sou · GMB395 · 1999-01-01 00:00:00 — Det förhållandevis stora lånebelopp som det är frågan om gör att det sannolika är att man måste vända sig till institutionella placerare. Vid bedömningen av hur intressant en obligation är för en placerare övervägs bl a kreditvärdighet, likviditet och räntenivå. Beträffande kreditvärdigheten borde det inte vara något problem eftersom staten står som låntagare. Med likviditet avses möjligheten att avyttra obligationen till en andrahandsmarknad innan den har förfallit. Bedömningen om huruvida en naturvårdsobligation skulle kunna få en stor andrahandsmarknad är svår att göra. Andrahandsmarknaden är naturligtvis också starkt beroende av obligationens ränta. Intresset för obligationen ökar med räntenivån. Frågan är på vilken nivå räntan måste ligga för att vara intressant? Med i detta övervägande bör vara att en naturvårdsobligation skulle vara relativt annorlunda i förhållande till andra obligationer på marknaden. Placerare måste sannolikt ha särskilda skäl innan de placerar i denna typ av specialobligation. Det är inte osannolikt att marknaden ställer sig tveksam med följd att räntan måste höjas för att locka långivare. Detta kan i sin tur få till följd att räntekostnaderna blir högre för ett obligationslån än för motsvarande lån i t ex Riksgälden. Det är å andra sidan inte helt otänkbart att placerare väljer denna obligation av miljö- eller etiska skäl. Obligatio- nen skulle också kunna attrahera de som är särskilt intresserade av att stötta naturvårdsarbetet på ett substantiellt sätt som det är en penningplacering. Hur en naturvårdsobligation skulle tas emot av marknaden behöver emellertid utredas närmare. Beträffande vem som emitterar naturvårdsobligationen torde det vara klart att det inte är aktuellt för t ex eller Skogsstyrel- sen att ansvara för emission och administration. De har inte den infrastruktur samt personella resurser som krävs för denna hantering, t ex krävs upparbetade rutiner t ill Värdepapperscentralen (VPC). Detta gör att det naturliga är att skulle ansvara för emission och administration. 6.3.4.2 Lån i Riksgälden Riksgä ldskontoret (RGK) tar upp och fö rvaltar lå n fö r att finansiera underskott i statens budget och andra utgifter som beslutar om. Kontoret erbjuder möjlighet för myndigheter och andra kunder att uppta lå n. Må let fö r RGKs utlå ning ä r att kunderna ska erbjudas en genom att rä ntesä ttningen avspeglar p enning- och obligationsmarknaden. samhetså ret 1997 var det framfö rallt Fö rsvarets () och Centrala studiestöd snä mnden (CSN) ök at sitt lå neengagemang. Fö r CSNs del upplå ningen ök at med knappt 10 miljarder till . CSN ä r dä rmed den enskilt störste låntagaren. Upplå ning, inom av regeringen beslutad lå neram, kan ske i svenska kronor som avistalå n, kortfristiga lå n eller lå ngfristiga lå n. lö per tillsvidare. Lö ptiden för ko rtfristiga lå n kan variera må nad och ett å r. Lö ptiden för l å ngfristiga lå n öve rstiger ett å r. Lö p- tidens lä ngd bestä ms vid lå nets upptagande. Kortfristiga och lå ngfris- tiga lå n amorteras antingen enligt en amorteringsplan som faststä lls då lå net tas upp eller i sin helhet på fö rfallodagen (slutamorteringsdagen). Lå ntagaren har rä tt att helt eller delvis amortera kortfristiga och lå ngfristiga lå n i fö rtid. Det som i detta sammanhang ä r det intressanta torde i första hand vara långfristiga lån. För att å skå dliggö ra ett möjligt tillvä gagå ngssä tt antas att ett lå n på med en rä nta på upptas i Riksgä lden. Lå nets lö ptid antas vara 40 å r med en rä ntebindningstid på 10 å r. Lå nets lö ptid korrelerar med lö ptiderna för l å n till fastigheter, anlä ggningar och andra typer av fast egendom. Det ä r naturligtvis utomordentligt svå rt att gö ra nå gon bedö mning av rä ntenivå n om 10 å r och lä ngre. I detta rä kneexempel fö rutsä tts emellertid rä ntenivå n vara den samma under hela lå nets lö ptid. Lå net har en rak amortering med de fem fö rsta å ren amorteringsfria vilket ger en å rlig amortering på . Figur 3 nedan visar utvecklingen för räntekostnader och amorteringar. Figur 3: Exempel på utveckling av räntekostnader och amorteringar för ett lån i Riksgälden. 6.3.4.3 Valet mellan eventuella lånemodeller I en situation dä r behovet av medel öve rstiger tillgå ngen borde en lå nekonstruktion kunna öve rvä gas. Vare sig man vä ljer att teckna skuldebrev med markä gare, emittera naturvå rdsobligationer eller uppta lå n i Riksgä lden ä r de alla varianter på samma tema. Det finns för och nackdelar med alla varianter. I avvä gningen mellan naturvå rdsobliga- tioner eller lå n i Riksgä lden fö refaller den sistnä mnda vara mest flexibel och ä ndamå lsenlig. Ett lå n i Riksgä lden kan öv er tiden lä ggas upp på ett sä tt som passar det praktiska naturvå rdsarbetet dvs upp- lå nings- och amorteringsplan kan anpassas på ett sä tt så att pengar blir tillgä ngliga på ett jä mnare sä tt ä n vad fallet skulle vara med natur- vå rdsobligationer då pengar ofta blir tillgä ngliga klumpvis. En annan fö rdel i fö rhå llande till naturvå rdsobligationer ä r att administrations- kostnaderna runt lå net blir betydligt lä gre. Den ideala situationen ä r naturligtvis att medel gö rs tillgä ngliga via statsbudgeten eller via andra källor men jag har här visat att ett låneförfarande är möjligt. Det ä r fö röv rigt mycket viktigt att tillgå ngen på medel harmoniserar med tillgå ngen på personella och administrativa resurser för sä kerstä l- landearbetet. En vä sentlig höjning av de tillgä ngliga medlen fö ranleder även ett behov av att utöka de personella resurserna. 6.3.5 Möjligheter till skattereduktioner I de fö rda dialogerna har framkommit tankar om möjlighe ten till skattereduktioner fö r markä gare som ett sätt att u nderlätta naturvå rds- arbetet i en situation dä r tillgå ngen på medel understiger behovet. som i fö rsta hand har öve rvä gts ä r att om ett biotopskydd ett markinnehav och de tillgä ngliga medlen vid den aktuella tidpunkten inte ä r tillrä ckliga skulle ett för att öv erbrygga tiden tills dess att medel blir Utgå ngspunkten bör vara att utifrå n den vä rderingen kan öv erfö ra uppgifter till skattemyndig- heten. Uppgifterna ska vara så utf ormade att det inte fö ranleder ett administrativt betungande arbete för skattemyndigheten. med utgå ngspunkt frå n områ dets vä ljas med utgå ngspunkt från ett antal faktorer. För att å skå dliggö ra detta upprä ttas fö ljande rä kneexempel: Antag att ett biotopskydd omfattar 1 ha på ett markinnehav. Områ det vä rderas till . Kalkylrä ntan ä r i detta rä kneexempel vilket ger ett avkastningskrav fö r det aktuella områ det på 2000 den minsta skattereduktion som borde vara intressant för medel finns tillgä ngliga ersä tts till skattereduktion fö rsvinner. Detta ä r ett sä tt att finna former för att senarelä gga en utbetalning vilket borde kunna öve rvä gas även om det kräver viss ytterligare administration. På skatteområdet har även övervägts möjligheterna till reduktion av taxeringsvärdet för skogsmark i samband med att olika skyddsinstitut inrättas. En skogsfastighets taxeringsvärde påverkar bl a arvs-, gåvo- och stämpelskatt. Denna möjlighet bör övervägas eftersom det på ett betydande sätt skulle kunna bidra till möjligheterna för ett ändamålsenligt naturvårdsarbete. Dessutom har diskuterats att mot- svarande sänkningar av taxeringsvärdet skulle kunna göras för fri- villiga avståenden. Ett sådant förfarande är sannolikt svårare att genomföra eftersom markägare kan välja att inte längre frivilligt skydda området med ett omfattande problem med återbetalning av skatt som följd. Det har även framförts att en annan variant att överväga är möjligheter till skattereduktion i samband med gängse inkomstaxering. Idén kommer ursprungligen från systemet med skattereduktion för renove- ring- om- och tillbyggnad, sk ROT-avdrag. För skogliga sammanhang skulle en möjlighet kunna vara att den markägare som har t ex en nyckelbiotop på fastigheten skulle kunna yrka skattereduktion för denna i deklarationen. Denna möjlighet till skattereduktion skulle möj- ligen kunna vara intressant för markägaren antingen under en över- gångsperiod till någon form av skyddsinstitut inrättas (ungefär som exemplet ovan med biotopskyddet) eller tillsvidare. Tekniskt och administrativt föreligger inga hinder för skattemyndigheterna att enkelt kontrollera de uppgivna avdragen eftersom nyckelbiotopinventeringen finns tillgänglig via dataregister. Alla dessa insatser beträffande skattereduktioner skulle sannolikt vara praktiskt möjliga men det krävs ett politiskt beslut. Det finns emellertid flera aspekter som måste tas i beaktande där bl a kan nämnas att det av vissa kan uppfattas som tveksamt att på ovan nämnda sätt ej öppet redovisa samhälleliga kostnader. Kostnaderna genereras i detta sammanhang genom minskade skatteintäkter. 6.3.6 Möjligheter till bidrag från EU att få bidrag frå n EU till skogsskyddet ä r den sk LIFE- fonden som ä r avsett att bidraga till kostnaderna för att genomfö ra Habitatdirektivet genom Natura 2000-nä tverket av skyddade områ den. Som tidigare redovisats har varit mycket framgå ngsrikt nä r gä ller att få medel ur LIFE-fonden. Hitintills har drygt 120 milj Jag har dock erfarit att sä tt att anvä nda medlen, dvs köp av markområ den, ifrå gasä tts inom EU i allt hög re grad. Situationen ä r ju dock den att de objekttyper som vi i skyddar inom Natura 2000 i betydande grad innebä r att alla aktiviteter som syftar till normal ekonomisk avkastning inte kan bedrivas och att ersättning därmed måste utgå enligt gängse regler. LIFE-fonden ses över in för den tredje perioden och det ä r av stö rsta vikt att i detta sammanhang för fram dels vikten av LIFE- fonden för att vi skall kunna genomfö ra Natura 2000, dels de fö rutsä tt- ningar som rå der mot bakgrund av hur vi normalt har sä kerstä llande. för nä rvarande inga andra medel som kan den form av skogligt skydd som behandlas i detta sammanhang. Jag har inte heller erfarit att det på gå r nå gon diskussion inom EU om nå gra andra möjlighe ter vad gä ller medel . I de öve rlä ggningar som bedrivits med fö reträ dare för skogsnä ringen och myndigheter har jag ä ven fö rsökt urskilja om det finns flaskhalsar i dagens regelverk som fö rsvå rar sä kerstä llandearbetet. Nedanstå ende områden har framförts i överläggningarna. På så vä l kö peskilling som intrå ngsersä ttning enligt naturvå rdslagen utgå r realisationsskatt enligt lagen om statlig inkomstskatt (1947:576). Realisationsvinsten utgå r på vinsten dä r vinsten fö renklat ä r skillnaden mellan fastighetsä garens anskaffningskostnad och den aktu- ella kö peskillingen/intrå ngsersä ttningen. å tkomst ä r Naturvå rdsverket, Vä gverket Naturvår dsverket svarar fö r av statens markåt- komst. Frä mst frå n fö reträ dare fö r Naturvår dsverket men ä ven frå n markä ga- re, framfö rs att de nuvarande reavinstskattereglerna fö rdyrar, fö rsvå rar och fö rsenar markå tkomsten för naturvå rdsä ndamå l. De skä l som anges är följande: Bildande av naturreservat sker med NVL som grund. Lagstiftningen innehå ller två ngsregler för geno mfö randet. Detta innebä r att ä ven om markå tkomsten normalt sker genom frivilliga avtal om köp och intrå ngsersä ttning, finns det alltid ett visst inslag av två ng i bakgrun- den. En fastighetsä gare betalar lika mycket i reavinstskatt oberoende av om fö rsä ljningen sker frivilligt på ö ppna marknaden eller till staten i ett naturreservatsä rende, med ett visst två ng i fö rhandlingarna. Må nga fastighetsä gare ifrå gasä tter starkt detta fö rhå llande och strä var dä rför efter att ekonomiskt kompensera sig för reavinstskatten genom att kräva en motsvarande högre köpeskilling/intrångsersättning. Utöver att begä ra en hög re ersä ttning/kö peskilling fö rsöker en del reavinstskatten genom att krä va kompensation i form av bytesmark. En del av de bytesaffä rer som Naturvå rdsverket arbeta med ä r initierade av ä gare som ett sä tt att undvika beskattning. Naturvå rdsverket uppger att bytesaffä rerna normalt ä r då liga affä rer för ve rket som tvingas betala dyrt för att komma över få r marken sedan sä ljas med fö rlust eftersom markä garen anser att den blivande reservatsmarken ä r undervä rderad och ersä ttningsmarken ä r öve rvä rderad. Bytesaffä rerna ä r tidsöd ande och ger ett då ligt ekono- miskt utfall för staten. Sammanfattningsvis anger Naturvå rdsverket att oavsett om det blir frå ga om en bytesaffä r eller inte, leder reavinstkatte- reglerna till att fastighetsä garna fö rsök er pressa upp priset fö r att kompensera skatten vilket ger utdragna och svåra förhandlingar. Det ä r i sammanhanget viktigt att på peka att skä let till ersä ttningsmark naturligtvis inte enbart beror på strä van För bolagsskogsbruket ä r virkesfö rsö rjningen viktig och minskningen av den tillgä ngliga virkesvolymen frå n avyttrad mark må ste kompenseras via ersä ttningsmark eller rotpostkö p. Dessutom ä r det ofta ett stort vä rde för må nga markä gare att ä ga och bruka skog vilket ger ett behov av ersättningsmark. I syfte att underlä tta reservatsbildningar fö reslå r jag så lunda att reg- lerna för realisationsvinstbeskattning i samband med statens mark- fö rvärv ses över. Jordfö rvä rvslagen, JFL, (1979:230) syftar till att frä mja bosä ttning och sysselsä ttning på l andsbygden, begrä nsa andelen juridiska personer som markä gare samt underlä tta omarronderingsfö retag. Juridiska personers fö rvä rv av lantbruksenhet krä ver alltid tillstå nd och regleras i 5§ JFL. Juridiska personer får lämnas för vär vstillstånd endast om (1) förvärvare n avstå r eller kan antas komma att avstå egendom som är av betydelse för jordbru kets eller skogsbrukets rationalisering och i storlek eller värde ungefär motsvarar den egendo m som avses med för vär vet, (2) för vär vet medför att egendom som redan tillhör förvärvare n blir mer ändamålsenlig, (3) egendomen är avsedd för annat ändamål än jordbru k eller skogsbruk, (4) annat särs kilt skäl föreligger. Avser förvärvet huvudsakligen skogsmark och är förvärvaren juridisk person som bedriver skogsindustriell verksamhet i vilken egendomens virkesavkastning behövs, får utan hinder av första stycket tillstånd lämnas, om inte egendomen bör ägas och brukas av någon annan juridisk person som redan bedriver skogsindustriell verksamhet på orten av betydelse för sysselsättningen där. Tillstånd enligt andra st ycket får inte meddelas om egendomen med hänsyn till ortsförhållanden bör ägas och brukas av en fysisk person som är bosatt på orten. Både från och från företrädare för bolagsskogsbruket framförs att de nuvarande reglerna i JFL, samt deras tillämpning, fördyrar och komplicerar inrättande av naturreservat eftersom bolagen inte har möjlighet att förvärva kompensationsmark i önskad utsträck- ning. I de allmänna råden till JFL 5§ anges att omfattningen av den egendom vilken skall avstås som kompensation skall i storlek och värde ungefär motsvara den egendom som avses med förvärvet. Begreppen storlek och värde är båda avsedda att ge uttryck för produktionsförmå- gan. De, av utgivna, allmänna råden anger vidare att beträffande skogsmark avses produktionsförmågan utan hänsyn till det aktuella skogstillståndet. Det aktuella värdet används därför normalt inte som kompensationsnorm, särskilt inte då mark med avverknings- mogen skog byts mot kalmark eller ungskog. Ett skogsindustriföretag som har ett blivande naturreservat på sina marker begär vid förhandlingarna normalt ersättning inte bara för marknadsvärdeminskningen på grund av reservatet utan också för återanskaffningsvärdet på rotpostmarknaden. Eftersom bolagen, enligt JFL:s tillämpning, har svårigheter att fullt ut skaffa sig kompensa- tionsmark för sin förlust av virkesförrådet, anser bolagen att detta är en faktisk förlust som bolaget skall ha ekonomisk kompensation för, enligt reglerna i Exl om ersättning för annan skada. I syfte att underlätta reservatsbildningar på bolagsmarken föreslår jag att de allmänna råden till JFL 5§ ses över så att möjligheten för bolagen att erhålla kompensationsmark ökar. Detta kan göras genom att bolagen i större utsträckning ges möjlighet att skaffa kompensations- mark till motsvarande värde som reservatsmarken. Enligt utredningsdirektivet gäller regeringens direktiv till samtliga kommittéer om redovisning av regionalpolitiska konsekvenser, att pröva offentliga åtaganden och att redovisa jämställdhetspolitiska och brottsförebyggande konsekvenser. Jag kan inte se att det föreligger några brottsförebyggande eller jämställdhetspolitiska konsekvenser av förslagen. Jag har redovisat att kortvariga konsekvenser för inlandssågverken inte helt kan uteslutas om skyddet genomförs mycket snabbt och helt hamnar inom sågverkens upptagningsområden. Även om detta scenario ter sig mycket orealistiskt skulle detta kunna medföra regionalpolitiska konsekvenser. Enligt direktivet utgår mitt uppdrag från förutsättningen att staten avser att betala för skyddet . Jag anser därför inte att mina förslag innebär några ökade offentliga åtaganden sett över en längre tidsperiod. Bilaga 1: Kommittédirektiv Dir. 1998:9: Uppdrag om förstärkt skydd av skogsmark för naturvård Beslut vid regeringssammanträde . En utredare tillkallas med uppgift att överlägga med berörda parter om ett förstärkt skydd av skogsmark för naturvård. -överlägga med skogsnäringen om möjligheten att träffa en överens- kommelse om att avstå från avverkning inom särskilt värdefulla skogsområden till staten har möjlighet att lämna ersättning för intrång i pågående markanvändning, -lägga förslag till former för en sådan överenskommelse. Frågan om formerna för och omfattningen av det skydd som behövs för att skogspolitikens mål om bevarande av den biologiska mångfalden skall uppnås har diskuterats sedan den nya s kogspolitiken lades fast . Som ett led i arbetet med att utvärdera den nya s kogspolitiken har Miljövårdsberedningen haft regeringens uppdrag att närmare analysera omfattningen av behovet. Beredningens betänkande Skydd av skogsmark (SOU1997:97) har remissbehandlats. Beredningen drar den slutsatsen att ytterligare ca 900 000 ha skogs- mark med särskilda naturvärden behöver skyddas i ett kort tidspers- pektiv (). Det motsvar av den brukade skogsmarken. Beredningen bedömer att ca 600 000 ha borde kunna s kyddas genom de frivilliga avsättningar som görs inom ramen för skogspolitiken. Därutöver krävs att ca 250 000 ha s kyddas som naturreservat och ytterligare ca 25 000 ha i form av biotopskydd eller naturvårdsavtal. Två alternativ föreslås för säkerställande av naturreservat, biotopskydd eller naturvårdsavtal, ett och ett . Statens kostnader beräknas till anslagsnivå +25 m ilj kr för 20-årsalternativet och mer än en fördubbling (från ca 210 m ilj kr till ) för 10- årsalternativet. MVB förordar alternativet , bl.a med hänvisning till försiktighetsprincipen. Om väljs behöver ett rådrum skapas genom någon form av frivilligt avverkningsstopp. Beredningen diskuterar också möjligheten att bilda en stiftelse för att främja en finansiell förstärkning. Beredningen har inte närmare utrett förutsättningarna, men anser att grunden skulle vara en fristående stiftelse där staten, eventuellt andra offentliga institutioner samt den privata sektorn, t.ex. skogsnäringen skulle vara stiftelsens bildare. Remissbehandlingen visar att det finns en bred acceptans för målet att bevara den biologiska mångfalden i skogen och en samstämmighet om att det föreligger ett behov av ökat skydd av skogsmark. De flesta myndigheter instämmer med Miljövårdsberedningen i bedömningen att det är angeläget med en stor insats (). Föreningen är positiv till beredningens förslag till skyddsbehov och föreslagen ansvarsfördelning. under- känner förslaget om näringens frivilliga åtaganden. Sammanfattnings- vis framhålls särskilt att ett stort antal enskilda markägare kommer att beröras av såväl reservatsavsättningar som frivilliga åtaganden. Enligt berörs ca 9 000 medelstora fastigheter i hela landet. Kostnaderna för en omfattande reservatsbildning kommer att bli hög och kräver ytterligare resurser för administration m.m.. Ett antal åtgärder är möjliga att vidta för att skapa nya möjligheter att skydda skogsmark. Det finns ett behov av att nu samordna olika initiativ. Eftersom många är berörda på skilda sätt av de möjliga lösningar och förslag som kan tänkas, finns det skäl att genom en intensifierad dialog med framför allt företrädare för markägare och berörda myndigheter komma fram till ett gemensamt förslag. Detta bör ske genom att en särskild utredare tillkallas. Utredaren skall med utgångspunkt i nu gällande statliga budgetnivå för ersättningar till markägare för intrång i särskilt värdefulla naturområ- den -överlägga med företrädare för skogsnäringen om möjligheten att träffa överenskommelser om att skogsägare m.fl. avstår från att avverka inom särskilt värdefulla skogsområden till staten har möjlighet att ersätta markägare för intrång i pågående markanvändning, -klarlägga formerna för sådana överenskommelser, -uppskatta omfattningen av den areal som kan beröras av sådana överenskommelser fördelat på skilda ägargrupper, - bedriva överläggningarna så att rätt prioritering uppnås av statens samlade finansiella insatser mot bakgrund av skyddsbehovet och avverkningsplanerna inom skogsnäringen som helhet, -belysa effekterna för den regionala virkesförsörjningen av ett ökat skydd, främst för sågverksindustrin i inland, genom att möjligheterna att avverka skog minskar, -undersöka möjligheterna att teckna avtal om "optioner" för avverk- ning, dvs att träffa överenskommelser om tidsbegränsade avverknings- stopp mot en viss ersättning som en möjlighet att senarelägga betal- ningen av intrångsersättning för berörda markomr åden, -lägga förslag på lämplig form för samarbete för att främja en finansiell förstärkning, samt ge förslag på lämplig associationsform för samarbetet. Även betydelsen av andra åtgärder bör bedömas t.ex. frivilliga naturvårdsavtal mellan virkesköpare och skogsägare, samt miljöcerti- fiering av skogsbruk i syfte att premiera god naturvård. Utredaren bör ta del av pågående arbete i fråga om effektiv naturvårdsförvaltning och administration. Möjligheterna att få ett tillskott till finansieringen av skyddet av skogsmark med EU-medel bör belysas. Samråd skall ske med berörda myndigheter. Uppdraget skall redovisas till regeringen . För utredarens arbete gäller regeringens direktiv till samtliga kommitté- er och särskilda utredare att redovisa regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23), re dovisa jämställdhetsaspekter (dir. 1994:124) samt re dovisa konsekvenserna för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). De ekonomiska konsekvenserna av åtgärder och förslag skall redovisas. Förslag till finansiering skall lämnas. Bilaga 2: Förkortningar och ordförklaringar Biotopskydd: skyddsvärda biotoper. beslutar om biotopskydd enligt 21§ naturvårdsla- gen. Bonitet: En ståndorts naturgivna virkesproducerande förmåga. Impediment:Skog vars årliga tillväxt understiger 1 m 3sk per ha. m3f ub: Förkortning av volymmåttet kubikmeter fast mått under bark. Avser verklig volym av stam eller stamdel under bark. m3sk: Förkortning av volymmåttet skogskubikmeter. I skogskubikme- tern ingår hela trädstammens volym ovan stubbskäret inklusive bark men exklusive trädgrenar. Naturvårdsavtal: Avtal som träffas mellan markägare och staten (normalt genom ) i syfte att bevara och utveckla ett områdes naturvärden. Nyckelbiotop: Skogsområde där man finner eller har stark förväntan att finna akut hotade, sårbara, sällsynta eller hänsynskrävande arter - sk rödlistade arter. Rotpost: Skog på rot för avsalu där netto per kubikmeter och volym är på förhand fastställt. Ståndort: Växtplats för skog.