sou · GMB3113 · 1999-01-01 00:00:00 — Näringsverksamhet och företagande ............................... Skatter och avgifter ......................................................... Avtals ogiltighet, gåvor och skadestånd.......................... När är avtal ogiltiga? Om ogiltiga gåvor............................................................ Om skadestånd och andra icke straffrättsliga Möjligen tillgodosedda skyddsbehov.............................. Allmän litteratur om nya religiösa rörelser ..................... Litteraturlista till kapitel 2.2 (Nya religiösa rörelser – en bakgrundsteckning ( ................................................. Refererad litteratur till kapitel 2.6 (Kyrkor, samfund och rörelser i ( ............................................ Litteraturförteckning till kapitel 3 Litteraturförteckning till kapitel 4 (Krisstöd för perso- ner som lämnat nyhandliga rörelser (............................... Litteraturreferenser till kapitel 5 (Barn som växer upp i nyandliga rörelser ( .......................................................... Litteraturförteckning till kapitel 6 religionens grund( ........................................................... 8.7Förkortningar och källhänvisningar till kapitel 7 (Religionsfriheten och dess gränser – ett juridiskt Bilaga: Kommittédirektiv ..................................................................... Utredningens överväganden och förslag Utredningen har haft som ett av sina uppdrag att bedöma i vad mån människor som lämnar nyandliga rörelser har behov av samhällets stöd. För att en sådan bedömning skall vara möjlig har en stor del av utred- ningsarbetet kommit att bestå i att försöka förstå fenomenet som helhet; i vad mån berörs samhället i övrigt av de nya religiösa rörelsernas akti- vitet, vilken omfattning har de nya trosföreställningarna, vilka even- tuella problem skapar de och för vilka? Erfarenheter från vårdgivare, organisationer, enskilda, forskare och företrädare för olika religiösa rörelser har tillfört utredningen kunskap. Internationella kontakter har varit betydelsefulla som jämförelseobjekt. Eftersom området är starkt polariserat har det varit svårt att balan- sera de uppgifter som kommit till utredningen och försöka förstå par- ternas starka känslor, för att därigenom kunna sätta in dem i ett per- spektiv där olika intressen kan sammanjämkas. Utredningens uppdrag, som det uttrycks i direktiven, var att undersöka i vad mån människor hamnar i psykiska kristillstånd i samband med ut- träde ur nyandliga rörelser samt vilken hjälp de i sådana fall behöver. Vidare skulle särskild uppmärksamhet ägnas åt barnens situation i rörelserna, forskningsläget skulle inventeras liksom internationella er- farenheter i ett antal angivna länder. Slutligen skulle frågor om preven- tion beaktas. I ett demokratiskt samhällsskick där religionsfriheten, yttrandefriheten, informationsfriheten, föreningsfriheten och mötesfriheten är garante- rade och tryggade är det inte samhällets uppgift att ifrågasätta och vär- dera olika trosformer. Det är däremot viktigt att fortlöpande diskutera samhällets förhållningssätt till rörelser som har som mål att inom den egna rörelsen inskränka de demokratiska friheterna. En fråga är på vil- ket sätt samhället kan agera utan att samhället självt tillgriper odemo- kratiska metoder. Det finns internationella erfarenheter av grov brottslighet som skett i namn av en nyandlig rörelse, t.ex. giftspridning i . Massjälvmord, som förekommit i flera länder, har i några fall inte skett genom att enskilda människor fattat beslut om att ta sina egna liv utan genom att någon annan bragt dem om livet. I har inget jämför- ligt skett. Givetvis spelar dessa erfarenheter roll, för allmänheten, poli- tiker och media, och finns med som en mörk botten och ett orosmo- ment, när frågor om nyandliga rörelser diskuteras. Historiskt har många nya religiösa rörelser kommit i konflikt med majoritetssamhället. Vad som kan förefalla udda och avvikande, kan i ett senare skede vara accepterat och okontrover- siellt. Samspelet mellan samhället och rörelsen förefaller att slipa av kanterna från båda håll och en dialog med ömsesidig respekt kan etableras. Grupper som inte följer denna utveckling, utan fortsätter ett isolerat liv, överlever knappast . Å ena sidan kan man därför mena att rörelser borde lämnas därhän med sin interna utveckling mot etablering eller nedläggning. Å andra sidan går det inte att bortse ifrån att det under resans gång kan finnas företeelser som är oacceptabla ur samhällets synpunkt. Vuxna männi- skor har all rätt att tro vad de vill och uttrycka sin tro på det sätt de öns- kar. Detta dock under förutsättning att det inte sker på andras bekostnad eller tar sig sådana former att den enskildes fri- och rättigheter kränks. Det är inte acceptabelt om människor utsätts för påtryckningar och manipulationer som går över gränsen för den egna viljan. Utredningen har inte haft som sin uppgift att kartlägga eller peka ut enskilda rörelser eller personer. Däremot har vissa företeelser och me- toder inom olika rörelser varit angelägna att belysa för att förstå upp- komsten av krisreaktioner eller andra problem som människor kan få i samband med medlemskap i rörelser och samfund. I flera europeiska länder har statliga utredningar om nyandliga rörelser presenterats . Deras huvudsakliga innehåll pre- senteras i kap. 3. Den svenska utredningens huvudsakliga slutsatser av ett flertal besök hos organisationer i andra länder, som verkar inom om- rådet nya religiösa rörelser, är att inte bidra till ökade motsättningar mellan rörelserna och samhället i övrigt. Tvärtom, bör samhället med- verka till att en dialog kommer till stånd mellan alla berörda parter inom området. Dialogen behövs av flera skäl: Polariteten i diskussionen är stor; antingen anses man vara för eller emot. Olika läger i debatten misstänkliggör varandra. Vidare har en del länder, något tillspetsat, förklarat krig mot de nya religiösa rörelserna, något som leder till en ökad isolering och därmed risk för en destruktiv utveckling. Olika länder har agerat på olika sätt. I och har statliga utredningar gjort en tydlig markering gentemot de nya religiösa rörelserna, vars aktiviteter anses utgöra en potentiell fara mot såväl staten som individen. Även kanton i har gjort en ut- redning kring fenomenet som starkt påminner om de belgiska och franska utredningarna. De förhållningssätt som dessa tre utredningar förespråkar kan karakteriseras som "hårda tag" mot de nya religiösa rörelserna. Något av ett motsatt förhållningssätt förespråkas i och och i någon mån , där man inte ser någon större fara varken för individen eller för samhället i den nya flora av trosupp- fattningar som brett ut sig. Några statliga utredningar har inte aktualise- rats i dessa länder. Däremot har tyska förbundsdagen lagt fram en omfattande utredning om såväl rörelserna som de s.k. psyk-grup- perna, som återfinns inom New Age-vågen och som arbetar med terapeutiska tekniker av olika slag. I förespråkas en varsam vaksamhet gentemot rörelserna och flera olika förslag till skärpningar av lagar läggs fram, inte minst på det konsumenträttsliga området, där man vill skydda individer från dem man anser vara mindre nogräknade kvasipsykologer och naturläkare. Scientologirörelsen anses inte vara någon religion i där man nu tillämpar en särskild observation av just scientologernas organisation. I har det liberala religions- klimatet givit upphov till en mängd rörelser, vars verksamheter myn- digheterna inte vill lägga sig i. Den s.k. antikultrörelsen i har utvecklat en forskningsinriktad profil, till skillnad från kollegorna i . Deras röst i diskussionen är dock relativt svag, till skillnad från motsvarigheten i . Här har staten i stort sett gjort gemensam sak med antikultröelsen, bl.a. genom inrättandet av ett fast utskott med uppgift att vaka över sekterna – den vedertagna termen i . har staten givit ut ett informationsmaterial, där man varnar för just sekter – ett begrepp som även används där. har tagit upp de nya religiösa rörelserna. I en resolution avfärdas tanken på att göra en lisa över alla s.k. sekter, som man anser att de nuvarande lagarna inte tillämpas tillräckligt för att bekämpa brott som begås inom nya religiösa rörelser. Några nya lagar behövs inte, menar man, utan man prioriterar skyddet av individen och individen som konsument på den andliga marknaden. Den svenska utredningens strategi – att skapa dialog för ömsesidig förståelse – får inte betyda att samhället visar flathet, med hänvisning till att tveksamma eller olagliga handlingar begåtts i religionsfrihetens namn. Den enda rimliga samhälleliga utgångspunkten för ett agerande, som varken kränker religionsfriheten eller skyddet för individen, är kunskap om de verkliga förhållandena, om de verkliga proportionerna och om de involverade föreställningsvärldarna. Våra slutsatser bl.a. av de internationella erfarenheterna, leder fram till det innehåll som skis- seras för KULT, för livsåskådnings- och trosfrågor (se kap. 1.5). Det råder brist på sammanhållen forskning och kunskap inom området nyandliga rörelser. Vid utredningens hearingar och vid de konferenser som utredningen närvarit vid, är ett ständigt återkommande tema just bristen på systematisk kunskap, inte minst när det gäller barnens situa- tion. Religionsforskarna själva understryker detta besvärande faktum. Forskningen karaktäriseras som knapphändig och splittrad. Uttrycket "spridda skurar" har använts för att beskriva situationen både när det gäller volym och teoretiskt innehåll. Någon systematisk granskning av området förekommer inte. Det är bara enskilda studier, ofta detalj- granskningar, som då och då presenteras. Ett övergripande forsknings- mässigt grepp efterlyses från flera håll. Eftersom den allmänna debatten om religioner och trosuppfattningar ofta grundar sig på felaktigheter, föreställningar och rykten, framträder behovet av en kritisk akademisk forskning som desto större. Nya reli- giösa rörelser och det omgivande samhället reagerar på varandra på olika sätt utifrån den information som finns. En saklig kunskap grundad på kritisk forskning skulle göra situationen lättare att handskas med för alla inbegripna. Såväl religionsfriheten som samhällets ansvar att hjälpa människor och att stävja avarter inom religionens område, skulle gagnas av satsning på en utökad forskning. Utredningen föreslår en sådan satsning med särskild betoning på barnens situation inom nyandliga rörelser. Forskningsmedlen bör för- läggas till det föreslagna Kunskapscentret för livsåskådnings- och trosfrågor. (Se kap. 1.5) Utredningen har genomfört två större undersökningar. Den ena inom offentlig sektor – landsting och socialtjänst – och den andra inom orga- nisationer och kyrkor, för att kartlägga i vad mån och av vilka anled- ningar människor söker sig till dessa för att få stöd i samband med ut- träde ur en nyandlig rörelse. Avsikten har varit att få en uppfattning om problemets storlek, vilka behov den som söker hjälp har samt vad olika personalkategorier har uppfattat som önskvärda kunskaper för att kunna bistå enskilda personer i den uppkomna krisen. En tredje undersökning har inventerat befintliga krismottagningar i landet med avsikt att utröna om kompetens finns för att hjälpa utträdare från nyandliga rörelser och, om så inte är fallet, undersöka vilken kun- skap som saknas samt få synpunkter på metod- och organisationsfrågor för att bygga upp ett krisstöd för denna kategori. Den stora majoriteten av medlemmar inom de nyandliga rörelserna har positiva erfarenheter av sitt medlemskap. De har anslutit sig till en idé eller lära som svarar emot personens behov. För de flesta är med- lemskapet begränsat . har merparten lämnat rörelsen. Detta sker i allmänhet helt odramatiskt, och utträdarna anser sig ha be- rikats av en erfarenhet som i huvudsak är av godo. Att ange en siffra för att bedöma antalet berörda personer i nya reli- giösa rörelser är vanskligt. Utifrån den sammanställning utredningen har gjort, som inkluderar alla religiösa samfund i kan, om grän- sen för "nyandlig rörelse" dras vid dem som etablerat sig i un- der , antalet medlemmar i hela landet uppskattas till mellan 50-60 000. I denna skattning ingår inte gränsande gruppe- ringar inom , s.k. psyk-grupper och kommersiella företag som tillämpar metoder och organisationsformer som påminner om dem som finns inom vissa nyandliga rörelser. Om dessa senare grupperingar inkluderades skulle siffran bli större. Uppemot 100 människor söker hjälp för problem som upp- kommit i samband med medlemskap och utträde ur en nyandlig rörelse. Det finns anledning att tro att fler skulle söka hjälp, om kunskapen om de speciella problemen i detta sammanhang var kända av vårdgivare och organisationer, bl.a. skulle man lättare kunna upptäcka att det bakom "oro" eller "sömnlöshet" kan dölja sig problem som emanerar ur ett medlemskap i en nyandlig rörelse. En oförståelse för bakomliggande orsaker och för problemets natur avhåller troligen människor från att formulera problemets uppkomst. Människor avstår från att söka hjälp också av andra skäl. För många har skamkänslorna över att vara "lurad" en återhållande effekt, för andra kan oviljan att ge sig till känna ha andra orsaker. Mörkertalen i sammanhanget kan antas vara stora, och många fler skulle förmodligen behöva någon form av stödåtgärd när de lämnar en nyandlig rörelse. är anhöriga till personer som finns i, eller har lämnat nyand- liga rörelser de som mest behöver hjälp. De behöver hjälp att förstå och acceptera att en nära släkting eller vän har valt ett annat sätt att leva och kanske finna ett annat förhållningssätt till den vrede eller besvikelse som kan uppstå. Det kan vara viktigt att hela familjer får stöd när en person lämnar en rörelse för att nätverket skall kunna bistå i processen. är det hela familjer som behöver hjälp under utträdarfasen. Problemen är inte enbart psykiatriska, utan också andliga, sociala, medicinska, ekonomiska och juridiska. För vissa kan en ny socialise- ringsprocess krävas, t.ex. om de helt levt inom rörelsen och inte haft yrkesverksamhet utanför den. Relativt få fall kan vara nog så resurskrävande, eftersom det ibland rör sig om stödbehov för hela familjer och omfattar hela livssituationen. Utredningen föreslår inte att specialresurser för rehabilitering av ut- trädare inrättas. Därtill är antalet fall för få och problembilden allt för mångfacetterad: Varje person kan förväntas behöva hjälp från flera olika vårdgivare eller stödpersoner. Det finns ett omfattande kunskaps- behov inom många personalkategorier inom bl.a. psykiatrin, social- tjänsten och skolhälsovården för att regionalt kunna bistå människor som söker hjälp. Utredningen föreslår att kompetenshöjningen inom området skall åligga det föreslagna Kunskapscentret för Livsåskådnings- och Tros- frågor. 1.6Kunskapscentrum för Livsåskådnings- och Trosfrågor På många ställen i landet finns välutvecklade specialiserade krismot- tagningar. Enligt utredningens bedömningar finns det, som nämnts, inget underlag för utvecklandet av en särskilt krisstödsenhet för männi- skor som lämnar nyandlig rörelser. Däremot finns det ett stort behov av kunskap om andliga frågor och om fenomenets komplexitet, för dem som möter människor i kris i samband med medlemskap i en nyandlig rörelse. Det handlar om social tillhörighet, om trosföreställningar, om auktoritet, underordning och mycket annat. Den allmänna debatten om de nya religiösa rörelserna domineras av missuppfattningar, överdrifter, och ibland av ren desinformation från olika parter. Kontakter med forskare, vårdarbetare, medlemmar och andra visar entydigt på behovet av en ökad dialog mellan samhället och de nya religiösa rörelserna och på behovet av en seriös kunskap om det nya religiösa landskapet. Behovet av en ökad kunskap bland människor som möter avhoppare och andra med problem som är förknippade med att man slutat eller blivit utesluten, eller för den delen anhörigs medlemskap i en nyandlig rörelse, är inte bara av psykologisk natur. För att kunna handskas med dessa mänskliga kriser, räcker det inte med ett individuellt perspektiv. Här krävs också social, juridisk och teologisk kunskap. Därför föreslår utredningen inrättandet av en stiftelse med arbetsnamnet KULT – Kunskapcentrum för Livsåskådnings- och Tros- frågor. Förutom att fungera som ett blir en av denna stiftelses huvuduppgifter att bygga broar mellan rörelser och samhället, mellan minoriteterna och majoriteten. Stiftelsens mål blir att skapa dialog, minska polarisering, öka kunskap och förebygga kriser, såväl på individ- som på samhällsnivå. Vidare föreslås stiftelsen initiera och stimulera forskning genom förvaltandet av särskilda medel för detta. Dialogskapandet motiveras av det välgrundade antagandet att rörel- ser som blivit farliga för medlemmarnas liv och hälsa eller för samhäl- let i övrigt, har utvecklats i isolering sedan samhället vänt dem ryggen. En del rörelser som inte har kontakt med samhället i övrigt kan ut- veckla destruktiva drag. Alltså är dialogen ett viktigt medel för att und- vika en destruktiv utveckling. Religionsfriheten kan vidare bara gagnas av att den samlade kunskapen i samhället om religiösa rörelser ökar. Att informera allmänheten, att ordna konferenser blir några inslag i stiftelsens verksamhet, liksom att utbilda personal som i sitt arbete kan tänkas möta människor som hamnat i kris i samband med medlemskap i en rörelse. Vidare kan stiftelsen organisera medlingar i konfliktsituatio- ner mellan individer och rörelser. I det nätverk som stiftelsen föreslås bygga upp, skall alla intressen inom området vara representerade, t.ex. rörelserna själva, de kritiska frivilligorganisationerna, forskare, och andra frivilligorganisationer m.fl. I nätverket bör även in- ternationella kontakter ingå. Brist på verklig kunskap och brist på forskning, inte minst inom om- rådet barn och nyandliga rörelser, har artikulerats i nästan varje möte mellan utredningen och involverade personer eller organisationer. Mot bakgrund av den ystra ryktesspridningen och av dåligt grundade före- ställningar om förhållandena i rörelserna, som sprids i medier och andra sammanhang, föreslår utredningen att stiftelsen med arbetsnam- net KULT, skall initiera och följa forskning inom området samt att stif- telsen erhåller medel, avsedda för forskningsprojekt inom området nya religiösa rörelser i vid bemärkelse. 1.7Ansvar för barn och unga Särskild vikt har lagts vid att försöka beskriva barnens situation i mer eller mindre slutna rörelser. Ett hinder i denna del är att det saknas kun- skap och forskning på området. Detta gäller såväl kvalitativt som kvan- titativt, nationellt som internationellt. Mot den bakgrunden föreslår utredningen såväl kort- som långsik- tiga forskningsinsatser om barns situation i slutna samfund. Föräldrars rätt att uppfostra sina barn i enlighet med sin tro och övertygelse är oomtvistlig. Denna rätt måste dock balanseras mot vet- skapen om att det finns barn som far illa i nyandliga rörelser. Utred- ningen har både genom egna undersökningar och genom litteratur fått kunskap om förekomsten av såväl psykiska som fysiska övergrepp mot barn i ett antal fall. Utredningen menar att det är angeläget att barn som lever i slutna grupper skall ha samma form av stöd, skydd och rättigheter som andra barn. är det viktigt att barn som växer upp i rörelserna inte stigmatiseras. Omvärlden måste betrakta deras tillhörighet i olika sam- fund med respekt och kunskap. Paralleller kan dras till andra minori- tetsgrupper, där ett integrationsperspektiv kan tillämpas också på dessa barn. Detta skulle kunna innebära att barn som växer upp inom olika samfund inte skulle försättas i konfliktsituationer mellan normerna i hemmet och dem i omvärlden Bristen på kunskap och erfarenhet av att möta barn från dessa rörel- ser ställer många personalkategorier inför svårbemästrade situationer. Utredningen föreslår därför utarbetande av råd och anvisningar till olika personalkategorier inom skola, barnomsorg, socialtjänst och sjukvård. Av samma anledning bör kursplaner för lärar- förskollärar- och socionomutbildningar inkludera frågor om religiösa minoriteter, liksom fortbildningar om kulturmöten som anordnas av kommunerna. Utöver detta menar utredningen att det bör ligga inom socialtjäns- tens ansvar och intresse att skaffa kunskaper om de rörelser som t.ex. förespråkar barnaga eller andra aktiviteter som strider mot de lagar och regler som finns inom intresseområde. Samhällets ansvar för alla barn i styrs av flera lagområden. En förutsättning för att kunna tillämpa dessa lagar är att samhället står i kontakt med alla barn. För vissa barn som växer upp inom nyandliga rörelser saknas denna kontakt. Det kan bero på att de inte finns inom den offentliga skolan, utan går i fristående, rörelsedrivna skolor eller får undervisning i vad som kallas skolpliktens fullgörande på annat sätt, s.k. hemundervisning. Konfessionella fristående skolor, dvs. skolor som grundar sig på en religiös uppfattning, utgör en relativt stor andel av alla fristående skolor, nämligen 60 st (av 298 verksamma fristående skolor). De flesta av dessa har en kristet protestantisk inriktning. Inspektioner visar att undervisningen här är saklig och allsidig. De demokratiska värderingarna upprätthålls. De fristående skolorna regleras enligt särskild lagstiftning med till- hörande regelverk. Utredningen har funnit att det finns brister i dessa system som borde få i uppgift att se över. Det gäller t.ex. reglerna för fristående skolors förvaltning och beslutsfattande inom skolorna. Det gäller även krav på kompetens för den som anställs som rektor för en fristående skola, för att skolan skall nå upp till de normer som gäller för den offentliga skolan liksom en prövningsmöjlighet för för att undersöka fysiska eller juridiska personers lämplighet att driva en fristående skola. Vidare föreslås en översyn av tillämpningen vad gäller kommuners insyn och tillsyn av de fristående skolorna. Ansvaret för och tillsynen över skolhälsovården övergick till . Det är angeläget att de fristående skolornas skolhälsovård ses över så att de är i nivå med andra skolor, både vad gäller regelsystem som kvalitet. Utredningen har kunnat konstatera att det finns brister i kommuner- nas handläggning, beslutsfattande och tillsyn av skolpliktens fullgö- rande på annat sätt, s.k. hemundervisning. Tillämpningen av skollagen för medgivande varierar starkt mellan olika kommuner. Utredningen föreslår därför att kommunerna på lämpligt sätt ges tillräcklig kunskap om regler och villkor för s.k. hemundervisning. Vidare föreslås att socialnämnd skall avge yttrande i sådana ärenden samt att kommunen förordnar en kontaktperson till den skolpliktige och den eller dem som bedriver undervisningen. Bakgrunden till dessa förslag är att kommunen har ett ansvar som sträcker sig utöver mätbara kunskapsmått. Kommunen skall svara för att elevens sociala situation överensstämmer med skollagens övriga målformuleringar. Det finns företeelser inom vissa nyandliga rörelser som gränsar till, eller överskrider, vad svensk lag stadgar, t.ex. vad gäller barnaga, ocker, kvacksalveri och skattelagstiftning. Nuvarande lagstiftning har ett flertal instrument som kan användas mot sådana handlingar. Problem med tillämpningen uppstår när hand- lingar inte kommer till myndigheternas kännedom, men drabbar en- skilda inom slutna grupper. Det finns också exempel på att anställda inom offentliga myndigheter avstått eller tvekat att ingripa, eftersom handlingen skett inom ett religiöst samfund. Mot den bakgrunden är det angeläget att poängtera att svensk lag gäller, oavsett religionstillhörig- het. Det är naturligtvis tillåtet att tro på vad som helst och att utöva denna tro genom ritualer av olika slag. Det är också tillåtet att från- hända sig sina demokratiska fri- och rättigheter, liksom att ha en vision av ett samhälle utan demokratiska institutioner. Religionsfriheten har dock sina gränser.