sou · GMB3152 · 1999-01-01 00:00:00 — Flera länsstyrelser pekar på att etableringar ibland delas upp så att 1 MW inte nås för varje delprojekt, varvid det inte behövs någon prövning enligt ML utan endast bygglovsprövning. Branschorganisationerna menar att ett sådant 20 SÖ 1974:99 och SÖ 1992:1. 46 Tillståndsprövning och stöd kringående av lagstiftningen ofta har inneburit nackdelar i form av osämja mellan mark- ägare, dåligt utnyttjande av markarealen, missnöjd omgivning och dålig anpassning till landskapsbilden. Bland andra i län menar att ett vindkraftverks effekt är ett olämpligt prövningskriterium, eftersom vindkraftverk kan vara mycket höga och innebära en påtaglig inverkan på omgivningen även när effekten inte når upp till den storleksgräns som kräver prövning enligt ML. anser att även vindkraftverk mindre än 1 MW borde prövas enligt bestämmelserna i för att man skall kunna bedöma deras inverkan på miljön i sin helhet. Koncessionsnämden för miljöskydd framhåller, att genom att i bilagan till förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd begreppet gruppstation med vind- kraftverk inte är definierat, är det även möjligt att, genom att anmäla ett verk i taget, efter hand bygga en gruppstation utan någon tillståndsprövning enligt . i pekar på att större exploateringar (10 MW och större) ibland delas upp i etapper för att man skall undvika en regeringsprövning enligt 4 kap. NRL. Detta försvårar en helhetsbedömning av vilken påverkan den samlade exploateringen skulle få på omgivningen. När senare etapper skall prövas kan det dessutom handla om större verk, vilket kan innebära en negativ påverkan av landskapsbilden som inte kunde bedömas vid det tidigare ställningstagandet. i län pekar på att få stora verk i regel ger en mindre miljöpåverkan än många små. Man ifrågasätter därför om prövningsskyldigheten enligt 4 kap. NRL som avser en gruppstations totala effekt, 10 MW, är ett relevant mått vad gäller miljöpåverkan både med avseende på landskapsbild och ianspråktagen mark-/bottenareal. Enligt fungerar inte samordningen mellan (PBL) och prövningen enligt miljöskyddslagen (ML). Detta kan innebära att en prövning enligt ML inte avvaktar antagandet av en fördjupad översiktsplan för vindkraft enligt PBL, dvs. man avvaktar inte en bedömning av helheten innan man tar beslut utifrån en viss aspekt. bedömer att miljöskyddslagen fungerar bra för att reglera miljöstörningar såsom buller och skuggproblem från enskilda vindkraftverk. Däremot klarar den inte att reglera den viktigaste frågan, påverkan på landskapsbilden, som i och med vindkraftverkens ut- veckling kommit i fokus vad gäller konsekvenserna av olika etableringar. Länsstyrelserna i län tar upp frågan om att utbyggnader av vindkraftverk skulle kunna regleras i en egen lagstiftning. Branschorganisationerna tycker att handläggningstiderna är alldeles för långa i många vindkraftsärenden, speciellt på många länsstyrelser och i ärenden som har överklagats. Man önskar att maximitider för normal handläggning läggs fast. Branschorganisationerna efterlyser också mer objektiva bedömningsregler, som är gemensamma för alla län, så att det blir mer förutsägbart om erforderliga tillstånd kan lämnas för ett visst projekt. Branschorganisationerna menar att reglerna för bygglov för mindre vindkraftverk, gårds- verk, bör förenklas, t.ex. genom att de jämställs med ekonomibyggnader för vilka bygg- lovsprövning måste särskilt föreskrivas. De redovisade erfarenheterna visar på behov av att närmare analysera formerna för till- ståndsprövningen av vindkraftverk. Frågan om hur en rationell prövning bör vara utformad kommer vi att överväga i det fortsatta arbetet. Tillståndsprövning och stöd 47 Bidrag kan lämnas till uppförande av nya vindkraftverk.21 Bidragsreglerna syftar till att stimulera till utbyggnad av ekologiskt uthållig elproduktion. I första hand lämnas stöd till vindkraftverk som är kostnadseffektiva, dvs. ger hög elproduktion i förhållande till investe- rat kapital. Bidrag får lämnas endast under förutsättning att vindkraftsanläggningen lokali- seras till en plats med goda vindförhållanden. Bidrag ges till de investeringskostnader som är nödvändiga för att ett vindkraftverk skall kunna uppföras och tas i drift. Kostnader för ansökningshandlingar för bygglovsprövning, förprojektering, markförvärv och ränta är undantagna. Miljökonsekvens- beskrivning (MKB) ingår i begreppet förprojektering. Olika slag av utredningsarbeten inför en etablering, inte minst MKB, är ett oumbärligt led i etablerandet av en ekologiskt uthållig elproduktion. Enligt vår uppfattning är det väsentligt att MKB, bygglovshantering och eventuell detaljplaneläggning kan grundas på ett bra un- derlag. Kostnaderna för beslutsunderlag av detta slag kan bli höga. Vi avser att i det fortsatta arbetet, i anslutning till de överväganden vi skall göra om hur lokaliseringar av vindkraftverk bör behandlas i den fysiska planeringen, också överväga formerna för hur ett för tillståndsprövningen tillfredsställande beslutsunderlag skall kunna åstadkommas. En strävan bör härvid vara att så långt möjligt finna allmängiltiga beskriv- ningar av vindkraftverkens egenskaper och omgivningseffekter som kan tjäna som ut- gångspunkter för den prövning som skall ske i varje enskilt fall och för erforderligt MKB- arbete. Kravet på kostnadseffektivitet, dvs. goda vindförhållanden, för att bidrag skall kunna läm- nas är självklart. Det kan dock leda till att lägen föreslås som är särskilt värdefulla från natur- eller friluftslivssynpunkt. I sådana delar av landet där detta är vanligt bör en möjlig- het att nyansera kravet på kostnadseffektivitet, så att man kan välja mindre kontroversiella lägen, t.ex. längre in från kusten, enligt vår uppfattning inte vara helt utesluten. 21Staten energimyndighets föreskrifter om statligt bidrag till vissa investeringar inom energiområdet; vind- kraft, NUTFS 1998:4. Förstärkning av elnätet 49 6 Förstärkning av elnäten Enligt vårt direktiv skall vi i den nu aktuella delrapporten undersöka behovet av och kost- naderna för förstärkningar av lokala elnät, främst vid kusterna och fjällen. För att bedöma dessa frågor har, på särskild begäran av utredningen, ställt samman ett underlag.22 Redovisningen i detta kapitel grundas på detta underlag och på uppgifter som har lämnats som svar på frågor i enkäten till myndigheter, organisationer och företag. De frågor om elnäten som här tas upp har vidare behandlats i utredningens särskilda arbetsgrupp rörande frågor om elnäten, Nätgruppen. I det fortsatta arbetet har vi i uppdrag att överväga behovet av åtgärder vad gäller hur er- forderliga nätförstärkningar skall finansieras. 6.1Bestämmelser om nätanslutning av småskalig elproduktion I ellagen (1997:857), EL23, finns, utöver generella bestämmelser om elnäten och handeln med el, särskilda bestämmelser för småskaliga produktionsanläggningar. Enligt EL avses med en småskalig elproduktionsanläggning en anläggning som har en effekt om högst 1 500 kW (installerad märkeffekt). För att bygga och använda elektriska starkströmsledningar krävs nätkoncession, som kan avse ett visst geografiskt område eller en viss linje. Den som har nätkoncession är skyldig att på skäliga villkor ansluta en anläggning till ledningsnätet. Koncessionshavaren är också skyldig att på skäliga villkor överföra el för annans räkning.24 Innehavaren av en produktionsanlägging som levererar el till nätet har rätt till ersättning av nätkoncessionshavaren. Ersättningen skall motsvara dels värdet av den minskning av ener- giförluster i ledningsnätet som inmatningen av el medför, dels värdet av den reduktion av nätkoncessionshavarens avgifter för att ha sitt ledningsnät anslutet till annan nätkonces- sionshavares ledningsnät som blir följden av den anslutna anläggningen.25 Utom vad gäller en avgift för anslutningen till nätet får nättarifferna i ett område inte vara olika beroende på var en anslutning ligger.26 22Statens energimyndighet, Anslutning av småskalig kraftproduktion, . 23Ellagen (1997:857), som trädde i kraft , baseras i huvudsak på de materiella bestäm- melserna i lagen (1902:71) innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar och lagen (1994:618) om handel med el m.m., vilka upphörde att gälla. 24EL 2 kap. 1 och 2 §§, 3 kap. 6–7 och 9 §§. 25EL 3 kap. 15 §. 26EL 4 kap. 3 § och 5 §. 50 Förstärkning av elnätet Inom ett koncessionsområde får utan särskild leveranskoncession inte ske elleverans till anläggningar som är anslutna till det ledningsnät som nätkoncessionen omfattar.27 6.1.2Småskalig elproduktion – kostnader och ersättningar Innehavaren av en småskalig elproduktionsanläggning skall till nätkoncessionshavaren betala en engångsavgift för anslutning till nätet samt avgift för mätare med tillhörande utrustning och dess installation. För överföringen av el skall betalas endast den del som enligt nättariffen avser den årliga kostnaden för mätning och rapportering på koncessions- havarens nät. Den årliga avgift för själva nätanslutningen som annars gäller får inte tas ut för småskaliga produktionsanläggningar. Om flera småskaliga anläggningar, som är beläg- na i närheten av varandra, gemensamt matar in på nätet, skall anläggningarna betraktas som separata anläggningar.28 Innehavaren av en leveranskoncession är skyldig att, om det inte finns särskilda skäl till undantag, till skäligt pris köpa el från en småskalig produktionsanläggning som är belägen inom leveransområdet. Även för denna fråga gäller att om flera anläggningar i närheten av varandra gemensamt matar in el på ledningsnätet, skall anläggningarna betraktas som se- parata anläggningar.29 6.2Behov och kostnader för att förstärka elnät Det är svårt att precisera var i landet förstärkningar av elnätet kan komma att behövas för att man skall kunna ansluta tillkommande vindkraftverk. Allmänt sett kan konstateras att platser på land med för vindkraftverk goda vindförhållanden ofta ligger i glest bebyggda områden med få abonnenter och låg elförbrukning och därmed svaga elektriska nät, som inte är byggda för att ta emot elkraft. Behov av att förstärka elnäten kan mot denna bak- grund uppstå i så gott som alla delar av landet där vindkraftverk skall tas i drift. I vissa delar av landet finns redan ett omfattande sådant behov. Med hänsyn till möjligheterna att bygga ut vindkraften finns de största behoven att förstärka elnäten på och , i södra delen av , i och i . Även vid havslokaliseringar kan behov av nätförstärkningar uppkomma, men här bör det i många fall finnas bättre förutsättningar att kunna ansluta till elnät med tillräcklig kapaci- tet. Anslutningspunkterna till de långa kablar som normalt kommer att behövas för att föra i land elektriciteten kan väljas med hänsyn till nätförutsättningarna som kostna- derna för kablar och eventuella nätförstärkningar kan slås ut på den förhållandevis stora produktion som är en förutsättning för att havslokaliseringar skall vara ekonomiska. Kostnaderna för nätförstärkningar tas normalt ut från den elproducent som ansluter sig till nätet. Om nätägaren inte skulle ta ut kostnaderna, helt eller delvis, från producenten skulle kostnaderna ytterst drabba nätkunderna i området genom högre avgifter. Utöver av läget påverkas möjligheterna att ansluta vindkraftverk till elnätet och kostnader- na härför av storleken på den eleffekt som behöver anslutas. Enstaka vindkraftverk med effekter upp till ca 225 kW placerade vid en större bondgård eller ett industriområde föror- sakar som regel inte några stora investeringar för anslutningen till elnätet. I södra har utbyggnaden av vindkraften till stor del skett på det sättet. För de verk som Ener- EL 5 kap. 1 §. EL 4 kap. 10 §. EL 5 kap. 11och 12 §§. Förstärkning av elnätet 51 gimyndigheten där har lämnat bidrag till från t.o.m. har kraft- verksägarnas kostnader för nätanslutning varit i genomsnitt /installerad kW (se föl- jande sammanställning). Stora vindkraftverk och grupper av vindkraftverk kan medföra att elnätet vid en viss till- kommande etablering når sin kapacitetsgräns och att det vid det tillfället uppstår behov av stora investeringar och en språngvis kostnad för att förstärka elnätet. Ett exempel på detta är en planerad etablering om tolv stycken vindkraftverk med effekten 600 kW vardera i i norra . Anslutningskostnaden där har beräknats till 3,6 milj. kr. En stor del av kostnaden beror på att uttagen av el från den i området befintliga trans- formatorstationen inte är tillräckligt stora, varför man måste bygga ett särskilt s.k. ställ- verksfack för att kunna leverera den vindkraftsproducerade elkraften till regionnätet. Det behöver dock inte vara fråga om utbyggnader av så stor omfattning, utan omständigheterna kan vara sådana att behovet av nätförstärkningar uppkommer när ett enstaka verk skall uppföras. I vissa små distributionsområden kan nätkapaciteten vara otillräcklig för att ta emot el även från relativt små vindkraftverk, det gäller bland annat västra . På behöver man bygga en högspänningsledning () för att kunna överföra el från vindkraftverken på södra delen av till . Kostnaden härför har beräknats till ca 180 milj. kr. Enligt de uppgifter som har tillgång till i de ärenden där investeringsbi- drag har beviljats från t.o.m. har i områden med många vindkraftverk följande genomsnittliga kostnader för investeringar i elnäten beräknats belasta vindkraft- verken. Genomsnittliga kostnader per kW för nätanslutningar i vissa områden I den följande tabellen redovisas av Nätgruppen framtagna exempel på aktuella anslut- ningskostnader i västra och för vindkraftverk med en minsta storlek på Fallen 1–8 är baserade på budgetofferter från nätinnehavarna medan kostnaderna för fallen 9–11 är beräknade utifrån aktualiserade lokaliseringar av vindkraftverk och de elnät som finns i området. Sammanställningen visar att det för dessa etableringar inte finns något direkt samband mellan anslutningskostnaden per kW och hur stor den anslutna effekten är. Kostnaden bestäms nästan uteslutande av det geografiska läget och nätförutsättningarna i området. Anslutningskostnaden per kW för ett enstaka verk i ett bra nätläge, /kW, understi- ger bara obetydligt kostnaden för den största vindkraftsparken (18 MW). är denna kostnad mindre än hälften så hög som för de två därnäst största parkerna, som kan anses ligga i ett mer normalt nätläge. Den högsta anslutningskostnaden per kW, , har den minsta parken (1,2 MW). 52 Förstärkning av elnätet Kostnader per kW för nätanslutningar på vissa platser i västra och 11 Enstaka verk, För mycket stora vindkraftsparker, 50–60 MW, krävs inmatning till regionnätet (70–) eftersom ett existerande mellanspänningsnät (10 alt. ) inte kan ta emot så stora effekter. För att regionnätet skall kunna ta emot elproduktionen från en sådan stor vind- kraftspark krävs därför att en fördelningsstation – 130(70)/10(20) kV – och tillhörande anslutningsledning (130 alt. ) byggs. Kostnaden för en sådan investering med en antagen längd på regionledningen av har av Nätgruppen beräknats till ca /kW. För varje ytterligare mil anslutningsledning tillkommer /kW. Till detta skall läggas kostnaderna för det 10 (20) kV:s nät (mellanspänningsnät) med tillhörande nätstationer – 69/10(20) kV – som erfordras för att transportera producerad el från de enskilda vindkraftverken till fördelningsstationen. Kost- naden för detta kan antas uppgå till samma kostnad som för enstaka verk i bra nätläge, dvs. ca /kW enligt post 11 i tabellen. Antagandet om kostnaden för mellanspänningsnätet bygger på att nätkostnaden per aggre- gat blir låg till följd av den koncentration som vindkraftsparken utgör och att man inte behöver ta hänsyn till ett befintligt elverksnät. Längden för regionnätet är ett erfa- renhetsvärde baserat på den täthet som regionnäten har. Kan man uppföra vindkrafts- parken i anslutning till regionnätet reduceras kostnaderna något, dock inte med den nämnda kostnaden /kW, eftersom man ändå har kostnader för själva anslutningen. De totala kostnaderna för att i ett normalt läge ansluta en större vindkraftspark till region- nätet kan sålunda beräknas till 1 200 (650 + 550) kr/kW. Det är av ungefär samma storlek som genomsnittskostnaden för anslutning av en mindre vindkraftspark till ett befintligt elverksnät, dvs. ca /kW enligt de i tabellen redovisade kostnaderna. Det måste råda balans mellan producerad och förbrukad effekt i det samlade svenska elsystemet. Detta kräver att det sker en reglering av effektpro- duktionen – frekvensreglering – vilket i första hand sker genom reglering av vattenkraften. Ansvaret för denna reglering ligger hos som tar ut kostnaderna för detta genom sin tariff. Introduktion av vindkraft i elsystemet medför ett totalt sett större behov av reglering för att hålla frekvensen inom föreskrivna gränser. Detta beror på att vindkraftverkens elproduk- tion varierar på grund av snabba förändringar i vinden (vindbyar). Förstärkning av elnätet 53 inte i den elproduktion som vindkraften ersätter. En mycket stor elproduktion från vind- kraftverk kommer alltså att medföra ökade kostnader för frekvensregleringen i stamnätet. Om mycket stora etableringar av vindkraftverk sker inom ett begränsat geografiskt område kan inte heller uteslutas kostnader för nödvändiga förstärkningar av stamnätet. 54 Förstärkning av elnätet Behov av bättre underlag 55 7Bättre underlag för planering och tillståndsprövning Vi har i kapitlen 3-6 redovisat olika behov av bättre underlag och kunskaper för planering och tillståndsprövning av vindkraftverk. I detta kapitel lämnar vi en sammanfattande redo- visning av dessa frågor. Vi bedömer att följande tre frågor är av en sådan betydelse för vindkraftens utveckling i landet, att regeringen bör överväga formerna för att i nationell skala ta fram nödvändigt underlagsmaterial. De karteringar av vindenergiresurserna som har gjorts omfattar kustområ- den och vissa andra områden i landet. Vår bedömning är att det är angeläget att heltäckan- de vindenergikartor tas fram också för och fjällområdena. Med den tekni- kutveckling som sker blir inlandslägen alltmer intressanta för vindkraftverk, varför i ett andra steg vindkarteringar bör ske även där. Det är angeläget att gjorda vindkarteringar fortlöpande verifieras, bland annat utifrån den faktiska produktionen vid uppförda vind- kraftverk, så att man kan bedöma deras tillförlitlighet. Utöver generella vindkarteringar finns ett behov av kunskaper om hur vinden beter sig över land och hav beroende på de platsbundna förutsättningarna i topografi, vegetation, bygg- nation m.m. Behovet av bättre kunskaper om vindtillgångarna tas upp i många av enkätsvaren. Länsstyrelserna i , , , och efterlyser alla ett bättre underlag om vindenergin. i fram- håller särskilt behovet av kunskaper om hur vinden beter sig över land och hav, bland an- nat för att man bättre skall förstå vad som avgör vindtillgången i olika områden med hän- syn till topografi m.m. och hur detta inverkar på vilken storlek som krävs på vindkraftver- ken. menar att det bör övervägas att komplettera de av gjorda vind- karteringna med nya områden. Elforsk anser att bör utarbeta vindkartor för hela riket. Branschorganisationerna framför att vindkartor med hög kvalitet behöver tas fram för hela landet, inklusive havet. 56 Behov av bättre underlag ... framhåller att översiktliga vindenergikarteringar ofta måste kompletteras med lokala beräkningar för att man skall kunna ange det bästa läget för ett vindkraftverk, där hänsyn tas till de effekter den lokala terrängen har på vindförhållandena. För gruppstationer bör alltid en detaljerad simulering av vindförhållandena göras för den aktuella platsen. efterlyser bättre kunskaper om beräkning/bedömning av vindens ener- giinnehåll med hänsyn till landskapets topografi och vegetation. Vindkraftverksprojekt till havs rymmer många komplexa frågeställningar kring olika om- rådens förutsättningar. För att på ett tillfredsställande sätt kunna bedöma var havslokalise- ringar är lämpliga krävs en helhetssyn på regional och nationell nivå med hänsyn till såväl ekonomiska, tekniska, landskapsbildsmässiga, ekologiska som säkerhetsmässiga frågeställ- ningar. Vi bedömer därför att det behövs en samlad nationell överblick för att ta fram rikt- linjer för planering och tillståndsprövning av vindkraftsetableringar till havs. En sådan överblick är särskilt angelägen mot bakgrund av de ökade anspråken på utbyggnad till havs och vår bedömning att det är till havs som den avgjort största potentialen för vindkraftsut- byggnad finns i landet. Behovet av ökade kunskaper och ett enhetligt beslutsunderlag har tydligt kommit till ut- tryck såväl i enkätsvaren som i remissvaren på den föreliggande ansökan om etablering av en stor vindkraftspark vid Lillgrund i . Länsstyrelserna i , , och län pekar på att det finns stora intressen av att etablera vindkraftverk till havs, men mycket lite kunskaper om vilken mil- jöpåverkan sådana etableringar medför. Man anser det vara av stor vikt att bättre be- slutsunderlag tas fram på central nivå. menar att de ökade anspråken på vindkraftsutbyggnad i havet innebär att riktlin- jer behöver tas fram för hur vindkraftsetableringar till havs kan hanteras. Vindkraftsutred- ningen bör därför ges ett tilläggsdirektiv att studera lämpliga områden till havs för vind- kraftsetableringar. anser att riktlinjer för den havsbaserade vindkraften bör utvecklas. För den havsbaserade vindkraften anser ämbetet att kunskapsunderlaget vad gäller marin- arkeologi bör lyftas fram i planeringsprocessen. Det är även viktigt att beakta hur den havsbaserade vindkraften kan påverka kulturmiljövärden på land. menar att det i samband med vindkraftsetableringar till havs är viktigt att bevaka bullerfria reservat i skärgården samt reservat. Andra frågor att upp- märksamma är fisket och stora obetydligt påverkade områden enligt 2 kap. 2 § NRL. Det behövs vidare jämförande forskning vad gäller havslokaliserade vindkraftverks effekter på fåglar. bedömer att det krävs ytterligare kunskaper och underlag avseende havsbasering av vindkraftverk. menar att det är olämpligt att varje vindkraftsetablering till havs prövas iso- lerat och att det därför är angeläget att en övergripande planering och styrning kommer till stånd, så att olägenheterna för fisket så långt möjligt kan reduceras. Försvarsmakten efterlyser en samlad nationell överblick beträffande förutsättningarna för stora havsetablerade vindkraftsparker. Enligt försvarsmakten finns vidare ett behov av bättre kunskap om de signalspaningssystemens störningskänslighet Behov av bättre underlag 57 SGU pekar på att det saknas tillfredsställande redovisningar av vattendjupsförhållandena och en allmänt tillgänglig redovisning över havsbottnens uppbyggnad, sammansättning och dynamik. , anser att för att underlätta tillståndsgivningen av vindkraftverk till havs vore någon form av översiktlig fysisk planering värdefull. anser att det behövs en nationell redovisning av förutsättningarna för vindkraft till havs. menar att arbetet med att ange riksintresseområden för vindkraft också bör omfatta havet. Även fjällområdet framstår som en del av landet där man kan förvänta sig att anspråken på vindkraftsetableringar kommer att öka starkt. De frågor som nämnts som strategiska för havsetablering, återfinns i princip för fjälletablering. Även för fjällområdena anser vi att det behöver göras samordnade och övergripande studier av förutsättningarna för lokalise- ring av vindkraftverk. Vi vill särskilt peka på följande två frågor som är speciella för fjällområdena. Vindenergipotentialen i fjällen bedöms vara stor, men tillgången på mätdata är liten. Det är därför angeläget att en insamling av vinddata kommer till stånd. Vind- och övriga klimat- förutsättningar är mycket skiftande och skiljer sig i hög grad från vad som gäller i landet i övrigt. För att kunna göra vindkarteringar med hög kvalitet i fjällvärlden torde därför be- höva utarbetas nya modeller och metoder.