sou · GMB3113 · 1999-01-01 00:00:00 — Att upprätta en lista vore dessutom meningslöst, resonerar man, eftersom grupper uppstår snabbt och för- svinner lika snabbt. Man konstaterar också att de flesta medlemsstater- nas företrädare har betraktat sektfenomenet som oviktigt eller oproble- matiskt i de egna länderna. Det handlar om ett marginellt fenomen, hävdar man. I resolutionen noteras en oroväckande tendens till att försvåra eller förbjuda offentliga anställningar av sektmedlemmar. Tanken att göra en särskild lagstiftning mot sekter avslogs enhälligt av utskottet. noterades att de nuvarande lagarna inte utnyttjades tillräckligt för att bekämpa kriminell verksamhet och överträdelser av skattelagstiftningen. Varför går folk med i sekter? Enligt utskottet som författat resolutionen, är de många sekterna och kvasipsykologiska grupperna ett symptom på "en djup social, moralisk och samhällelig kris och en längtan efter en mening med livet och en livsåskådning, vilken somliga kan tillfredsställa i det nuvarande vetenskapligt och tekniskt inriktade samhället som kännetecknas av individualism och de traditionella sociala nätverkens förfall, eller i de traditionella kyrkorna". Vilka är farorna med sekterna enligt resolutionen? De faror som sekter eventuellt kan ge upphov till gäller inte så mycket samhället i sin helhet, som enskilda personer. I konventionen uppmanas medlems- staterna att inte vidta åtgärder mot sekterna, utan att sanktioner endast knyts till enskilda olagliga handlingar. Så länge den demokratiska grunden är stabil, kan inte heller sekterna hota samhället. Om man avfärdar nya lagar, vad anser då att en- skilda medlemsstater kan göra? Prioriteringen bör ligga på skyddet för individen och på individen som konsument. Medlet är upplysning, råd- givning och information. Denna information bör ges av neutrala organ. Ytterligare en sak kan man göra och i den rekommendationen frångår man sin skepsis mot nya lagar: Man föreslår översyner och komplette- rande regler inom konsumentskyddslagstiftningen. Uppmaningen att förstärka konsumentskyddet tar sin utgångspunkt i den kvasipsykolo- giska terapimarknaden. En socialpolitisk utmaning för politiska partier och för de etablerade kyrkorna är att skapa en dialog i samhället och att initiera kritiska de- batter. Det finns ingen grund för att inrätta ett särskilt EU-organ för dessa frågor och inte heller bör Europol (den europeiska polissamarbetsorga- nisationen) få särskilda uppgifter med anledning av sekter. Ingen av dessa idéer vinner gehör "". Så det franska initiativet att upprätta ett europeiskt "observatoir" fick stryka på foten. Anledningen är att synen på problemen varierar mycket starkt mellan medlemssta- terna, konstaterar resolutionen. Medlemsstaterna uppmanas slutligen att samla in kvantitativa upp- gifter om sekter, dvs. man vill helt enkelt att medlemsstaterna och EU- parlamentet skall ha "koll på läget". Den tyska statliga utredningens slutbetänkande som presenteras nedan, rekommenderar förbundsdagen att ta initiativ på europeisk nivå med syfte att skapa gemensamma riktlinjer när det gäller lagstiftning om barns rättigheter. Man rekommenderar också den tyska regeringen att inom EU verka för gemensamma informationsinsatser när det gäller religiösa eller ideologiska grupper och s k ps ykgrupper. Utredningen uppmanar också sin regering att verka för en gemensam syn och ett gemensamt bemötande av fenomenet med nya religiösa rörelser inom EU. , och har genomfört statliga utredningar i ämnet nya religiösa rörelser. kanton i har utfört en egen utredning och i har polisen tagit upp ämnet i en särskild utredning. Nedan följer en genomgång av huvuddragen i dessa olika utredningar samt av kritiken som riktats mot dem. Belgiska representanthuset presenterade 1996 en parlamentarisk utred- ning med syftet att åstadkomma "en politik i kampen mot olagligt age- rande av sekter och den fara för samhället som de utgör". I en tjock volym redogörs för intervjuer med avhoppare från olika religiösa rörelser. Rörelserna klassificeras och värderas på ett sätt som förefaller subjektivt. Några belägg för farlighet finns egentligen inte, bara påståenden. Någon uppfattning om hur många människor i det rör sig om har inte kommissionen. Man säger att det handlar om tusentals som är direkt inbegripna i detta fenomen. Däremot hävdar kommittén att det finns 189 religiösa grupper i Bel- gien, som kan hänföras till någon av de tre kategorier som presenteras. Enligt den första av dessa tre anses en sekt vara något helt "respektabelt", definierat som en grupp organiserade individer som de- lar en uppfattning inom den religiösa sfären. Den andra kategorin utgör en grupp vars filosofiska eller religiösa böjelser leder till aktiviteter som våldför sig på lagen, skadar individen eller samhället och angriper mänsklig värdighet. I den tredje gruppen talar man om rent brottsliga organisationer. Bland dessa finns en del som utnyttjar situationen och ger sig ut för att vara sekter eller nyreligiösa rörelser för att dölja sin kriminella verksamhet. Som kriminell verksamhet anges pedofili, drog- handel, "tvättning" av pengar. Den Belgiska kommissionen skriver att man är helt övertygad om att en tragedi som den med Soltempelorden, mycket väl skulle kunna inträffa i . Kommissionen uttrycker också sin förvåning över att sektfenomenet inte tidigare givit upphov till särskilda försiktighetsåt- gärder. Kommissionen menar att åklagare, polis och underrättelsetjänst har otillräcklig kunskap om problemet och att man underskattar det. Speci- ella åtgärder behöver sättas in på alla nivåer, menar utredningen. Samordning, infomationsinhämtning och utbyte av information bör samordnas mellan dessa enheter. Man kan utan överdrift påstå att polis och underrättelsetjänst får sig en rejäl utskällning av utredarna. "Flagranta brister i samordning", "dåligt intresse för fenomenet", "obe- fintligt utbyte av information" – ord och inga visor från utredningen. Även finans- och socialdepartementen får sin fiskar varma i rap- porten. Sekter med internationella förgreningar och finansiella till- gångar på har etablerat sig i , skriver utredningen. Bedrägeri och skattefusk har konstaterats i en del fall och tros sannolikt förekomma i andra fall. Trots detta syns ingen aktivitet från samhället, förmodligen på grund av att sektaktiviteterna inte förefaller tillräckligt onormala eller suspekta. Förmodligen beror detta i sin tur, tror utredningen, på att "de hycklande sekterna" utnyttjar lagarnas kryphål intill perfektion, vilket lett till att bankerna inte misstänkt något och därför inte använt sin rapporteringsskyldighet. Det kan också bero på att rörelserna öppnar ett konto under namn som innehåller begreppet kyrka, vilket leder till att skattemyndigheterna inte intresserar sig med hänvisning till respekten för de konstitutionella friheterna. Utredningen understryker att skattemyndigheterna fram till denna dag inte visat minsta intresse för sektproblematiken. Tillfrågad av utredningen har i förkla- rat att man inte fått någon rapport om att olagliga aktiviteter skulle pågå i någon nyreligiös rörelse. Detta tar utredningen som intäkt för att ytterligare skälla ut myndigheterna för deras passivitet: "Sedär, det är den stora försiktigheten inför de konstitutionella rättigheterna som utan tvekan är den huvudsakliga orsaken till den totala okunnigheten om fenomenet", utbrister utredningen. De olagliga terapeutiska teknikerna tas också upp i utredningen. Här pekar man bl.a. på att vissa "guruer" utan någon som helst medicinsk kvalifikation påstår sig kunna bota, även allvarliga sjukdomar. Det fö- refaller som, kan man läsa längre fram, att dessa botare eller pseudo- terapeuter skor sig på samhällets tolerans och att de inte är föremål för myndigheternas intresse, trots att de representerar en fara för samhället. Barn i sekter är särskilt utsatta för risker. Man pekar på problem med avskildhet, med utbildning och hälsa. Särskilt det senare gäller för barn i ett antal grupper där man använder allvarliga kroppsstraff. Ris- ken för sexuella övergrepp ökar också i slutna grupper. Vidare konstaterar utredningen att det finns en jättelucka när det gäller information till allmänheten. Utbildningsprogram bör komma till och föras ut på bred bas i skolorna. Vilka rekommendationer ger då den belgiska utredningen i övrigt till parlamentet och regeringen? På den statliga nivån: Den existerande lagstiftningen lägger inga hinder i vägen för en samhällelig kamp mot det stora antal fördärvliga aktiviteter som kommer från sektgrupper. Den juridiska arsenal som är tillgänglig i kampen är dock föga utnyttjad, konstaterar utredarna be- sviket. Man insisterar på en bättre tillämpning av lagen, men då måste de olika departement som är inbegripna (justitie-, social-, inrikes-, för- svars-, arbets- och ) ta på sig en stor roll när det gäller samordning och effektivitet. Syftet är att öka medvetenheten om problemen hos polis och myndigheter. Var och en av dessa skall, enligt utredningen, med mycket stor noggrannhet utöva vaksamhet över de- struktiva sekter och skapa en särskild organisation för övervakning. I detta avsnitt fäster man också uppmärksamhet på att slå vakt om statens säkerhet, inte minst genom att analysera information. Man föreslår också tillskapandet av en särskild enhet (cell) under en nationell domare, med deltagare från polismakten och underrättelsetjänsten. Man efterlyser också ett intensifierat samarbete mellan europeiska och andra internationella instanser. På den kommunala nivån: Här pekar utredningen på behovet av information till allmänheten och speciellt till unga människor. Kommu- nerna avkrävs också en mycket strikt kontroll av skolor med boende och av olika privata institutioner. Vid behov skall man med kraft ut- nyttja alla förordningar som finns. Sjukvårdspersonalen bör informeras om de psykologiska skador som uppstår hos dem som är med i en destruktiv sekt. Den medicinska personalen måste också utbildas i att aldrig ha något samarbete med guruer eller adepter som inte har någon medicinsk utbildning och som använder terapier, vilka kan liknas vid rena skojeriet. Hjälpen till offer för destruktiva sekter kan ges via stödpersoner som kommunerna tillsätter. I övrigt nämns inget konkret om krisstödet. En viktig slutsats från utredningen är också att lagstiftningen måste anpassas "för att kunna möta de faror som skadliga sekter utgör". Här går man igenom punkt efter punkt i lagstiftningen. Man vill bl.a. införa en ny skrivning i de delar av som skyddar utövandet av konstitutionella rättigheter. Meningen är att förhindra attackerna på mänskliga rättigheter genom våld och psykologiska manipulationer. Här vänder alltså den belgiska utredningen upp och ned på den argu- mentation som vanligtvis kommer från försvarare av nya religiösa rö- relser. Härifrån brukar man anse att staten inte skall lägga sig i trosupp- fattningar och religionsutövning, just med hänvisning till mänskliga rättigheter eller konstitutionella friheter. Precis samma argument an- vänder den belgiska utredningen mot rörelserna när man hävdar att en del av dessa gör våld på de konstitutionella friheterna. Man föreslår också en översyn av lagar som har med "utnyttjande av svaghet och beroende" att göra. Här vill man införa ett tydligt straff- ansvar, eftersom den nuvarande lagen, enligt utredningen, inte ger till- räckligt skydd mot intrång i den psykiska integriteten. Slutligen föreslår den parlamentariska utredningen i inrät- tandet av ett nationell oberoende institut (un observatoir) för särskild observation av sekter, som det heter i utredningen. Resultaten av den belgiska utredningen har visat sig i form av ett Informations- och Rådgivningscenter och i form av en administrativ samordningsenhet inom statsförvaltningen. Informationscentret sorterar under och har till uppgift att studera fenomenet och informera allmänheten. Här ska sökande kunna få rådgivning och centret ska vara tillgängligt för all- 82 Internationella erfarenheter SOU 1998:113 åligger det centret att rapportera om sin verksamhet till det belgiska parlamentet. Samordningsenheten har till uppgift att samordna regeringsbeslut och aktiviteter från lokala förvaltningar och att utarbeta en politisk ak- tionsplan mot farliga sekter. Denna administrativa enhet skall också nära samarbeta med informations- och rådgivningscentret. Rapporten är egentligen en antologi bestående av inlägg från olika Schweiziska experter. Avstampet sker i den här rapporten, liksom i den franska och belgiska, i de tragiska massjälvmord som skett i flera kända fall. Bakom rapporten står och polisen i kanton. publicerades rapporten i . Även Genèverapporten gör en lista över sekter som anses farliga. Rapporten slutar med rekommendationer när det gäller barn, admi- nistrativa lagar och regler (förvaltningsrätt) och om hur myndigheter kan agera mot "sekteristiska avvikelser" och slutligen på vilket sätt la- gen kan tillämpas för att straffa sekterister. I de generella rekommendationerna påminner man om att religions- friheten på intet sätt hindrar myndigheterna från att agera i förebyg- gande syfte eller i efterhand, gentemot övertramp från sekter. Reli- gionsfriheten skyddar inte människor som bedriver kommersiell verk- samhet under religiös täckmantel. Rapporten slår också fast att vem som helst måste få lämna en rörelse när som helst utan något hot från rörelsen i fråga. En annan slutsats som dras i de generella rekommendationerna är att polisen inte har de resurser som behövs för att förebygga och avslöja den påstådda olagligheten som försiggår i de rörelser som man karaktä- riserar som "farliga sekter". Allmänheten måste också informeras, hävdar rapporten och pekar på behovet av särskilda kurser i skolorna. Man vill också initiera en oberoende organisation med information som huvuduppgift. Denna information skall rikta sig till allmänheten och vara neutral och objek- tiv. Slutligen uppmärksammas behovet av att staten understöder de fri- villigorganisationer som finns inom området (se vidare kap. 3.5.7). Barnskyddet är till stor del beroende av lokala och regionala myn- digheters och organisationers vaksamhet. I skolan bör man, hävdar rap- porten, göra eleverna medvetna om faran i att blanda ihop rationalitet och irrationalitet. Man vill också aktualisera vissa kurser som tar upp den allmänna kulturens strävan och mål. De lagar som finns tillåter att man utvecklar de mått och steg "som visar sig nödvändiga inom detta område", skriver utredarna, utan att utveckla vilka aktiviteter man tän- ker på. När det gäller privatundervisningen pekar utredarna på behovet av att olika aktörer inom hälsovård och inom rättsväsende ökar sin vak- samhet för att minska en smygande infiltration av okända rörel- ser. Förvaltningsrättsliga åtgärder som rekommenderas av utred- ningen: Först måste man konstatera förekomsten av olika samfund. Om dessa existerar utan vara godkända enligt artikel 176 i konsti- tution, bör konseljen (regeringen) ge rörelsen en lämplig tidsfrist att ansöka om och komma in med ett sådant godkännande. Utredningen aktualiserar en lag som stiftades 1872 och som fortfarande gäller och som pekar på att om rörelsen inte kan uppvisa en auktorisation eller godkännande, så kan det helt enkelt upplösas. För det andra, säger utre- darna, bör kanton komma fram till regler för vad som ska gälla för begreppet kyrka, för att undvika att kommersiella lurendrejar- organisationer kan kalla sig just kyrka. En annan rekommendation är att samhället skall arbeta fram ett system för att offentliggöra uppgifter om alla rörelser. Syftet är att förhindra att grupperna utvecklas i total anonymitet. Ett sådant offent- liggörande skulle också, enligt utredningen, underlätta för myndigheter att få kunskap om olika rörelsers målsättningar och att kunna avgöra om rörelserna håller sig på rätt sida om lagen. Utredningen konstaterar att lagen inte hindrar rörelserna från att propagera, men man menar också att punktåtgärder från myndigheterna bör förekomma om propagandan äventyrar den allmänna ordningen. När det gäller arbetslagstiftningen föreslår utredningen en mycket strikt kontroll av sekter, framför allt för att "undvika exploatering av adepter". Någon förändring i lagstiftningen efterlyses inte, vilket man däremot gör på det medicinska området. Lagen måste utvidgas så att den kan tillämpas inom det terapeutiska området, som är oskyddat av lagen i . Utredningen vill ha en begränsning i definitionen av begreppet "terapeutisk verksamhet" inklusive begränsningar i rätten att utöva terapi. Lagen bör också definiera vad som räknas som rent medicinska specialiteter. Utredningen understryker vikten av att myndigheterna skaffar sig noggranna informationer om de olika rörelserna innan man beviljar anslag. Det finns många människor inom rörelserna som är mycket skickliga på att få anslagsbevillning, hävdar utredningen. Dessa ansök- ningar måste bedömas strikt efter reglerna. Enligt utredningen erbjuder de federala lagarna om äldre- och ef- terlevandeförsäkringar ett bra redskap för att kunna kontrollera de- struktiva sekter. Lagen möjliggör för de federala myndigheterna att 84 Internationella erfarenheter SOU 1998:113 skaffa kunskaper om hur rörelserna fungerar arbetsrättsligt gentemot sina anställda. Dessa informationer kan i sin tur, menar utredningen, vidarebefordras till skattemyndigheten, om sådana efterlyses därifrån. På det sättet kan man skapa ett samarbete mellan skattemyndigheten och socialförsäkringsmyndigheten som innebär en effektiv kontroll och ett bättre användande av lag och rätt. i kan systematiskt undersöka religiösa, andliga och esoteriska grupper för att undersöka om människor som på något sätt är underkastade rättsliga åtgärder befinner sig i de sociala stödsystemen. Om det då kommer fram att de inte uppfyller sina plikter kan se till att lagen följs genom särskilda åtgärder. Utredningen går också igenom skattelagstiftningen och konstaterar att lagen bör ändras för att ge möjlighet till en bättre kontroll så att de vinster som rörelserna gör beskattas. Slutligen ges rekommendationer av hur strafflagen skall kunna till- lämpas på farliga sekter. Här talar man om hjärntvätt som ett förekommande fenomen, trots att utredningen inte på något ställe konstaterat vad hjärntvätt är och än mindre att sådan förekommer. Om man medicinskt kan konstatera hjärntvätt eller psykisk påverkan, så bör en ny lag som straffar ansva- riga för detta, stiftas. Om tillståndet inte går att påvisa medicinskt, så bör man skapa normer som riktar in sig på uppsåtet att agera i syfte att skapa psykisk instabilitet. 1985 redigerade en rapport ("Les sectes en ", dvs. samma namn som nuvarande utredning) på uppdrag av premiärminis- tern. I den talas det om den farlighet sekterna utgör och om behovet av att bekämpa dem. deltog också aktivt i den statliga utredning som publicerades , även den under namnet "Les Sectes en ". Här konstaterar man att sektbegreppet är svårt att definiera och att det inte existerar i någon laglig mening, men presenterar likväl en definition där man bl.a. talar om att rörelser som per definition inte är religiösa i den bemärkelse utredarna lägger i begreppet, maskerar sig i filosofiska, religiösa eller terapeutiska termer för att nå sitt mål att få makt över och utnyttja sina adepter. har man frångått begreppet "sekt" inom den statliga förvaltningen och talar i stället om groupe coersitive tvingande grupp. Man hänvisar till säkerhetspolisen som uppskattar antalet medlem- mar i sekter till 160 000 och sympatisörer till 100 000. Utredningen listar namn på alla sekter man känner till och uppskat- tar antalet aktiva sådana till cirka 100. I ett avsnitt beskrivs dynamiken och orsakerna till framväxten av olika nya religiösa rörelser. Man tar också upp olika temata som grup- perna utvecklar, till exempel det ekologiska temat, utbildning, sexuali- teten ("för" eller "emot"), transformation av individen, medicinska te- mata etc. Utredningen klassar också olika rörelser: New Agegrupper, alter- nativgrupper (ekonomi, produktion etc.), evangeliska grupper (Moon- rörelsen m.fl.), apokalyptiska grupper (undergångstemat), ny-hedniska (tillbaka till det gamla, i vurmeriet för vikingatiden), sataniska, botande, orientalistiska, ockulta, psykoanalytiska, UFOlogiska, synkre- tiska (som samlar ihop olika religioner). Sammanlagt har utredningen studerat 173 olika grupper som alla kategoriseras i någon av ovanstående kategorier. I ett kapitel talar man om "faran för individen" och pekar inte bara på psykisk och ekonomisk exploatering utan också på att individen rycks ur sitt sociala sammanhang och de negativa konsekvenser detta medför. Utredningen konstaterar att barnvärvning förekommer i 28 grupper. Man listar också farligheter för kollektivet – antisociala strävanden, lagbrott, förskingringar och skatteflykt, infiltration m.m. Tonfallet är ganska aggressivt, liksom i de båda efterföljande utred- ningarna i och . Som exempel på utredningens infalls- vinkel kan nämnas en kapitelrubrik som lyder: "Nödvändigheten av ett motanfall mot sektfaran". Här tar man upp deklarationen om de mänskliga rättigheterna, religionsfriheten m.m. Utredningen understryker att det inte är nödvändigt att omstruktu- rera lagbygget med några radikala reformer för att komma åt sekterna. (se ovan) sa i en intervju i le Figaro 1992: "Man måste inte skapa nya lagar framför allt för att sekter då riskerar att framställas som martyrer. Den arsenal som vi disponerar räcker långt, bara vi tillämpar den." Utredningen föreslår tre övergripande mål för samhället: Förbättrad kunskap om sekter . Upprätta ett särskild enhet för observation ett observatoir, med tre huvudsakliga uppgifter: studera och följa fenomenet, informera regeringen och att lämna förslag till premiärministern i syfte att förbättra möjligheterna att bekämpa farligheten hos sekterna. Under denna punkt lyfter man också fram behovet av att informera skolungdomar via . Man föreslår också orga- niserandet av en stor nationell informationskampanj och kompetens- höjning hos folk som i sitt arbete kommer i kontakt med sektproblemet. Det särskilda utskottet – "observatoir" – har inrättats. Det är ett fast utskott med en representant från varje departement i . Utskottet leds av en generalsekreterare. Utskottet följer utvecklingen och har till uppgift att lämna en rapport till premiärministern. I utskottet finns också psykiatrer, deputerade och senatorer. En statlig informationskampanj har satts igång och via justitiede- partementet ges information till högre statliga tjänstemän. Information till skolelever får inte ges eftersom de offentliga skolorna är sekularise- rade i . Däremot ges varje skolledning information via det fasta utskottet – observatoir. 2.En mer strikt tillämpning av den lagstiftning som finns , möjligen med förstärkning av vissa lagar. Proportionen begångna brott inom sekter och utredningar om brotten är märkbart skev, hävdar ut- redningen. Därför får gendarmeriet särskild information från utskottet med jämna mellanrum. Poängen med denna särskilda information är att effektivisera kampen mot sekterna med hjälp av den lagstiftning som finns. I utredningen pekar man också på det stora behovet av internationellt samarbete för att effektivisera den befintliga lagstift- ningen. Inom EU har inte fått något större gehör för detta förslag (se vidare kap. 3.2). 3.En mycket bättre hjälp till dem som hoppat av. arbe- tar man inom med en "action sociale". Ministeriet har givit ut en "forskningskonvention" (convention de recherche) till- sammans med lAssociation pour une Recherche Interdisciplinaire sur lExistence la Santé (). Denna organisation överlämnade 1996 en utredningsrapport om sekter. 3.3.4Kritiken mot de statliga utredningarna i och och De belgiska och franska utredningarna har mycket gemensamt. Den franska utredningen var den första i sitt slag.