sou · GMB376 · 1999-01-01 00:00:00 — till idrottsforskningsprojekt i hela landet, vilket medger att forskningsområdet kan förstärkas och utvecklas. Utöver detta stöder staten tillämpad forskning vid olika utvecklingscentrum, i nära samar- bete mellan idrottsrörelsen, universitet och högskolor. Det är folkrörelseidrotten med dess omfattande ideella engagemang som har lagt grunden för idrottens utveckling. Mer än en halv miljon ideellt arbetande ledare ägnar tillsammans minst åt idrotten. Enligt en studie av svenska idrottsföreningar som publicerade är gruppen anställda inom idrottsrörelsen en mycket liten del av den totala ledarkåren. Det är genom det ideella frivilliga ledarskapet som grunden läggs för idrotts- rörelsens omfattning och verksamhet. Den breda folkrörelseidrotten ger varje deltagare möjlighet att, genom sitt medlemskap i en förening, påverka verksamheten och låta den utvecklas efter sina och gruppens önskningar och prioriteringar. Den demokratiska mötesordningen ger också goda tillfällen för barn, ungdomar och vuxna att lära sig att tillämpa de demokratiska spel- reglerna. Idrottsrörelsen finansierar sin verksamhet på ett flertal olika sätt. Statens bidrag riktar sig i första hand till den centrala verksamhet som bedrivs inom förbunden samt till den lokala verksamhet som bedrivs för barn och ungdomar. I det statliga stödet ingår även bidrag på från AB Tipstjänst och genom ett regeringsbeslut tillfaller dessutom överskottet från AB Tipstjänsts vär- deautomater föreningslivets barn- och ungdomsverksamhet. Dessa bidrag kommer att ersättas med ett vinstdelningssystem där idrotten får en del av vinsten från det sammanslagna statliga spelbolaget. Vinstdel- ningssystemet kommer att träda i kraft tidigast . Landstingen lämnar utbildningsstöd till dist- riktsidrottsförbund. Kommunala bidrag utgår såväl till anläggningar som till verksamhet. De offentliga penningströmmarna till idrotten uppgick totalt till (SOU 1996:3). Till följd av det ekonomiska läget har de offentliga utgifterna på idrottsområdet minskat. Idrottsrörelsens egenfinansiering sker i första hand genom medlemsavgifter, deltagaravgifter, publikintäkter och genom intäkter från spelmarknaden. De intäkter som man får genom försäljning av Bingolotto-lotter har fått stor betydelse för den lokala verksamheten. Intäkterna från idrottens egenfinansiering uppgick till (SOU 1996:3). Det finns emellertid betydande svårigheter att förutse den framtida utveck- lingen av lotteriintäkterna bl.a. mot bakgrund av det hårda konkur- renstryck som råder på spel- och lotterimarknaden. Sponsring i form av ekonomiska bidrag från olika företag förekom- mer men riktas främst till verksamheter som har ett medialt intresse. Statens stöd till idrotten Stödet till idrotten riktar sig huvudsakligen till verksamhet av gemen- sam natur inom idrottsrörelsen och till lokal ungdomsverksamhet. Där- utöver går anslaget till bl.a. forskning och utveckling samt bidrag till specialidrott vid Riksidrottsgymnasier. Från anslaget ges även stöd till organisationer som inte är medlemmar i samt bidrag för deltagande i såväl olympiska som paralympiska (handikapp- ) spel. De grundläggande principerna för det statliga stödet till idrotten fastställdes av (prop. 1970:79, bet. 1970:SU122, rskr. Propositionen som låg till grund för riks- dagens beslut byggde på betänkandet Idrott åt alla (SOU 1969:29). Genom beslut samlades stödet till idrotten och dess organi- sationer i ett anslag. beslut innebar att idrottens struktur med fria och från staten obundna organisationer skulle bestå. Det statliga stödet skulle således fördelas av . Detta skulle dels främja sam- manhållningen inom idrottsrörelsen, dels ge en effektiv hantering av anslaget. Såväl som regeringen framhöll att stödet till idrotten främst skulle avse att stimulera motions- och breddidrott inom alla åldrar och befolkningsgrupper. Föredragande statsråd framhöll att detta inte skulle ses som ett förringande av elitidrotten, men eftersom stora grupper av befolkningen inte stimuleras av eller deltar i elitidrott borde i stället aktiviteter inom motionsidrotten som bedrivs inom och liknande organisationer kraftigt understödjas. beslut innebar att riksidrottsstyrelsen under regeringen skulle sköta de förvaltningsuppgifter som hänförde sig till organisa- tionsstödet till idrotten. I dessa uppgifter ingick att till regeringen redo- visa medelsbehovet för kommande budgetår och att fördela anvisade medel. Vidare skulle regeringen, för att kunna tillgodose statens infly- tande, utse två ombud i riksidrottsstyrelsen jämte suppleanter. En av regeringens företrädare skulle ha som särskild uppgift att också följa ungdomsverksamheten och tillvarata den motions- och friluftsbetonade verksamhetens intressen liksom också de speciella frågor som kunde hänföra sig till handikappidrotten. samlade större delen av den svenska idrottsrörelsen. Utanför organisationen stod dock flera idrottsorganisationer som uppbar statligt stöd. har dessa organisa- tioner minskat till sex stycken. Dessa är , , Svenska Livräddningssällskapet- Simfrämjandet, , samt Cykelfrämjandet. Även står utan- för . I propositionen framförde statsrådet att de organisationer som stod utanför skulle ha rätt att lämna egna anslagsfram- ställningar till regeringen. skulle emellertid yttra sig över framställningarna. Statsbidraget till dessa organisationer skulle fastställas av regeringen. underströk i sitt yttrande (bet. 1970:SU122) över pro- positionen att inte borde ge direktiv för den närmare inrikt- ningen av det ekonomiska stödet till idrotten utan att det borde vara sak att besluta om fördelningen av bidraget mellan olika specialidrottsförbund. har ansvaret för fler uppgifter som då låg på andra huvudmän överförts till . Anläggningsstödet över- fördes från . Från och med /91 (prop. 1989/90:100 bil. 13, bet. 1989/90:KrU15, rskr. 1989/90:161) fördelar även lokalt aktivitetsstöd till lokala idrottsföreningar. fördelade det statliga lokala aktivitetsstödet såväl till idrottsorganisationerna som till barn- och ungdomsorganisationerna. Reglerna för fördelning av lokalt aktivitetsstöd från detta anslag har godkänts av regeringen (prop. 1992/93:100 bil. 8, bet. 1992/93:KrU14, rskr. 1992/93:254). Bidraget fördelas till idrottsföreningarna grundat på antalet grupper i åldrarna 7- med minst tre deltagare. Bidrag utgår med en individuell del samt en del för gruppen. Från och med /97 fördelar även bidrag till specialidrottsverksamheten vid riksrekryte- rande idrottsgymnasier (prop. 1994/95:100 bil. 14, bet. 1994/95:KrU14, rskr. 1994/95:224). Det har gått formerna för statligt stöd till idrotten senast var föremål för en genomgripande prövning och analys. har bl.a. statens system för anslagstilldelning och styr- ning av verksamheter genomgått omfattande förändringar. Med hänsyn till vad som framförts i det föregående och eftersom de mål för idrotts- anslaget som i huvudsak fastställdes av nu ter sig vaga och allmänna finns det anledning att ge en kommitté i uppdrag att utvärdera det statliga stödet till idrotten och föreslå nya tydligare mål för detta stöd. Kommittén bör vara parlamentariskt sammansatt. som gått sedan statens stöd till idrotten senast prövades har ett flertal förändringar skett i omvärlden som påverkar idrotten och förutsättningarna för det statliga stödet till idrotten. Befolkningssam- mansättningen har ändrats, en stor del av svenskarna har en annan kulturell och etnisk bakgrund än den traditionellt svenska. har blivit en del av Europeiska unionen. Idrottens egna regelverk har där- med blivit föremål för prövningar i . Kravet på hushållning med statens resurser är stort. Detta kräver att måluppfyllelsen är hög och att bidrag fördelas effektivt. Det statliga budgetarbetet har genomgått genomgripande förändringar på ett antal Översynen av anslaget bör därför utgå från de för- ändringar som skett i samhället sedan anslaget fick sin nuvarande ut- formning. Demokratisk tradition och förnyelse Det ideella och demokratiskt uppbyggda föreningslivet är en viktig del av det svenska samhället. Genom sitt engagemang för en god samhälls- etik motverkar den demokratiskt uppbyggda idrottsrörelsen negativa yttringar och bidrar till integration av människor som annars upplever ett utanförskap i samhället. Det är av stor vikt att de frågor som rör demokratins tillämpning inom idrottsrörelsen är en levande och aktiv del av verksamheten. Demokratins arbetsformer får inte förvandlas till en abstraktion som reserveras för årsmöten och formella tillfällen. På samma sätt är det ideella föreningslivets integritet, självständighet och utvecklingsförmåga en viktig förutsättning för den offentliga bidrags- givningen till föreningslivet. Förändring av relationen mellan staten och har sedan beslut fått utökade arbetsuppgifter. som uppgifterna har ökat har också det all- männas insyn i förbundet minskat. upphörde rege- ringens ombuds uppdrag i (prop. 1992/93:100 bil. 8, bet. 1992/93:KrU14, rskr. 1992/93:254). Detta motiverades med en önskan att öka idrottsrörelsens frihet och obero- ende. I samband med denna reform begränsades uppgifter för de organisationer som inte är medlemmar i förbundet. har en betydelsefull roll i fördelningen av statens stöd till idrotten. Formerna för återrapportering till regeringen av behövlig information om bidragets användning svarar inte fullt ut mot behovet. revisorer föreslog i en skrivelse till (förslag 1981/82:16), efter granskning av statens stöd till idrotten, att den dåva- rande ordningen med statens revisorer i skulle avskaffas. Deras argument var att de vid sin granskning funnit att de kontrollfunktioner som och dess förbund b yggt upp inom sig väl tillgodoser även de krav på kontroll som från statens sida är behövliga. antog förslaget som sitt eget (bet. 1982/83:KrU1, rskr. 1982/83:25). Regeringen har alltsedan den 1 juli 1983 därför inte utsett revisorer i . revisorer har i en skrivelse till regeringen (förslag 1995:38) efter en genomförd granskning av idrottsanslaget pekat på behovet av att den statliga styrningen av anslagsanvändningen är effektiv och möjlig att följa upp (dnr In96/513/FO). Revisorerna understryker att målstyrningen kräver en grundlig och kontinuerlig uppföljning och kontroll. Vidare understryks i revisorernas skrivelse till regeringen det unika i att en verksamhet som får så betydande medel i statsbidrag som inte är föremål för statlig revision. Revisorerna anser därför att regeringen på nytt bör utse revi- sorer i . Revisorerna anger i skrivelsen att de i sin granskning saknar en kvalitativ utvärdering av idrottens verksamhet i förhållande till de uppsatta målen. Nya idrotter har etablerats Sedan 1970 års idrottspolitiska beslut i har antalet special- idrottsförbund inom ökat från 49 till 66 förbund. Ökningen beror på att nya idrotter etableras och vinner utövare. Det mest påtagliga exemplet på nya idrotter är innebandyn som kommit att bli en av de större specialidrottsförbunden mätt i antalet utövare. Detta innebär att de ekonomiska villkoren förändras för de etablerade idrotterna genom att fler måste dela på de tillgängliga resurserna. Detta bör dock inte vara ett hinder för en ut- veckling där idrotten förändras och förnyas. Ökad kommersialisering av elitidrott Det stora kommersiella intres- set som kommit att riktas mot elitidrotten har kraftigt förändrat de ekonomiska förutsättningarna för idrottsutövandet. Resultatet har blivit att utövare av idrotter med stort medialt intresse har fått väsentligt bättre förutsättningar för såväl träning som tävling än vad som gäller idrottsutövare i andra idrotter. som egenfinan- sieringen är viktig kan en alltför stor tilltro till de kommersiella kraf- terna inom idrotten leda till en ensidig fokusering på elitnivån och de internationella resultaten. Få kvinnor i beslutande organ Enligt en kartläggning som presenterats av i betän- kandet Fritid i förändring (SOU 1996:3) utgör kvinnor i genomsnitt av de aktiva inom . De tre idrotterna med störst andel kvinnliga aktiva är ridsport (), gymnastik () och konståkning (). Idrotter med högst andel manliga aktiva är ishockey och () samt bandy och brottning (). På representationsnivå når antalet kvinnor sällan . Inför hade idrottsrörelsen satt upp högt ställda mål för att förbättra den kvinnliga representationen inom idrottens Trots ett omfattande arbete nåddes inte målen. Riks- idrottsmötet beslöt därför att ytterligare intensifiera arbetet med att öka den kvinnliga representationen i beslutande organ inom idrottsrörelsen. konstaterade i sitt betänkande att det fortfarande finns alltför få redovisningar för att kunna ge tydligt svar på hur offent- liga bidrag fördelar sig på verksamhet för kvinnor och män. Ett förslag från utredningen är att det i redovisningar av hur offentliga medel används skall framgå hur resurserna har fördelats mellan kvinnor och män. I de analyser som utredningen presenterade framgår att kvinnor missgynnas i jämförelse med män vid användande av offentliga medel inom fritidsområdet. Idrott för alla? Ett stort antal människor i har en annan kulturell och etnisk bakgrund än den svenska. Idrottens språk är universellt. Idrotten och dess organisationer ger utövarna möjlighet att möta människor med olika ursprung, något som berikar såväl den enskilde som samhället i stort. Idrotten har stor betydelse för att öka integrationen i samhället detta bör tillvaratas och stödjas. Idrotten har stor betydelse för att bryta seg- regation och utanförskap. Det finns därför anledning att särskilt upp- märksamma tendenser till ökad uppdelning av idrottsutövandet som kan härledas till social och etnisk bakgrund. Flera undersökningar av fritidsvanor visar att ungdomar blivit alltmer stillasittande. I många fall har leken utomhus ersatts av exempelvis TV- och dataspel. Detta är i ett långsiktigt perspektiv att se som allvarligt. Det är under barn- och ungdomsperioden som kroppen byggs upp. Brist på motion och rörelse leder till försämrad hälsa med åtföljande sjukdomsrisker. Lek och idrott – en bortglömd form? har det förts en diskussion om att barn i allt- för tidig ålder leds in i tävlingsidrott och på så vis för tidigt lämnar leken bakom sig. Forskningen ger inget entydigt svar på frågan när leken kan eller bör ersättas av tävlingsidrott. Det är i stället sanno- likt så att detta är beroende av den enskilda individens mognad och intressen. Det finns dock tecken på att en alltför tidig specialisering inom idrotten leder till att de barn och ungdomar som inte börjar idrotta tidigt riskerar att ställas utanför den organiserade idrottsverksamheten. Ofta är det just dessa barn och ungdomar som har ett stort behov av den fostran och gemenskap som idrotten erbjuder. Det är angeläget att skapa bättre möjligheter än för att utveckla såväl inne- håll som omfattning av den organiserade ungdomsidrotten så att verk- samheten även blir tillgänglig för de barn och ungdomar som står utanför. har allt större uppmärksamhet riktats mot att vi genom våra kost-, tobaks- och alkoholvanor samt motion m.m. kan påverka vår hälsa och vårt välbefinnande. Folkhälsoarbetet inom kom- munerna har ökat i omfattning. Skillnaderna i hälsa mellan olika grup- per i samhället är förhållandevis stora. Det finns betydande skill- nader mellan olika socioekonomiska grupper liksom mellan kvinnor och män och mellan infödda svenskar och invandrade. Det finns upp- gifter som tyder på att skillnaderna i hälsa ökar. Yngre lågutbildade kvinnor är en grupp vars hälsosituation tycks försämras. Idrottsrörelsen har en viktig funktion när det gäller att skapa tillfäl- len till motionsaktiviteter för människor från olika åldrar och samhälls- grupper. Idrotten kan spela en viktig roll i folkhälsoarbetet när det gäller att förbättra de sämst ställda gruppernas hälsotillstånd. Kommittén skall utvärdera det nuvarande systemet för det samlade statliga stödet till idrotten. Kommittén skall därvid analysera de av staten uppsatta målen för stödet, särskilt med inriktning på målupp- fyllelse och relevans. Kommittén skall också bedöma effekterna av andra direkta och indirekta former för statligt stöd till idrotten, exem- pelvis bidrag till utbildningsverksamhet, skatteregler m.m. En särskild analys skall göras av effektiviteten i det offentliga stödet till den lokala verksamheten för barn och ungdom på idrottens område. Som en del i utvärderingen skall stödets nuvarande administrativa hantering analyse- ras. Kommittén skall belysa verksamheten inom idrottsrelaterad forsk- ning. Dessutom skall omfattning och inriktning på statens insatser bedömas. Kommittén skall redovisa en analys av befintliga fakta i folk- hälsofrågor med inriktning på den fysiska aktiviteten i olika ålders- grupper. Kommittén skall analysera hur idrottsrörelsens finansiering ser ut , dess omfattning och inriktning samt ta ställning till hur det bör påverka den statliga bidragsgivningen. Kommittén får gärna lämna för- slag som kan öka idrottsrörelsens egenfinansiering. Förslag till nya mål Kommittén skall, med utgångspunkt i utvärderingen, föreslå tydligare mål för statens samlade stöd till idrotten. Därvid skall en anpassning ske till den förnyade statliga budgetprocessen samt till andra relevanta förändringar, främst de som beskrivits i utgångspunkterna för uppdra- get. Kommittén skall också föreslå en modell för hur bidragets effekter och effektivitet skall följas upp och utvärderas och hur bidraget skall administreras och återrapporteras. I sitt förslag skall kommittén utgå från kravet på hög effektivitet och att möjligheterna till medborgerlig insyn och kontroll vid bidragsfördelningen skall säkerställas. Kommit- tén skall härvid pröva möjligheterna och lämpligheten för regering och riksdag att närmare styra anslagets inriktning. Kommitténs förslag skall utgå från att kvinnor och män får lika möjligheter att bedriva idrott. Detta gäller såväl bredd- och motions- idrott som prestationsinriktad tävlingsidrott. Kommittén skall i sina för- slag även utgå från idrottens betydelse för unga människor liksom för folkhälsan i övrigt. Av grundläggande betydelse är att målen för stödet utformas så att de bidrar till att fler människor kan delta i idrottslig verksamhet utifrån sina egna förutsättningar. Det är av vikt att värna om mångfalden av idrotter. Av detta följer att kommittén vid utformningen av målen för statens stöd till idrotten särskilt skall beakta de skilda ekonomiska villkor som gäller för olika idrotters möjligheter till egenfinansiering av såväl bredd- och motions- idrotten som elitidrotten. Det statliga stödets utformning får inte hindra en förnyelse och utveckling av idrottsrörelsen. En viktig utgångspunkt är alltjämt att statens stöd huvudsakligen bör inriktas på att bidra till att det skapas ett bestående intresse bland med- borgare i alla åldrar för regelbunden fysisk aktivitet för att uppnå hälsa och välbefinnande. Detta inom ramen för den levande folkrörelse som den demokratiska idrottsrörelsen utgör. Kommittén skall utöver det allmänna kommittédirektivet, att redo- visa konsekvenserna av sina förslag ur jämställdhetsperspektiv, även redovisa konsekvenserna av sina förslag ur såväl integrations- som folkhälsoperspektiv. Kommittén skall även ange kostnadskonsekvenser av de förslag som läggs fram. I de fall förslagen medför ökade utgifter eller minskade inkomster för det offentliga måste förslag till finansiering genom om- prioriteringar lämnas. Ekonomiska konsekvenser av förslagen skall redovisas såväl för kommuner och landsting som för statsförvaltningen. Kommitténs förslag bör utvecklas i dialog med berörda intressenter på området. Arbetet bör därför präglas av dialog och samråd med såväl idrottsrörelsen som . Kommittén skall samråda med Föreningsbidragsgruppen (C1995:C). För utredningsarbetet gäller regeringens direktiv till samtliga kom- mittéer och särskilda utredare angående regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), om prövning av offentliga åtaganden (dir. 1994:23), om jämställdhet mellan kvinnor och män (dir. 1994:124) och om redovis- ning av konsekvenserna för brottslighet och brottsförebyggande arbete (dir. 1996:49). Kommittén skall redovisa sitt uppdrag senast . Kommittédirektiv (Dir. 1997:146) Tilläggsdirektiv till Kommittén om stöd til idrotten (In 1996:03) Beslut vid regeringssammanträde . Kommittén om stöd till idrotten får förlängd tid till . Kommittén skall utöver tidigare uppdrag också bedöma konsek- venserna för den statliga idrottspolitiken om idrottsföreningar väljer att bedriva en del av sin verksamhet i annan associationsform än den ideella föreningens. Regeringen beslutade att en parlamentariskt sam- mansatt kommitté skall utvärdera det statliga stödet till idrotten samt föreslå nya, tydligare mål för statens stöd till idrotten. för utvärderingen skall vara de av staten uppställda målen för bidraget samt de samhällsförändringar som skett sedan målen fastställdes. Den svenska idrottspolitiken bygger på den s.k. folkrörelsemo- dellen. Detta innebär att staten i stor utsträckning har överlämnat id- rottspolitiska frågor till idrottsrörelsen själv. En förutsättning för detta har varit dels att idrottsrörelsen är organiserad som en demokratisk folkrörelse, dels att den kan samla såväl bredd- som elitverksamhet i en sammanhållen organisation. har frågan aktualiserats om idrottsföreningars möjligheter att överföra idrottsverksamhet på elitnivå till aktiebolag. Riksidrottsstyrelsen har gett en särskild arbets- grupp i uppdrag att utreda frågan om en alternativ associationsform till den ideella föreningen för bedrivande av idrottsverksamhet av omfat- tande kommersiell/professionell karaktär. Kommittén får i uppdrag att bedöma konsekvenserna för den statliga idrottspolitiken om idrottsföreningar väljer att bedriva en del av sin verksamhet i annan associationsform än den ideella föreningens. För arbetet gäller i övrigt de förutsättningar som har angetts i de ursprungliga direktiven (dir. 1996:84). Kommittén skall redovisa sitt uppdrag . Amnå, (1995) Det mångtydiga mellanrummet i Amnå, (red.) Medmänsklighet att hyra. Åtta forskare om ideell verksamhet . Libris, , sid. 119-171. Anläggningsdrift i förändring 1995/96 . , , , , , (1998) Finansie- ringen av idrottsrörelsen i Historia, ekonomi och forskning. Fem rapporter om idrott (SOU 1998:33) Rapporter till . Anslagsframställningar för och verksamhetsberättelser för /97 från , Sportfiske- och , Svenska Livräddningssällskapet-Simfrämjandet, , och Cykelfrämjandet. , (1997) Barnidrott på gott och ont . Idrottspeda- gogiska rapporter 51, . Basäskanden för och årsredovisningar för från Svenska cykelfrämjandet, Svenska gymnastikförbun- det, , Korpen, Svenska landhockey- förbundet, , , , och . , (1997) Motion och idrott 1997. Fem rapporter om idrott (SOU 1997:188) Rapport till . , Hans (1997) Mänskliga rättigheter i europeisk praxis. Den goda idrotten, mål och vägval (1998). Doping i folkhälsoperspektiv (SOU 1996:126) Betänkande av Utred- ningen om doping. Domstolsprövning av förvaltningsärenden (SOU 1994:117) Slutbetän- kande av Fri- och rättighetskommittén. En ny plan-, bygg- och bostadsforskning (SOU 1997:182) Slutbetän- kande av Utredningen för en översyn av plan-, bygg- och bostads- väsendet. , , , (1997) Motionsvanor och fysisk aktivitet. , (1997) Elitidrottarens villkor. En studie av svenska landslagsidrottens villkor (Olympic Support). om anti-doping (anti-doping conventionen) 1989. (1996) Vårt behov av rörelse En idéskrift om fysisk aktivitet och folkhälsa. Fritid i förändring. Om kön och fördelning av fritidsresurser . (SOU 1996:3) Slutbetänkande från . Garme, (1997) Skattebefrielsens gränser . Rapport angående skattemyndigheternas syn på idrottsföreningars rörelseverksamhet. Genomförande av EG:s TV-direktiv (Ds 1998:21) Goksoeyr, M. , E. Asdal, K. (1996) Kropp, kultur og tippe- kamp. Universitetsforlaget og , . (1997) Den frivillige organiseringen av idraetten i . Hoejskole for Legemoevelser, . Idrott åt alla (SOU 1969:29) Betänkande avgivet av Idrottsut- redningen. Idrott åt alla?