sou · GMB395 · 1999-01-01 00:00:00 — beslöt regeringen att t illkalla en utredare med uppgift att överlägga med berörda parter om ett förstärkt s kydd av skogsmark för naturvård (Dir 1998:9). förordnade avdelningschef som utredare. Som kommittesekreterare förordnades jägmästare . Jag får härmed överlämna mitt betänkande. Detta är resultatet av mitt uppdrag som därmed är slutfört. Behovet av skydd. Hur påverkas virkesförsörjningen av ett utökat skogsskydd? Sammanfattning av förslag. UPPDRAGET OCH DESS GENOMFÖRANDE. BEHOVET AV SKYDD. UTVECKLINGEN AV SKOGSSKYDDET.................................................. 3.2 MILJÖVÅRDSBEREDNINGENS BETÄNKANDE . AKTUELLA OMRÅDEN FÖR RESERVATSBILDNING ................................ SKYDD OCH ERSÄTTNING . 4.3.1 Omfattande inventeringar ....................................................... STÄRKT SAMARBETE OCH INFORMATIONSUTBYTE . HUR PÅVERKAS VIRKESFÖRSÖRJNINGEN AV ETT UTÖKAT Ö VERLÄGGNINGARNAS KARAKTÄR . 6.3.1Uppskjuten betalning för reservat. 6.3.2Ersättning för biotopskydd. 6.3.4Möjligheter till upplåning av medel. 6.3.4.2 Lån i Riksgälden. 6.3.4.3 Valet mellan eventuella lånemodeller. 6.3.5 Möjligheter till skattereduktioner. 6.3.6 Möjligheter till bidrag från EU. BILAGA 1: KOMMITTÉDIREKTIV ............................................................. BILAGA 2: FÖRKORTNINGAR OCH ORDFÖRKLARINGAR ............................. Regeringen beslutade vid sitt sammanträ de att tillkalla en sä rskild utredare med uppgift att ö verlä gga med berö rda parter om ett fö rstä rkt skydd av skogsmark för n aturvå rd. -öve rlä gga med skogsnä ringen om möjlighe ten att trä ffa en öve rens- kommelse om att avstå frå n avverkning inom sä rskilt vä rdefulla skogs- områ den under en begrä nsad tid till staten har möjligh et att lä mna ersättning för intrång i pågående markanvändning, -lägga förslag till former för en sådan överenskommelse. ·Ett mer planmä ssigt bevarande av vä rdefulla skogar med statliga medel har pågått endast . · Av produktiva skogsmarksareal ä r (830 000 ha) skyddad i reservat, nationalpark, domä nreservat eller inkö pt av Naturvå rdsverket för bildande av reservat. Nedan grä n- sen för fjä llnä ra skog ä r (173 000 ha) skyddat på de tta sä tt. På ky rkans mark har avsatts kyrkreservat omfattande drygt 1000 ha produktiv skogsmark. Vidare finns ca 1800 ha biotop- skydd och 1900 ha frivilliga naturvå rdsavtal. De skogliga impedi- menten hyser ä ven ett sä rskilt skydd. Till detta kommer den hä nsyn som tas i samband med skogsbruksåtgärderna. ·Miljöv å rdsberedningen bedö mer att i det kortsiktiga perspektivet behöver ytterligare ca 250 000 ha skyddas i naturreservat och 25 000 ha med biotopskydd. Resterande del av skyddsbehovet torde kunna fyllas inom näringens frivilliga åtaganden. ·Riksskogstaxeringen uppskattar andelen naturskog till (ca 830 000 ha) av produktiva skogsmark utanför skyddade områden och den fjällnära skogen. · En enkätundersökning till länsstyrelserna visar att cirka 148 000 ha är aktualiserade för reservatsbildning. Totalt berörs 3635 fastigheter arealmässigt fördelat på enskilda, bolag och övriga markägare. ·Skydd av skogsmark kan ske på olika sätt och med ökad grad av säkerhet och långsiktighet, från frivilliga avståenden via natur- vårdsavtal och till biotopskydd och naturreservat. ·Certifiering av skogsbruk innebär att någon intygar att skogsbruket följer en överenskommen standard. Två typer av standarder är på väg att införas i skogsbruket, miljöledningssystem och nivåstandarder. Ett brett genomslag för en miljöcertifiering av det svenska skogsbruket kommer att medföra att betydande arealer skog skyddas. ·Omfattande inventeringar för att urskilja naturvårdsintressanta områden genomförs . Enligt bedömning kommer nyckelbiotopinventeringen att urskilja 60 000 - 80 000 nyckel- biotoper omfattande av den produktiva skogsmarks- arealen. Sumpskogsinventeringen bedöms identifiera cirka 1 milj ha varav bedöms hamna i den högsta naturvärdesklassen. ·Flera markägareföreträdare och skogsvårdsorganisationen ut- trycker en positiv syn på de gröna skogsbruksplanerna som ett funktionellt instrument för naturvård på fastighetsnivå. En konsek- vent skogsbruksplanläggning enligt denna modell kommer sannolikt att ha ett betydande värde för den biologiska mångfa lden. ·Naturvårdsavtalen kan ses som ett komplement till främst natur- reservat, biotopskydd och generell naturhänsyn. Den förändring i jordabalken som införs innebär att om avtalen tecknas mellan markägare och stat eller en kommun så betraktas de som nyttjande- rä tter med möjligh et att bli gä llande mot ny ä gare. Naturvå rdsav- talen bejakas av så vä l markä gare, skogsvå rdsorganisationen som andra intressenter. · I syfte att fö rbä ttra möjligh till optimal naturvå rdsplanering ä r det av stor vikt att informationsutbytet mellan olika parter på det regionala planet underlättas. Hur påverkas virkesförsörjningen av ett utökat skogsskydd? · Effekterna på virkesfö rsö rjningen till följd av ett ök at skogsskydd, så gverken i inland, ä r svå rbedö md. ett utök at skydd lokaliserat så att gå r det inte att utesluta konsekvenser sö rjningen lokalt under en begrä nsad tid. ä r det viktigt att notera att det finns ett antal faktorer som bestä mmer fö rutsätt ning- arna för inlandsså gverkens lön samhet varför det ä r svå rt att ur- skilja en enskild faktors påverkan. ·Bevarande av naturskogar, nyckelbiotoper och andra skogstyper med högt innehå ll av hotade arter utgör en vä sentlig må lsä ttning för utvecklingen mot ett ekologiskt hå llbart samhä lle. Det finns dä rför ett ansvar för alla involverade parter, så vä l skogsnä ringen som de allmä nna intressena, stat och kommun, att verka för att inga så dana skogar avverkas på grund av att det saknas medel. ·Ö verlä ggningarna har genomgå ende fö rts i en konstruktiv och positiv anda. Ingen part har ifrå gasatt ett behov av ök at skydd genom reservat och biotopskydd. Man har sagt sig vara villiga till att bidraga med lö sningar i en situation om staten just nu inte har möjligh et att finansiera det sä kerstä llandebehov som fö religger. har man betonat statens finansiella ansvar fö rr eller . ·När det gäller möjligheterna att skjuta upp betalning av reservat finns det tre modeller. Den första modellen skulle innebära att staten och markägaren gör en gemensam avsiktsförklaring som innebär att markägaren är beredd att inte avverka sådana skogar som planeras att bli reservat även om staten just nu inte kan betala ersättning. Staten å sin sida förbinder sig att verka för att skogen får ett skydd så fort som möjligt. De två andra modellerna innebär ett mer definitivt ställningstagande om skydd från statens sida. Det ena fallet, vilket torde kräva tillstånd, är en ren skulde- brevsmodell med ersättning plus ränta. Det andra fallet innebär att staten betalar en ersättning motsvarande en räntekostnad för en given tidsperiod varefter parterna tar upp en förnyad dialog angå- ende skyddet. Av dessa tre modeller förordar jag att staten i första hand får till stånd avsiktsförklaringar med markägare. För biotop- skydden föreslås ingen särskild modell eftersom beloppen är rela- tivt sett små. ·För att finansiellt förstärka skogsskyddet föreslås att staten stimulerar tillkomsten av regionala skogsskyddsstiftelser som ver- kar genom att skriva naturvårdsavtal med markägare. slås en lagändring så att även dessa avtal kan följa fastig- heten. ·Olika möjligheter för staten att låna upp pengar för säkerställandet redovisas. Det kan dock konstateras att detta totalt sett skulle inne- bära en betydande fördyring av säkerställandearbetet. ·Sverige har mycket framgångsrikt lyckats få EU medel ur den sk. LIFE-fonden som förstärkning av de nationella medlen för säker- ställande och skydd. LIFE-fonden ses över inför den tredje perioden och det är av största vikt att i detta sammanhang för fram betydelsen av fonden för vårt arbete med Natura 2000 samt utvecklar motiven för vårt sätt att använda medlen. Några andra EU medel som kan användas för vårt skydd av skog har inte hittats. ·Reglerna för realisationsvinstbeskattning i samband med försälj- ning av mark för naturvårdsändamål bör ses över då dessa för- dyrar, försvårar och försenar markåtkomsten. Vidare pekas på andra möjligheter inom skatteområdet för att gynna skyddet av skog, bl.a. skatteavdrag för nyckelbiotoper tills staten har möjlighet att ge ersättning. ·I syfte att underlätta reservatsbildning på bolagsmark föreslås att de allmänna råden till jordförvärvslagen 5§ ses över så att möjlig- heterna för denna markägarkategori att förvärva kompensations- mark ökar. Uppdraget och dess genomförande Regeringen beslö t att tillkalla en utredare med uppgift att ö verlä gga med berö rda parter om ett fö rstä rkt skydd av skogsmark för naturvå rd. Enligt direktivet (bilaga 1) skall utredaren med utgå ngspunkt i nu gä llande statliga budgetnivå för ersä ttningar till markägare för intrång i särskilt värdefulla områden: - öve rlä gga med fö reträ dare för skogsnä ringen om möjlighe ten att trä ffa öve renskommelser om att skogsä gare m.fl. avstå r frå n att avverka inom sä rskilt vä rdefulla skogsområ den under en begrä nsad tid till staten har möjligh et att ersä tta markä gare för in trå ng i på gå - ende markanvändning, -klarlägga formerna för sådana överenskommelser, -uppskatta omfattningen av den areal som kan berö ras av så dana överenskommelser fördelat på skilda ägargrupper, -bedriva öve rlä ggningarna så att rä tt prioritering uppnå s av statens samlade finansiella insatser mot bakgrund av skyddsbehovet och avverkningsplanerna inom skogsnäringen som helhet, -belysa effekterna för den regionala virkesfö rsö rjningen av ett ök at skydd, frä mst för så gverksindustrin i inland, genom att möjligheterna att avverka skog minskar, -undersöka möjlighe terna att teckna avtal om optioner för avverk- ning, dvs trä ffa öve renskommelser om tidsbegrä nsade avverknings- stopp mot en viss ersä ttning som ger en möjligh et att senarelä gga betalningen av intrångsersättning för berörda markom - lä gga fö rslag på lä mplig form av samarbete för att frä mja en finansiell fö rstä rkning, samt ge fö rslag på lä mplig associationsform för samarbetet. I uppdraget ingick också att bedöma betydelsen av andra åtgärder för skydd, t.ex. naturvårdsavtal mellan virkesköpare och skogsägare, samt certifiering av skogsbruk i syfte att premiera god naturvård. Eftersom uppdraget skulle genomföras under en mycket begränsade tid, , har det inte varit möjligt att utreda alla frågor med den bredd och djup som varit önskvärt. Överläggningar med företrädare för olika skogsägarkategorier har givits högst prioritet. Med tanke på att det finns drygt 350 000 skogsägare i fördelat på ett antal olika kategorier har överläggningarna fått begränsats till ett 1-3 möten per kategori. Överläggningar har förts med Skogsindustrierna, Skogs- ägarnas , Egendomsnämndernas samarbetsorgan, , , Fastighetsve rket. Underlag har inhämtats från myndigheter och vissa branschorganisa- tioner. Dessa har också kontaktats för överläggningar och diskussion kring angelägna frågor. Tiden har inte medgivit en bredare diskussion med alla de som har intressen i frågan. Samråd har skett med Natur- vårdsverket och . I kommittédirektivet anges att utredaren bör ta del av Riksrevisionsver- kets pågående arbete om effektiv naturvårdsförvaltning och administ- ration. Jag har emellertid tillsammans med funnit att beröringspunkterna med denna utredning är mycket begränsade. Sammanfattning av kapitel 3. ·Ett mer planmä ssigt bevarande av vä rdefulla skogar med statliga medel har pågått endast . · Av produktiva skogsmarksareal ä r (830 000 ha) skyddad i reservat, nationalpark, domä nreservat eller inkö pt av Naturvå rdsverket för bildande av reservat. Nedan grä n- sen för fjä llnä ra skog ä r (173 000 ha) skyddat på de tta sä tt. På ky rkans mark har avsatts kyrkreservat omfattande drygt 1000 ha produktiv skogsmark. Vidare finns ca 1800 ha biotop- skydd och 1900 ha frivilliga naturvå rdsavtal. De skogliga impedi- menten hyser ä ven ett sä rskilt skydd. Till detta kommer den hä nsyn som tas i samband med skogsbruksåtgärderna. ·Miljöv å rdsberedningen bedö mer att i det kortsiktiga perspektivet behöver ytterligare ca 250 000 ha skyddas i naturreservat och 25 000 ha med biotopskydd. Resterande del av skyddsbehovet torde kunna fyllas inom näringens frivilliga åtaganden. (ca 830 000 ha) av produktiva skogsmark utan- för skyddade områden och den fjällnära skogen. till lä nsstyrelserna visar att cirka 148 000 ha i dagslä get ä r aktualiserade för 3635 fastigheter arealmä ssigt fö rdelat på enskilda, bolag och övriga markägare. 3.1 Utvecklingen av skogsskyddet Den svenska naturvå rden har lå ng tradition nä r det gä ller bevarandear- betet. inrätta des de fö rsta nationalparkerna. , då naturvå rdslagen infö rdes, var naturskyddet emellertid av ringa omfattning, i fö rsta hand begrä nsat till bildandet av 15 nationalparker och ett antal små naturminnesmä rken. Flertalet skogar som skyddades tillkom genom att sk domä nreservat avsattes av statliga Domä nstyrelsen, senare Domä nverket. Efter naturvå rdslagens tillkomst och nyttjades naturskyddsanslaget till stor del till att kompensera markä gare för vä grade tä kt- och bebyggelsetillstå nd i samband med reservatsbildning. få tal skogar skyddades. lä nsstyrelserna kommunvisa, öve rsiktliga naturinventeringar vilka utmynnade i lä nsvisa naturvå rds- planer. Urvalet av områ den skedde mot bakgrund av då tidens kunska- per. Ö verblickar av vä rdefulla skogar saknades i stort sett fram till i bö rjan av . Under å ren 1978-82 utfö rdes den landsomfattande urskogsinventeringen av Naturvå rdsverket och lä nsstyrelserna i sam- arbete med . Detta var det fö rsta egentliga planeringsun- derlaget för skydd av vä rdefulla skogar. Urskogsinventeringen ledde till ett stort intresse för att bevara de kvarvarande orö rda barrskogseko- systemen. Konflikter mellan bevarande- och skogsbruksintressen upp- stod framfö rallt beträ ffande de fjä llnä ra urskogarna men ä ven nedanför detta områ de. En ohå llbar situation i den fjä llnä ra skogen avslutades genom en öv erenskommelse mellan Naturvå rdsverket och Domä nverket, då merparten av de inventerade urskogarna undantogs från avverkning. höjdes n aturskyddsanslaget som en direkt följd av hotbilden mot de områ den som pekats ut i urskogsinventeringen. Höjningen g av möjlighet till det fö rsta planmä ssigt organiserade skyddet av skogsekosystem i vid sidan av det nä mnda skyddet på statens mark i det fjällnära området har ett i huvudsak nytt underlag för bevarande av skogar kommit fram genom den ökade kunskapen om hotade arter. Denna nya kunskap har lett till ett allt bredare intresse för områdesskyddet bland olika intressenter. Arbetet med naturreservat hos och länsstyrelser har också i betydande grad påverkats av denna nya kunskap. Sammanfattningsvis kan konstateras att även om naturskyddet har funnits som samhällsintresse i så har ett mer organiserat bevarande av värdefulla skogar med särskilt avsatta statliga medel pågått endast . Av produktiva skogsmarksareal (22,) är (830 000 ha) skyddad i reservat, nationalpark, domänreser- vat eller inköpt av för bildande av reservat. Nedan gränsen för fjällnära skog är ( 173 000 ha) av den produkti- va skogsmarken skyddad på detta sätt. På kyrkans mark har avsatts ca 70 sk kyrkreservat omfattande drygt 1000 ha produktiv skogsmark. Vidare finns ca 700 biotopskyddsområden omfattande ca 1800 ha inrättade på skogsmark samt ungefär 300 omfattande ca 1900 ha. De skogliga impedimenten omfattar ca 3,5 milj hektar. Till denna areal tillkommer fjällbjörkskogen vilken enligt nuvarande klassning klassas som ägoslaget fjäll enligt Riksskogstaxeringen. Impedimenten hyser ett speciellt skydd enligt föreskrifterna till skogsvårdslagen. På skogliga impediment som är större än 0,1 ha gäller förbud mot avverkning, skogsvårdsåtgärder och gödsling. Enstaka träd får dock avverkas om naturmiljöns karaktär inte förändras därav. Den naturvårdshänsyn som tas i samband de årliga avverkningarna omfattar enligt beräkningar ca 10 000 ha vilket motsvarar av den föryngringsavverkade arealen samt av den produktiva skogsmarksarealen. Därutöver uppskattas de frivilliga avsättningarna till cirka 300 000 ha omfattande av skogsmarksarealen. För n ä rvarande befinner sig samtliga stö rre skogsbolag i en planerings- bedö mningen att de frivilliga avsä ttningarna kommande fem å ren till 500 000 - nä r bolagen har gå tt igenom hela sina markinnehav. Miljöv å rdsberedningen presenterade i sitt betä nkande Skydd av skogsmark, Behov och kostnader, SOU 1997:97 en bedö mning av det framtida skyddsbehovet för den svenska skogen för att klara den biologiska må ngfalden. Bedö mningen grundar sig på vetenskapliga analyser av bristfaktorer i skogslandskapet. Bedö mningar av denna typ ä r utomordentligt komplicerade att genomfö ra som de innehå ller flera osä kerhetsfaktorer. Utifrå n dagens kunskapslä ge ä r emellertid Miljöv å rdsberedningens underlag att betrakta som det bä sta nu tillgä ngliga. Äv en ur ett internationellt perspektiv ä r underlaget intressant eftersom liknande utredningar endast gjorts i mycket begrä nsad omfattning. Utifrå n miljöv å rdsberedningens rapport kan slutsatsen dras att det finns en bred enighet om att områ desskyddet för naturvå rden behöver utök as. Hur mycket kan naturligtvis diskuteras. I det hä r betä nkandet behandlas inte den framtida omfattningen av skyddet eftersom Miljöv å rdsberedningen redan gjort en så dan bedö m- ning. Jag kommer heller inte att ta stä llning till beredningens fö reslagna nivå er. Dä remot anvä nder jag mig av beredningens bedö mningar som underlag för mina beräkningar. Sammanfattning av Miljövårdsberedningens bedömningar I det följ ande å terges en sammanfattning av Miljöv å rdsberedningens bedö mningar. Dessutom ges korta sammanfattningar av remiss- instansernas kommentarer till de olika bedömningarna. ·Det rå der en bred enighet i samhä llet om att skogens biologiska mångfald ska bevaras och att det föreligger behov av ökat skydd. Remissinstanserna: Sammanfattningsvis delar remissinstanserna huvudsakligen denna uppfattning. SLU instämmer men framhåller att den nya skogspolitikens miljömål inte bara är inriktad på bevarande av skogsmarkens produktionsförmåga, biologiska mångfald och kultur- miljövärden utan också ett värnande om skogens estetiska och sociala värden. delar Miljövårdsberedningens upp- fattning att ytterligare arealer skogsmark bör undantas rationellt produktionsskogsbruk. De menar att det behov av skydd som kan före- ligga är framför allt ett behov av att bevara handlingsfrihet för framtiden vilket i stor utsträckning bör ske genom överhål lning. ·Kvantitativa analyser av skyddsbehovet bör göras regelbundet som underlag för att bedöma behovet av åtgärder. Remissinstanserna: Detta kommenteras endast av några av remiss- instanser vilka delar beredningens uppfattning. anser även att motsvarande kvalitativa analyser är angelägna. ·Det långsiktiga behovet av att ägna skogsmark helt eller övervä- gande åt naturvård är än så länge svårt att kvantifiera, beroende på osäkert underlag. De ca tio procents skyddsbehov av den produkti- va skogsmarksarealen nedan den fjällnära gränsen som anses nöd- vändiga i forskarrapporten kan enligt beredningens mening vara såväl högre som lägre. Ytterligare osäkerhetsfaktorer tillkommer när det gäller hur stor del av det långsiktiga behovet som behöver lagskydd. De kommande utvärderingarna av den nya skogspolitiken kommer förhoppningsvis att ge bättre underlag för nya beräkning- ar. Remissinstanserna: Remissutfallet är splittrat. Flertalet av remissin- stanserna framhåller det osäkra i underlaget och att den föreslagna arealen som bör skyddas måste betraktas som riktvärden. Uttalat negativa till behovsanalysen på kort sikt är Egendomsnämndernas Samarbetsorgan () och . Tre remiss- instanser (LRF, Egendomsnämndernas Samarbetsorgan och Såg- verkens ) menar att vid analys av skyddsbehovet måste även impedimenten inbegripas. Flera remissinstanser uttrycker en tillfredsställelse över att underlaget till forskarrapporten och dess bakgrundsarbete redovisats i sin helhet. , , m fl framhåller att analysen av skyddsbehovet är den bästa som gjorts i på befintlig kunskapsbas. anser att kommande utvärderingar av bland annat skogspolitiken kommer successivt att ge ett bättre beslutsunderlag. anser att betänkandet i alltför stor utsträckning generaliserar och förenklar faktaunderlaget. De ser vidare en fara i att använda begreppet rödlistade arter som ett beständigt mått på hotet mot biologisk mångfald. SkogForsk anser att skydd av av den produktiva skogsmarksarealen är ganska väl motiverat ur en rent ekologisk synvinkel. De anser vidare att det är tveksamt om kommande utvärderingar av skogspolitiken kan ge bättre underlag för nya beräkningar. ·I ett kortsiktigt perspektiv bedömer Miljövårdsberedningen att det finns behov av att skydda ytterligare skogsmark motsvarande eller ca 700 000 ha av den produktiva skogsmarksare- alen nedanför den fjällnära skogen för att inte försitta möjligheterna att långsiktigt bevara den biologiska mångfalden. Därutöver finns ca 200 000 ha där det föreligger ett be hov av att låta naturhänsy- nen vida överstiga den generella naturhänsyn som normalt tas vid brukandet. Beredningen anser att det kortsiktiga behovet kan tillgo- doses genom att ges möjlighet att som reservat skydda ca 250 000 ha och ca 25 000 ha som biotopskyddsobjekt. Resterande del av skyddsbehovet (ca 600 000 ha) torde kunna fyllas inom ramen för näringens frivilliga åtagan- den. Grunden för denna bedömning är och Natur- vårdsverkets prognoser. ·Att säkerställa de föreslagna målsättningarna för naturreservat och biotopskydd skulle vid en tidshorisont motsvara en an- slagsnivå för naturskyddsanslag på ca /år. Att nå denna målsättning motsvarar en anslagsnivå m ilj kr/år. För anslag för biotopskydd blir motsvarande nivåer ca /år respektive ca /år. ·Från beredningens utgångspunkter är det givetvis önskvärt att målsättningen kan nås på så som möjligt. Man understry- ker också att försiktighetsprincipen talar för att säkerställandet sker snarare än . ·Anslagsnivån är starkt beroende av framtida avverkningsbeteende och omfattningen av frivilliga åtaganden. Det är angeläget att näringens frivilliga naturvårdsåtaganden positivt uppmärksammas. Det är viktigt att via inventering, utbildning och ekonomiskt stöd stimulera och kanalisera de frivilliga avsättningarna till områden med höga naturvärden. Därigenom kan också de frivilliga åtagan- dena bättre samplaneras med naturvårdslagens skyddsinstitut. Den påbörjade uppföljningen av s kogsnäringens sektorsansvar för mil- jön är en förutsättning för att klarlägga behovet av samhällets insatser. För att avvärja avverkningshot mot biologiskt värdefulla skogsområden bör möjligheten att köpa reservatsopti oner prövas. Remissinstanserna: Det som remissinstanserna kommenterar i störst utsträckning är Miljövårdsberedningens antagande om omfattningen av näringens frivilliga åtaganden. Flera remissinstanser kommenterar det faktum att ett stort antal markägare kommer att beröras. Skogsstyrel- sen gör bedömningen att ca 9000 medelstora fastigheter i landet kan komma att påverkas av det redovisade skyddsbehovet. Enligt LRF kan ekonomin i många lantbruksföretag äventyras. , , , m fl ifrågasätter i vilken grad de frivilliga avsättningarna kommer till stånd. Skogsindustrierna anger att skogsföretagens frivilliga naturvårds- åtaganden uppmärksammas på ett positivt sätt i betänkandet. De anger vidare att under förutsättning att näringen inte belastas med ytterligare avgifter eller restriktioner är det Skogsindustriernas uppfattning att det resterande skyddsbehovet (600 000 ha) ryms inom de stora frivilliga åtaganden som näringen gör. anser att kunskapsläget inte räcker till för att slå fast skyddsbehovet i ett kortsiktigt perspektiv.