sou · GMB3121 · 1999-01-01 00:00:00 — Att inte ha blivit bedömd med hänsyn till ens individuella behov Bristande kunskap om andra kulturers Att man blir föremål för upprepade Långa handläggningstider/väntetider Enligt vår uppfattning förefaller det som om klagomålen på uteblivet stöd eller långa handläggningstider snarare beror på resursbrist än på dåligt bemötande. Å andra sidan är det mycket möjligt att de klagomål som når fram verkligen handlar om det man absolut inte kan vara utan (t.ex. ekonomiskt stöd) eller som förutsätter olika typer av stödinsatser för att vardagen skall kunna fungera. Vi tror inte att det här handlar om att klaga på "bristande förståelse". 4.9.1 Analys av samband mellan klagomål och andra variabler Frågorna 18 och 19 kombinerade i ett index med värdena 1, 2, 3 och 9, där 1 innebär att person med funktionshinder eller anhörig ofta klagar, 2 innebär att person med funktions- hinder eller anhörig ibland klagar, och 3 innebär att varken anhörig eller person med funk- tionshinder klagar. Lågt värde är alltså ofta klagan och högt värde aldrig klagan. En sambandsanalys med ett antal andra variabler visade följande: Ett samband föreligger med upplevelsen av funktionshindrade personer som mer otåliga och krävande ( mätt enligt det index som presenterades i fråga 14). Sam- bandet som innebär att uppfattningen av personer med funktionshinder som mer krävande och mer otåliga samvarierar med förekomsten av klagomål, (det vill säga de som upplever personer med funktionshinder som otåliga och krävande har i större ut- sträckning fått klagomål än de som inte gör det), är signifikant för alla sektorer utom vår- den.56 Ett samband föreligger med upplevelse av tillfredsställelse i arbetet (mätt enligt det in- dex som presenterades i fråga 10): Sambandet indikerar att personer med låg arbetstill- fredsställelse oftare upplever klagomål och omvänt, och är signifikant inom och vården. 56Sambandet är signifikant på nivån .01 inom (Pearsons r = - .16) och skolan (r = -.18 ), resp på nivån .05 inom (r = -.14). 57Sambandet är signifikant på nivån .05 inom (Pearsons r = .12) och vården (r = .17 ). Ett samband föreligger också med belastning i arbetet (mätt enligt det index som pre- senterades i fråga 10). Sambandet innebär att personer med hög arbetsbelastning i större ut- sträckning än dem med låg fått klagomål. Sambandet föreligger för och för vården). Ett samband föreligger slutligen också med kompetens i arbetet (mätt enligt det index som presenterades i fråga 10). Sambandet innebär att personer med låg kompetens i större utsträckning än dem med hög kompetens fått klagomål. Sambandet föreligger signifikant för och för vården). 4.10Vad ligger bakom osäkerhetskänslor i kontakten med personer med funktionshinder? I forskning framhålls att funktionshinder skapar osäkerhetskänslor hos personer som inte har funktionshinder. Att uppleva sig själv osäker i situationer i arbetet har givetvis åter- verkningar på den upplevelse man har av klienten och kan färga mötet. Det är bakgrunden till att vi ställde följande fråga: "Många människor påstås få en känsla av osäkerhet när de träffar personer med funktionshinder. Hur vanligt tror Du att det är att följande orsaker lig- ger bakom en sådan osäkerhetskänsla? (fråga 20) Därefter formulerades sju tänkbara osäkerhetsanledningar för att finna vad som mest framkallar känslan av osäkerhet i kontakten med personer med funktionshinder. En fullständig redovisning av svarsfördel- ningarna finns i tabellbilagan. Här redovisas i diagrammet nedan en sammanställning av svaren beträffande vad man i många fall tror är orsak till osäkerhetskänslor i kontakten med funktionshindrade personer: 58Sambandet är signifikant på nivån .05 inom (Pearsons r = .13) och på nivån .001 inom vården (r = .26 ). 59Sambandet är signifikant på nivån .01 inom (Pearsons r = .15) och vården (r = .29 ). Uppfattning om orsaker till att människor får en känsla av osäkerhet när de täffar personer med funktionshinder Rädslan att säga fel/inte veta vad man skall säga Rädsla att ställa för Andel i procent som tror att orsaken gäller i många fall Den orsak som man inom alla sektorer framhåller i första hand är ovana att ta kontakt med funktionshindrade. Andelen som tror att detta i många fall är en orsak till osäkerhetskänslor varierar från inom inom vården. Här finns alltså en relativt stor spridning i bedömningen. En annan orsak som många tror är vanlig är rädsla för att säga något fel och/eller inte veta vad man skall säga. Andelen som menar att detta i många fall är en orsak varierar från inom inom vården. Även här kan vi således konstatera att man gör en ganska olika bedömning inom de olika sektorerna och liksom i föregående fall är skillnaden särskilt stor mellan försäkringskassepersonalens bedömning och vårdper- sonalens. Att en vanlig orsak till osäkerhet skulle vara att man får en känsla av hjälplöshet och maktlöshet eller att det har att göra med en rädsla för att ställa för personliga frågor tror mellan och i de olika sektorerna. När det gäller den förstnämnda orsa- ken är skillnaden även här särskilt stor mellan just () och vården (). När det gäller den sistnämnda orsaken, rädsla för att ställa för personliga frågor, är det skolledarna som oftast lyfter fram denna (). Något färre, mellan och tror att en vanlig orsak är rädsla för att överbetona funktionshindret. Också denna orsak nämns oftast av skolledarna, medan den lägsta ande- len gäller för . De orsaker som man minst ofta pekar ut är de som handlar om att man påminns om sin egen sårbarhet och om rädsla för att visa medlidande. Den förstnämnda orsaken nämns 60 Diagrammet baseras på tabellerna 89-95 i tabellbilagan. främst av personalen inom vården () och inom (). Medan den sist- nämnda orsaken, rädsla att visa medlidande, i störst utsträckning framförs av skolledarna () och vårdpersonalen (). anställda har flest av alla angivit "sällan eller aldrig orsak" på de alternativa orsaker till osäkerhetskänslor som nämnts i formuläret. De verkar dessutom ha kunnat bedöma de olika alternativen med största säkerhet. Till skillnad från andra sekto- rerna har de ett obefintligt eller minimalt internbortfall i denna fråga (och vårdens personal har ett intern bortfall på ). En slutsats vi drar är att försäkringskas- sans personal inte i någon större utsträckning upplever att osäkerhetskänslor är en realitet. Kanske de uppfattar att deras arbete ligger på ett mer neutralt plan. Den allra största majoriteten har dock besvarat de flesta påståendena med "orsak i vissa fall" vilket vi anser tyder på att personalen som helhet inte verkar uppleva de påstådda osä- kerhetskänslorna som föds vid mötet med personer med funktionshinder som något större problem. De allra flesta ansåg att en orsak till osäkerhetskänslor är ovana att ta kontakt. Rädsla för att såra, ovana och rädsla för att väcka personliga känslor är några orsaker som har betydelse för bemötandet och för människors attityder till personer med funktionshin- der. Många forskare (1990, Fishbein och Azjen 1980) som intresserat sig för frågan menar att negativa attityder kan utvecklas ur just sådana känslor. Vi tycker att detta är viktigt att ha i minnet när vi studerar de tre indexen i detalj nedan. 4.10.1 Tre index om personalens osäkerhetskänslor inför funktionshindrade klienter/patienter/elever Variablerna (de sju orsaksalternativen) i fråga 20 har sammanfattats i tre index enligt föl- jande: 2¤DSLA F¶R ATT S¥RA, som baseras på ("Rädsla för att visa medlidande", "Rädsla för att ställa för personliga frågor", "Rädsla för att överbetona funktionshindret") och har värden mellan 1 och 5, där lågt värde står för att man inte tror att osäkerhet beror på "rädsla för att såra-faktorerna" och högt värde står för att man tror att osäkerhet beror /VANA, som baseras på ("Rädsla för att säga något fel och/eller inte veta vad man skall säga", "Man är ovan att ta kontakt med funktionshindrade personer") och har värden mellan 1 och 5, där lågt värde står för att man inte tror att osäkerhet beror på "ovanefaktorerna" och högt värde står för att man tror att osäkerhet beror på dessa. 2¤DSLA F¶R ATT V¤CKA PERSONLIGA K¤NSLOR, som baseras på ("Man får en känsla av hjälplöshet och maktlöshet", "Man påminns om sin egen sårbarhet") och har värden mellan 1 och 5, där lågt värde står för att man inte tror att osäkerhet beror på de per- sonliga "känslofaktorerna" och högt värde står för att man tror att osäkerhet beror på dessa. Här redovisas dessa index i tre tabeller med procentfördelningar för de olika organisa- tionstyperna. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER I VILKEN UTSTR¤CKNING MAN TROR ATT OS¤KERHETSK¤NSLOR VID KONTAKTER MED FUNKTIONSHINDRADE PERSONER BEROR P¥ R¤DSLA F¶R ATT S¥RA Skalvärde 1 (Tror ej att detta är Skalvärde 5 (Tror i hög grad att detta är en orsak) Det är bara relativt få som tillskriver faktorn "rädsla för att såra" stor betydelse bakom osä- kerhetskänslor i kontakten med personer med funktionshinder. Majoriteten oberoende av sektor tillskriver denna faktor relativt låg betydelse. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER I VILKEN UTSTR¤CKNING MAN TROR ATT OS¤KERHETSK¤NSLOR VID KONTAKTER MED FUNKTIONSHINDRADE PERSONER BEROR P¥ OVANA Skalvärde 1 (Tror ej att detta är Skalvärde 5 (Tror i hög grad att detta är en orsak) Däremot är det många inom samtliga sektorer som tillskriver faktorn "ovana" stor bety- delse bakom osäkerhetskänslor. Störst betydelse tillskrivs denna faktor av personalen inom vården och . Det är personalen i dessa sektorer som oftare än andra har daglig kontakt med funktionshindrade personer vid direkt möte. (Se fråga 13) För personalen inom som uppger att de mer ofta har telefonkontakter än kontakter vid direkt möte med funktionshindrade klienter framstår ovana att ta kontakt med funktions- hindrade personer inte i samma utsträckning som en viktig faktor. Kanske formas denna bedömning av vanan med kontakter per telefon som ju är mycket mer anonyma. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER I VILKEN UTSTR¤CKNING MAN TROR ATT OS¤KERHETSK¤NSLOR VID KONTAKTER MED FUNKTIONSHINDRADE PERSONER BEROR P¥ R¤DSLA F¶R ATT V¤CKA PERSONLIGA K¤NSLOR Skalvärde 1 (Tror ej att detta är Skalvärde 5 (Tror i hög grad att detta är en orsak) Det är framför allt personalen inom vården, som lyfter fram "rädsla för att väcka personliga känslor" som orsak till osäkerhetskänslor vid kontakter med personer med funktionshinder. Den här typen av orsak tror man i minst utsträckning på inom . 4.11 Om moraliska dilemman Byråkratins instrumentella rationalitet och hänsyn till klienten/patient utgör en vanlig kon- flikt. Den offentliga förvaltningens regelstyrning och kraven på rättssäkerhet och förutsäg- barhet står i motsättning till klientens/patients krav på närhet, flexibilitet, personlig kontinuitet och individuell bedömning. Som system bygger byråkratin på en instrumentell rationalitet som kännetecknas av mål-medel-logik och som medför relationer som präglas av anonymitet och saklighet och där pengar är en stark styrningsfaktor. Omsorgsarbetet å andra sidan bygger på en kommunikativ rationalitet som styrs av en ömsesidig förståelse mellan omsorgsgivaren och omsorgstagaren. Den instrumentella rationaliteten kommer till uttryck i relation till organisationen och dess målsättning, medan den kommunikativa ratio- naliteten kommer till uttryck i relation till klienten/patienten/eleven. I relationen som ut- vecklas mellan personalen och den funktionshindrade personen försöker aktörerna nå förståelse och samförstånd genom att referera till de lagar och regler som gäller i syfte att förhandla fram en gemensam definition av den specifika situationen. Kommuni- kationen mellan personal och personer med funktionshinder förutsätter en ömsesidig och jämlik dialog. Moraliska konflikter kan uppkomma när personalen måste handla korrekt både visavi de regler och förordningar och verksamhetsmål som organisationen har att följa och handla utifrån en förståelse av den funktionshindrade individen. (Michailakis 1995, 1997) Att personal i dessa sektorer ibland måste hamna i situationer av omöjliga val och mo- raliskt svåra positioner är ganska troligt, speciellt med tanke på en begränsad budget. Fråga 21 ställdes för att undersöka hur vanligt detta är. Som tabell 64 visar är andelen av personalen som anger att de aldrig hamnar i moraliska dilemman, i samband med beslut som gäller personer med funktionshinder, minst inom och högst bland skolledare. Om man ser till vilka som upplever att de ganska ofta och ofta hamnar i moraliska dilemman visar det sig att drygt en fjärdedel av persona- len inom och knappt en fjärdedel av personalen inom vården anger att så är fallet. Enligt vår mening är det ganska mycket. En förklaring kan vara att personalen upp- lever att regelverket såsom det är utformat, eller de uppsatta målen, är av en sådan karaktär att de drabbar klienten; dvs. när tjänstemannen gör rätt så gör han ändå fel. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA Vid analysen av statistiska samband mellan moraliska dilemman (fråga 21) och andra vari- abler har vi funnit att det finns ett samband som indikerar att en arbetssituation med stora förväntningar och krav från andra (se fråga 10) är förenad med att ofta hamna i moraliska dilemman. Ett visst, om ej särskilt starkt, samband, i denna riktning, föreligger för social- tjänsten och skolan. Ett annat samband föreligger mellan moraliska dilemman och belastning i arbete (mätt enligt de belastningsindex som presenterades vid genomgången av fråga 10). Det samban- det indikerar att en arbetssituation med hög belastning är förenad med att ofta hamna i moraliska dilemman, och gäller för , vården och skolan. Ett tredje samband kan påvisas mellan moraliska dilemman och stor press i arbetet på grund av att t man är tvungen att avslå klienters ansökan/inte kan tillmötesgå önskemål från personer med funktionshinder/deras anhöriga. Det sambandet indikerar att upplevd press p.g.a. att ej kunna tillgodose klienters önskemål är förenad med att ofta hamna i moraliska dilemman. Sambandet föreligger för samtliga organisationstyper. 4.12Om grundläggande inställning till personer med funktionshinder Med fråga 21 ville vi belysa personalens grundläggande inställning till personer med funk- tionshinder. Vi är naturligtvis medvetna om att det är svårt att mäta något så komplext och svårdefinierat som "grundläggande inställning". Inom samhällsvetenskapen använder man sig ofta av termen attityd för att beskriva de värderingar som i en situation styr en individs inställning gentemot en annan individ eller grupp. Attityder grundas på den information in- dividen har om sin motpart. På grundval av informationen skapar sig individen en käns- lomässig inställning till den man möter. Med denna inställning som bakgrund utvecklar individen en handlingsberedskap gentemot sin motpart som, om situationen är sådan, bör utlösa handlingar i någon riktning. Forskare som studerat bemötandaspekter och attityder har på olika sätt försökt förklara förhållandet mellan begreppen beteende, bemötande, attityd och fördom med mer eller mindre framgång (SOU 1998:16). De flesta tycks emellertid vara överens om att attityder 61Sambandet är signifikant på nivån .05 inom (tau C = - .10) och skolan (tau C = -.09). 62Sambandet är signifikant på nivån .001 inom (tau C = - .16) och vården (tau C = -.16), resp på nivån .05 inom skolan (tau C = - .08). 63Sambandet är signifikant på nivån .001 inom (tau C = - .18) och (tau C = -.19), resp på nivån .01 inom vården (tau C = -.15) och inom skolan (tau C = - .13). till en person alltid är förknippade med föreställningar, åsikter och värderingar. När en viss inställning övergår till en aktiv handling har attityder blivit bemötande. Människosynen inom organisationen påverkar relationen både till dem som arbetar och till dem som organisationen skall betjäna. Personalen inom de fyra sektorer vi undersökt utgör en integrerad del av samhället. Som alla andra antar de och förkastar värderingar i en ständig interaktionsprocess med den närliggande omgivningen och med samhället i stort och de trender och opinioner som bildas befästs och förtydligas. I många sammanhang är en persons "grundläggande inställning" inte klart formulerad ens av personen själv och därmed inte heller medvetandegjord hos personen i fråga. Hos andra kan den vara mycket tydligt utsagd, halvt uttalad eller halvt formulerad. Samma för- hållanden gäller på de flesta arbetsplatser. Det utvecklas ett internt språk, en jargong, en in- ställning till människor och företeelser som inte alltid överensstämmer med målen och inriktningen för arbetet. Upplever man dessutom en pressad arbetssituation kan det gå ut över dem man är satta att arbeta för. De frågor som följer rör, som tidigare nämnts, personalens attityder/inställning till per- soner med funktionshinder. Utan att föregripa svaren kan vi dock konstatera att majoriteten av undersökningsgruppen uttrycker en positiv attityd till personer med funktionshinder. Det är förväntat. Det goda bemötandet skall ju vara det normala, det vi alla förväntar oss i kontakten med , hälso- och sjukvården, och skolan. Vi för- väntar oss att en sjukgymnast eller en arbetsterapeut skall ha en positiv inställning till de klienter de möter. Vi har motsvarande förväntningar på t.ex. den LSS-handläggare, den an- ställda inom och den rektor vi möter. Vad som är intressant att fånga in i den här frågan är dem som uttrycker något annat. Frågan var formulerad på följande vis: "Nedan följer ett antal påståenden som gäller personer med funktionshinder. Markera i vilken grad Du instämmer i dem genom att kryssa för i en ruta för varje påstående". Det första påståendet som personalen skulle ta ställning till var "Personer med funk- tionshinder har lika rätt till utbildning, sociala förmåner, m.m. som andra" (tabell 65). I detta påstående instämmer som förväntat de allra flesta helt. Men mellan och i de olika sektorerna ger inte ett helt instämmande, utan instämmer till stor del eller till viss del. (jämför här fråga 17 där mellan och tror att missnöje hos personer med funk- tionshinder kan bero på att det finns avsaknad av lika rättighets-tänkande). har här de lägsta siffrorna, enbart instämmer helt i påståendet, resterande instämmer till stor del, till viss del eller har valt att inte svara. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER OLIKA GRAD AV INST¤MMANDE I F¶LJANDE P¥ST¥ENDE I FR¥GA Instämmer till stor del Instämmer till viss del Det andra påståendet var: "I vissa lägen (t.ex. vid ekonomisk kris, stor arbetslöshet, etc) är det befogat att nedprioritera stödet till personer med funktionshinder" (Tabell 66). Här har mellan och svarat instämmande i olika grad, dvs "helt", "till stor del", "till viss del". har här de högsta siffrorna. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER OLIKA GRAD AV INST¤MMANDE I F¶LJANDE P¥ST¥ENDE I FR¥GA Instämmer till stor del Instämmer till viss del Det tredje påståendet som personalen skulle ta ställning till lyder "Stödet till personer med funktionshinder är så pass omfattande att det inte är motiverat att göra ytterligare satsningar" (Tabell 67). Här var det inom inom , inom vården och inom skolan som helt tog avstånd från påståendet genom att svara "instämmer inte alls". Det är alltså mellan och av personalen som i varie- rande grad anser att ytterligare satsningar på personer med funktionshinder ej är motive- rade. av personal och av personal uttrycker en stark uppfattning (instämmer helt eller till stor del). 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER OLIKA GRAD AV INST¤MMANDE I F¶LJANDE P¥ST¥ENDE I FR¥GA Instämmer till stor del Instämmer till viss del Det fjärde påståendet "Negativt bemötande förstärker en funktionshindrad persons handi- kapp" avsåg att ta reda på om de förfrågade kände till de faktorer som kan orsaka eller för- stärka ett handikapp. Den miljörelaterade handikappsyn som präglat tänkandet under se- nare år är väsentlig. Enligt denna är handikapp inte någon egenskap hos den enskilde utan ett förhållande mellan skadan eller sjukdomen och personers omgivning. Ett handikapp uppkommer om den omgivande miljön inte är anpassad eller tillgänglig. Det gäller såväl tillgänglighet i den fysiska miljön som tillgängliga serviceåtgärder. Men ett handikapp kan också uppkomma eller förstärkas om den enskilde möts av fördomar, negativa attityder och ett nedlåtande bemötande. Flera forskare har studerat det relativa handikappbegreppets be- tydelse för bemötande (SOU 1998:16). (1980) anser t.ex. att ansvaret för att minska handikapp ligger på samhället. Det finns också ett kartlagt samband mellan in- dividens uppfattning om sig själv och omgivningens attityder. Om en person med funk- tionshinder utsätts för upprepat negativt bemötande påverkar detta hans eller hennes uppfattning om sig själv i negativ riktning. På detta påstående har majoriteten svarat instämmande. Men det är mellan och i de olika sektorerna som inte alls instämmer i påståendet att negativt bemötande förstärker Och därtill kommer sedan att mellan och bara till viss del vill in- stämma i påståendet. Troligtvis ansluter de sig till ett s.k. "medicinskt synsätt" som innebär att orsaken till handikapp förläggs till individen. Det är bland personal som vi hittar flest () som inte alls eller bara till viss del instämmer i detta påstående. Inom övriga sektorer är motsvarande andel eller något lägre. Resultatet av respondenternas uppfattning i den här frågan visar, enligt vår mening, att flera av de tillfrågade inte känner till det miljörelaterade handikappbegreppet. Vi tycker att det är viktigt att det finns en kunskap hos de anställda om att effekterna av ett funktions- hinder kan mildras och i vissa fall undanröjas genom förändringar i den omgivande miljön. Detta gäller både generellt och individuellt. Generella insatser kan ex skapa bättre levnads- villkor och minska behovet av individuella stödinsatser. Vi kan inte finna annat än att det finns ett stort behov av kompetensutveckling inom det här området. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER OLIKA GRAD AV INST¤MMANDE I F¶LJANDE P¥ST¥ENDE I FR¥GA .EGATIVT BEM¶TANDE F¶RST¤RKER EN FUNKTIONSHINDRAD PERSONS HANDIKAPP Instämmer till stor del Instämmer till viss del Sammantaget visar undersökningen att anser att personer med funk- tionshinder har samma rätt till utbildning, sociala förmåner m.m. som andra. tycker inte alls att det är befogat att dra ned stödet till funktionshindrade personer och tycker att samhället satsar för lite. Enligt vår uppfattning inger dessa siffror en viss oro. Visserligen uttrycker en majoritet av dem som svarat en positiv inställning till lika-rätt-principen. Men det är ändå som tycker att det är befogat med nedskärningar och som tycker att stödet är tillräckligt, dvs som instämmer helt, instämmer till stor del och instämmer till viss del. Det tyder på anser vi, att de handikappolitiska målen, likarättstänkandet, människorätt- sprincipen och för att tillförsäkra människor med funktionshinder del- aktighet och jämlikhet ännu inte slagit igenom inom den offentliga sektorn. Det har givetvis betydelse för det bemötande funktionshindrade personer får i sina kontakter med myndigheter och andra offentliga organ. Resultaten är oroande också ur en annan synpunkt. De senaste årens budgetsanering har i hög grad drabbat de människor som p.g.a. funktionshinder eller andra skäl varit beroende av olika stöd- och hjälpinsatser från det generella välfärdssystemet. Från ett generellt sett dåligt utgångsläge jämfört med de flesta andra människor har många funktionshindrade personer fått en ännu sämre situation. har den s.k. ekonomismen och utilitaris- men fått breda ut sig på bekostnad av den s.k. människovärdesprincipen, dvs. uppfatt- ningen att alla människor har lika värde oavsett kön, ålder, hudfärg, nationalitet och funktionshinder. Människovärdesprincipen bildar en av hörnstenar i ett demokratiskt sam- hälle som hävdar allas lika rätt till utbildning, sociala förmåner, trygghet etc.