sou · GMB333 · 1999-01-01 00:00:00 — sökte via andra organisationer, hos var verksamheten vilande. angav som skäl att de byggde om lokaler, att de faktiskt skickat in ansökan som verkade ha kommit bort etc. Ytterligare andra angav att 32SOU 1987:37, s. 23. 33Föreningsstudien , s. 23. 34Enkät sammanställd av . verksamheten var ny, tyckte det var för jobbigt att ansöka, skickade in ansökan , behövde ej stödet etc. 35 av de som inte sökte fanns således antingen ingen verksamhet i rätt ålder eller också var verksamheten vilande. Andra skäl var att man sökte genom andra förbund, hade skickat in ansökan, byggde om etc. Det är möjligtvis bland de som hade glömt, missat datum etc. som vi finner fall där stödet egentligen inte haft en tillräckligt stor betydelse. Sammantaget kan man därmed säga att de flesta föreningar, som har en bidragsberättigad verksamhet, faktiskt söker LOK-stöd. I annat fall skulle dessa föreningar kunna utgöra vår kontrollgr upp för att se om verksamheterna på något sätt skiljer sig från dem som får LOK-stöd. Detta innebär naturligtvis inte att stödet har effekter bara för att alla som har möjlighet söker stödet. Det innebär bara att de flesta åtminstone tycker att de inte vill vara utan stödet. Om stödet fördubblades? För att testa stödets effekter ställde vi inte bara den hypotetiska frågan om vad man trodde skulle hända om stödet togs bort, utan även vad som skulle hända om stödet i stället fördubblades. av de intervjuade ansåg att ett fördubblat stöd inte skulle ge några effekter. Ungefär hälften trodde att de skulle öka kvaliteten på befintliga aktiviteter och att såväl kvantiteten och kvaliteten skulle öka. Exempel var att ha "prova-på-aktiviteter" för att få ännu mera bredd, bjuda in föreläsare för att inspirera unga, minska den höga belastningen på ledarna, satsa på utbildning av ledare, kunna ha elitsatsningar etc. Att man inte skulle öka antalet aktiviteter särskilt mycket var de allra flesta överens om. Det berodde dels på att var det svårt att locka fler ungdomar då man ansåg sig göra allt vad gäller värvning till idrottsaktiviteter, dels att det var svårt att få tag i fler ledare. Dessutom skulle det uppstå praktiska problem om antalet aktiviteter ökade beroende på lokalfrågan, dvs. det fanns i många fall helt enkelt inte fler tider i lokalerna för att öka aktivitetsnivån. Det är alltså inte säkert att den kritiska variabeln är mer pengar utan det kan lika gärna vara så att det är svårt att få tag på ledare, att få för- äldrar att ställa upp och att det finns brist på tider i lokalerna. 35 Enkät utskickad av till de som inte sökte LOK-stöd . En tänkbar effekt av det statliga aktivitetsstödet är att det kanske inte ökar det totala antalet aktiviteter eller deltagare, men däremot ökar omfattningen av antalet sammankomster. Man kan ju tänka sig att akti- viteterna delas upp i mindre grupper för att man på så sätt skall kunna redovisa fler sammankomster och därmed erhålla ett större totalt stöd. Att antalet sammankomster ökade 1992 kan delvis vara ett utslag av att man minskade kravet på antal deltagare per sammankomst från 5 till 3. Vi frågade föreningarna om de organiserade sin verksamhet för att passa de statliga reglerna. De flesta, , svarade emellertid att aktiviteterna inte anpassades efter reglerna. De flesta utövar sina akti- viteter och ser sedan efteråt vad de kan få bidrag för. Man tänker inte i "regeltermer". säger sig dock anpassa aktiviteterna så att de kan få större bidrag. Om detta är en positiv eller negativ effekt är däremot svårt att säga. Det beror på hur man organiserar aktiviteterna. Att försöka samla en grupp för att få bidrag kan ju vara positivt med tanke på att bidragets syfte är att stimulera till att skapa gr upper som i sin tur förutsätts sti- mulera andra värden, t.ex. demokratiska och sociala värden. Om det bara är så att man delar upp större grupper i mindre för att därigenom erhålla ett större bidrag behöver naturligtvis inte leda till en bättre verk- samhet. Antal sammankomster behöver alltså inte vara ett bra mått på vare sig aktivitetsnivå eller innehållet i aktiviteterna. LOK-stödets relativa betydelse är alltså ganska liten. Stödets betydelse har dessutom minskat . Det hindrar dock inte att föreningarna uppfattar eller anser att stödet trots detta fortfarande har en relativt stor betydelse. Det man säger från föreningshåll är att många bäckar små.. En del av de intervjuade () framhåller att det inte är den ekono- miska effekten i sig, utan mer den symboliska att staten stöttar verk- samheten som är viktig. Det är ett kvitto från staten på att verksamheten anses viktig. Några röster från intervjusvaren: –Sätter ibland norm för andra bidrag/aktiviteter –Har ett stort symboliskt värde (kicken för de som arbetar med ungdomarna). –Drar staten ner skjuter kommunerna inte till. –Ett kvitto på att det som görs uppskattas. –Viktigt att visa föräldrarna att det finns stöd (legitimitet). Långt ifrån alla anser dock att statens stöd har en symbolisk effekt. säger att det inte har det och vet ej. 3.2.2LOK-stödets påverkan på inriktningen av aktiviteterna? Om aktivitetsstödet inte påverkar omfattningen i särskilt hög grad, kan den då påverka inriktningen på aktiviteterna? Det påstås ibland att LOK-stödet gynnar etablerade idrotter, pojkid- , lagidrotter etc. Vi frågade de intervjuade föreningarna om de ansåg att stödet hade några negativa effekter (även om vi inte kan för- vänta oss att dessa föreningar skulle svara ja på att det gynnade de etablerade idrotterna). De allra flesta () menade att det åtminstone inte missgynnade deras idrotter. Och här har vi då täckt in alla typer av idrotter. I några undantagsfall har man svårt att samla 3 deltagare och då går man alltså miste om bidrag. av de intervjuade säger att stödet har negativa effekter och vet ej. En del av de föreningar som har individuella idrotter svarar att de inte själva märker av de negativa effekterna av att lagidrotter gynnas av stödreglerna, men har förstått att så är fallet. En förening svarade att det snarare är kommunens stöd som gynnar pojkidrotter, eftersom kommunerna bygger arenor osv. Arenor och anläggningar är det dyra i verksamheten. Flera föreningar svarade att stödet gynnar lagidrotter, p.g.a. stödreglerna, men att detta inte är något negativt eftersom det är lag- idrotter som är de populäraste idrotterna och att det är lagidrotter som skapar mest gemenskap mellan ungdomarna. I utredningen åt alla? (Ds 1993:58) finns ett påstående om att pengarna från breddidrotten skulle gå till elit (som dock utgjordes av endast en fallstudie). Den här intervjuundersökningen ger inget sådant belägg (även om en av de intervjuade sade att ingen i så fall skulle säga det). Att det inte satsas på elit beror helt enkelt på att de flesta föreningar inte har någon elit. av föreningarna säger sig satsa på bredd, medan resten på såväl bredd som elit. I den mån man har elit måste naturligtvis även dessa ges bra förutsättningar, menar man. Vi valde att inte fråga föreningarna hur stor del av kostnaderna de lägger på ungdomsaktiviteter (föreningarna uppgav att de flesta aktiva var ungdomar), eftersom vi antog att föreningarnas sätt att beräkna skulle skilja sig åt och då blir inte heller siffrorna meningsfulla. Demokratiska och sociala effekter Syftet med idrottsstödet, liksom övrigt organisationsstöd, är att det i t.ex. idrottens fall inte bara skall leda till fysiska aktiviteter, utan att föreningslivet i sig är en verksamhet där sociala och demokratiska as- pekter är viktiga. Man skall inte bara lära sig samhällets demokratiska spelregler, utan även sociala värden skall utvecklas, större förståelse för varandra, större förståelse mellan olika grupper i samhället etc. Det är en anledning till att bidraget ges till grupper vilka utgör en förutsättning för att dessa värden skall kunna utvecklas. Detta kan vi läsa i ursprungsmotiven för stödet i allmänhet. Liknande eller nästan exakt samma målformuleringar har följt stödet . "Stödet till det lokala föreningslivets ungdomsaktiviteter är särskilt betydelsefullt för den viktiga verksamhet som idrottsrörelsen har bland barn och ungdom. Verksamhetens betydelse för att träna ungdomar i såväl fysiska aktiviteter som deltagande i föreningslivets demokratiska beslutsprocesser är stor." I vilken mån anser sig föreningarna ta till vara eller utveckla dessa värden? Och kan detta i så fall tillskrivas LOK-stödet? De flesta före- ningar svarar "naturligtvis" ja på en fråga om föreningen så att säga bidrar till att infria sådana värden (). Många tycker dock att frågan är svår att besvara. En del svarar att det egentligen inte är något man "direkt tänker på eller diskuterar". Man anser att man tar sitt 36 /95:100, bil. 14, s. 73. SOU 1998:33 LOK-stödets effekter 47 sociala ansvar, men inte att "nu skall vi överföra demokratiska prin- ciper." Några röster från intervjusvaren om de sociala aspekterna: –Ett oerhört stort socialt ansvar anser man sig ha. har man öppet hus för ungdomarna där man blandar idrottsligt med andra aktiviteter. Det finns inte så mycket i övrigt att göra. Föräld- rarna har inte heller råd med så mycket. –Ja man håller i ungdomarna och har kul. –Ja, oberoende av bidrag. alla får vara med, ingen utslagning. –Ja i högsta grad. Det är en sport där man också tillbringar en stor del av tiden vid stallet. Man försöker hålla låga priser på ridlektioner –Avgifter sätts så att alla kan vara med. –Här ser man de stora värdena. Brottning är en arbetarsport där man inte alltid har uppbackning hemifrån. Man plockar upp en del ungdomar, som skapar sig självförtroende och därmed kanske även blir bättre i skolan. –Om någon inte kan betala medlemsavgiften brukar det ordna sig ändå. –Den sociala verksamheten går före den idrottsliga i föreningen. –En stor social funktion. Man fångar dock upp de redan frälsa, då- liga på att fånga upp strulputtarna. Idrottsalliansen (400 klubbar) hade på förslag att ta sig an varsin strulputt. Det har inte reali- serats. Några föreningar sade sig emellertid diskutera dessa frågor mer direkt, att sektionerna kan ha studiecirklar om regler och hur man skall fungera tillsammans eller att det står i föreningens stadgar att alla skall få delta på lika villkor. En förening påpekade att det är svårt att hitta någon koppling mellan det statliga stödet och föreningarnas eventuella arbete med sociala och demokratiska frågor. En annan förening menade att det är just med hjälp av aktivitetsbidraget som sociala obalanser kan jämnas ut, t.ex. då vissa föräldrar har svårt att betala för sina barns aktiviteter. Någon menade vidare att det förekommit att de diskuterat etik och moral, men det beror på ledarna. Sociala värden är viktiga men finns ett inneboende faktum att vissa slås ut, prestationsmässigt eller t.ex. då föräldrar inte har råd att betala för barnens deltagande. För att påverka de demokratiska och sociala värdena spelar natur- ligtvis ledarna en stor roll. Bidraget i sig skapar givetvis inte automatiskt dessa värden. Innehållet i verksamheterna påverkas till stor del av vilka utbildningar som ledarna går, både specialförbundens och SISU:s utbildningar. Rent allmänt uppfattade föreningarna i vår studie ledarsituationen som bra i av föreningarna, som relativt bra medan ansåg att den inte var bra. Många föreningar satsar stora resurser på ledarutbildning, medan många får lita till föräldrar som ledare eller att de något äldre utbildar de yngre. En del föreningar har ofta eller alltid svårt att hitta ledare. Flera menade att det blivit allt svårare att engagera föräldrarna som ledare. Dessa har inte tid eller ser verksamheten som barnpassning. Att föreningarna påstår sig ha en socialt bra verksamhet är en sak. Att belägga något samband mellan LOK-stödet och föreningarnas in- riktning när det gäller att t.ex. utveckla de sociala och demokratiska värdena är en helt annan sak. Bidraget är ett aktivitetsbidrag och ställer inga innehållsliga krav, bara krav på ålder och antal deltagare som antas befrämja dessa värden. Om verksamheten som stödet främjar i allmänhet är bra är ju detta naturligtvis viktigt och bra, men säger inget om stödets effekter. 3.2.3Alternativ eller bara justeringar? Vad anser de intervjuade om LOK-stödet? Är det bra som det är? Skall det justeras något eller finns det bättre alternativ? anser att stödet är bra som det är, dvs. man vill inte ersätta det eller anser att det är svårt att finna alternativ som är bättre. LOK-stödet anses utgöra ett bevis på att man verkligen gör något, ett bevis för att man utför aktivi- teter. Alternativet att t.ex. göra om LOK-stödet till ett projektstöd, dvs. att man får söka medel för särskilda projekt ansåg många inte vara ett bra alternativ. Ett sådant alternativ skulle missgynna små föreningar som inte hade vana att formulera ansökningar eller resurser att söka bidrag. Krav på projektbeskrivningar och pappersarbete skulle hindra ny verk- samhet från att komma igång och det skulle dröja ännu längre innan pengarna betalades ut. Projektformen skulle innebära ännu mer arbete för de redan tungt belastade ledarna. Dessutom kan det vara svårt eller omöjligt att definiera, mäta och kontrollera kvalitet i de här sammanhangen. Detta angavs vara speciellt svårt i bred verksamhet till skillnad mot i elitverksamhet. Dessa före- ningar menade också att vackra projektbeskrivningar inte säger någon- ting om den faktiska kvaliteten i verksamheten. Några angav att det fanns möjligheter att söka olika projektbidrag. Några ansåg däremot att projektanknytning vore en bra idé. Detta skulle leda till att föreningarna tänkte igenom sin verksamhet bättre. Det är också bra då pengarna skall redovisas och verksamheten utvärderas. Någon angav att det är nödvändigt att styra upp stödet bättre, och styra bort från elittänkande och gynnandet av pojkidrotter. Inom flera idrotter saknas etik, moral och en jämlik och jämställd människosyn. Detta borde diskuteras i styrelser, föreningar, mellan föreningar och kommuner osv. Några röster från intervjusvaren: –Gör inte om bidraget till projektstöd. För projekt finns många andra "källor" att söka ur. Alltför många "spärrar" brukar finnas i projektformen, ex. vända sig till tjejer, invandrare, nyskapande verksamhet m.m.. Det behövs ett bidrag som stöder den grundläg- gande, dagliga verksamheten i en förening. En bra idé att gynna kvalitet på något sätt före massverksamhet. Men hur mäter man kvalitet? –Det är viktigt att hålla kvar aktivitetsstödet, eftersom det är lätt att mäta och man så att säga vet vad ungdomarna gör. –Stödet är bra som det är, eftersom det gynnar bredden. –Totalt föreningsbidrag från stat, kommun och landsting. Krite- rierna skulle vara kön, aktiviteter, ekonomi, invandrare. Man skulle se om det gavs förutsättningar för idrott för båda könen för att få stöd för denna idrott. –Man bör kanske se över kostnaden för en medlem i olika klubbar. –Projekt missgynnar små klubbar. –Svårt mäta kvalitet. Vad är kvalitet - ? Antal ungdomar som tränar? –Bra som det är. Projekt leder oftast ingenstans, dvs. en rapport och sedan inget. Man skulle kunna tänka sig att differentiera stödet för att ge en jämnare balans mellan pojkar och flickor. –Att knyta bidraget till projekt vore en jättebra idé. Tror att detta skulle leda till att föreningarna tänkte igenom sin verksamhet bättre. Detta vore ett bra sätt att få stöd. Föreningen arbetar redan mycket i projektform. –Aktivitetsstödet bör styras upp bättre, det är grunden för mycket annat stöd. Det måste styras från elittänkande och gynnande av pojkidrotter till kriterier som gynnar motsatsen. –"Idrotten vill" ..är vackra ord på ett papper om hur barn- och ungdomsidrott ska bedrivas i . Något att visa upp för föräld- rar och politiker. En bra idé vore att utveckla dessa riktlinjer och verkligen fördela bidrag utifrån sådana kriterier, så att stödet inte gynnar och uppmuntrar ett stort antal sammankomster inom samma idrott utan i stället flera idrotter för de yngre. De flesta av de intervjuade anser således att LOK-stödet är ett bra stöd och att det därför bör behållas. Det är svårt att se andra alternativ. Däremot kan många tänka sig justeringar i nuvarande regler. av de intervjuade anser att de nuvarande reglerna är bra, medan vill ha vissa justeringar. De justeringar som föreslås gäller i många fall åldersgränserna, såväl uppåt som nedåt. Att man v ill höja den övre åldersgränsen kunde bero på att det annars kunde vara svårt att få ihop lag, att de äldre behövs i lagen för att få aktiviteter och spelet att fungera, att reglerna innebär en för tidig specialisering och att de äldre faller bort eftersom de inte är lönsamma för föreningen. En före- ningsrepresentant menade att den låga övre åldersgränsen är en "08- beställning" eftersom den passar tätortsföreningar - där det finns stora SOU 1998:33 LOK-stödets effekter 51 ungdomsgrupper och alla har nära t ill allt - och missgynnar glesbygd, där det är svårt att få ihop lag utan att de äldre är med. När det gäller den nedre åldersgränsen framkom synpunkter både om höjning och om sänkning. Vissa menade att den borde sänkas så att fler grupper blir berättigade t ill stöd, eftersom de hade många aktiviteter för barn i dessa åldrar. Andra menade att den borde höjas så att föreningarna inte "jagar efter" så små barn som medlemmar. Dessa menade att det inte är bra att specialisera sig för tidigt på en idrott, då tröttnar barnen snabbt. Det är mycket bättre att barn pro- var på olika idrotter i t.ex. idrottsskola. Några anser att reglerna missgynnar vissa idrotter, liksom att rika klubbar inte borde få något stöd. Flera föreningar tycker att kommunerna och staten borde ha samma regler för stöden med avseende på ålder, antal deltagare per samman- komst och att inlämningstidpunkten för ansökan skulle vara densamma. Några ansåg även att det kunde räcka med att lämna in ansökan / år och inte /år som . För att se hur de kommunala reglerna skiljer sig ifrån de statliga när det gäller aktivitetsstöd, har vi sammanställt uppgifter från en enkät som skickats till alla kommuner. Det vi kan se av dessa svar är att reglerna i stort sett i varenda kommun i något avseende skiljer sig från de statliga reglerna. 37 Det gäller såväl med avseende på bidragsberättigad ålder, antal deltagare i sammankomsterna och med avseende på stödstorlek. Endast ett fåtal kommuner har tagit bort det kommunala aktivitetsstödet, men har då oftast "lagt in" detta i något annat bidrag. Om vi i övrigt ser till administrativa frågor är det få som tycker att LOK-stödet är krångligt att hantera. Exakt hur mycket tid föreningarna lägger ned på administrationen har vi inte brytt oss om eftersom detta är oerhört svårt att uppskatta. I den studie som gällde föreningar i som inte sökte LOK-stöd, som vi referat till ovan, var inte administrationen kring ansökan något vägande skäl till att inte söka bidrag. Bland de distriktsförbund som vi har med i denna undersökning har vi frågat hur mycket tid de lägger ned på hanteringen av LOK-stödet. De uppskattar tiden till mellan 3-6 manmånader, medan Stockholms- distriktet, som en referenspunkt och som har fler föreningar, uppskattar denna till 9 manmånader. 37 I en enkät utskickad av IEC på uppdrag av finns bl.a. en fråga till kommunerna om de kommunala reglerna skiljer sig från de statliga i fråga om lokalt aktivitetsstöd. Till att börja med kan vi säga att LOK-stödet sedan det infördes sett ungefär likadant ut. Särskilt många uppföljningar av stödet har inte gjorts. På central nivå finns i stort sett bara uppgifter om totala antalet sammankomster (ej deltagarantal), antalet sammankomster per idrott och totalt utbetalat belopp. Våra kunskaper om LOK-stödet är därför generellt sett ganska dåliga. Siffermaterialet i de uppföljningar som är gjorda är dessutom ganska osäkra och inte alltid jämförbara eftersom man använt olika beräkningssätt. Det är därför svårt att göra jämförelser Vår intervjuundersökning visar bl.a.: –Att stödet endast utgör en liten andel av föreningarnas totala intäkter i genomsnitt och att det minskat . –Att stödet ökar möjligheterna till inkomster från andra källor, som t.ex. bingointäkter. –Att det är svårt att belägga om stödet vare sig ökar omfattningen av aktiviteterna eller inriktningen på dessa. Men att de intervjuade menar: –Att föreningarna, trots en liten andel, ändå själva anser att stödet har stor eller relativt stor betydelse, åtminstone för ungdomsverk- samheten. –Att stödet kan ha en symbolisk effekt. –Att föreningarna säger sig bli tvungna att t.ex. öka det ideella arbetet, höja medlemsavgifterna eller få sämre kvalitet på aktivi- teterna om stödet togs bort. –Att en ökning av stödet inte skulle öka antalet aktiviteter, däremot öka kvaliteten på befintlig verksamhet. – Att de flesta föreningar anser att stödet fungerar bra och har svårt att se andra alternativ. Hur säkra är då ovanstående resultat, dvs. vad är det som säger att intervjusvaren ger en riktig bild av LOK-stödets effekter? Det vi i all- mänhet kan säga är att svårigheten med att göra uppföljningar eller ut- värderingar av tillståndet i idrottsföreningarna är att det faktiskt är svårt att ta fram ett bra representativt urval. Detta gäller naturligtvis även för denna undersökning. Det är därför som vi i tolkningen av resultatet måste ha i åtanke dels att urvalet är litet, dels att svaren kommer från dem som faktiskt erhåller stöd, dvs. graden av objektivitet kan ifråga- sättas. Det som ofta är svårt i effektmätningar, vilket även gäller i detta fall, är att kunna isolera effekten av ett stöd i förhållande till alla andra inkomstkällor. Detta blir än mer uppenbart ju mindre stödet är och desto längre det funnits. Det vi åtminstone med ganska stor säkerhet kan säga är att LOK- stödet utgör ett litet stöd, av föreningarnas intäkter. Här är våra siffror (åtminstone för dessa föreningar) förmodligen ganska säkra eftersom föreningarna i förväg fått frågor och uppmanats att specificera såväl det statliga som det kommunala aktivitetsstödet. Att ett stöd är litet behöver inte alltid vara en nackdel om det t.ex. finns specifika kriterier för att erhålla detta stöd, dvs. stödet är unikt. Det enda specifika kravet är att sammankomsten kräver 3 deltagare och skall pågå och att det avser ungdomar i en viss ålder. Det statistiken av antalet sammankomster visar är dock bara vilka samman- komster som fått bidrag, ej effekterna av själva stödet. säger vissa av de intervjuade att de kan ha påverkats i organi- serandet av aktiviteterna för att på så sätt erhålla ytterligare stöd. Där kan vi tala om en effekt av LOK-stödet och det är möjligt att man dess- utom försöker få fler deltagare per sammankomst, men det vet vi inte. Om det är en positiv eller negativ effekt vet vi inte heller. vet vi inte ens hur "riktiga" uppgifterna är i re dovisningen av antalet sammankomster. revisorers undersökning som vi redovisade ovan av aktivitetsstödet visade på många fel i redovisningen, även om felen ofta berodde på okunskap. Denna undersökning byggde inte på ett slumpmässigt urval och resultatet bör därför tolkas med stor försiktighet. skall noteras att t.ex. hösten -96 skickade ut ett blad där man efterlyste skärpning vid ansökan om lokalt aktivitetsstöd. Man säger i detta blad att antalet oriktiga ansök- ningshandlingar ökar vid varje ansökningstillfälle. Det gäller såväl små som stora föreningar. I många fall beror detta på okunnighet, säger man, men alltför ofta rör det sig om systematiskt utnyttjande av egna gjorda tolkningar av bestämmelserna. Felaktigheter kan dock även slå åt andra hållet, dvs. vid granskningar visar det sig att föreningar redovisat för få sammankomster, dvs. man har t.ex. följt de kommunala reglerna som kan ha en lägre åldersgräns. Måttet antalet sammankomster säger alltså inte särskilt mycket och det är svårt att använda när det gäller att bedöma LOK-stödets effekter. Antalet sammankomster speglar fortfarande vilka aktiviteter som är bidragsberättigade och antalet följer det belopp som finns för dessa ak- tiviteter.