sou · GMB3160d2 · 1999-01-01 00:00:00 — Det åligger därvid inspektionen att ha tillsyn över bl.a. att bankens exponering för olika risker ligger inom rimliga gränser samt att bevaka konsumentskyddsintresset. Till skillnad från denna reglering, som tar sikte på tillståndet i de en- skilda bankerna, skall den föreslagna bestämmelsen läsas som en an- visning till att följa utvecklingen inom hela bank- sektorn. Den närmare innebörden härav har utvecklats i avsnitt 12.5. En bank skall lämna de upplysningar om sin verk- samhet och därmed sammanhängande omständigheter som inspek- tionen begär. Ingår en bank i en koncern skall övriga företag i koncernen lämna de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter som inspektionen behöver för sin tillsyn över banken. Inspektionen får genomföra undersökning hos en bank när inspek- tionen anser det nödvändigt. Paragrafen ingår i ett särskilt avsnitt med bestämmelser som rör Finans- inspektionens kontrollmöjligheter avseende enskilda banker. Bestäm- melserna i nuvarande 1 § om en enskild banks upplysningsskyldighet respektive undersökningsrätt har flyttats till denna paragrafs första och tredje stycke. Regleringen i andra stycket har brutits ut från nuvarande 1 kap. 11 § femte stycket. En viss omformulering har skett men någon ändring i sak är inte avsedd. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela föreskrifter om vilka upplysningar som en bank skall lämna till inspektionen. Regeln har i oförändrat skick flyttats från nuvarande 2 § första punkten. De två övriga punkterna (2 och 3) i nuvarande 2 § anses enligt kom- mittén inte längre behövas med hänsyn till att branschrekommendationer i sådana frågor handhas av inom ramen för arbete. har rätt att förordna en eller flera revisorer att med övriga revisorer delta i revisionen av en bank. Inspektionen får när som helst återkalla ett revisorsförordnande och utse en ny revisor. Revisorn har rätt till arvode för sitt arbete av banken. Arvodets storlek bestäms av inspektionen. Paragrafen motsvarar nuvarande 5 §. skyldighet att förordna en eller flera revisorer att med övriga revisorer delta i revi- sionen av en bank slopas och ersätts av en bestämmelse i första stycket som i stället ger inspektionen en rätt att förordna revisor. Inspektionen skall alltså kunna välja om den skall förordna en eller flera revisor som skall ingå i revisorskollektivet hos en viss bank. Ett sådant val skall träffas med hänsyn till syftet bakom de grundläggande rörelsereglerna i 2 kap. 1-4 §§ (se avsnitt 11.1.1). När det gäller revisorns arvode har ordet skäligt tagits bort i tredje stycket. Härmed avses inte någon ändring i sak. Det får emellertid anses som en självklarhet att revisorns arvode skall vara skäligt. får sammankalla styrelsen i en bank. Om styrelsen inte har rättat sig efter en begäran från inspektionen om att kalla till extra stämma, får inspektionen utfärda en sådan kallelse. Företrädare för inspektionen får närvara vid stämma och vid ett så- dant styrelsesammanträde, som inspektionen har sammankallat, samt delta i överläggningarna. Paragrafen motsvarar nuvarande 6 §. Den enda ändring som görs är att kravet i första stycket på att det skall anses nödvändigt för att Finans- inspektionen skall få sammankalla styrelsen i en bank slopas. Ett sådant krav fyller inte någon funktion eftersom det är inspektionen som också avgör om kravet är uppfyllt. Det får förutsättas att denna möjlighet ut- nyttjas med omdöme. Tillstånd skall ges till förvärv som avses i 12 §, om det kan antas att förvärvaren inte kommer att motverka att bankens rörelse drivs på ett sätt som är förenligt med 2 kap. 1-4 §§ och om förvärvaren även i öv- rigt är lämplig att utöva ett väsentligt inflytande över ledningen av en bank. Tillstånd får inte ges, om förvärvaren i väsentlig mån har åsidosatt skyldigheter i näringsverksamhet eller i andra ekonomiska angeläg- enheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. Om förvärvet skulle leda till nära förbindelser mellan banken och någon annan, skall tillstånd ges endast om förbindelserna inte hindrar en effektiv tillsyn av banken. får föreskriva inom vilken ett förvärv skall genomföras. skall meddela beslut i ett ärende enligt denna paragraf från det att ansökan om tillstånd gjordes. Paragrafen motsvarar nuvarande 11 §. Hänvisningen i första stycket till sundhetsbegreppet har slopats och ersatts av en hänvisning till rörelse- reglerna i 2 kap. 1-4 §§ för att ägarprövningen inom ramen för den löp- ande tillsynen skall harmoniera med de krav som skall ställas i samband med auktorisationen (se förslaget till 9 kap. 3 § denna lag och 2 kap. 2 § lagen om medlemsbanker). Förvärvstillstånd skall alltså ges om det kan antas att förvärvaren inte kommer att motverka att bankens rörelse drivs på ett sätt som är förenligt med de nämnda reglerna. Den närmare innebörden av dessa regler framgår av avsnitt 11.1. får vid prövningen av om förvärvstillstånd skall ges göra överväganden av samma slag som vid sin tillsyn av om banken uppfyller kraven i de aktuella rörelsereglerna. Om den som har ett kvalificerat innehav av aktier eller andelar motver- kar eller kan antas komma att motverka att bankens rörelse drivs på ett sätt som är förenligt med 2 kap. 1-4 §§, får besluta att denne vid stämman inte får företräda fler aktier eller andelar än som motsvarar ett innehav som inte är kvalificerat. Detsamma gäller, om en sådan innehavare i väsentlig mån har åsidosatt skyldigheter i närings- verksamhet eller i andra ekonomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. Om den som har ett kvalificerat innehav av aktier eller andelar har underlåtit att ansöka om tillstånd till ett förvärv som avses i 12 §, får inspektionen besluta att denne vid stämman inte får företräda aktierna eller andelarna till den del de omfattas av ett krav på tillstånd. Om någon i strid med ett beslut av inspektionen har ett kvalificerat innehav av aktier eller andelar, får innehavaren inte företräda aktierna eller andelarna vid stämman till den del innehavet står i strid med be- slutet. får förelägga en ägare som avses i första stycket att avyttra så stor del av aktierna eller andelarna att innehavet därefter inte är kvalificerat. En ägare som avses i andra eller tredje stycket får föreläggas att avyttra så stor del av aktierna eller andelarna att innehavet inte står i strid med inspektionens beslut. Aktier som omfattas av förbud eller föreläggande enligt denna para- graf skall inte medräknas när det fordras samtycke av ägare till en viss del av aktierna i bolaget för att ett beslut skall bli giltigt eller en befog- enhet skall få utövas. Detta gäller dock inte om en förvaltare har för- ordnats enligt 18 §. Paragrafen motsvarar nuvarande 14 §. Förutsättningarna i första stycket för att skall få besluta att en ägare vid stämman inte skall få företräda fler aktier eller andelar än som motsvarar ett innehav som inte är kvalificerat har ändrats. Den nya bedömningsgrunden är avsedd att stämma överens med vad som enligt 13 § gäller som förut- sättningar för att få förvärvstillstånd så att samma kvalitativa krav ställs på en ägare oavsett i vilket sammanhang som en fråga om dennes lämplighet som innehavare av ett kvalificerat innehav blir aktuell (se hänvisningen i kommentaren till 13 §). Om en bank inte driver sin rörelse enligt bankrörelselagen, andra för- fattningar som särskilt reglerar banker, bankens stadgar eller interna instruktioner som har sin grund i banklagstiftningen skall Finansin- spektionen ingripa genom att utfärda föreläggande att vidta åtgärd , förbjuda verkställighet av beslut eller meddela anmärk- ning. Om överträdelsen är allvarlig skall ingripa ge- nom att återkalla bankens oktroj eller, om det är tillräckligt, meddela varning. Frågor om återkallelse av oktroj och meddelande av varning prövas av . Ärenden som är av principiell betydelse eller av särskild vikt prövas dock av regeringen. Regeringens prövning sker efter anmälan av inspektionen. Om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om banken vidtar rättelse får inspektionen underlåta att ingripa. Paragrafen är ny och motsvarar närmast regleringen i nuvarande 15 § och 16 § första stycket 5. Den innehåller en katalog över de sanktioner som kan tillgripa generellt om en bank inte bedriver sin rörelse enligt de regler som särskilt gäller för banker. Sanktionerna verkställighetsförbud, varning och återkallelse av oktrojen är emellertid inte nya. Regleringen av de överträdelser som räknas upp i nuvarande 16 § första stycket 1-4 och 8 har brutits ut till två separata paragrafer (se nedan under 21 och 22 §§). De överträdelser som räknas upp i nu- varande 16 § första stycket 6 och 7 anses inte behöva regleras separat utan behandlas hädanefter enligt de allmänna bestämmelserna i 20 §. De nya bestämmelserna syftar till att ge inspektionen större frihet att välja sanktion i det enskilda fallet. I linje härmed ligger slopandet av regleringen i nuvarande 16 § andra stycket andra och tredje meningarna av vissa frågor i samband med att bankens kapitalbas understiger vad som krävs enligt bankrörelselagen och banken har en olämplig person i sin ledning, vilka hädanefter överlämnas till inspektionens bedömning. Av första stycket framgår att till att börja med kan ingripa genom att utfärda föreläggande att vidta åtgärd . Inspektionen får här en möjlighet att inte endast, som är fallet enligt 15 §, förelägga banken att göra rättelse utan kan även förelägga banken att ombesörja något som denna inte tidigare gjort. En nyhet i detta stycke är också att inspektionen får en ytterligare sanktion till sitt förfogande, nämligen anmärkning. Sanktionen är tänkt att användas vid mindre allvarliga överträdelser. Vid allvarliga överträdelser skall däremot, enligt vad som sägs i andra stycket, bankens oktroj återkallas eller, om det är tillräckligt, varning meddelas. Andra-fjärde meningarna har lydelse enligt förslag i prop. 1997/98:186 (se i propositionen 7 kap. 16 § tredje stycket förslag till lag om ändring i bankrörelselagen). Det nya i detta stycke är enligt kommitténs förslag att varning blir ett generellt alternativ till återkallelse av oktrojen, utom i de i 21 § första stycket 1, 3 och 4 särskilt reglerade fallen. utgör inte varning något alternativ till återkallelse av oktrojen om banken inte inlett sin rörelse, bankens kapitalbas understiger det minsta belopp som krävs enligt bankrörelselagen, banken inte fullgjort sina skyldigheter enligt lagen om insättningsgaranti eller om bankens ledning inte uppfyller lagens krav (se nuvarande 16 § första stycket 2, 6, 7 och 8 jämförda med andra stycket samma paragraf). Bestämmelsen i fjärde stycket är ny och innebär att Finansinspek- tionen får en lagreglerad möjlighet att underlåta att ingripa om överträ- delsen är ringa eller ursäktlig eller om banken vidtar rättelse. Riktlinjer för tillämpningen av de nu berörda bestämmelserna har utvecklats i avsnitten 13.3.2.1 och 13.3.2.2. skall återkalla en banks oktroj eller, om det är till- räckligt, meddela varning om någon som ingår i bankens styrelse eller är dess verkställande direktör inte uppfyller de krav som anges i 9 kap. 3 § tredje stycket 3 och fjärde stycket denna lag, 2 kap. 3 § fjärde stycket 2 sparbankslagen (1987:619) eller 2 kap. 2 § fjärde stycket 3 och femte stycket lagen (1995:1570) om medlemsbanker. Om åsidosättandet av kraven är mindre allvarligt skall Finansin- spektionen meddela anmärkning. Bestämmelsen i första stycket har flyttats från nuvarande 16 § första stycket 8. Nyheter är att får möjlighet att meddela varning och, enligt andra stycket, anmärkning om banken har en olämplig ledning samt att regleringen i 16 § fjärde stycket andra men- ingen slopats. Enligt denna får oktrojen återkallas bara om inspektionen först beslutat att anmärka på att den aktuella personen ingår i styrelsen eller är verkställande direktör eller ställföreträdare och denne trots detta sitter kvar i styrelsen . Om inspektionen stannar för att i ett visst fall meddela anmärkning eller varning bör detta dock i regel uppfattas som en uppmaning till banken att ersätta den olämpliga personen eller vidta någon annan åtgärd för att ledningen skall uppfylla lagens krav. Inspektionen måste därefter bevaka ärendet och kontrollera att samtliga i ledningen uppfyller dessa krav. skall återkalla en banks oktroj om 1.banken inte har anmälts för registrering inom föreskriven tid eller anmälan har avskrivits eller avslagits genom ett beslut som har vunnit laga kraft, 2.banken inte från det oktroj beviljades har börjat driva bankrörelse, 3.banken har förklarat sig avstå från oktrojen, 4. banken har överlåtit hela sin rörelse, eller 5. banken av inte drivit bankrörelse. I fall som avses i första stycket 2 och 5 får inspektionen i stället för att återkalla oktrojen, om det är tillräckligt, meddela varning. Återkallelsegrunderna i första stycket har flyttats från nuvarande 16 § första stycket 1-4. Enligt andra stycket har möjlighet att, om det är tillräckligt, meddela varning som ett alternativ till återkallelse av ok- trojen dels om banken inte inom ett från det oktroj beviljades har börjat driva bankrörelse (punkt 2), dels om banken av inte drivit bankrörelse (punkt 5). Såvitt avser punkt 2 är möjligheten att meddela varning ny. Varning är avsedd att meddelas om det i ett enskilt fall framstår som motiverat att ge banken ytterligare en chans att komma igång med rörelsen. När det gäller punkterna 1, 3, 4 och 5 har någon ändring inte skett i förhållande till gällande rätt. Om oktrojen återkallas får den myndighet som beslutat om återkallelse bestämma hur avvecklingen av rörelsen skall ske. Ett beslut om återkallelse får förenas med förbud att fortsätta rörel- sen. Bestämmelsen har brutits ut från nuvarande 16 § femte och sjätte styckena. I båda styckena har ordet verksamheten ersatts med ordet rörelsen i överensstämmelse med kommitténs användning av dessa begrepp. Bankrörelse kan ju omfatta flera skilda verksamheter bland vilka de två i 1 kap. 3 § första stycket nämnda konstituerar bankrörelse. En bank som underlåter att lämna de upplysningar som föreskri- vits med stöd av 5 § skall påföras en förseningsavgift med . Är underlåtenheten ursäktlig eller ringa får avgiften bestämmas till lägre belopp eller efterges. Avgiften tillfaller staten. Beslut om förseningsavgift fattas av . Bestämmelserna om förseningsavgift är nya. skall påföra förseningsavgift om en bank inte kommer med de rapporter som bankerna är skyldiga att ge in till . Vilka dessa rapporter är och när de skall vara inlämnade framgår av de föreskrifter som inspektionen med stöd av 56 § första stycket bankrörelseförord- ningen bemyndigats meddela. Det överlåts åt att avgöra om försenad rapporte- ring i ett visst fall skall medföra förseningsavgift med maximalt belopp eller om förseningen är av sådan karaktär att avgiften bör bestämmas till ett lägre belopp eller efterges. Allmänt kan sägas att en längre försening i regel är allvarligare än en försening med endast någon dag. Å andra sidan kan även mindre förseningar vid upprepade tillfällen vara allvarligt. För det fall att en bank skulle motsätta sig att ge in en viss rapport till har inspektionen möjlighet att förelägga banken vid vite (se 31 §) att komma in med rapporten. Vid upprepade fall av underlåten eller försenad rapportering kan inspektionen meddela an- märkning eller varning. Om ett bankföretag, som är hemmahörande i ett land utanför EES, dri- ver bankrörelse från filial här i landet skall 20 § äga tillämpning för verksamheten här i landet. Frågor om återkallelse av filialtillstånd och meddelande av varning prövas av . Ärenden som är av principiell betydelse eller av särskild vikt prövas dock av regeringen. Regeringens prövning sker efter anmälan av inspektionen. Ett filialtillstånd skall också återkallas om -insättningar hos filialen omfattas av en utländsk garanti som har en högsta ersättningsnivå som överstiger den som gäller enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, eller -ersättningen avser flera slag av insättningar, eller -betalas till andra insättare än vad som anges i den lagen. Om insättningar hos filialen omfattas av garanti till följd av ett beslut enligt 3 § andra stycket lagen om insättningsgaranti och tillstånd till filialetablering inte skulle ha meddelats utan ett sådant beslut, får in- spektionen, om bankföretaget inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen om insättningsgaranti, förelägga bankföretaget att vidta rättelse med förklaring att filialtillståndet annars skall återkallas. inte vidtagit rättelse från föreläggandet, får tillståndet åter- kallas. Vid en sådan prövning gäller andra stycket i tillämpliga delar. Om filialtillståndet återkallas gäller 23 § i tillämpliga delar. Inspektionen skall underrätta tillsynsmyndigheten i det land där bankföretaget har sitt säte om åtgärder som har vidtagits med stöd av denna paragraf. Om ett bankföretag, som är hemmahörande i ett annat land inom EES, driver verksamhet här i landet från filial eller genom direkt tillhanda- hållande av tjänster och därvid inte driver sin rörelse enligt de be- stämmelser som avses i 20 §, får förelägga bankfö- retaget att göra rättelse. Om bankföretaget inte följer föreläggandet, skall inspektionen un- derrätta behörig myndighet i företagets hemland. Om rättelse ändå inte sker, får inspektionen förbjuda bankföretaget att göra nya åtaganden här i landet. Innan förbud meddelas skall in- spektionen underrätta behörig myndighet i bankföretagets hemland. I brådskande fall får inspektionen meddela förbud utan föregående un- derrättelse till hemlandsmyndigheten. Denna skall då underrättas så snart det kan ske. Ändringarna i 26 och 27 §§ första styckena införs som en följd av de ändrade ingripandereglerna när det gäller svenska banker. Om någon driver bankrörelse utan att vara berättigad till det, skall Fi- nansinspektionen förelägga denne att fortsättningsvis inte bedriva rör- elsen. Är det osäkert om rörelsen utgör bankrörelse, får inspektionen före- lägga den som driver rörelsen att lämna de upplysningar om rörelsen som behövs för att bedöma om så är fallet. I fråga om utländska företag får ett föreläggande enligt denna para- graf riktas mot såväl företaget som den som här i landet är verksam för företagets räkning. Förutom en rent språklig ändring i första stycket har ordet verksam- heten genomgående i paragrafen ersatts med ordet rörelsen i över- ensstämmelse med kommitténs användning av dessa begrepp. Ansökan om oktroj och stadfästelse av bolagsordning prövas av . Ärenden som är av principiell betydelse eller av särskild vikt prövas dock av regeringen. Vid behandlingen av en ansökan om stadfästelse av bolagsordning prövas att bolagsordningen överenstämmer med denna lag, aktiebo- lagslagen (1975:1385) och andra författningar samt om och i vilken utsträckning särskilda bestämmelser behövs med hänsyn till omfatt- ningen och arten av bolagets verksamhet. Vid behandlingen av en ansökan om stadfästelse av bolagsordning prövas att bolagsordningen överenstämmer med denna lag, aktiebo- lagslagen (1975:1385) och andra författningar samt om och i vilken utsträckning särskilda bestämmelser behövs med hänsyn till omfatt- ningen och arten av bolagets verksamhet. Bolagsordningen skall stadfästas och okroj beviljas, om 1.den planerade rörelsen kan antas komma att drivas på ett sätt som är förenligt med 2 kap. 1-4 §§, 2.det kan antas att den som kommer att ha ett kvalificerat innehav i bolaget inte kommer att motverka att bolagets rörelse drivs på ett sätt som är förenligt med 2 kap. 1-4 §§ och även i övrigt är lämplig att ut- öva ett väsentligt inflytande över ledningen av en bank, och 3.den som avses ingå i bolagets styrelse eller vara verkställande direktör eller dennes ställföreträdare har tillräcklig insikt och erfarenhet för att delta i ledningen av en bank och även i övrigt är lämplig för en sådan uppgift. Bolagsordningen får inte stadfästas och oktroj inte beviljas, om det kan antas att någon som i väsentlig utsträckning har åsidosatt sina skyl- digheter i näringsverksamhet eller i andra ekonomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet kommer att ha ett kvalifi- cerat innehav i banken. Om bolaget kommer att ha nära förbindelser med någon annan, får bolagsordningen stadfästas och oktroj beviljas endast om förbindelserna inte hindrar en effektiv tillsyn av banken. Om bolagsordningen ändras skall även ändringen stadfästas. Därvid gäller första–tredje styckena i tillämpliga delar. Begreppen sund bankverksamhet och sund utveckling av verksam- heten slopas i första stycket 1 och 2 och ersätts av en hänvisning till 2 kap. 1-4 §§, dvs. de grundläggande kraven på soliditet, riskhantering, genomlysbarhet och god bankstandard (se kommentaren till 7 kap. 13 § angående innebörden av denna ändring). Sista stycket i paragrafens nuvarande lydelse som anger att oktroj inte får vägras på den grunden att det inte behövs någon ytterligare bank har slopats. Bestämmelsen är överflödig med hänsyn till utformningen av paragrafen i övrigt. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser m.m. Kommitténs betänkande överlämnas till regeringen . Efter sedvanlig remissbehandling kan arbetet på en lagrådsremiss påbörjas i . Det är emellertid inte att räkna med att fattar beslut i ärendet förrän . Ikraftträdandetidpunkten har därför satts till . Kommittén föreslår att en bank får bedriva icke-finansiell verksamhet i begränsad omfattning och att en bank skall få inneha den egendom som krävs för att bedriva tillåten rörelse. Det blir tillåtet för banker att inneha de tillgångar som behövs för den finansiella respektive tillåtna icke-finansiella verksamheten. För det fall att en bank innehar egendom som före lagens ikraftträd- ande förvärvats under sådana förhållanden som avses i den äldre 2 kap. 8 § för att skydda fordran och denna egendom inte skulle vara tillåten för banken att inneha enligt de nya reglerna i 2 kap. 6 § bör avyttringen av sådan egendom ske i enlighet med de äldre bestämmelserna. Den förutvarande regleringen av jävskrediter i 2 kap. 17 § omfattade endast krediter och en del liknande transaktioner. Kommittén föreslår att jävskreditbestämmelsen skall utsträckas även till andra avtal än kre- ditavtal mellan personer i jävskretsen och banken. Sådana andra avtal som ingåtts före lagens ikraftträdande bör inte falla in under den nya regleringen. Kommittén föreslår ändringar av bedömningsgrunderna för den prövning av om tillstånd skall meddelas till ett förvärv av aktier eller andelar som medför att förvärvarens sammanlagda innehav utgör ett kvalificerat innehav eller till ett förvärv som innebär att ett kvalificerat innehav ökas så att det uppgår till eller överstiger viss gräns. En ansökan om förvärvstillstånd som kommit in före ikraftträdandet bör därför bedömas enligt äldre bestämmelser. De av kommittén föreslagna ändringarna när det gäller Finansinspek- tionens möjligheter att ingripa om en bank inte bedriver sin rörelse enligt de regler som särskilt gäller för banker innebär att får fler sanktioner till sitt förfogande och en större frihet att i det enskilda fallet avgöra såväl när en sanktion skall tillgripas som vilken sanktion som i sådana fall bör bli aktuell. Överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet bör därför i regel bedömas enligt äldre bestämmel- Detta gäller även ingripanden mot utländska banker med stöd av bestämmelserna i de nya 26 och 27 §§. Med hänsyn till att bedömningsgrunderna vid oktrojprövningen ändras i 9 kap. 3 § tredje stycket 1 och 2 bör de ansökningar om oktroj som har kommit in till före ikraftträdandet bedömas enligt de regler som gällde .