sou · GMB3128d2 · 1999-01-01 00:00:00 — 7Samverkan mellan universitet och högskolor och samhället i övrigt Forskning 2000:s bedömningar och förslag i sammanfattning Forskning 2000:s utgångspunkt är att universitetens och högskolornas viktigaste insatser såväl för näringslivet som samhället i övrigt består i att de svarar för kvalificerad utbildning och forskning. Detta är dock i sig ingen samverkan. Med samverkan bör, enligt Forskning 2000:s mening, avses att resur- ser, personella eller andra, inom högskolan används för verksamheter som primärt är motiverade med behov och önskemål inom näringslivet eller samhället i övrigt och, omvänt, att resurser inom näringslivet eller samhället i övrigt används i utbildningen och forskningen inom högsko- lan. Samverkan kan därtill innebära att verksamheter bedrivs gemen- samt, samfinansierade, av universitet/högskola och annan aktör. Sam- verkan är således inte någon särskild verksamhet utan ett sätt att utnyttja resurser. Forskning 2000 anser inte att det finns behov av ytterligare, centralt föreskrivna organisations- eller arbetsformer för samverkan mellan uni- versitet och högskolor och samhället i övrigt. Snarare kan universitet och högskolor behöva se över de många särorganisationer som inrättats för detta ändamål. Forskning 2000 anser att det är viktigt att säkerställa och vidareut- veckla industriforskningsinstituten. Ytterligare institut av detta slag bör inrättas, också med inriktning mot andra delar av näringslivet än indust- rin. Industriforskningsinstituten bör ges en långsiktigt stabil finansiering. medel kan också i fortsättningen enligt stadgarna använ- das för finansiering av industriforskningsinstitut. Därefter bör statlig medfinansiering ges med medel som är avsatta för näringspolitiken. Forskning 2000 föreslår ändrad lydelse av den paragraf i högskolela- gen som anger universitetens och högskolornas uppgifter. Paragrafen föreslås få följande lydelse: Högskolornas huvuduppgifter är utbildning och forskning. Utbild- ningen skall vila på vetenskaplig eller konstnärlig grund samt på be- Med forskning jämställs konstnärligt utvecklingsar- bete. Högskolorna skall svara för information om sin verksamhet. Högskolorna skall medverka till att immateriella rättigheter till forskningsresultat tas till vara och till att forskningsresultat kan kom- ma till praktisk användning. Det bör särskilt klargöras att paragrafens vida, icke-inskränkande formulering innebär att universitet och högskolor kan arbeta både med sina huvuduppdrag inom utbildning och fri, vetenskapligt prioriterad forskning med finansiering via universitets- och högskoleanslag eller anslag från forskningsråd, och med uppgifter som har externa beställare och annan finansiering. Alla lärosäten ska lägga fast en policy och närmare riktlinjer för samverkan. Här ska bland annat tydligt anges vem som beslutar om vad i dessa frågor. Universitet och högskolor måste också öppet redovisa vilka deras samverkanspartners är, vad samarbetet gäller och vilken om- fattning det har. Önskvärt är att varje lärosäte kan ha ett register, som ska vara offentligt, över alla kontrakt som slutits med externa parter. Sekretessbelagd forskning ska så långt möjligt inte bedrivas vid uni- versitet och högskolor. Det måste dock kunna accepteras att publicering eller annat offentliggörande inte tillåts , när detta krävs för att möjliggöra ansökan om patent. Mycket mindre än all annan samverkan är den verksamhet som inne- bär att universitet och högskolor får tillgång till resurser inom näringsli- vet eller samhället i övrigt. Forskning 2000 betonar att sådan samverkan där universitet och högskolor är de mottagande parterna bör öka. Detta är inte minst angeläget med hänsyn till expansionen inom den grundläg- gande högskoleutbildningen. Den ekonomiska redovisningen vid universitet och högskolor måste utvecklas, så att den fullt ut klarar att hålla isär extern och intern finan- siering och ge de ekonomiska informationer som är nödvändiga för att kunna följa och utvärdera verksamhet. bör få i uppdrag att utarbeta modellavtal för univer- sitetens och högskolornas externfinansierade verksamhet. Det är vidare angeläget att universitet och högskolor utvecklar sin förhandlingskom- petens för att kunna sluta för lärosätena rimliga avtal. En viktig form för samspel måste, enligt Forskning 2000:s mening, vara att sådana resultat av verksamheten vid universitet och högskolor som kan få en mer direkt industriell tillämpning också förs ut i näringsli- vet. Universitets- och högskolelärare är nu undantagna från lagreglering- en av arbetsgivares rätt till uppfinningar m.m. En fullständig parallellitet mellan universitets- och högskolelärare och andra anställda är knappast möjlig. Forskning 2000 anser det dock angeläget att universitetens och högskolornas roll förstärks när det gäller att ta till vara och ge förutsätt- ningar för att ekonomiskt utnyttja forskningsresultat. Ett led i detta är den föreslagna ändringen av högskolelagen, där universitet och högsko- lor får till uppgift att medverka till att immateriella rättigheter till forsk- ningsresultat tas till vara och till att forskningsresultat kan komma till praktisk användning. Forskning 2000 förordar att ett avtal sluts, där universitets- och hög- skolelärares rätt till patent och andra immateriella rättigheter överlåts till universitet och högskolor och där regler för ekonomisk ersättning till läraren för detta anges. I detta sammanhang bör också överenskommas om möjligheter att avvakta med publicering av forskningsresultat till dess patentansökan kunnat lämnas in. Arbetet med att söka patent m.m. bör skötas av till lärosätena knutna separata organ som t.ex. de nuvarande patentbolagen. Forskning 2000 anser att alla myndigheter som ansvarar för forskningsmedel också ska informera om den forskning de stödjer. Alla forskningsansökningar ska innehålla planering för information om forsk- ningen och dess resultat. Det behövs därtill särskilda insatser för allmän och övergripande forskningsinformation, för experiment med nya former för forskningsinformation och annan stimulans till arbetet med dessa frågor. Enligt direktiven ska Forskning 2000 behandla frågor om samverkan och ömsesidigt kunskapsutbyte mellan universitet och högskolor och sam- hällslivet i övrigt. I detta kapitel redogörs först för särskilda insatser som görs i samverkanssyfte. Utöver sådana insatser som direkt berör univer- sitet och högskolor tas här också upp vissa andra samverkansinsatser inom forskning, t.ex. industriforskningsinstituten. Därefter behandlas samverkan som del av de reguljära uppgifterna för universitet och hög- skolor. Immateriella rättigheter samt forskningsinformation tas också upp i detta kapitel. 7.1Särskilda insatser för samverkan Samverkan mellan universitet och högskolor och framför allt näringslivet men också samhället i övrigt är ingen ny fråga. har det vuxit fram en rad former för denna samverkan och också gjorts olika specialinsatser för att stödja och främja samverkan. Bland dessa insatser finns både sådana som främst är knutna till universitet och högskolor och sådana som också engagerar andra aktörer. Det framhålls ofta att högskolan i ska fungera som hela sam- hällets forskningsinstitut. Med detta avses då att högskolan ska svara också för forskning som beställs och finansieras av externa intressenter. Att högskolan verkligen är detta samhällets forskningsinstitut är dock en sanning med modifikation. I praktiken avspeglar principen framför allt att inte bara verksamhet finansierad av forskningsråden utan också de statliga sektorsforskningsorganens och också forskningsstif- telserna huvudsakligen bedrivs vid universitet och högskolor. Det är där- emot endast i mindre utsträckning som universitet och högskolor funge- rar som forskningsinstitut i den bemärkelsen att de utför forskning på regelrätta uppdrag från företag, myndigheter eller organisationer. Uppdragsforskning för företag var länge mycket ovanlig vid de svenska universiteten och högskolorna. har också uppdragsverk- samhet och lämpligheten av att i denna form ge stöd till det privata nä- ringslivet varit ifrågasatt. Så var till exempel fallet . fick dock samverkan en något ökad omfatt- ning, framför allt i form av olika slag av bisysslor för universitets- och högskolelärare. och förändra- des attityden till industrisamverkan både från statsmakterna och vid uni- versiteten och högskolorna. Vid de flesta universitet och högskolor växte det fram en organiserad uppdragsverksamhet antingen inom högskolans ram eller inom särorganisationer som mer eller mindre stod under hög- skolans kontroll. är dock endast en liten del – ungefär 4–4,– av forskningen vid universitet och högskolor uppdrag finansie- rade av svenska företag och affärsdrivande verk. Till detta kommer upp- drag för utländska företag, som enligt senaste årsredovisning uppgick till av den ekonomiska omslutningen för forskningen inom hög- skolan. I absoluta tal uppgick kostnaderna /96 för den forsk- ning vid universitet och högskolor som finansierades av svenska företag och affärsdrivande verk till . Detta kan jämfö- ras med vad det svenska näringslivet totalt sett satsade på forskning och utvecklingsarbete, vilket var i storleksordningen . av näringslivets kostnader för FoU avsåg således uppdrag som genomfördes inom universitet och högskolor. Uppdragsforskningen regleras i trepartsavtal mellan universite- tet/högskolan, forskaren/forskargruppen och uppdragsgivaren. Det finns inga formellt föreskrivna normalavtal. I praktiken finns dock vissa utprövade avtalskonstruktioner som ofta används. och högskoleförbund arbetar med att utforma riktlinjer både för prissätt- ning och avtalskonsstruktion. En viktig fråga när det gäller uppdragsforskningen är givetvis univer- sitetens och högskolornas principer för att ta betalt. Kommittén har i kapitel 5 behandlat frågan om full kostnadstäckning. 7.1.2Universitets- och högskoleanknutna bolag för näringslivssamverkan Efter beslut av statsmakterna har universitet och högskolor rätt att äga bolag för forskning. Syftet med dessa bolag ska vara att förstär- ka samspelet mellan universitet och högskolor och näringslivet. Bolagen har tillkommit i syfte att få en klarare ansvarsfördelning i samverkans- frågorna och undvika att uppdragsforskning för näringslivets räkning får negativa konsekvenser för universitetens och högskolornas huvudupp- gifter inom utbildning och forskning. Konstruktionen innebär att universitet och högskolor av regeringen ges rätt att inrätta holdingbolag. Moderbolaget i holdingbolaget ska vara helägt av /högskolan. Moderbolaget kan sedan i sin tur ha hel- eller delägda dotterbolag i form av projektbolag eller tjänstebolag. För att ett projekt ska komma i fråga för bolagsbildning ska det be- dömas ha kommersiella möjligheter och ha extern finansiering säker- ställd. Ett framgångsrikt genomfört projekt ska exploateras i första hand genom att dotterbolaget säljs till extern intressent, dvs. Tjänstebolagen ska finnas för mer löpande verksamhet. Tjänstebola- gen kan i princip vara permanenta, men också de kan bli föremål för utförsäljning. Forskarpatentbolag finns nu på alla de större universitets- och högskole- orterna. Forskarpatentbolagen har till huvudsyfte att bidra till exploate- ring av patenterbara uppfinningar som gjorts vid universitet och hög- skolor. Bakom patentbolagen står i regel universitetens och högskolornas holdingbolag tillsammans med teknikbrostiftelserna. Teknikbrostiftelser- na är huvudfinansiärer. Verksamheten är fortfarande blygsam till omfattningen. Det bolag som funnits längst, det i som inrättades , äger ett tju- gotal patent. För inget av forskarpatentbolagen förutses lönsamhet under de första sju–åtta åren. Forskare avgör själva om de vill anlita ett forskarpatentbolag. Bola- get står för alla kostnader för patentansökan, juridisk rådgivning, för- handlingar etc. I gengäld fördelas eventuella intäkter mellan forskaren (), institutionen () och patentbolaget (). Kontaktsekretariaten tillkom genom insatser av dåvarande Styrelsen för teknisk utveckling (STU), som ställde medel till förfogande för att anställa kontaktsekreterare vid i första hand de teknis- ka högskolorna. Syftet var att kontaktsekreterarna skulle hjälpa framför allt mindre företag att hitta rätt i högskolan. Successivt utökades verk- samheten till att omfatta i stort sett alla universitet och högskolor. Det samordnande ansvaret för verksamheten övertogs av dåvarande Universitets- och högskoleämbetet. Verksamhetens inriktning har varierat över tiden och mellan olika universitet och högskolor. Den ursprungliga koncentrationen på mindre företag har på vissa håll följts av vidare åtaganden, omfattande också större företag. Kontaktsekreterare har också kommit att medverka i ar- bete med att söka patent, att starta företag etc. Lärarna vid universitet och högskolor har större frihet i fråga om bi- sysslor än övriga statsanställda. Detta har motiverats med angelägenhe- ten av att universitets- och högskolelärarnas kunskaper ska kunna ut- nyttjas i näringslivet och samhället i övrigt. Enligt högskolelagen (3 kap. 7 §) får högskolelärare således vid sidan av sin tjänst inneha anställning eller uppdrag eller utöva verksamhet som avser forskning eller utveck- lingsarbete inom tjänstens ämnesområde, om läraren inte därigenom ska- dar allmänhetens förtroende för högskolan. Högskolelagen betonar att bisyssla skall hållas klart åtskild från lärarens tjänsteutövning. Lärare är, enligt högskoleförordningen, skyldiga att till /högskolan anmäla bisysslor av nämnvärd omfattning och varaktighet som avser forskning och utvecklingsarbete inom tjänstens ämnesområde. (SFS 1993:100, 4 kap. 24 §) I propositionen om högskolans ledning, lärare och organisation, som lades fram , framhölls att lärarna till lärosätet bör anmäla alla bisysslor med anknytning till lärarens ämnesområde, således inte bara de som gäller forskning och utvecklingsarbete. De närmare riktlin- jerna för detta ska anges av respektive universitet och högskola. har universitet och högskolor finansierat kontaktforskare. Det innebär att forskare, som är anställda vid hög- skolan, arbetar hel- eller deltid vid ett företag eller annan organisation. Statliga medel får användas till högst halva lönen. Företa- get/organisationen ska således svara för minst hälften av lönekostnader- na. Kontaktforskarens uppgift ska vara att, i samarbete med dem som är verksamma inom företaget, medverka i identifiering och analys av pro- blem, lämpade för vetenskaplig bearbetning. Kontaktforskaren ska också medverka i forskning kring specifika problem. Ett syfte med kontakt- forskarverksamheten har också varit att den ska leda till ett vidgat kon- taktnät och också nya forskningsuppdrag för högskolan. De fors- kare som deltar får erfarenhet av villkoren för forskning och utveck- lingsarbete utanför högskolan. Verksamheten kan också bidra till att rörligheten mellan högskolan och näringslivet främjas. Ursprungligen anvisades särskilda medel för kontaktforskarverksam- heten. Anslagsbeloppen var dock relativt blygsamma. avgör univer- sitet och högskolor vilka resurser som ska avsättas för ändamålet. Någon redovisning av vilken omfattning verksamheten har föreligger inte. 7.1.7Adjungerade lärare och industridoktorander Samverkansformerna adjungerade lärare och industridoktorand bygger på direkt personutbyte mellan näringslivet och högskolan, där grunden är anställning utanför högskolan. Adjungerade professurer tillkom . Innehavaren av en adjungerad professur ska ha professorskompetens och tjänstgör deltid vid högskolan. Förordnandet är tidsbegränsat, vanligen som kan förlängas med ytterligare en treårsperiod. Antalet adjungerade pro- fessorer har ökat, särskilt inom det tekniska området. De ad- jungerade professurerna ger möjlighet för universitet och högskolor att få tillgång till högt kvalificerade undervisare och handledare, som har sin huvudsakliga sysselsättning utanför högskolan. eller högskolan ska normalt svara för kostnaderna för den del av arbetstiden som den adjungerade professorn ägnar åt verk- samhet inom lärosätet. Det förekommer dock att t.ex. ett företag bjuder på den adjungerade professorns arbetsinsatser. Möjligheterna till samarbete genom adjungering av lärare kommer att vidgas till att omfatta även andra lärarkategorier. Den lärarreform som beslutades innebär således att universitet och högskolor framöver får möjlighet att inrätta tidsbegränsade anställningar också som adjungerad lektor respektive adjungerad adjunkt. Industridoktorander är doktorander som har anställning inom ett fö- retag och inom ramen för denna anställning bedriver forskarutbildning. och forsk- ning driver tillsammans med universitet, högskolor och industri ett in- dustridoktorandprogram, som syftar till att erbjuda industrianställda ci- vilingenjörer eller motsvarande forskarutbildning. och stiftelsen finansierar av lönekostnaderna för industridok- torandens forskarutbildningstid samt också vissa driftkostnader i sam- band med doktorandernas avhandlingsprojekt. finansie- ras ett fyrtiotal industridoktorander. Initiativ till kompetenscentra togs av . Förebilder var bland annat liknande centra i och . Syftet med kompetenscentra är att samlat utnyttja och vidareutveckla vissa forskningsområden, där såväl framgångsmöjligheterna som beho- ven bedöms vara stora. Tre parter svarar för finansieringen av respektive centra: en grupp av företag, /högskolan och . Verk- samheten byggs upp och utvecklas genom etappvis finansiering. Avsik- ten är att centra ska finansieras långsiktigt, . Varje leds av en styrelse som utses gemensamt av parterna. För den verkställande ledningen svarar en föreståndare, som utses av /högskolan. Sammanlagt finns ett trettiotal kompetenscentra. Totalt medverkar omkring 160 företag. I genomsnitt ingår nio företag i ett kompetenscent- rum. medverkar i flera centra. Det gäller särskilt stora industrikoncerner. Kompetenscentra finns bland annat med inriktning på följande områ- den: förbränningsmotorteknik, höghastighetsteknologi, återvinning av och metaller ur restprodukter, strålbehandling, användaroriente- rad IT-design, bioprocessteknik, processteknisk strömningsmekanik, talteknologi, integrerade styr och informationssystem Under den inledande uppbyggnadsperioden uppgick den ekonomiska omslutningen för samtliga centra till totalt . Kostnaderna fördelades sig mellan olika finansiärer en- ligt följande: ·Företag: (), i genomsnitt per centrum: ·Universitet och högskolor: (), i genomsnitt per centrum: ·NUTEK: (), i genomsnitt per centrum:5, bidrog med till basfinansiering- en vid kompetenscentra. En utvärdering – internationella experter – genomfördes . Utvärderna var i huvudsak positiva till de insatser som gjorts. De nuvarande kompetenscentra förtecknas i bilaga 4. Materialkonsortierna kan i viss mån sägas ha varit föregångare till Materialkonsortierna inrättades i samarbete mellan framför allt och berörda forskningsråd. har numera övertagit ansvaret för materialkonsortierna. En förteckning för över materialkonsortierna finns i bilaga 4. Den första teknikparken, i , tillkom åt 1983. Därefter har ett stort antal universitets- eller högskoleanknutna teknikparker etablerats. Syftet med teknikparkerna är att erbjuda en bra arbetsmiljö för forsk- ningsanknutna företag. Det är i huvudsak två typer av verksamhet som återfinns i teknikparkerna: För det första: FoU-enheter knutna till storfö- retag, som placerats i teknikparker för att kunna hålla nära kontakt med universitets- och högskoleinstitutionerna och också för att lätt kunna rekrytera nyutexaminerade. För det andra: s.k. avknoppningsföretag från /högskolan. Till en början var teknikparkernas uppgifter begränsade till att förse företag med lokaler och viss praktisk service. Allteftersom verksamheten vuxit i omfattning har också andra funktioner kommit att knytas till tek- nikparkerna, som t.ex. stöd vid patentsökning, förmedling av finansiering etc. Teknikparkerna samarbetar i Föreningen . Teknikparker- nas eget utvecklingsbolag, , bildades . Från har TUAB fått för riskprojekt inom teknikparkernas fö- retag. I syfte att stödja samverkan mellan högskolan och det omgivande sam- hället har statsmakterna beslutat inrätta ett tekniskt forskningsinstitut. Institutet placeras i och inriktningen av institutets verksamhet utformas med särskilt beaktande av näringslivet i och kompetensen vid lärosätena i regionen. Institutet kommer att bedriva tillämpad forskning och utvecklingsarbete inom området mikroelektro- nikbaserade system. Forskningen vid institutet ska bedrivas i projekt- form och företrädesvis på uppdrag från näringslivet. Statsmakterna har som en engångssumma anvisat 100 miljoner kro- nor till institutet. Avsikten är att verksamheten huvudsakligen ska finansieras av näringslivet. Industriforskningsinstituten är fristående forskningsinstitut, inrättade av staten och berörda delar av näringslivet. På den statliga sidan har och vissa andra myndigheter fungerat som huvudmän. De första instituten bildades och hade sin utgångspunkt i spe- cifika branscher. Flera av de institut som etablerats senare har en tvär- teknologisk eller branschövergripande utgångspunkt, t.ex. miljö, korro- sion, optik, systemteknik och ytkemi. finns 30 industri- forskningsinstitut. En förteckning över industriforskningsinstituten ingår i bilaga 4. Industriforskningsinstitutens främsta uppgifter är -innovationer och problemlösning -samverkan och samordning av större forskningsprogram med hög- skola, institut och industri som medverkande -kontakter med industri, institut och andra kunskapscentra i utlandet -utveckling av nya standarder -medverkan till rekrytering av forskarutbildade till industrin. Många industriforskningsinstitut har omvandlats till aktiebolag. och kompetensutveckling () har i detta sammanhang haft en betydelsefull roll. Stadgarna för stiftelsen föreskriver att den ska tillskjuta aktiekapital vid omstrukturering och nybildning av industriforskningsinstitut. Stiftelsen ska också täcka vissa direkta kostnader vid omstrukturering av instituten, finansiera forskartjänster vid instituten samt finansiera tvärteknologiskt inriktade projekt som bedrivs i samarbete mellan institut. av tillgångar får, enligt stadgar- na, användas för dessa ändamål. kan om den så finner lämp- ligt överlåta stiftelsens aktiepost i ett industriforskningsinstitut till annan intressent i bolaget. och staten har gemensamt bildat ett holdingbolag – Ireco, – med ett femtontal industriforskningsinstitut, som tidigare hade som hu- vudman, som dotterbolag. har åtagit sig att via Ireco bidra till finansiering av dessa industriforskningsinstitut med –1999. Inga utfästelser är gjorda för tiden därefter. Industriforskningsinstituten har bildat en samarbetsorganisation, (Industrial research institutes in ). Sammanlagt är närmare 2 000 forskare verksamma vid industri- forskningsinstituten. Endast en mindre del av dessa har dock formell forskarutbildning. En vanlig utbildningsbakgrund är i stället civilingen- jörsutbildning. Teknikbrostiftelserna har till uppgift att bygga broar mellan forskning och näringsliv. Stiftelserna, som är sju till antalet, inrättades . Sammanlagt avsattes då för stiftelserna av statli- ga medel. Teknikbrostiftelsernas verksamhet är tidsbegränsad och stif- telserna ska omprövas . Stiftelsekapitalet kan sägas vara utlånat till teknikbrostiftelserna fram till detta år, eftersom de då ska kunna återlämna stiftelsekapitalet i oförändrat realvärde. De sju teknikbrostiftelserna är placerade på olika högskoleorter. -i : Stiftelsekapital 216,5 miljoner kro- nor -i : Stiftelsekapital -i : Stiftelsekapital -i : Stiftelsekapital -i : Stiftelsekapital -i : Stiftelsekapital -i : Stiftelsekapital Stiftelsekapitalets storlek och därmed verksamhetsvolymen skiljer sig, som framgår av sammanställningen ovan, väsentligt mellan de olika stiftelserna. Kravet att stiftelsekapitalet ska vara realt oförändrat år