i uppdrag att följa upp hur de små och medelstora högskolorna utnyttjar tilldelade forsknings- medel. Kommittén ska vidare med avseende på dessa högskolor föreslå kriterier för den framtida fördelningen av forskningsmedel. (Dir 1997:154) Forskning 2000 har gjort en enkät till de små och medelstora hög- skolorna. I korthet visar enkätsvaren följande. De små och medelstora högskolorna svarar sammantaget för en inte oväsentlig del av den forskning som utförs inom högskolan. De små och medelstora högskolornas egna forskningsmedel uppgår till . Den viktigaste externa finansiären vid dessa högskolor är och kompetensutveckling, . har beslutat om finansiering till högskolorna på sammanlagt drygt 550 mil- joner kronor. Denna finansiering avser dock verksamhet . Huvuddelen av insatser görs i form av finansiering av konsortier för kompetensutveckling. Andra viktiga finansiärer är sektorsforskningsorgan och geografiskt närliggande organ som länsstyrelser, landsting och kommuner. Några av högskolorna får en betydande uppbackning genom lokalt inrättade forsk- ningsstiftelser. Även företagsfinansieringen är relativt sett betydande för ett antal av högskolorna. Många av högskolorna har EU-anslag. Fortfa- rande får dock de små och medelstora högskolorna endast mycket blyg- samma medel genom forskningsråden. Bortsett från ett par av de tidigare universitetsfilialerna är andelen forskningsrådsmedel mycket låg. Häri ligger en klar skillnad gentemot universiteten och de stora högskolorna, där forskningsråden är stora finansiärer. Forskningsinriktningen vid de små och medelstora högskolorna an- sluter till deras utbildningsutbud och den därmed sammanhängande lä- rarprofilen. Det innebär att flertalet högskolor har en tyngdpunkt inom samhällsvetenskap och humaniora. Undantag härifrån är framför allt /men också högskolorna i och samt . Högskolorna anger i Forskning 2000:s enkät att forskning bedrivs in- om alla ämnen som är företrädda vid respektive lärosäte. Flertalet pekar dock ut vissa profil- eller tyngdpunktsområden, Med undantag framför allt av högskolorna i /och är dock även insatserna inom dessa områden i regel blygsamma när de uttrycks i per- sonår. Det rör sig högst om något eller några årsverken. De tidigare universitetsfilialerna – högskolorna i , och – har inrättat vad de kallar provisoriska fakultetsnämnder. Övri- ga högskolor har en särskild forskningsnämnd eller motsvarande som beredande – i några fall beslutande – organ. skiljer sig från fakultetsnämnderna genom att i regel rektor eller möjligen pro- rektor är ordförande och genom att ledamöterna inte är kollegialt utsed- da. Alla högskolorna redovisar i enkäten ett omfattande samarbete med universitet och högskolor såväl i som i andra länder. Högskolorna redovisar likaså ett omfattande samarbete med framför allt det lokala näringslivet. Det sker i många olika former. Här nämns framför allt nätverk, centra, uppdragsforskning. I flera fall förstärks samarbetsmöjligheterna genom att högskolan själv strävar efter en verk- samhetsinriktning som ska vara intressant för det lokala näringslivet och det omgivandet samhället i övrigt. har bara en minoritet av lärarna vid de små och medel- stora högskolorna forskarutbildning. Inte ens vid de mer akademiska högskolorna i , och är det mer än en fjärdedel. (Det bör emellertid påpekas att inte heller alla lärare vid universiteten har forskarutbildning. Andelen forskarutbildade är dock där väsentligt högre, vid t.ex. .) och övriga högskolor är kvinnorna i minoritet bland lärarna. Flertalet högskolor förefaller som huvudprincip ha att forskningsmöjligheterna ska fördelas jämnt mellan de behöriga lärarna. Flera högskolor anger i enkäten att lektorerna är garanterade mellan av ar- betstiden till egen forskning. Doktorander finns vid alla högskolorna. Störst är antalet vid Hög- skolan i , som har hela 170 doktorander. En stor del av dokto- randerna är lärare vid respektive högskola som med finansiering från högskolan kompletterar sin tidigare utbildning. Forskarutbildningen be- drivs i samverkan med oftast flera universitet och högskolor. I några fall medverkar högskolan i en eller flera organiserade forskarskolor. Av de anslagsmedel för forskning som går direkt till de små och me- delstora högskolorna används den helt dominerande delen för att finansi- era lärartid för forskning. Det sker i form av delfinansiering av professu- rer, finansiering av lektorers tid för forskning, finansiering av forskarut- bildning för lärare som saknar sådan och i form av särskilda doktorand- tjänster för de egna lärarna. Omkring en fjärdedel av medlen går till lo- kalkostnader, administration, bibliotek. Högskolorna redovisar ett stort antal vetenskapliga artiklar, konfe- rensbidrag etc. Några ger exempel på patent från forskning vid lärosätet. Det hör till undantagen att högskolorna kan redovisa någon egeniniti- erad utvärdering av forskning. I fråga om utvärderingar hänvisar man i stället till vad som ligger i det reguljära vetenskapliga bedömningssyste- met. Verksamhet vid flera av högskolorna har omfattats av utvärderingar gjorda av olika forskningsfinansiärer. Högskolorna hänvisar i enkäten också till de utvärderingar som görs av dels inför pröv- ning av t.ex. magisterexamensrättigheter, dels i kvalitetsutvecklingsar- betet. Alla högskolor anser sig ha fått goda eller mycket goda omdömen i de utvärderingssammanhang där de förekommit. De flesta högskolorna är försiktiga när det gäller att peka på konkreta effekter av verksamheten vid högskolan, men menar att de positiva ef- fekterna måste finnas även om de inte är direkt mätbara. Några högsko- lor ger dock konkreta exempel: anger bl.a. utveck- ling av produkter av isostatiskt trä i samarbete med ett företag, utveck- ling av en plantbädd i samarbete med ett företag, utveckling av en pro- cess för höghastighetsformning i samarbete med ett företag. pekar på etableringen av teknikby och förarbeten till en motsvarande etablering i . na/anger att det –1997 med anknytning till högskolan har skapats cirka 2 000 nya arbetstillfällen, främst inom IT- sektorn. Alla högskolor redovisar synnerligen expansiva framtidsvisioner. Särskilt höga förefaller ambitionerna vara just när det gäller forskning och forskarutbildning (vilket dock naturligtvis kan avspegla att enkäten skickades ut från en forskningspolitisk utredning). hoppas alla högskolor få möjligheter till egen forskarutbildning och ansvar för ett eller flera vetenskapsområden. Några ser sig också inom överblickbar framtid ha uppnått universitetsstatus. Några få hög- skolor uttrycker en tydlig vilja till profilering. Framför allt gäller det /, som ger sig målet att bli en interna- tionellt konkurrenskraftig högskola och nationellt ledande vad gäller om- rådet tillämpad IT. Med avseende på uppgifterna i tilläggsdirektiven – att följa upp hur de små och medelstora högskolorna utnyttjar tilldelade forskningsmedel respektive att föreslå kriterier för den framtida fördelningen av forsk- ningsmedel – vill Forskning 2000 framföra följande. De beslut, som fattats om att anvisa forskningsmedel till de små och medelstora högskolorna, måste i första hand ha syftat till att medge forskningsinsatser på bredden genom arbetsmöjligheter inom forskning för berörda lärare. Detta syfte förefaller, enligt Forskning 2000:s be- dömning, högskolorna kunna uppnå. Alla högskolorna arbetar engagerat och ambitiöst med forskningsfrågorna. Forskningen vid de små och medelstora högskolorna måste kunna svara mot samma kvalitetskrav som verksamheten vid universiteten. Forskning 2000 vill därför betona att också dessa högskolor måste vara skyldiga att inrätta en eller flera fakultetsnämnder som ska svara för vetenskapliga bedömningar och den närmare fördelningen av forsk- ningsmedlen. All användning av statliga medel för forskning måste un- derkastas vetenskaplig prövning. Detta måste beaktas också vid beslut om att garantera lärare för egen forskning. Kravet att forskningen vid de små och medelstora högskolorna ska svara mot samma kvalitetskrav som verksamheten vid universiteten måste också beaktas vid medelsanvisningen till forskning. De små och medelstora högskolorna får nu möjlighet att etablera forskning som en integrerad del av den reguljära verksamheten. Resurserna som ställts till högskolornas förfogande är betydande, inte minst i beaktande av att an- talet forskarutbildade lärare vid dessa högskolor är begrän- sat. Det är viktigt att högskolorna, som också sker, stimulerar de an- ställda lärarna att gå igenom forskarutbildning. Enligt Forskning 2000:s mening förutsätter ytterligare utbyggnad av de fasta forskningsresurser- na vid de små och medelstora högskolorna att antalet forskarutbildade lärare ökar och att forskningen vid högskolorna visar sig uppfylla kvali- tetskriterierna t.ex. genom att andelen medel, som erhålls i vetenskaplig konkurrens från forskningsråden ökar. Resurser till forskning vid de små och medelstora högskolorna måste också fördelas utifrån de övergripan- de forskningspolitiska prioriteringarna av olika vetenskapsområden. måste i detta sammanhang beaktas att de små och medelstora högskolor- na inte är en enhetlig grupp utan tvärtom visar stora skillnader inte minst i fråga om forskningsförutsättningar och verksamhetens inriktning mot olika vetenskapsområden. Formuleringen i tilläggsdirektiven till Forskning 2000 kan möjligen läsas som en uppmaning till kommittén att ange en särskild form för re- surstilldelning till forskningen vid de små och medelstora högskolorna. Ett sådant alternativ är enligt Forskning 2000:s mening inte lämpligt. När nu beslutet tagits att alla universitet och högskolor ska tilldelas egna medel för forskning, bör bedömningarna och besluten göras på samma sätt för alla lärosätena. De små och medelstora högskolorna bör således också de tilldelas anslag för forskning och forskarutbildning i termer av vetenskapsområden och utifrån underlag och bedömningar motsvarande vad som tillämpas för universiteten och de stora högskolorna. I flera bemärkelser har en stor bredd i forskningsorgani-sationen och i den ämnesmässiga inriktningen av forskningen. De stora fakultets- områdena finns vart och ett företrädda vid minst sex lärosäten i landet. Enskilda ämnen finns i betydligt fler uppsättningar. Så kan t.ex. forsk- ning inom vissa samhällsvetenskapliga ämnen bedrivas vid mer än tjugo lärosäten. Med hänsyn till befolkningen i torde detta kunna be- traktas som en mycket spridd forskningsorganisation. Forskningen vid universitet och högskolor bedrivs inom ett stort antal ämnen. Bredden kan belysas med antalet forskarutbildningsämnen. finns ungefär 550 forskarutbildningsämnen med därutöver många olika underindelningar och specialinriktningar. Läsåren 1974/75 och 1994/95 var antalet forskarutbildningsämnen inom de olika fakulteterna följande: Som framgår har antalet forskarutbildningsämnen ökat kraftigt . Antalet ämnen är i särklass störst inom de tekniska och naturvetenskapliga områdena. Trots det är den s.k. småämnespro- blematiken oftast diskuterad med avseende på humaniora. Regeringen gav således Humanistisk-samhällsveten-skapliga forsk- ningsrådet i uppdrag att redovisa småämnena inom sitt verksamhets- området och komma med förslag till ansvar för denna typ av ämnen. (Rådets förslag lämnades .) Ämne är inte ett entydigt begrepp. Beroende på hur ämnesindel- ningen görs kan självfallet antalet små och stora ämnen variera högst väsentligt. Ämnen kan vara små av en rad olika skäl. Ämnet kan vara nytt. Även ämnen som har en omfattande forskning har börjat i mer blygsam skala. Alla har vi varit små gäller också inom forskningen. Ämnet kanske ska vara litet, därför att det är en starkt specialiserad forsk- ningsinriktning, därför att det inte finns något större antal kompetenta forskare inom ämnet, därför att ämnet inte har någon direkt betydelse för utbildningen eller för intressenter utanför högskolan. Antalet personer som är verksamma inom olika forskningsinriktning- ar varierar mycket. Forskningsmiljöerna skiljer sig också i fråga om produktivitet, t.ex. mätt i antal artiklar, och i fråga om vetenskapliga framgångar. Spontant uppkomna skillnader i forskningsprofil finns mel- lan lärosätena. Det ligger i själva systemet att forskningsmiljöerna fram- för allt växer till där forskningsarbetet bedrivs med hög kvalitet. där forskarna blir mest framgångsrika när det gäller att få nya resurser från forskningsråd och andra finansiärer. Det är hit många doktorander och gästforskare söker sig. Någon uttryckligen beslutad eller överens- kommen arbetsfördelning finns dock inte. är en liten forskningsnation. Svenska forskare svarar bara för en, eller inom några forskningsområden möjligen ett par, procent av den forskning som utförs i världen. i har i mycket uppgiften att skapa kompetens för att bevaka och ta till vara vad som görs inom forskningen i världen i övrigt. Detta syfte ställer krav på bredd i forskningsinsatserna. Genom bredd ges också förutsättningar för samspelet med utbildningen vid universitet och högskolor. skapas också möjligheter att ta tillvara forskarbegåvningar inom de om- råden där de finns. Lika litet som inom idrotten kan räkna med att vara framträdande inom alla grenar. Men genom att vi har en stor bredd i idrottsverksamheten kommer det från tid till annan fram en eller en . På motsvarande sätt ger en bred forsk- ningsorganisation också möjligheter att fånga in specifika forskarbegåv- ningar och utveckla särskilt kreativa forskningsmiljöer. får inte forskningsresurserna splittras upp så att inte me- ningsfull verksamhet kan utföras på grund av alltför begränsade resur- ser. Inte minst forskarutbildningen kräver ansvarstagande i dessa frågor. För en väl fungerande forskarutbildning, som kan erbjuda såväl under- visning på kvalificerad nivå som stimulerande miljö, krävs med största sannolikhet en viss omfattning på verksamheten. Vad önskemålen om bredd, rimliga arbetsvillkor och resurser för sär- skilt prioriterade områden i praktiken ska innebära måste överlåtas till universitetens och högskolornas och forskningsrådens bedömningar. Be- hoven och möjligheterna måste bedömas utifrån såväl forskningens och forskarutbildningens perspektiv som den grundläggande högskoleutbild- ningens. Enligt Forskning 2000:s mening bör forskningsråden ha till uppgift att peka ut områden som i ett internationellt perspektiv bör främjas inom den svenska organisationen och ge stöd till verksamhet inom dessa. Som redovisats har det tillkommit ett stort antal forskarutbildningsämnen. Detta kan ses som exempel på förnyelsen inom svensk forskning, en förnyelse som kommit till stånd utan direktiv eller ingripanden ovanifrån. Nya ämnen inom humaniora är till exempel bok- och bibliotekshisto- ria, humanekologi, indologi, iranska språk, japanska, judaistik, keltiska språk, kognitionsforskning, medie- och kommunikationsvetenskap, mu- seologi, musikpedagogik, teckenspråk, turkiska språk, tvåspråkighets- forskning. Nya ämnen inom samhällsvetenskaplig fakultet är till exempel bibli- oteks- och informationsvetenskap, demografi, förvaltningsekonomi, freds- och konfliktforskning, hushållsvetenskap, journalistik och mas- skommunikationsforskning, medie- och kommunikationsvetenskap, om- vårdnadsforskning, socialt arbete. Nya ämnen inom matematisk-naturvetenskaplig fakultet är till exem- pel biofysik, biogeokemi, datalogi, datavetenskap, ekologisk mikrobiolo- gi, humanekologi, kemisk dynamik, kemisk ekologi, marin ekotoxikologi, mikrobiell geokemi, miljövetenskap, molekylärbiologi, naturresurshus- hållning, neurokemi och neurotoxikologi, skogsbiologi och systemekolo- gi, teoretisk ekologi, teoretisk kemi, tillämpad cell- och molekylärbiologi. Nya ämnen inom medicinsk fakultet är till exempel cancerepidemio- logi, geriatrik, hälso- och sjukvårdforskning, handikappforskning, id- rottsmedicin, långvårdsmedicin, medicinsk utvecklings- och neurobiolo- gi, medicinsk cellbiologi, medicinsk virologi, miljömedicin, molekylär cellbiologi, nutrition och toxikologi, omvårdnadsforskning, plastikkirur- gi, sjukgymnastik, stressforskning, strukturbiokemi, yrkesmedicin. Nya ämnen inom teknisk fakultet är till exempel arbetsmiljöteknik, arbetsorganisation, arbetsvetenskap, bearbetningsteknik, bildbehandling, biofysikalisk teknologi, biomekanik, brandteknik, byggandets informa- tionsteknologi, byggnadsekonomi och byggnadsorganisation, byggnads- fysik, datalogi och numerisk analys, datorstödd administration, dator- system för konstruktion och tillverkning, datorsystemteknik, digital- och datorteknik, ekonomiska informationssystem, elautomatik, elektriska energisystem, elektroniksystemkonstruktion, energisystemteknik, för- bränningsfysik, fotonik, fysisk resursteori, grafisk teknik, husbygg- nadsteknik, industriell ergonomi, industriell marknadsföring, installa- tionsteknik, kärnkraftsäkerhet, kemisk miljöteknik, konstruktionslära, kvalitetsteknik, livsmedelsvetenskap, materialfysik, monteringsteknik, musikakustik, radio- och rymdvetenskap, restproduktteknik, signalbe- handling. Inom alla fakultetsområden har tillkommit ett stort antal forskarut- bildningsämnen av tvärvetenskaplig karaktär. Den "klassiska" ämnestill- växten genom uppdelning i specialiteter av växande akademiska ämnen avspeglas också i mångfalden av nya ämnen. Inom humanistisk fakultet har vidare tillkommit bland annat ett antal språk, som är "ovanliga" ur ett svenskt perspektiv. Inom samhällsvetenskaplig och medicinsk fakultet har tillkommit ämnen som anknyter till verksamhetsområden som kom in i det nya högskolesystemet genom reformen 1977. Inom naturvetenskap- lig och teknisk fakultet framträder bland annat IT-ämnen och ämnen med Det måste i detta sammanhang erinras om att praxis i fråga om avgränsning av särskilda ämnen skiljer sig mellan olika fakul- tetsområden. Vidareutveckling och förnyelse av forskarutbildningen äger givetvis i betydande utsträckning rum också inom ramen för sedvanliga ämnesbeteckningar. Tillkomsten av nya forskarutbildningsämnen är bara ett av många tecken på förnyelse inom forskningen. Förnyelsen ligger också i växling mellan forskningsprojekt och forskningsprogram, i omprövning av tjänsteinriktningar och i omprövning av resursanvändning. Forskning 2000 anser, med forskarutbildningen som exempel, att det svenska uni- versitets- och högskolesystemet har goda förutsättningar för egen förny- else. Forskningsråden och utarbetade på regeringens uppdrag en promemoria om tvärvetenskaplig forskning. I denna framhölls att Tvärvetenskap av hög klass skall sammanföra dis- cipliner för att lösa problem på ett sådant sätt att resultatet blir mer än summan av vad de enskilda disciplinerna tillför. (Promemoria om tvär- vetenskaplig forskning, utarbetad av FRN, , , NFR och TFR, 1996) I promemorian framhåller forskningsråden att det viktigaste är det tvärvetenskapliga arbete som bedrivs utan en särskilt uppbyggd organi- sation. Vad som är tvärvetenskap och vad som är inomdisciplinärt hänger samman med den vetenskapliga disciplinindelningen. Det är utifrån den som klassificeringen görs av vad som är tvärvetenskap och vad som är inomdisciplinärt. Den vetenskapliga disciplinindelningen är en, av inte minst praktiska skäl, gjord indelning i områden där verksamheterna har nära samband med varandra i fråga om innehåll och arbetsmetoder. In- delningen kan göras i vidare och snävare termer. Här skiljer sig traditio- nerna mellan fakultetsområdena med t.ex. stora, vitt definierade ämnen inom samhällsvetenskap och en snävare ämnesindelning inom bland an- nat medicin och teknik. Disciplinindelningen är inte given en gång för alla.