sou · GMB375d1 · 1999-01-01 00:00:00 — På grund av strukturomvandlingen inom läkemedelsindustrin ansåg LIF att samarbetet i fortsättningen i stället borde äga rum mellan staten och de två stora läkemedelsföretagen . Dessa parter träffade avtal om att stödja viss forskning och utvärderingsverksamhet med totalt , dvs. Enligt detta avtal angavs att forskningsstöd skulle kunna utgå såväl till projekt med in vitro-metodik, som var baserad på humana celler och vävnads- preparationer, som till projekt med in vitro-metodik, som var baserad på djurmaterial. Man kom vidare överens om att vissa ytterligare forskningsområden borde prioriteras. Utöver toxikologi var det farma- kologi, produktionskontroll och aktivitetsmätningar av biologiska substanser, utvärderingsstudier av toxikologiska in vitro-metoder samt vissa projekt inom andra grundvetenskaper, t.ex. cellbiologi, immuno- logi och genetik. Enligt detta avtal skulle ansökningar om forsknings- bidrag beredas och prövas av en särskild forskningskommitté. Beslut om beviljande av bidrag skulle dock alltjämt fattas av CFN. Fr.o.m. /92 beslutades vidare att man skulle samla alla medel, dvs. både de från staten och industrin, inom ett gemensamt program. Genom riksdagsbeslut (prop. 1990/91:99, JoU 27, rskr. 276) uttalades att samarbetsavtal för tiden efter Det statliga forskningsstödet 103 borde träffas direkt mellan CFN och läkemedelsföretagen. kom det emellertid inte att träffas något avtal mellan CFN och de båda läkemedelsföretagen . återupptogs samarbetet med läkemedelsindustrin igen genom att CFN träffade överenskommelser med och om gemensamt forsk- ningsstöd. Företagen förband sig att bidra med vardera . I en överenskommelse fastställdes att inriktning- en på forskningsstödet skulle ske företrädesvis till projekt med farma- kologisk, toxikologisk eller annan läkemedelsanknuten inriktning. Denna inriktning på forskningsstödet tillämpades även av CFN på övriga forskningsanslag. har den särskilda inriktning på forskningsstödet till olika prioriterade områden som uppställts i avtalet mellan CFN och läkemedelsföretagen dock slopats. Den forskningskommitté som bereder och prövar ansökningar om forskningsbidrag är CFN:s alternativutskott. Av de elva ledamöterna utser och två ledamöter vardera. ledamöter rangordnar ansökningarna utifrån den bedömning de gör av projektens försöksdjursbesparande effekter och vetenskapliga kvalitet. Vissa ansökningar remissbehandlas av forsk- ningsråd. gör därefter en slutlig bedömning av forskningsprojekten och lämnar därefter ett förslag till . slutliga bedömning av ansökningar har skett i consensus. När det gäller ansökningar från projekt för framtagning av alternativa metoder i utbildningen har det slutliga förslaget till lämnats av CFN:s utbildningsutskott. lämnade CFN stöd till totalt 328 forsk- ningsprojekt. Bland dessa ingick även fem projekt om hälsofrågor hos försöksdjur, utbildning m.m. Antalet anslagsmottagare var 108 stycken . Antalet ansökningar om forskningsstöd resp. beviljade forsknings- projekt har varit följande : 104 Det statliga forskningsstödet De projekt som erhållit forskningsstöd från CFN har fördelats på olika forskningsområden enligt följande: Den genomsnittliga storleken på forskningsanslagen fördelade efter forskningsområde har varit följande (tkr): 8.4Utvärderingar av lämnat forskningsstöd har det på CFN:s initiativ gjorts tre utvärderingar av det forsk- ningsstöd som nämnden har anvisat forskningsprojekt för utveckling av alternativa metoder. Som en följd av resultaten av de båda utvärderingarna som gjordes och senare diskussioner inom CFN samt med läkeme- Det statliga forskningsstödet 105 delsindustrin, ändrades inriktningen på det fortsatta forskningsstödet. Det ledde bl.a. till att några projekt med myndighetsanknuten forskning avvecklades , att man strävade efter att minska antalet stödda forskningsprojekt och att de kvarvarande projekten fick större anslag. Den ändrade inriktningen innebar också att man lämnade forsknings- stöd till nya områden. Bl.a. innebar det att man gav forskningsstöd till utvärderingsstudier för att främja att alternativa metoder kom till praktisk användning. Vidare övergav man prioriteringen av forsknings- projekt rörande alternativa metoder med användning av humant materi- al. Enligt det avtal som träffades mellan staten och LIF skulle CFN, efter samråd med MFR, genomföra en utvärdering av den avtalade forskningsverksamheten. En sådan utvärdering kom till stånd och den utfördes av professorerna . De bedömde sammanlagt sju projekt och fann att fem av dessa uppfyllde kraven på hög vetenskaplig kvalitet och borde erhålla fortsatt anslag. Särskilt gällde detta tre projekt som förde fram ny metodik som kunde ersätta djurförsök. När det gällde i vilken utsträck- ning projekten uppfyllde målsättningen att skapa alternativ till djurför- sök framhöll utvärderarna att det framför allt med hänsyn till de syn- nerligen blygsamma medel som stod till förfogande från CFN, lätt blev så att anslagskällan enbart kom att fungera som en extra möjlighet att bygga ut redan existerande projekt. Vidare anförde man att d essa projekt inte behövde ha någon inriktning mot alternativa metoder utan råkade falla in under rubriken in vitro-försök på olika sätt. För att aktivt kunna utveckla forskningsverksamhet i riktning mot in vitro-försök ansåg man att man framför allt borde rikta uppmärksam- heten mot sådana projekt som innebar en utveckling av ny metodik som kunde öppna nya möjligheter till ersättning av försöksdjur. na konstaterade att forskningsstödet hade haft mycket olika betydelse för olika forskargrupper. För de stora framgångsrika forskargrupperna hade stödet nämligen haft endast en marginell betydelse. De konstate- rade vidare att om en förbättring av in vitro-tekniker skulle komma till stånd och försöksdjursanvändningen minskas, behövde storleken på bidragen öka. 106 Det statliga forskningsstödet Parallellt med CFN/LIF-utvärderingen gjordes även en utvärdering av de projekt som hade fått stöd av CFN av enbart statliga medel. Utvärderingen gjordes av en internationell forskargrupp, varav en person var svensk och övriga var från andra länder i . I denna utvärdering ingick sammanlagt nio projekt som erhållit stöd . Man fann att de flesta projekten representerade en hög kvalitet och originell forskning, medan ett fåtal projekt inte nådde upp till den kvalitet som krävdes för att meritera sig för fortsatt stöd. Man konstaterade att det var ett komplicerat problem att långsiktigt förutsä- ga vilken typ av forskning som kunde leda till en mer omfattande och snabbare minskning av djurförsök. Utvärderarnas synpunkt var dock att i allmänhet långsiktig grund- eller riktad forskning slutgiltigt skulle tillhandahålla den kunskap som krävdes för att signifikant minska djurförsök. Man ansåg att det största problemet med CFN:s forsknings- stöd var det relativt sett otillräckliga stöd som de flesta projekt erhöll. De redovisade att för de etablerade forskargrupperna översteg CFN:s stöd sällan av det totala forskaranslaget och att forskningen troligen skulle ha genomförts även utan CFN:s stöd. Av de nio grans- kade forskningsprojekten ansåg utvärderingsgruppen att fem var av sådan kvalitet att de borde erhålla fortsatt stöd. uppdrog åt sitt alternativutskott att göra ytterligare en utvärdering av den forskning som fått stöd av CFN. Denna utvärdering skulle främst göras med utgångspunkt från de försöksdjursbesparande effekter av forskningstödet som uppnåtts. En bedömning skulle därvid göras av i vilken omfattning som alternativa metoder hade tagits fram och i vad mån dessa metoder hade tagits i bruk eller kunde komma att tas i bruk. Vidare förväntades utvärdering- en lämna ytterligare synpunkter på hur forskningsstödet borde fördelas Denna utvärdering, som utfördes och under ledning av professor , redovisades i CFN:s skriftserie (nr 26) och omfattade projekt som hade erhållit forsknings- stöd under budgetåren 1988/891992/93. Det statliga forskningsstödet 107 Utvärderingen baserades på en enkät till de anslagsmottagare som hade erhållit anslag överstigande (50 stycken). Enkäten belyste bl.a. forskarens egen syn på hur projektet hade bidragit till utveckling- en av alternativa metoder. De projekt som hade erhållit anslag på mer än (25 stycken) genomgick även en mer grundlig gransk- ning än övriga projekt. Detta innebar bl.a. att man analyserade uppnåd- da försöksresultat i relation till forskarens intentioner och det veten- skapliga och djurbesparande värdet av resultaten. Vidare bedömdes hur viktigt CFN:s stöd hade varit för att forskningsresultaten uppnåtts. Enkätundersökningen visade att forskaren hade en mer positiv bild av betydelsen av det egna projektet än vad en mer objektiv bedömning gav vid handen. Forskningsresultatens betydelse och spridning bedömdes bl.a. genom undersökning av i vilken utsträckning andra forskare hade citerat artiklar som forskaren själv bedömt som särskilt relevanta. De enskilda projekten värderades utifrån dess vetenskapliga kvalitet och hur betydelsefullt CFN:s stöd hade varit för projektet. Värderarna konstaterade att utvärderingen försvårades av att ansökningarna var kortfattade och ofullständiga. Bl.a. var det ovanligt med en beskrivning av projektets ställning i det internationella perspektivet. Vidare fram- höll sökandena betydelsen av den egna forskningen på ett orealistiskt sätt. Utvärderingen kom vid sin bedömning fram till bl.a. följande. När det gällde forskningens vetenskapliga kvalitet, fann man att de utvärde- rade projekten nästan undantagslöst hade god eller mycket god veten- skaplig kvalitet. Som intäkt härför togs även det förhållandet att de flesta projekten också hade haft andra betydelsefulla finansiärer, t.ex. MFR. Slutligen fann utvärderarna att CFN:s forskningsstöd hade varit och även fortsättningsvis skulle vara viktig för att initiera forskning med alternativ metodik. Det angavs att CFN:s bidrag i flera fall hade varit en förutsättning för forskningsprojekten. Även i de fall CFN endast hade bidragit med mindre belopp hade forskningsledaren be- kräftat betydelsen av stödet. Man konstaterade vidare att CFN i flera fall hade gjort framsynta satsningar på unga inte så etablerade forskare som därefter gjort karriär. 108 Det statliga forskningsstödet Har forskningsstödet lett till utvecklingen av alternativa metoder som tagits i bruk? I anslutning till CFN:s utvärdering undersökte också CFN:s alternativutskott specifikt om något av projekten som erhållit forsk- ningsstöd kunde bedömas ha lett till att alternativ metodik hade ut- vecklats och tagits i bruk. Utvärderingen gick till på så sätt att projek- ten i den kategori som hade erhållit mer än , 25 projekt, fördelades mellan alternativutskottets ledamöter, vilka i första hand fick granska de projekt som de hade föredragit för utskottet i samband med prioriteringen av anslagsansökningar. Projekten delades in i två kategorier. Vid utvärderingen bedömdes åtta projekt tillhöra den kategori projekt där det primära syftet hade varit att utveckla ett alter- nativ till en existerande in vivo-metod och där den nya metoden redan användes eller uppenbarligen skulle komma att tas i bruk . Resterande 16 projekt ansågs tillhöra den kategori som var av grundvetenskaplig karaktär och där resultaten skulle kunna komma att utgöra en bas för utveckling av alternativa metoder. Till denna kategori fördes också projekt som direkt syftade till utveckling av alternativa metoder men där projekten inte bedömdes kunna få en praktisk till- lämpning . Denna kategori omfattade även projekt vars syfte var att utveckla metodik som kunde förväntas bromsa en framtida ökad försöksdjursanvändning inom vissa områden. Utskottet betonade att utveckling och acceptans av verkliga alternativa metoder också förutsätter stöd till projekt av mer grundläggande och mer lång- siktig karaktär. 8.5Utredningens överväganden och förslag 8.5.1Effekten av lämnat forskningsstöd De två första utvärderingarna pekar båda på att det forskningsstöd som lämnats för utveckling av alternativa metoder var otillräckligt för att i någon större mån kunna påverka försöksdjursanvändningen i minskan- de riktning. Som nämndes av den internationella forskargruppen, hade den forskning som gjordes av de etablerade forskargrupperna troligen utförts även utan stöd från CFN. Den utvärdering som CFN redovisade betonade däremot att CFN:s insats hade varit viktig för att initiera forskning med alternativ metodik och att CFN:s bidrag i många fall hade varit en förutsättning för forskningen. Det ställdes ursprungligen stora förhoppningar på att utvecklingen av alternativa metoder till djurförsök skulle ha en avgörande effekt på Det statliga forskningsstödet 109 Det har emellertid, främst från djurskyddshåll, ifrågasatts om verksamheten med forskningsstöd har haft någon reell sådan effekt. Utredningen har inte funnit utrymme att göra en ingående egen ut- värdering av det forskningsstöd som lämnats av CFN. En sådan utvär- dering har inte heller bedömts som oundgängligen nödvändig för utredningens arbete. En grundlig analys skulle inte bara kräva särskild sakkunskap, utan också vara alltför tidskrävande. Utredningen förut- sätter att en sådan utvärdering, om behov anses föreligga , kommer att göras i ett annat sammanhang. De tidigare utredningarna har redan visat på att det föreligger problem att på ett effektivt sätt bedöma effekterna av forsk- ningsstödet, dvs. om stödet har inneburit någon reell djurbesparing. En del av dessa svårigheter att utvärdera betydelsen av forskningsstödet kan bero på att stödet, i förhållande till den forskning i övrigt som bedrivs i landet, är alltför blygsamt. Helt säkert har CFN:s verksamhet och lämnade forskningsstöd dock haft ett stort värde bara genom att fokusera frågan på betydelsen av att beakta möjligheterna till att an- vända metoder som inte innebär användning av djur eller som innebär användning av färre djur. Man skulle kunna säga att det av CFN läm- nade forskningsstödet under alla förhållanden har haft ett stort symbol- värde. De projekt som har erhållit bidrag synes till övervägande del ha haft ett mycket högt vetenskapligt värde. Vad utredningen har kunnat bedöma har intentionerna med projekten dock i de flesta fall inte i första hand varit att spara djur. Ofta har de bidragstagande forsknings- projekten som inte använder djur utgjort komplement till forskning med djurförsök. Sammansättningen av ledamöter i alternativutskottet innebär att det finns en stor och bred kompetens att bedöma det vetenskapliga värdet av de projekt som önskar erhålla finansieringsstöd från CFN. De skall även bedöma projektens djurbe- sparande effekt. För att kunna utvärdera om resultatet av gjorda insat- ser även har haft de djurbesparande effekter man hoppats på, krävs det bättre uppföljning. Ur denna aspekt finner utredningen att det finns fog för den kritik som riktats mot CFN vad gäller det viktiga arbetet att främja utvecklingen och forskningen av alternativa metoder till djurför- sök. Utan att ha gjort en utförlig analys av resultatet av CFN:s hittills- varande arbete med att lämna forskningsstöd, anser utredningen att nya och bättre analysinstrument behöver utvecklas för att kunna jämföra bedömningen av den ursprungliga ansökan med det faktiska utfallet av projektet vad gäller dess i första hand djurbesparande effekt. 110 Det statliga forskningsstödet Inom CFN har diskussioner naturligtvis förts om hur forskningsstödet skall kunna användas på det mest optimala sättet. Diskussionerna har gällt om forskningsstödet skall fortsätta att lämnas till projekt inom grundforskning eller tillämpad forskning inom forskningsområden som CFN prioriterar. Ett alternativ skulle nämligen kunna vara att låta forskningsstöd utgå endast till projekt inom ett fåtal tydligt avgränsade forskningsområden. Detta skulle innebära att forskningsstödet får en klart mer målinriktad karaktär. Grundforskning med prägling mot alternativa metoder skulle därmed inte komma i fråga för stöd. Detta skulle innebära att många av de nuvarande forskningsprojekten inte skulle erhålla fortsatt stöd. Naturligtvis skulle dock möjligheten stå öppen att vända sig till CFN när en mer konkret, alternativ metod behöver utvecklas. CFN skulle själv kunna initiera målinriktade pro- jekt. För att bestämma områden där viktig målinriktad forskning skulle vara värdefull, skulle CFN kunna ha överläggningar med t.ex. myn- digheter som ställer dokumentationskrav på redovisning av resultat från djurförsök samt med universitet och läkemedelsindustrin. Utredningen är av uppfattningen att en mer målinriktad karaktär på forskningsstödet skulle vara mer ändamålsenlig för att utveckla alter- metoder. Detta förutsätter dock att man kan finna en metod att identifiera lämpliga målområden, dvs. där man kan se möjligheter till alternativa metoder eller där det framstår som särskilt angeläget ur djurskyddssynpunkt att finna alternativa metoder. Om man lyckades med detta skulle en sådan ordning troligen kunna få stor effekt på etableringen av alternativa metoder. Om man dessutom kombinerade detta med ytterligare satsningar på andra projekt än forskningsprojekt, t.ex. inom utbildning, hälsofrågor hos djur och förfinad och bättre teknik, skulle stödet enligt utredningens mening ha möjlighet att påver- ka djurförsöksanvändningen i stor omfattning. Utredningen vill dock i detta sammanhang uttala att den nuvarande storleken på forskningsstödet framstår som alltför begränsat, för att man skall kunna hysa stora förhoppningar på avgörande resultat. När forskningsstödet inrättades fanns det olika förslag på hur det skulle organiseras. Lantbruksstyrelsen förordade att utvecklingen av andra metoder än djurförsök borde främjas genom att forskningsråden skulle ges särskilda tilläggsanslag för ändamålet. Forskningsråden skulle därmed kunna främja sådana projekt, där vid problemets lösande annan Det statliga forskningsstödet 111 metod än djurförsök kom till användning, antigen enbart eller parallellt med dittills brukliga djurförsök. 1978/79:13 s. MFR stödde detta förslag i sitt remissyttrande. Om MFR tillfördes ökade resurser ansåg man att man mer specifikt skulle kunna stimulera utvecklingen av alternativa och kompletterande metoder. Detta skulle ske genom att vid avvägning mellan olika projekt ge projekt inriktade på utveckling och prövning av alternativa och kompletterande metoder ett företräde framför andra projekt som inte var helt relaterade till den interna prio- riteringen. MFR framhöll att det hade en betydande erfarenhet som visade att tillvägagångssättet att väga in en extern prioritering för vissa projekt var mer framgångsrikt och ledde till snabbare resultat än ett system som var byggt på öronmärkning av resurser av specifika ända- mål. 1978/79:13 s. Lantbruksstyrelsens förslag mötte dock på motstånd från bl.a. djurskyddsorganisationer. Resultatet blev som framgått av den tidigare framställningen att det nyinrättade CFN även fick disponera över medlen för att främja utvecklingen av alternativa metoder till djurförsök. vilar alltså ansvaret för att utveckla alternativa me- toder helt på CFN. Det förekommer visserligen ett visst samråd mellan CFN och MFR i samband med CFN:s arbete att prioritera ansökningar om forskningsbidrag. Utredningen är av uppfattningen att det skulle vara mycket värdefullt om MFR, i enlighet med Lantbruksstyrelsens förslag , aktivt arbetade för att främja utvecklingen av alternativa metoder till djurförsök. Ett sådant arbete skulle naturligtvis inte stå i konflikt med MFR:s huvuduppgift att främja betydelsefull forskning, utan tvärtom. Utvecklingen av alternativa metoder motiveras inte enbart av djuretiska skäl, utan även av vetenskapliga och ekono- miska skäl. Utredningen finner dock att det är mest effektivt och ändamålsenligt att låta en central myndighet, som har att samla in och förmedla kun- skaper om alternativa metoder och som har att bedöma vilken försöks- djursanvändning som det är angeläget att finna alternativa metoder till, ansvara för fördelningen av det särskilda forskningsstödet. Vidare framstår det som angeläget att även fortsättningsvis ta till vara på den kompetens och erfarenhet som finns i CFN:s alternativ- utskott.