sou · GMB360 · 1999-01-01 00:00:00 — I "Information från " (PM 3 ) anges att halterna i såväl brunnar som vattendrag på minskat avsevärt och att vattnet från flertalet tidigare för- orenade brunnar utmed åter kan användas utan restriktio- ner. Ca schaktmassor från tunnelb ygget har bedömts k unna vara förorenade av akrylamid. Huvuddelen av massorna är upplagda vid Stensån, norr om norra påslaget. Under upplaget har en viss konta- Bilaga 2 Undersökning från SGU 137 minering av grundvattnet påvisats. Massor från mellanpåslaget har också använts till delar av den nya banvallen söder om . I de tunneldelar som tätats med akrylamidbaserade injekteringsme- del kontamineras berggrundvattnet när det rinner in mot tunnlarna och bildar läckvatten. Dessutom hålls föroreningarna till viss del kvar i berget bakom en tätskärm av härdat injekteringsmedel. Så länge en dränering av tunneln sker förhindras spridningen av föroreningar ut i bergmassan, för vidare transport till omgivande vattentäkter och/eller recipienter. Saneringsarbeten med målsättningen att succesivt tappa av och behandla det förorenade grundvattnet pågår. I det följande beskrivs den förväntade framtida grundvattensituationen. Dels har effekterna av en fullständig tätning av utförda tunneldelar belysts och dels har grundvattenförhållandena för en färdigb yggd tunnel med tillåtligt inläckage enligt vattendom studerats. Som stöd för bedömningarna har en grundvattenmodellering utförts. Modelleringen är översiktligt gjord och b ygger på en förenklad bild av de geologiska och hydrogeologiska förhållandena. Ett regionalt angreppssätt har använts vilket innebär att modellen inte tar hänsyn till lokala avvikelser. Resultaten bedöms dock tillräckliga för att ge en helhetsbild av de framtida förutsättningarna och vissa preliminära slutsatser har också kunnat dras. Matematiska modeller kan användas som verktyg för att simulera olika händelseförlopp, t.ex. hur ett uttag av grundvatten påverkar omgivande grundvattennivåer och grundvattenströmning . Vid all grundvattenmodellering byggs först en begreppsm ässig bild, en s.k. konceptuell modell, upp som skall representera de verkliga hydrogeo- logiska förhållandena. Denna måste sedan kalibreras och verifieras mot kända förhållanden och rimlighetsbedömningar. Den konceptuella modellen kan betraktas som en förenkling av verk- ligheten, uppbyggd av information från geologiska kartor och utförda undersökningar. Viktiga delar av modelluppb yggnaden är ansättningen av randvillkor för modellens gränser, de geologiska formationernas 138 Bilaga 2 Undersökning från SGU avgränsning och hydrauliska egenskaper samt grundvattenbildningen. Modellområdet omfattar och västra delen av . Längs kustlinjen antas grundvattnets trycknivå i berggrunden vara lika med havsytans nivå och längs områdets södra och östra gräns (gräns för kartbladet 4 C ) har nivåerna satts med utgångspunkt från uppmätta värden och markytans topografi. Följande antaganden och förenklingar har gjorts. Berggrundens egenskaper i djupled har antagits vara konstanta. Vidare beaktas enbart berggrundsakviferen, d.v.s. ingen modellering har utförts av grundvat- tenförhållandena i jordlagren. Topografins betydelse för grundvatten- nivåer och grundvattenströmning styrs i modellen av en varierande grundvattenbildning, uppdelad i in- och utströmningsområden. Sammantaget medför detta att en översiktlig modellering i regional skala kunnat göras, baserad på ett 2-dimensionellt angreppssätt. Den numeriska modellen utgörs av ett rutnät där varje cell har storleken 250x250 m. I varje sådan cell utförs beräkningar, eller simuleringar, av grundvattnets trycknivå under olika förutsättningar. Berggrundens genomsläpplighet har bedömts utifrån topografi, tolkade sprickzoner och information från tidigare undersökningar. Berggrun- dens genomsläpplighet (hydrauliska konduktivitet) inom och har tilldelats värden på mellan 3x10 -7 och 4,2x10 -. Sprickzonerna har i allmänhet tilldelats högre värden än den omgivande bergmassan. I anslutning till de norra och södra tunnelpå- slagen har dock hänsyn tagits till att påvisade lerfyllnader i sprickorna medför tätande egenskaper. Grundvattenbildningen till berggrunden har ansatts med utgångs- punkt från riktvärden, nulägessituationen samt topografin i området. Under naturliga förhållanden bedöms grundvattenbildningen till berg- grunden vara i storleksordningen . Hänsyn har dock tagits till att infiltrationen av grundvatten från jordlagren ökar med trycksänk- ningen i berggrunden, varför de höglänta områdena på och tilldelats en grundvattenbildning på /år. De låglänta områdena utanför har bedömts utgöra utström- ningsområden med ett uppåtriktat flöde i berggrunden om . Vissa intermediära områden har tilldelats en grundvattenbildning om /år. Efter uppbyggnaden av en konceptuell modell som på ett trovärdigt sätt representerar grundvattensituationen före tunnelb ygget genomför- des en kalibrering av modellen mot uppmätta grundvattennivåer och läckvattenmängder . Kalibreringen visade på en tillräckligt god Bilaga 2 Undersökning från SGU 139 överensstämmelse mellan uppmätta och simulerade värden, se figur Spridningen förklaras av lokala variationer i berggrunden samt av topografiska effekter som inte beaktas av modellen. Eftersom modellen arbetar med celler av storleken 250x250 m och konstanta egenskaper inom varje cell medför detta att enskilda vattenförande sprickor i lokal skala inte kan hanteras. (Bild, hänvisas till SOU 1998:60) Figur 4.8 Jämförelse mellan simulerad och uppmätt grundvattennivå för nuläget. En känslighetsanalys har utförts avseende berggrundens effektiva porvolym, genom den s.k. magasinskoefficienten. Denna har stor betydelse för beräkningar av icke-stationära förhållanden, t.ex. åter- hämtningstiden efter läckage och tätning. I modellen har magasinskoef- ficienten tilldelats värdet i de större sprickzonerna och i den övriga bergmassan. Utförd känslighetsanalys med avseende på grundvattenbildningen visar att denna har en mycket stor betydelse för hur stor grundvattensänkning som kan förväntas. I övrigt har modellen verifierats mot utfallet av den provpumpning i två borrhål som genomfördes i samband med förundersökningen av tunnelbygget, varvid en god samstämmighet erhölls. Vid tätning av det nuvarande inläckaget till tunneldelarna kommer systemets vattenbalans att, med en viss fördröjning, återhämtas till det ursprungliga. Dräneringen av grundvattenmagasinet upphör vilket också kommer att medföra en ökad grundvattentillgång i jordlagren liksom en ökad utströmning av grundvatten till källor, våtmarker och vattendrag. För en färdigbyggd t unnel med ett inläckage enligt nuvarande vat- tendom kommer en successiv dränering av bergmassan att ske, tills dess att ett jämviktstillstånd uppnås mellan inläckaget till tunneln och grundvattenbildningen till omgivande berggrund. Jämfört med nuläget medför den mer omfattande tätningen att inläckaget i tunnelns norra del minskar och att inläckaget fördelas mer jämt längs den övriga tunnel- sträckningen. Inläckaget av grundvatten och förutsättningarna att täta berget kommer dock att variera betydligt under ett fortsatt tunnelbygge. Grundvattentillgången i jordlagren, inom tunnelns påverkansområde, 140 Bilaga 2 Undersökning från SGU kommer att vara mindre än före tunnelb ygget liksom utströmningen av grundvatten till källor, våtmarker och vattendrag. 4.4.3 Grundvattennivåer och grundvattenströmning Tätning av nuvarande inläckage Vid en fullständig tätning av nuvarande inläckage återställs grundvatt- nets trycknivåer, med en viss fördröjning, till de ursprungliga. Åter- hämtningstiden bedöms enligt modellberäkningarna uppgå till mindre än för södra tunnelpåslaget och mellanpåslaget samt något längre för norra påslaget, ca 2 - . Återhämtningen illustreras i figur 4.9 som differensen mellan opåverkad och påverkad grundvattennivå. (Bild, hänvisas till SOU 1998:60) Figur 4.9 Simulerad återhämtning av grundvattennivåer efter fullstän- dig tätning av utförda tunneldelar. Inläckage enligt nuvarande vattendom Om tunneln utförs enligt vattendom d.v.s. med ett maximalt inläckage av 3,5 l/s och km (totalt 33 l/s) erhålls en minskad avsänkning vid norra påslaget. För övriga tunnelsträckningen bibehålls alternativt ökar avsänkningen. Modellberäkningarna visar att det kan dröja upp till innan avsänkningstratten kring tunneln fullt utvecklats, se figur 4.10. (Bild, hänvisas till SOU 1998:60) Figur 4.10 Påverkan vid inläckage enligt vattendom, 33 l/s, för en färdigbyggd tunnel Simuleringen av grundvattnets sänkning i figur 4.10 tar inte hänsyn till påverkan under b yggskedet vilket ger en viss osäkerhet i utfallet efter 1 och . Däremot har det ingen nämnvärd betydelse för situationen efter 5 respektive . Som framgår av modellberäkningarna kan den stationära grundvattensänkningen förväntas överstiga 10 m inom ett 2 stort område runt tunnelb ygget. I direkt anslutning till tunneln kan grundvattensänk-ningen lokalt överstiga 20 m, se även bilaga 9. Bilaga 2 Undersökning från SGU 141 Tätning av nuvarande inläckage Återfyllnaden av grundvattenmagasinet till de ursprungliga nivåerna kan medföra vissa förändringar i berggrundvattnets kvalitet jämfört med före grundvattensänkningen. Grundvattnets naturliga innehåll av järn och mangan kan, åtminstone i ett inledningsskede, öka utöver de redan höga halterna, vilket kan påverka vattenkvaliteten i enskilda borrade brunnar i omgivningen. Vid bedömningen av eventuell långsiktig påverkan på det ekologis- ka systemet måste hänsyn tas till att effekterna av de kraftigt avsänkta grundvattennivåerna till 1998 säkerligen kan jämställas med en serie av torrår som naturligt kan inträffa och påverka grund- vattentillgången i jordlagren och berggrunden. Inläckage enligt nuvarande vattendom För en färdig tunnel med ett inläckage av grundvatten som motsvarar nuvarande tillåtna mängder erhålls en grundvattensänkning i berggrun- den med mer än 10 m inom ett avstånd av som mest , se bilaga 9. Trycksänkningen inom påverkansområdet medför en fortvarigt minskad grundvattentillgång i jordlagren vilket i sin tur påverkar utströmningen av grundvatten till källor, våtmarker och vattendrag. Även om de naturliga variationerna kan vara stora bedöms att källor och grävda brunnar i området oftare kommer att sina liksom uttork- ningen av våtmarker och vattendrag. Utströmningsområdena utgör ofta värdefulla naturtyper med en specifik mångfald som är beroende av tillförseln av grundvatten och av mättade jordlager. Om tillförseln av ytligt utströmmande grundvatten upphör kan sannolikt det ekologiska systemet långsiktigt påverkas. Resultatet av modellberäkningarna är en preliminär bedömning av vad som kan förväntas om utförda tunneldelar tätas fullständigt eller om tunnelbygget slutförs helt enligt nuvarande vatte ndom. Däremot ges inte svar på möjligheterna att tekniskt täta tunneldelarna mot det in- läckande grundvattnet. För ett fortsatt tunnelb ygge är möjligheterna att reducera grundvattenpåverkan till en miljömässigt acceptabel nivå helt beroende av om inläckaget kan minskas genom tätningsåtgärder i 142 Bilaga 2 Undersökning från SGU Fortsatta problem med inläckande grundvat- ten bedöms som mycket sannolika vid en fortsatt tunneldrivning. Utförda modellberäkningar visar att en betydande grundvattensänk- ning inom ett 2 stort påverkansområde kan förväntas för en färdig tunnel, även om de tillåtna mängderna inläckande grundvatten inte överskrids. Den minskade utströmningen av ytligt grundvatten till källor, våtmarksområden och vattendrag på bedöms kunna medföra en långsiktig påverkan på det ekologiska systemet i vissa utströmningsområden. Ett bättre beslutsunderlag behövs dock med avseende på ekologiskt känsliga miljöer och naturvärden på och hur dessa långsiktigt kan påverkas av grundvattensänkningen. Framtida påverkan av grävda och borrade brunnar bedöms vara ett mindre problem då dessa kan ersättas, och i stor omfattning redan har ersatts, med djupare bergborrade brunnar alternativt kommunalt vatten. Det är dock viktigt att beakta att brunnar som inte är påverkade, med tiden kan komma att påverkas av grundvattensänkningen. Inför diskussionerna avseende ett fortsatt tunnelb ygge genom Hal- landsås kan det vara viktigt att skilja på effekterna av inläckande grundvatten under byggskedet och för en färdig t unnel. Stora inläckage och grundvattensänkningar i b yggskedet behöver inte medföra en stor omgivningspåverkan om dessa är lokala och begränsade i tiden. Det viktiga är att den långsiktiga grundvattensänkningen i anslutning till en färdig tunnel inte medför en, ur miljösynpunkt, oacceptabel omgiv- ningspåverkan. Inför ett eventuellt fortsatt tunnelb ygge bör d essa frågeställningar utredas närmare, t.ex. i en fördjupad miljökonsekvens- beskrivning av byggprojektet. Bilaga 2 Undersökning från SGU 143 , liksom övriga skånska urbergshorstar, är resultatet av omfattande tektoniska rörelser i berggrunden. Dessa störningar går i VNV-OSO-lig riktning och en tunnel genom korsar zonerna ungefär vinkelrätt. De mest markanta deformationerna i berggrunden kan förväntas vid den norra förkastningsbranten, eventuellt också i söder. Störningarna har resulterat i en spröd uppsprickning av berget efter branta sprickor. I spricksystemet har diabaser trängt in, vilka nu står som branta skivor i berggrunden. Vid diabaskontakterna har ofta förnyade rörelser ägt rum. Uppsprickningen av berggrunden har också medfört att vittringen lokalt kunnat gå på djupet och leromvandla berget. Spröda zoner omväxlande med leromvandlade kan därför förväntas. Förutom störningszoner längs med åsen förekommer sprickor och amfibolitgångar som skär över åsen i tunnelns riktning. Även dessa zoner påverkar förutsättningarna för ett tunnelb ygge högst v äsentligt. Andra faktorer som är av stor betydelse är gnejsernas i allmänhet flacka strukturer. Konformt med gnejserna ligger också en stor del av de äldre amfiboliterna. Frekvensen av dessa är svårbedömd, men av stor vikt eftersom deformation och vittring ofta förekommer vid kon- takterna. Undantagsvis kan också flacka, mindre diabasgångar före- komma. Den tektoniska påverkan medför att berggrunden, förutom en myck- et dålig bergkva litet i vissa delar, är betydligt mer vattenförande än vad som är normalt för svensk urberggrund. Brantstående sprickzoner med en betydligt större genomsläpplighet än omgivande berg-massa utgör de huvudsakliga transportvägarna för grundvattnet. Vattenföringen i dessa sprickor bestäms, förutom av berggrundens egenskaper, bl.a. av opografin, den effektiva nederbörden och av den hydrauliska kontakten mellan berggrunden och täckande jordlager. Sammanfattningsvis kan konstateras att geologin på är komplicerad och att det finns en rad geologiska faktorer som är av mycket stor betydelse och som påverkar förutsättningarna att bygga en tunnel genom . Förhållandena är mer besvärliga än vad som normalt kan förväntas i svensk kristallin berggrund, men inte på något sätt unika för . Det kan bara understrykas att kvalificerad geologisk information är en grundläggande förutsättning för genomfö- randet av mark- och underjordsarbeten, med rätt teknik och på ett miljömässigt sätt. 144 Bilaga 2 Undersökning från SGU 1.SGU: Manus till jordartskartan (opubl Ae 121). 2.SGU: Underlagsmaterial från pågående arbeten med grundvatten- kartan . 3.SGU: Brunnsarkivsdata. 4.Miljögranskningsgruppen: Geodatabas. 5.Miljögranskningsgruppen: Miljögranskning . 6.Bjärebanan: Höghastighetsbana över . 7.Lunds universitet: Tunnelbygget genom . Vegeta- tionsinventering och förslag till uppföljningsprogram av ekologiska effekter. , Växtekologiska avdelningen . 8.Livsmedelsverket: PM 1-3. Akrylamid i dricksvatten och andra livsmedel. 9.Miljögranskningsgruppen: Geohydrologigruppen. PM 1-4, PM 11- 10.Miljögranskningsgruppen: Geo- och bergteknik. PM 2, PM 5-6, PM 8, PM 11-15. 11.Tre Byar: Angående tunnelb ygget genom - grundvatten- sänkning. 12.SGU: Yttrande från i över en ansökan av Staten genom om tillstånd att utföra ett antal borrade brun- nar och temporärt sänka grundvattennivån i anslutning till järnvägstun- nel genom inom kommun. 13.SGU: Hydrogeologisk undersökning av området kring mellanpåsla- get och avrinningsområde. Bedömning av påverkansområ- de och riskklassificering av grundvatten i jordlager och i berg. 14.SGU: Hydrogeologisk undersökning av norra påslaget. Bedömning av riskområden för grundvattenpåverkan i berg 1997. 15.SGU: Hallandsåstunneln. Hydrogeologisk undersökning av mellan- påslaget och södra påslaget. 16.Naturvårdsverket: Tunnelb ygget genom . Översiktlig bedömning av miljöeffekterna. 17.SGU: Beskrivning till jordartskartan . Serie Ae 121. Bilaga 2 Undersökning från SGU 145 18.Växjö tingsrätt, : Deldom. Tillstånd att bortleda grundvatten från en planerad arbetstunnel i m m. Vatten- domstolen 1995. 19.Sveriges Nationalatlas: Klimat, sjöar och vattendrag. 20.Sveriges Nationalatlas: och jord. 21.Växjö tingsrätt, : Deldom. Tillstånd att bortleda vatten från järnvägstunnel genom och att utsläppa det bortledda vattnet i Stensån och Vadebäcken. 22.VBB VIAK: . 23.VBB VIAK: . 24.SGU: Beskrivning till berggrundskartan . 25.SGU: Beskrivning till provisoriska översiktliga berggrundskartan . Serie Ba 40.1987. 26.SGU: Geologiska kartan över . Serie Aa 60. SOU 1998:60 Bilaga 3 Att bygga i berg- Uppsats från SveBeFo Att avgöra vilket byggnadsmaterial man har Bergbyggnadsteknik Projektering och geologisk förundersökning Förfrågningsunderlaget och val av entreprenadform Entreprenadskedet 148 Bilaga 3.Att bygga i berg - Uppsats från SveBeFo ATT BYGGA I ANGREPSSÄTT I finns en stor mängd anläggningar under mark. Utbyggnad av vattenkraft, försvarsanläggningar, tunnelbana, oljebergrum mm har inneburit en pågående utveckling av teknik och utrustning. Det ligger i sakens natur att många av dessa anläggningar inte är så väl kända bland allmänheten trots att de flesta tjänar allmänna syften. bergrund genomkorsas till exempel av ett nätverk av tunnlar för olika ändamål som vatten- och avloppsförsörjning, el och tele, fjärrvärme m.m. Hur man bygger i berg är dock inte allmänt känt och uppenbart för gemene man. I det följande beskrivs översiktligt villkor och angreppssätt för un- dermarksprojekt så som de vanligen genomförs . Beskrivningen gör inte anspråk på att vara heltäckande, bland annat därför att varje projekt är unikt och kräver sina särskilda ställningstaganden med hän- syn till aktuella bergförhållanden och anläggningens funktion. Avsik- ten är dock att ge en allmän bild och förståelse för byggande i berg. Att avgöra vilket byggnadsmaterial man har Att bygga i berg skiljer sig från att uppföra hus. När man b ygger hus väljer man ut lämpliga byggmaterial och kom ponenter. Produktblad finns som specificerar tekniska egenskaper och redovisar avsedda användningsområden. Krav på hållfasthet och andra prestanda finns i standarder och föreskrifter. Alternativt tillverkar man sitt b yggnads- material så att det uppfyller vissa krav. Till exempel tillverkar man en vattentät betong med en viss hållfasthet efter ett visst, fastställt recept. Material som är skadat eller ej uppfyller kraven kasseras. Uppförandet av huset kan detaljplaneras i förväg, man vet att den valda tekniska lösningen går att genomföra och har relativt god säkerhet vad gäller såväl ekonomi som tid. Avvikelser kan huvudsakligen hänföras till planerings- eller projekteringsmissar. När man bygger i berg är förhållandena a nnorlunda. Man använder ett byggnadsmaterial - berg - vars egenskaper i förhand bara delvis är SOU 1998:60 Bilaga 3. Att bygga i berg - Uppsats från SveBeFo . Att samla information om berget är kostsamt och för varje ytter- ligare undersökningspunkt eller -metod måste därför kostnaden vägas mot nyttan av den information man förväntar sig att erhålla. Detta medför ett interaktivt förfarande där man utifrån den första bilden av de byggnadsgeologiska förhållandena gör en ansats till lösning, varefter man utifrån föreslagen lösning genom undersökning i fält försöker bedöma de viktigaste förutsättningarna, varefter detta tas till grund för ytterligare undersökningar etc. Omfattning, inriktning och antalet undersökningsomgångar styrs av geologins komplexitet men kan också bero på tänkt entreprenadform, tidplan och ibland även projektets finansiering. Den information man får vid sin undersökning är ofta indirekt, dvs. man mäter inte direkt den egenskap man vill fastställa, t.ex. förekomst av en krosszon, utan istället en indikator på egenskapen; i detta fall exempelvis att borrens hastighet i krossat berg är högre än i det okros- sade berget. Mellan undersökningen och egenskapen ligger således ett moment av tolkning, som kan vara mer eller mindre komplicerat. Dessutom utgör undersökningarna stickprov, mellan vilka förhållande- na varierar. När entreprenaden handlas upp är det vanligen projektören, som planlagt och tolkat undersökningarna, som har den bästa uppfattningen om berget. När väl själva bygget påbörjas och t unneln penetrerar berget får man ytterligare kunskap och manskapet på plats inne i tunneln lär känna berget mycket väl. Även under drivningen finns dock moment av tolkning eftersom vissa fenomen ej är uppenbara. Den på så vis succes- sivt framväxande bilden av berget skall genom hela projektet formule- ras och kommuniceras på olika nivåer och ligger till grund för val av entreprenadform, drivningsteknik, tätnings- och förstärkningsinsatser. Den slutliga kännedomen om de b yggnadsgeologiska förutsättningarna finns därmed först sedan tunneln är färdigb yggd. Man kan säga att ingen tunnel är färdigprojekterad förrän den är byggd. berggrund är till stor del uppb yggd av hårda, llina ber- garter. Under den sista stora nedisningen hyvlade isen av vittrat berg och förde bort lösa jordar. Detta har inneburit att vi i oftast har en distinkt gräns mellan jord och berg och att det hårda berget ligger relativt ytligt och lättåtkomligt. Vi har gynnsamma förhållanden för att bygga i berg. På många ställen i världen är förhållandena betydligt mindre gynnsamma med andra typer av mjukare bergartsbildningar samt spänningsförändringar, uppkrossning och omvandling av berget 150 Bilaga 3.Att bygga i berg - Uppsats från SveBeFo till följd av bl.a. kontinentalplattornas drift och hårt belastande klimat. Gränsen mellan jord och berg kan snarare vara en övergångszon med stor mäktighet än en gräns, och avgörandet vad som är jord och vad som är berg är ej självklart. har genom sin gruvtradition erhållit mycket goda kunskaper om berg och bergbrytningsteknik, ett kunnande som sedan gått i arv till bergbyggarna. Gruvindustrin bildade också basen för utveckling av sprängämnen, maskiner och borrstål. Geologiska förutsättningar, vår gamla gruvtradition och teknisk ut- veckling i samverkan har således gjort till en stark bergb yggar- nation. Med denna bas har svensk teknik och kunnande blivit attraktivt även internationellt och vi har fått tillfälle att vidareutveckla teknik och verktyg för att klara även andra och radikalt sämre bergförhållanden. Berget som byggnadsmaterial låter sig inte enkelt beskrivas genom ett antal tydliga parametrar och tekniken att bygga i berg är därför fortfarande i hög grad empiriskt grundad, dvs. man har som b yggare att lita till erfarenheter från tidigare arbeten. Mycken erfarenhet finns samlad i så kallade bergklassificeringssystem. Generellt kan sägas att ett klassificeringssystem bygger på studier av redan byggda bergan- läggningar. Den som sammanställt systemet har listat de olika bergpa- rametrar (t.ex. förekomst av sprickor) som han bedömt som avgörande för t.ex. förstärkningsbehovet. För varje studie har sedan parametrarna poängsatts och summan av poängen listats mot den förstärkningsinsats man gjort. Genom att bedöma motsvarande parametrar får man under- lag för att bestämma förstärkningen i det aktuella projektet. De senare tidernas utveckling av datortekniken har möjliggjort be- räkningar av en art och omfattning, som tidigare ej var möjliga.