sou · GMB3132d2 · 1999-01-01 00:00:00 — Pressekreteraren ansvarar för press- och informationsarbetet Medierna vill ha medverkan i en rad sam- manhang. Pressekreteraren ansvarar för informationsarbetet på departementet och ser till att mi- nistern är tillgänglig för intervjuer och annan medverkan i medierna. Huvudprincipen är tillgänglighet i alla sam- manhang. Mediearbetet upptar också en hel del tid för rättschefen . Trycket från medierna på Kommunikationsdepartemen- tet och är hårt och ministern ställer upp så ofta hon förmår. Speciellt stor blir efterfrågan på hennes medverkan i samband med regeringens senare beslut om T I D E N F R Å N D E N 7 O K T O B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 1 5 D E C E M B E R 1 9 9 4 att låta Estonia bli kvar på botten av och att täcka över fartyget. gör ett slags strategi för hur mediearbetet skall bedrivas på Kom- munikationsdepartementet. Tjänstemännen står för kontinuitet Kontakten mellan tjänstemännen och politikerna på är inte den bästa. Rätts- chefen uppfattar det som att arbetet tap- par fart och kontinuitet i och med regeringsskiftet. Det är ingen enkel situation för den nya politiska ledningen att komma in i arbetet och börja arbeta med människor de inte känner. får löpande infor- mation framför allt från , men även från po- lisen och senare från anhörigföreningar. Det förekommer kontakter med de övriga berörda länderna, framför allt . Från kommer inga krav på bärgning. Polisen kontaktar och önskar en diskussion om bärgning och omhändertagande Inom polisen har det allt sedan haveriet förts diskussioner rörande frågan om bärgning av fartyget och omhänderta- gande av kroppar kring fartyget. kontaktar och framför polisens synpunkt att en diskussion i frågan måste föras , med hänsyn till vad som händer med kroppar som ligger i vatten . Rättschefen lovar att se till att frågan kommer upp på dagordningen. Det norska bärgningsföretaget kontaktar polisen får polisen i ett telefonsamtal från Stolt Comex. Med anledning av att dykföretaget inte fått något svar på sitt erbjudande, av , till Kom- munikationsdepartementet, vänder man sig nu till poli- sen. Stolt Comex, som har förevisat sitt räddningsfartyg i , erbjuder sig att göra detsamma i . uttalanden om Stolt Comex anser att det inte kan vara fråga om ett seri- öst företag och hon tycker det är oetiskt av dem att ligga vid och vänta för att kunna profitera på olyckan. Hon minns att någon sade, att det redan efter några tim- mar efter katastrofen var för sent att söka omkomna runt vraket eftersom kropparna redan då skulle ha förts bort av strömmar. Denna uppfattning återges i massmedierna. Stolt Comex går i svaromål inkommer ett nytt telefax från Stolt Comex till i vilket påstående om att företaget inte är seriöst bemöts. Stolt Comex informerar om sin verksamhet och berättar att de är världens största undervattensentrepre- nör med 3 000 anställda över hela världen och en årsom- sättning om . Företaget har tidigare anlitats i samband med stora katastrofer som t.ex. . , Piper Alpha och Partnair. I tele- faxet påtalas också att man inte fått något svar på sin propå till departementet. T I D E N F R Å N D E N 7 O K T O B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 1 5 D E C E M B E R 1 9 9 4 Det konstateras att inga legala eller tekniska hinder finns för att eftersöka eller omhänderta omkomna efter Estoniahaveriet. Nya frågor av etisk karaktär väcks. På sin andra egentliga arbetsdag, , får . Den är rubricerad Rapport angående de tekniska och legala förutsättning- arna att återfinna och omhänderta omkomna från färjan . Ministern och hennes närmaste medarbetare är närvarande då gör en kort föredragning av rapportens innehåll. Därefter håller press- konferens. Rapporten överlämnas också skriftligen till Utrikes-, Justitie-, Social- och . Inga legala hinder eller skyldigheter Av rapporten framgår det att inga legala hinder eller skyl- digheter föreligger för någon att eftersöka eller omhän- derta de omkomna efter fartygsolyckan. I rapporten be- aktas inte regler om förhållandet mellan olika stater och heller inte den omständigheten att andra medborgare än de från , och finns bland de om- komna. I rapporten antas att det övervägande antalet om- komna kan återfinnas inuti fartyget, men man tror också att omkomna kan påträffas utanför. Det beskrivs att ett omhändertagande av omkomna kan ske endera genom ett lyft av fartyget eller genom dykningar inuti det, där det ligger på havsbotten. Att alla omkomna kan återfinnas an- ses som mycket osannolikt. I rapporten utgår man erfarenhetsmässigt från att farty- gets inredning är förstörd. Möbler, innertak och mellan- väggar antas ha rasat överallt. Det anses troligt att vatten- massor kommit in med mycket stor kraft på vissa platser i fartyget. Ett omhändertagande av de omkomna innebär att man röjer sig fram genom förstörelsen. Detta beskrivs som ett riskfyllt företag, oavsett om det sker under eller över vattenytan. Det framgår inte var de omkomna kan förväntas befinna sig inuti fartyget T I D E N F R Å N D E N 7 O K T O B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 1 5 D E C E M B E R 1 9 9 4 För att genomföra dykningar inuti Estonia krävs s.k. mättnadsdykning44. Varje dykeriarbete i omedelbar närhet av, på eller i fartyget är, enligt rapporten, mycket riskfyllt och måste förberedas med inspektions- och säkerhets- arbeten. Det konstateras att vissa delar av fartyget kommer att vara svåra att söka igenom, men det anses ändå möjligt att återfinna och omhänderta en del av de omkomna. Arbetet med att genomsöka fartyget beräknas ta och kan inte utföras efter att isen lagt sig. En del av rapporten behandlar ett lyft av hela fartyget, vil- ket beräknas vara en utomordentligt krävande uppgift. Vattendjupet på platsen där fartyget ligger anges till . Djupet utgör inget hinder i sig men det medför att arbetet tar och är svårare. Lyftet måste ske i två etapper som inleds med att fartyget rätas upp. Arbetet beräknas kunna vara klart –. Efter att fartyget lyfts måste det genomsökas och de om- komna omhändertas. Därefter kan fartyget skrotas eller sänkas. konstaterar att ett omhändertagande av omkomna, särskilt efter att fartyget lyfts, får betydande praktiska konsekvenser. Han pekar också på de etiska be- dömningar som måste göras45. Vem avgör vilka som ska omhändertas om man inte bärgar hela fartyget? Vad gör man med omkomna som inte kan identifieras? Hur förhåller man sig till anhöriga som inte vill ha hem sina omkomna? Kan man hantera de dödas kroppar på ett värdigt sätt? Hur går det till rent praktiskt? Är det möjligt att skärma av mediernas bevak- ning i samband med bärgningsarbetet? Hur många om- komna finns kvar inuti fartyget? Skadas kropparna vid en bärgning? Tanken på ett etiskt råd föds Vid ett samtal mellan och , efter föredragning av , väcks tanken på tillsättandet av ett råd som ska belysa etiska problem i samband med en bärg- ning. Frågan diskuteras också med . påbörjar arbetet med att ta fram namn på lämpliga personer för ett sådant råd. Utgångspunkten i detta läge är, enligt uppgifter från , att farty- get ska bärgas och man vill inte förlora tid. Kommuni- kationsministern samtalar med och , om lämpliga personer att ingå i ett etiskt råd. diskuterar frågan med som bidrar med namn på personer som han anser lämpliga. Alla är ense om att ska utgöras av en grupp kloka och kända personer med olika bakgrund. Efter föredragning diskuterar ministern och hennes medarbetare på Kommunikationsdeparte- mentet hur man ska gå vidare i beredningen av ärendet. Finns tillräckligt underlag för att fatta ett beslut i bärgningsfrågan? Frågan har successivt breddats till att även omfatta an- dra dimensioner än de tekniska och legala frågeställning- arna. De som tagit del av Fransons föredragning och den skrivna rapporten börjar nu att ställa sig frågor av etisk ka- Otålighet inför ett regeringsbeslut I medierna och bland anhöriga växer otåligheten inför ett väntat regeringsbeslut. , som har mött männis- kor i kris i sitt tidigare arbete som kvällstidningsjournalist, har hjälp av denna erfarenhet i sitt arbete på Kommunika- tionsdepartementet. När arga människor ringer henne tänker hon att den ilska hon får ta emot inte är riktad mot henne som person. Hon uppfattar det som att de anhöri- gas vrede är utlöst av regeringens tveksamhet inför ett be- slut i bärgningsfrågan. T I D E N F R Å N D E N 7 O K T O B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 1 5 D E C E M B E R 1 9 9 4 Registrering, identifiering och passagerarlistor Den svenska möter kommunikationsministern och belyser identifieringsarbetet vid omhändertagande av alla omkomna på . Överenskommelse om dödförklaring av Estoniaoffren träffas. Med anledning av frågorna som väcks efter redovisning, kontaktar departementsrådet rättsläkaren i den svenska . Selén vill bland annat ha svar på frågan om det är möjligt att identifiera en kropp som legat i vatten . Grundin är inte oförberedd på frågan, eftersom han har varit i kon- takt med som framfört önskemål om att få ställa frågor om kropparnas förväntade tillstånd. meddelar Selén att han är beredd att svara på frå- gor och att göra en föredragning om identifieringsproble- matiken på . Experter besvarar frågor om identifiering av omkomna sammanträffar kommunikationsminister , pressekreterare samt statsse- kreterare med delar av den svenska , polisöverintendenten , rättsläkaren , kriminal- kommissarien och rättsodontologen , för en föredragning om ett eventuellt identifieringsarbete. Ett monumentalt administrativt problem beskriver de vetenskapliga metoder som finns för att genomföra en identifiering. Av beskrivningen framgår att det stora problemet är av administrativ art. Identifieringen av de 93 omkomna som utfördes i tog , trots att man där har en betydligt mera avancerad organisation än vad som finns i . Att identifiera 100 omkomna i kan gå om man omdisponerar och bottenskrapar resurserna, men att identifiera 1 000 omkomna är, enligt uppfattning, ett monumentalt problem. T I D E N F R Å N D E N 7 O K T O B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 1 5 D E C E M B E R 1 9 9 4 Svenskar kan identifieras genom tandundersökning Vid diskussion om de olika identifieringsmetoder som är lämpliga framgår att tandundersökning kommer att an- vändas i första hand. menar att i princip alla omkomna svenskar som omhändertas kan identifieras med hjälp av tandläkarjournaler. Dessa underlag är till- gängliga och innehåller fullödig information. För om- komna som inte kan identifieras på detta sätt måste andra metoder användas. framhåller att det definitiva fastställandet av varje omkommens identitet kräver att en gemensam bedömning görs av rättsmedicinare, rättsodontologer och kriminaltekniker. När denna bedömning är gjord är det han som slutligen godkänner resultatet av arbetet. Kroppars påverkan av tiden i vatten vill ha svar på frågan om hur en människo- kropp påverkas av att ligga i vatten . Identifieringsexperterna menar att det inte går att gene- rellt avgöra i vilket tillstånd de omkomnas kvarlevor är. Resonemanget förs utifrån tidigare erfarenheter från bland annat sjöolyckor, i relation till hur länge det kom- mer att dröja innan Estonia kan bärgas. Faktorer som tiden i vattnet, vattnets salt- och syre- halt, temperaturen i vattnet och faunan på plats avgör kropparnas tillstånd. Det anses utrett att de flesta av de omkomna kan identifieras, men kropparna kan inte för- väntas vara i sådant skick att det är lämpligt att deras anhö- riga ser dem. Vid föredragningen visas bilder som tagits i samband med bärgningar. De föreställer omkomna människor och mil- jöer från andra sjöolyckor. Som exempel kan nämnas bil- der på de omkomna i den svenska ubåten , som min- sprängdes under och bärgades . T I D E N F R Å N D E N 7 O K T O B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 1 5 D E C E M B E R 1 9 9 4 redogör vid mötet för sin syn på de personal- problem som kan förväntas uppstå vid omhändertagandet av kroppar efter en bärgning av fartyget. Speciellt krimi- naltekniker, som inte arbetar med omkomna ris- kerar att få psykiska problem i samband med arbetet att tömma det torrlagda fartyget. De får utföra ett detalj- arbete med att omhänderta de omkomna och deras tillhö- righeter, som ligger i hytterna eller runt omkring de döda. Allt måste noggrant dokumenteras så att det kan användas om så behövs för en senare identifiering. Den fråga som uppkommit med anledning av Estonia- haveriet, rörande dödförklaring av omkomna som inte på- träffats, är speciellt angelägen för de anhöriga. Riksskatte- verket konstaterar att det i vissa synnerliga undantagsfall finns möjlighet att registrera en person som avliden i folkbokföringen, trots att kroppen inte påträffats, genom ett förvaltningsrättsligt beslut. Med anledning av detta samråder rättssekretariatet på och be- fattningshavare på och resultatet blir att upprättar några olika tänkbara situatio- ner när en person skall kunna registreras som avliden, trots att kroppen inte påträffats. En överenskommelse mellan leder till att följande situationer kan an- ses uppfylla beviskraven: Personen finns med på passagerar- eller besättnings- lista och har av anhörig anmälts eller bekräftats saknad. I de fall där den saknade inte finns angiven på någon sådan lista måste en alternativ lösning användas. Ex- empel är när utredning genom uppgifter från anhöriga eller förhör med överlevande kan bekräfta att perso- nen varit med på resan. Bevis kan också utgöras av ex- empelvis mobiltelefonsamtal som skett från fartyget, av preliminärbokningar eller av en bil som står upp- ställd vid färjeterminalen. informerar samtliga länspolismästare att det ankommer på berörda polismyn- digheter att verkställa erforderlig utredning och redovisa denna till . Denna redovisning sker . Med bedömning att perso- nen befann sig ombord som grund fattar skattemyn- digheterna därefter beslut om att registrera dödsfallet. T I D E N F R Å N D E N 7 O K T O B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 1 5 D E C E M B E R 1 9 9 4 för samtal om etiska frågor Estoniakatastrofen på dagordningen vid biskopsmöte i . Diskussioner om havet som grav. hålls ett biskopsmöte i , vid vilket samtliga biskopar deltar. På dagord- ningen under rubriken , finns förlisning. Biskoparna samtalar om sina erfarenheter av kyrkans insats i mötet med anhöriga, vid exempelvis minnesgudstjänster och arbete i krisgrupper. Det diskute- ras även vilken hjälp landets präster behöver för att forma minnes- och avskedsgudstjänster för de anhöriga till en omkommen, vars kropp inte återfunnits. Havet som grav diskuteras vid biskopsmöte i Därefter kommer samtalet att handla om de etiska frå- gorna i samband med omhändertagande av de döda. Un- der detta samtal betonar biskoparna det gamla synsättet att också havet kan vara en grav. Biskoparna understryker vikten av att anordna minnesplatser, nationellt och lokalt. Därutöver diskuteras möjligheten av en välsig- nelse- och bönegudstjänst till havs, vid Estonias förlis- Tanken är att denna gudstjänst skall genom- föras tillsammans med ärkebiskoparna från de lutherska kyrkorna i och , i närvaro av statsledning- arna. Ärkebiskopens uttalanden i massmedierna efter biskopsmötet formulerar ärkebiskop sina tankar i bärgningsfrågan när han sva- rar på läsarnas frågor i . Tidningen har satt sam- man en expertpanel som skall besvara allmänhetens frågor om Estoniakatastrofen. får han bland an- nat dessa frågor: Går det att göra en individuell begravning med grav- sten utan att det finns någon kropp? Han svarar: Det går inte utan kropp, då gör vi en avskedsgudstjänst. På påståendet Det havet tar skall havet ha! svarar är- kebiskopen: Jag tror att det ligger något i det. Också ha- vet är en kyrkogård, och det tror jag att människor längs T I D E N F R Å N D E N 7 O K T O B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 1 5 D E C E M B E R 1 9 9 4 våra kuster förstått . Om man skall bärga fär- jan kommer man aldrig att få upp alla de saknade och dess- utom får man inte upp den . Då kan man fundera på vad som blir riktigast för dessa människor. Jag kan förstå att man vill ha en kropp – men blir det ett trauma för alla dem som inte får några kroppar. En annan fråga lyder: När sjömän dog lade man ut blomkransar där de hade drunknat. Kan man inte göra så i det här fallet också om båten inte kan bär- svarar: Jo, det är åt det hållet till vi funderar. Vi försöker samla ärkebiskoparna i , Fin- land och . Vi vill, oberoende av om man försöker bärga fartyget, hålla en minnesgudstjänst till havs. fortsätter att ställa läsarnas frågor till experterna. Då får frågan: Vill inte de flesta anhöriga att de avlidna ska vila på havets bot- ten? Han svarar: Det vet vi inte och jag tycker att man kanske inte är mogen att fatta det beslutet . T I D E N F R Å N D E N 7 O K T O B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 1 5 D E C E M B E R 1 9 9 4 Arbetet med att identifiera omhändertagna omkomna 29 omkomna svenska medborgare kommer hem och andakt hålls i på initiativ av polisen i . får en un- derrättelse från den finska Centralkriminalpolisen om att 11 omkomna svenskar identifierats. Den svenska identi- får löpande besked om vilka de döda är. Så snart ett skriftligt besked kommer underättas de anhöriga genom den lokala . får berörda veta att deras anhörigas kistor anlän- der till dagen därpå . På initiativ av polisen i hålls en andakt i . Gudstjänsten är en mottagningsceremoni för de 29 kistor med identifierade omkomna som kommer till från denna dag. Poliserna som sköter eskorten av kistorna vill avsluta sitt uppdrag på detta, som de upplever, värdiga sätt. Kis- torna körs fram till i en vit lastbil med de svenska, estniska och finska flaggorna på sidan. kistorna ställs på kyrktrappan eftersom den omkomna till- hör ett annat trossamfund än . har liksom tidigare vid minneshögtiderna i en samordnande funk- tion. i , , , Domkyrkoförsam- ling, Ärkestiftet och samarbetar under planeringsarbetet. Många människor söker sig till för att delta i ceremonien. Besvikelsen blir stor vid kyrk- porten när kyrkan inte rymmer alla. Samtliga omhändertagna omkomna identifierade anländer ytterligare tio kistor med om- komna till . Samtliga 94 omkomna som har omhändertagits i är nu identifierade. 39 om- komna är svenskar. I en TT-notis meddelas de omkomnas namn, ålder och hemort. T I D E N F R Å N D E N 7 O K T O B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 1 5 D E C E M B E R 1 9 9 4 Den svenska besvarar frågor och informerar om rättsmedicinskt och kriminaltekniskt arbete vid ett omhändertagande av omkomna. hålls en första partiledar- överläggning46 i Estoniafrågan. Till denna är följande ex- perter inbjudna: , , , och . Experterna del- tar som föredragande samt för att besvara frågor. Under mötet rapporteras resultatet av utredning om de tekniska och legala möjlighetena att om- händerta omkomna. Representanterna från den svenska informerar om rättsmedicin- ska och kriminaltekniska frågor kring ett identifierings- arbete. redovisar idéer om att inhämta syn- punkter från ett etiskt råd. Hon beskriver även sina intryck av anhörigas åsikter i frågan om ett omhändertagande av omkomna. Utöver detta berörs även frågor som utformandet av en nationell minnesvård och behovet av att ha en dialog med , och andra länder i denna och andra frågor. Deltagarna ställer frågor till experterna Politikerna erbjuds att ställa kompletterande frågor efter experternas föredragningar. Bland annat uttrycks önske- mål om en beskrivning av kropparnas tillstånd och förhål- landena inuti vraket. redogör för hur människokroppar som legat i vatten påverkas när de kommer i kontakt med luftens syre. Enligt Grundin sker en snabb och kraftig föruttnelse när kropparna kommer i kontakt med luften i samband med ett lyft av Estonia. Redogörelsen baseras på att det handlar om närmare tusen kroppar och bygger på tidigare erfarenheter. Bilder inifrån med omkomna visas även i detta sammanhang. Efter föredragningarna avslutas mötet med en allmän diskussion kring deltagarnas syn på frågan om bärgning av Estonia och omhändertagande av omkomna. T I D E N F R Å N D E N 7 O K T O B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 1 5 D E C E M B E R 1 9 9 4 Deltagarnas intryck efter partiledaröverläggningen Analysgruppen har samtalat med ett antal av deltagarna vid denna överläggning och redovisar här några intryck47 som förmedlats. , förutvarande statsminister statssekreterare, berättar för analysgruppen att en viss irri- tation uppstår bland mötesdeltagarna när regeringen ra- dar upp de problem som en bärgning av Estonia skulle medföra – utan att ha några slutsatser eller uppfattningar klara. Han minns att diskussioner förs om behovet av yt- terligare utredningar och stöd till anhöriga. vice ordförande , som är läkare till yrket, berättar att hon uppfattade experternas redovisning som mycket formell. Problemställningar fö- redrogs. Någon beskev fartygets läge och den lagstiftning som gäller på området. Experterna beskrev förutsätt- ningar för bärgning och alternativet att omhänderta krop- par med hjälp av dykare, som ett arbete som skulle kräva mycket stora personella resurser. Hennes uppfattning var att det snabba identifieringsarbete som måste ske, då farty- get kommer ovan vattenytan, krävde resurser som inte fanns i . Det var dock klart att problemet hade en lösning. T I D E N F R Å N D E N 7 O K T O B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 1 5 D E C E M B E R 1 9 9 4 fortsätter beredningsarbetet och regeringen fattar ett antal beslut, som bland annat innebär uppdrag för , tillsättandet av en särskild utredare för anhöriga och överlevande och tillsättandet av ett etiskt råd. Den första rapporten från utgör grunden för ytterligare ett uppdrag. gäller det en för- djupad analys av hur en bärgning ska gå till. får i uppdrag att genomföra en konsekvensanalys avseende omhändertagande av de omkomna från Estonia. Uppdrag åt att göra en konsekvensanalys I regeringsbeslutet av formuleras följande: Regeringen uppdrar åt att, i nära kontakt med berörda myndigheter i , och , genomföra en konsekvensanalys avseende omhänderta- gande av de omkomna från färjan som underlag inför ett samlat ställningstagande. skall lö- pande hålla regeringen informerad om arbetets fortskri- dande. skall ta erforderliga kontakter med den internationella haveriutredningen av Estonias förlis- ning samt med det särskilda råd som regeringen denna dag bemyndigar chefen för att tillkalla avseende olyckan och dess följder. Uppdraget skall genomföras skyndsamt. Den svenska uppdras att genomföra en konsekvensanalys Som en del av insamlandet av underlag för konsekvens- analysen uppdrar genom åt den svenska att göra en konsekvensanalys över vilket arbete som skulle bli aktuellt om Estonia bärgas. Ordföranden fördelar uppdraget mellan olika personer, bland andra och . Tillsättande av ett etiskt råd I samma regeringsbeslut av bemyndigas kommunikationsministern att sammankalla ett etiskt råd. Regeringen bemyndigar chefen för T I D E N F R Å N D E N 7 O K T O B E R 1 9 9 4 T I L L D E N 1 5 D E C E M B E R 1 9 9 4 partementet att tillkalla ett råd med uppdrag att bistå re- geringen i etiska frågor och överväganden avseende förlisning och dess följder. Rådet skall vidare in- formera om och kunna medverka till diskussioner i etiska frågor samt bistå vid kontakter med överlevande, anhöriga och andra berörda från färjeolyckan. Flera av de tilltänkta ledamöterna är vid det laget redan vidtalade. Anhöriga har till analysgruppen framfört att de begärde att få en representant i rådet men nekades detta. Av regeringsbeslutet framgår inte Etiska rådets for- mella ställning. Här finns flera intryck, ett är att rådet var en kommitté, det vill säga att betrakta som en myndighet, ett annat att det inte var en kommitté. Enligt uppfattning var det formellt sett en utredning. , f.d. utrikesminister. , barnläkare som arbetat mycket med humanitära frågor. , läkare som bedöms åtnjuta ett stort förtroende hos det svenska folket genom sina som radiodoktor. , domprost i och tidigt för- knippad med Estoniafrågan på grund av att det var hon som höll i flera minneshögtider i samband med olyckan, i och i . , vid ordförande i . , mentalsköterska och avdelningsdirektör vid .