sou · GMB328 · 1999-01-01 00:00:00 — En kommentar till dessa skäl är att tänkbara motiveringar av Apoteksbolagets monopol skulle kunna vara bristande information och behovet av omfördelningar. Staten har dock även andra medel till sitt förfogade, t.ex. krav på förskrivning och information vid läkemedels- köp för att motverka informationsbristen respektive subventionering för att säkerställa service i glesbygd. De skäl som anfördes vid bildandet av det statliga apoteksmonopolet 1971 var framförallt de ökade möjligheterna till rationalisering med förbättrad service till allmänheten, dvs. vad rapporten från revisorer kallar sektorpolitiska mål och motiv för verksamheten, ofta i kombination med lagstiftning eller annan reglering. Särskilt tydligt är detta motiv för statens engagemang Vid beslutet om Apoteksbolagets bildande uttalades en klar mening att detta bolag skulle bygga upp en egen parti- handelsverksamhet. Detta skedde också i form av , som 1996 sedan såldes till en privat ägare. revisorer menar att uppbyggnadet av detta företag är ett uttryck för en sektorpo litik, och att försäljningen av företaget innebar att det sektorpolitiska skälet nu måste ha förändrats. Eftersom något riksdagsbeslut om en sådan förändring inte fanns, kritiseras Apoteksbolagets beslut. Frågan är intressant i detta sammanhang. Av kriterierna för naturligt monopol framgår att apoteksmonopolet knappast kvalificerar sig som ett sådant, i synnerhet som staten förutom monopol även har andra handlingsmedel till sitt förfogande för att garantera information och tillgänglighet. Skälen att ha ett monopol får betraktas som tidsbundna. Man kan då fråga sig om det sektorpolitiska skälet 1970 till ett statligt apoteksmonopol kan tänkas ha förändrats . Någon utvärdering har inte skett av om Apoteksbolaget lyckats att, i jämförelse med situationen , rationalisera verksamheten som allmänheten fått förbättrad service. Som framgår längre ned i detta betänkande kan man i varje fall konstatera att de mått som finns på Apoteksbolagets produktivitet och kundtillfredsställelse inte tyder på ett misslyckande i förhållande till det ursprungliga syftet. I Apoteksbolagets fall saknas i dokumenten, från revisorer eller i aktuella regeringsuttalanden, en sektorpolitisk motivering till varför det lagstadgade monopolet måste bibehållas, i varje fall en motivering som anknyter till det ursprungliga syftet med monopolet. Man skulle utifrån denna brist kunna dra slutsatsen att det sektor- politiska skälet till monopolet har uppfyllts och att detta nu bör -¥L VISIONER KOSTNADER STYRNINGSFORMER 161 omprövas i ljuset av vad sektorpolitiken nu kräver. Liksom utrednings- arbetet inför reformen 1971 pekade framåt mot vad som kunde åstadkommas med en ny ägarform, kan man även se på det sektorpolitiska problemet och fråga sig vilka uppgifter som är viktiga på läkemedelsförsörjningens område och vilken ägar- form som är den mest lämpliga för detta. En slutsats man kan dra av revisorers granskning är att ett bibehållande av monopolet kräver förändringar i ägarens styrning. Några uttalanden i rapporten: Apoteksbolaget och Systembolaget har ... ett antal kvalitetskrav från ägarens sida som dock är relativt svåra att följa upp. I enkäten har frågan ställts om dessa samhällsåtaganden /formulerade i ett avtal/ är allmänt eller precist formulerade och om de är enkla eller svåra att följa upp. Nio av bolagen anger att kraven är allmänt hållna och därmed svåra att följa upp. Bland dessa finns /bl.a./ Apoteksbolaget. I enkäten har även ställts frågan om staten som ägare ställer krav på var graden av måluppfyllelse beträffande samhällsåtagande redovisas. Här anger drygt hälften av företagen (29) att staten inte ställer några direkta krav på redovisning av måluppfyllelse. Bland dessa finns Apoteksbolaget,.... I revisorernas överväganden framhålls att ägaren, dvs statens, syn skiljer sig åt mellan olika bolag när det gäller de ekonomiska målen. Systembolaget anses t.ex. inte ha något vinstsyfte, men bolaget har en prissättning som medgett vinster. Apoteksbolaget anses i enkäten som vinstsyftande, vilket utgör utgångspunkten för prissättningen. Enligt revisorerna kan dessa skilda synsätt på statliga bolag med lagstadgade monopol ifrågasättas. Enligt revisorerna har det framkommit att staten som ägare i vissa fall begär utdelning av bolag på ett ryckigt och oförutsägbart sätt. För bolag som har samhällsåtaganden, är anslagsberoende eller har lagstadgad monopolställning bör ägaren även utveckla olika kvalitetsmål som är tillräckligt konkreta för att kunna följas upp. Det bör alltid preciseras hur samhällsåtaganden skall finansieras. Det faktum att den statliga styrningen är så vag tyder på att staten inte behöver monopolet som ett instrument för sektorpolitiska mål och att monopolformen, där den inte är nödvändig på grund av produktionens karaktär av naturligt monopol, är överspelad som instrument. Nedan beskrivs hur avregleringen inom framförallt 162 -¥L VISIONER KOSTNADER STYRNINGSFORMER område förenas med en ändring i ansvarsfördelningen mellan överordnade myndigheter och den operativa nivån. -ONOPOLENS UTVECKLING FR¥N MYNDIGHET TILL KONKURRENSUTSATT OPERAT¶R De statliga monopolföretagen har under tidens gång ändrat karaktär. Det har uppenbarligen varit naturligt att låta dessa i egenskap av statsägda utföra även ren myndighetsutövning. är det mest typiska exemplet på detta. Även Systembolaget hade tidigare sådana uppgifter. När 41 systembolag slogs samman 1954 till ett statligt monopolföretag, talade starka praktiska skäl 51 för att man skulle bibehålla systembutikens kontroll över utskänkningsrättig- heterna. Därmed gjordes detaljhandelsföretaget, , till bärare av dessa rättigheter, som bolaget i sin tur fått från . Den som ville bedriva utskänkning av alkohol anmälde detta hos distriktschefen i Systembolaget som utredde och tog ställning. I prop 1970:184 föreslogs, vilket sedan beslöt, att dessa till- ståndsbeslut i fortsättningen skulle fattas av direkt, utan omväg över Systembolaget. Det var både en rationaliseringsåtgärd och en renodling av Systembolagets roll som distributör snarare än myndighet. De statliga monopolföretagen illustrerar en metod att förena en utföranderoll och en myndighetsroll i samma organisation. När staten står både som ägare till en verksamhet och, i sin roll som stat, har ett behov av att reglera denna verksamhet, försöker man skilja ägandet och reglerandet åt, för att därmed så långt möjligt jämställa de statliga företagen med företag i det privata näringslivet och utveckla myndighetsfunktionerna i sektorn. En sådan strävan kan tillämpas även på Apoteksbolaget. Om bolaget skall arbeta på samma villkor som ett privat företag, är det rimligt att de myndighetsliknande funktioner som ingår i bolaget läggs över på en myndighet. Hur detta kan gå till redovisas i det följande. 6.4.2Vad är ett sektoransvar? 51 PM om organisationen för utskänkningskontrollen. Alkoholpolitiska utred- ningen, Fi 1970:5 -¥L VISIONER KOSTNADER STYRNINGSFORMER 163 bildades genom att SJ 1988 delades i nuvarande SJ, som driver järnvägstrafik, och , som skall ha en sektorsöver- gripande roll och förvalta spåranläggningarna. Reformen innebar att trafikuppgiften skildes från myndighetsuppgiften. I årets budget- proposition (1996/97:1) uttalades: skall som statens företrädare på central nivå ha ett samlat ansvar, ett s.k. sektorsansvar, för hela järnvägstransport- systemets effektivitet, tillgänglighet, framkomlighet, trafiksäkerhet och miljöpåverkan samt frågor inom järnvägsområdet som rör fordon, kollektivtrafik och handikappanpassning. att inför regering och riksdag har ett resultatansvar för måluppfyllelsen inom hela järnvägstransportsystemet, trots att verket inte förfogar över alla medel och befogenheter inom sektorn.- -- bör inom ramen för sitt sektorsansvar stödja verk- samhet som är av principiell eller strategisk betydelse för järnvägs- transportsystemets utveckling i de fall det inte finns någon annan huvudman som har ett entydigt ansvar för dessa åtgärder. Även då annan huvudman finns bör stödja åtgärder inom järnvägstransportsystemet som är av betydande samhällsintresse i de fall åtgärderna annars inte skulle komma till stånd. Även har fått ett sektoransvar (budgetpropositionen 1996/97:1): bör vara samlande och pådrivande inom ramen för sitt sektorsansvar för vägtransportsystemet. Verket bör däremot inte ta ett operativt ansvar inom områden där annan huvudman har ett entydigt ansvar enligt tidigare beslut. arbete bör syfta till att de trafik- och miljöpolitiska målen uppnås. bör på lämpligt sätt verka för en väl fungerande samverkan och samordning med berörda aktörer och driva utveck- lingen på ett strategiskt och offensivt sätt. Som en del av denna sam- ordning har möjlighet att träffa överenskommelser med berörda aktörer i syfte att klargöra mål, ansvar, åtaganden, sam- verkansformer och uppföljning. Det finns nyansskillnader mellan de två sektoransvaren. har en tydligare och enklare roll med en direkt kontaktyta med en stor eller flera mindre operativa trafikutövare, medan roll är att 164 -¥L VISIONER KOSTNADER STYRNINGSFORMER arbeta inom ett mer heterogent system och därför har en mer komplex, övergripande roll. utveckling in i ett sektoransvar påminner mycket om läkemedelsområdet genom att den nya myndighetsrollen är en konsekvens av en avreglering och av att SJ i sin nya roll som konkurrensutsatt kan användas som sektormyndighet. I båda dokumenten betonas mycket starkt målens betydelse och uppföljningen av dessa som en huvuduppgift för sektormyndigheten, även i de fall målen förverkligas av andra huvudmän. 0OST OCH () skall numera, i högre grad än tidigare, fungera som en sektormyndighet, exempelvis på teleområdet. Enligt prop 1996/97:61 skall PTS ha ett övergripande ansvar för att telemarknaderna fungerar effektivt ur såväl konsument- som konkurrensperspektiv. Detta innebär enligt propositionen att följa utvecklingen och bevaka att alla invånare i landet får effektiva telekommunikationer till ett rimligt pris. Myndigheten skall ta initiativ till avstämningsmöten mellan och . I prop 1996/97:61 refererades till en diskussion om att staten blandar ihop sina roller som ägare och lagstiftare. Det är viktigt, uttalade propositionen, att regleringen är tydlig och neutral i förhåll- ande till de olika aktörerna på området. De telepolitiska målen bör därför uppnås genom lagstiftning och dess tillämpning i form av till- ståndsgivning och tillsyn och inte genom ägardirektiv till vissa aktörer på marknaden (sid 30). Sektoransvarets innebörd på postområdet utvecklades i en departe- mentspromemoria52. Utgångspunkten var att staten har tre roller på postområdet: att säkerställa samhällsomfattande tjänster, att reglera den postverksamhet som bedrivs av olika operatörer samt rollen att äga . Det var nödvändigt att hålla isär dessa roller. Det föreslogs att PTS skulle vara sektormyndighet, dvs -att PTS bör få ett omfattande allmänt ansvar att följa utvecklingen på postområdet, bl.a. ur ett konsument- och regionalt perspektiv, och rapportera iakttagelser till regeringen, -att fortlöpande följa utvecklingen och bevaka att servicen motsvarar samhällets behov, -att övervaka prisutvecklingen på postmarknaden, -att utöva tillsyn över att avtalet mellan staten och efterlevs. Vidare tillkom ett antal funktioner i samband med tillståndsgivning 52 Statens ansvar på post- och betaltjänsteområdet, Ds 1997:58 -¥L VISIONER KOSTNADER STYRNINGSFORMER 165 Genomgången av staten som ägare av företag och i synnerhet av Apoteksbolaget, visar enligt min mening ·att statens styrning av bl.a. Apoteksbolaget har varit ganska vag, ·att statens ägarroll har utvecklats till att vilja göra företagen mer lika andra företag i näringslivet, ·att utvecklingen av ägarrollen har gått i riktning mot att särskilja ägarrollen från tillsyns- och sektoransvarsrollen, ·att myndighetsrollerna numera så långt möjligt läggs på myndig- heter istället för på företag samt ·att det är svårt att hitta aktuella motiveringar till ett bibehållande av Apoteksbolagets monopol. 6.5Mål för sektorn läkemedelsförsörjning Något samlat, heltäckande och systematisk måldokument för läke- medelsförsörjningen ur ett statsmaktsperspektiv finns inte, utan man får ställa samman material från olika källor. De viktigaste är Hälso- och sjukvårdslagen, HSL (1982:763), propositionerna 1991/92:107 och 1996/97:27, Avtal mellan staten och (publ) för , samt direktiven till denna utredning (dir 1996:119). Målen kan grupperas nedan i fyra huvudgrupper. (¤LSO OCH SJUKV¥RDSPOLITISKA M¥L Överordnade politiska mål för all hälso- och sjukvård kan sägas vara följande: en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen (2 § HSL). Läkemedlen har ett starkt samband med hälso- och sjukvårdslagen. I prop 1991/92:107 betonar statsrådet att behandlingen med läkemedel bara är en av många behandlings- metoder i vården och att läkemedlen därför inte kan ses isolerade 166 -¥L VISIONER KOSTNADER STYRNINGSFORMER från vad som i övrigt gäller på detta område. Även om läkemedels- försörjningens organisation är en självständig verksamhet, skild från den egentliga hälso- och sjukvården och bedriven enligt särskild lagstiftning, måste följaktligen läkemedlen ändå sättas in i detta större sammanhang. Detta resonemang skärps i den senaste läkemedelspropositionen: Den omständigheten att läkemedelsförsörjningen inte explicit om- fattas av bestämmelserna i hälso- och sjukvårdslagen får inte tydas så att läkemedel som insatsvara inom öppen och sluten sjukvård inte skall hanteras i enlighet med lagens intentioner (prop 1996/97:27). Mål eller krav inom läkemedelsområdet som här nära samman med hälso- och sjukvårdslagens övergripande mål är bl.a. följande: -enhetliga priser i hela landet och geografisk tillgänglighet, -samråd med och utrymme för synpunkter från patienten, -information till patienten m.m., underlätta utökad egenvård. -¥L F¶R L¤KEMEDELSF¶RS¶RJNINGEN I inledningen till våra kommittédirektiv framhålls målet om en rationell läkemedelsförsörjning, vilket preciseras som att befolkningens behov av säkra och effektiva läkemedel till lägsta möjliga samhällskostnad skall kunna tillgodoses. Kostnaden relateras till övriga mål: Konsumenterna måste ... ges tillgång till ändamålsenliga läkemedel till rimliga kostnader för det allmänna och den enskilde. Ett hälsoekonomiskt synsätt måste då vara utgångspunkten (prop 1991/92:107). Försörjningsmålet konkretiseras framförallt i statens avtal med Apoteksbolaget som bl a skall svara för en god läkemedelsförsörjning i landet och verka för en rationell läkemedelsanvändning. Vad beträffar kostnaden framhålls: Läkemedelsförsörjningen skall genomföras till lägsta möjliga kostnad såväl i distributionsledet som i övrigt. Några medel räknas därefter upp som skall bidra till syftet: -¥L VISIONER KOSTNADER STYRNINGSFORMER 167 -ett rikstäckande system för att distribuera läkemedel -lager- och leveransberedskap statistik -bevakning av utvecklingen på läkemedelsområdet inom och utom landet -ett fortlöpande effektiviserings- och rationaliseringsarbete. -¥L F¶R L¤KEMEDELSANV¤NDNINGEN Mål som gäller användning och information kan sammanfattas i effektivare läkemedelsanvändning (prop 1996/97:27). Detta begrepp konkretiseras i propositionen med att patientens synpunkter skall väga mycket tungt vid val av läkemedelsterapi och att förutom frågor om verkningar och biverkningar m.m. också läkemed- lets kostnad bör diskuteras. Såväl över- som underförskrivning med åtföljande effekter på behandlingsresultatet måste motverkas. Olika målformuleringar som rör information och uppföljning kan hänföras till denna grupp av mål. I det ovannämnda avtalet sägs t.ex.: Bolaget skall vidare svara för producentobunden information till enskilda konsumenter samt erbjuda sådan till hälso- och sjukvården. I avtalet mellan staten och Apoteksbolaget sägs även: Verksamheten skall bedrivas på ett sådant sätt att möjligheterna att utnyttja resultaten av läkemedelsutvecklingen främjas. -¥L F¶R SJUKV¥RDSHUVUDM¤NNENS EKONOMISKA ANSVAR Kravet på en effektivare läkemedelsanvändning är ett av motiven för att överföra kostnadsansvaret, dock under fortsatt statlig reglering, för läkemedelsförmånen till landstingen och de tre landstingsfria kommunerna (från ). Frågor om ekonomisk uppföljning kan föras till denna grupp av mål, på grund av det behov av nya system som skapas av det samlade kostnadsansvaret för landstingen i förening med den faktiska kostnadsdelegeringen till tusentals förskrivare m fl.. Läkemedelskommittéerna utpekas i prop 1996/97:27 som sjukvårds- huvudmännen främsta redskap för detta nya ansvar genom den information som kommittéerna skall sprida och den uppföljning av förskrivningen som de skall göra. 168 -¥L VISIONER KOSTNADER STYRNINGSFORMER Den enkät som utredningen skickade ut hade till syfte att få information om hur nyckelpersoner inom sektorn läkemedelsförsörj- ning bedömde målen. 26 delmål från ovanstående dokument 53 ingick tillsammans med ovanstående fyra allmänna mål. Vidare ställdes frågor om Apoteksbolagets ställning och de svarandes värdering av olika alternativ. Enkäten skickades till 1 450 företrädare för läkemedels- sektorn som omfattade: ·320 av totalt 375 personer i landstingens centrala läkemedels- kommittéer, ·ett slumpurval av 220 privatpraktiserade läkare (av totalt cirka 2 200), ·130 ledande politiker i landstingens styrelser, landstingsråd eller motsvarande, ·73 patient-, klient- och handikapporganisationer, ·ett slumpurval av 400 personer ur personal (11 000 anställda, uppdelade på apotekare, receptarier, apoteks- tekniker, övrig personal), ·ett slumpurval av 250 medicinskt ansvariga sjuksköterskor (av totalt 430), ·Läkemedelsindustriföreningens (LIF) samtliga 58 medlemmar, inkluderande såväl producenter som agenter (importörer). hade 1 042 svar inkommit, vilket utgör av nettourvalet, dvs efter avdrag för okända adresser och dubbletter. Ett bortfall på är naturligtvis inte försumbart men kan ändå i denna typ av undersökning betraktas som acceptabelt. Nedan visas hur svarandet fördelar sig på grupperna: Tabell 6.1 3VARSFREKVENS AV 4%-/ S ENK¤T TILL 53 samt ett 27:e nyformulerat mål om hänsynstagande till miljön -¥L VISIONER KOSTNADER STYRNINGSFORMER 169 Landstingsråd (motsv) sjuksköterskor () i För att uppnå någorlunda stor statistisk säkerhet bör man dra en gräns vid omkring 70 procents svarsfrekvens. Då framgår att landstingsråden, patientorganisationerna samt privatläkarna ligger under denna gräns. Svaren från dessa grupper kommer ändå i viss utsträckning att utnyttjas i den följande kommentaren men enbart i de fall där utfallen är mycket tydliga. Det är dock klokt att hålla osäkerheten i minnet. Nedan refereras kortfattat enkätens resultat om målen (utförligare redovisning lämnas i 54. För denna överblick utgår vi från 11 gruppers prioriteringar: ·tre apotekspersonalgrupper (apotekare som också är medlemmar i läkemedelskommittéerna, receptarier, apotekstekniker), ·ledande landstingspolitiker från borgerliga partier ·respektive från (s) och (v), Av de fyra huvudmålen ·övergripande mål för hälso- och sjukvården får målen för användningen en påtaglig prioritering av 8 av 11 grupper. Med påtaglig prioritering menas här att det genomsnittliga svaret är en starkare prioritering än bara prioritera mer . De ekonomiska målen prioriteras påtagligt av 3 av 11 grupper (sjuk- sköterskor i läkemedelskommittéerna, administratörsgrupp 54 Läkemedelsdistributionens mål. 170 -¥L VISIONER KOSTNADER STYRNINGSFORMER och socialistiska landstingsråd). De två övriga huvudmålen får genom- gående bara en något starkare prioritering än som . $ET MAN ¤R N¶JD MED Frågeschemat mäter om de svarande vill öka, minska eller bibehålla prioriteringen av . Det innebär att som betyder att man är nöjd. Följande mål vill alla 11 grupper prioritera som eller obetydligt mer : ·målen för läkemedelsförsörjningen, kedjan grossist-detaljist-kund, sammanfattningsvis gällande säkerhet, service, snabbhet och låga distributionskostnader, ·säkerhet i leveransen (att innehållet stämmer med texten på förpackningen), ·säkerhet mot stölder, ·säkerhet vad avser möjligheter att snabbt kunna återkalla felaktiga läkemedel eller ge kompletterande information, ·säkerhet i vid utlämning av mot recept (receptkontroller), ·lagerhållning av läkemedel så att dessa vid behov snabbt finns tillgängliga, ·rikstäckande system för distribution som är väl anpassat till lokala förhållanden, ·lokalisering och utformning av försäljningsställen som leder till god service till allmänheten och hälso- och sjukvården, stora delar av det som står i avtalet mellan Apoteksbolaget och staten. 9 eller 10 av de 11 grupperna vill prioritera följande mål som eller obetydligt mer : ·hälso- och sjukvårdslagens mål om en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen, ·hänsynstagande till effekter på och risker för miljön i läkemedels- distributionens olika led (t.ex. för läkemedel till djur), ·undvikande av ev. risker för ineffektivitet beroende på monopol- situationen, ·smidig anpassning till den medicinska, tekniska och ekonomiska utvecklingen, ·ett fortlöpande effektiviserings- och rationaliseringsarbete inom distributionen. -¥L VISIONER KOSTNADER STYRNINGSFORMER 171 Men det finns också punkter där man tydligt önskar förbättringar. För följande delmål krävs en påtaglig prioritering, mer , av ett flertal grupper (antalet anges inom parentes): ·utbyggd läkemedelsinformation, obunden av producentintressen (7), ·uppföljning av läkemedelsanvändningen (7), ·effektiv användning av de samlade resurserna för hälso- och sjuk- vård och för läkemedel (6), ·begränsning av läkemedelskostnaden (5), ·underlätta en utökad egenvård (5), ·nära samarbete med huvudmännen för hälso- och sjukvården inklusive äldreomsorgen (5), ·skapa förutsättningar för patentens aktiva deltagande vid val av läkemedelsterapi (bl.a. för att öka patientens behandlingsföljsamhet) (4), ·riktiga avvägningar mellan läkemedelsbehandling och andra sjuk- vårdande insatser (4). Några av målen handlar om styrning: · Möjligheter att styra kostnaderna för läkemedel inklusive ekonomiska uppföljning av förskrivning. Detta mål prioriteras påtagligt av administratörsgruppen i samt av ledande landstingspolitiker i (s) och (v). · Uppföljning av läkemedelsanvändningen. Utöver av administratörsgruppen i samt av ledande lands- tingspolitiker i (s) eller (v) prioriteras detta mål påtagligt av de båda sjuksköterskegrupperna, apotekarna, särskilt de som är medlemmar av läkemedelskommittéerna, receptarierna och apoteksteknikerna. ·Uppföljning av genomslaget i förskrivningen av läkemedels- kommittéernas rekommendationer. Tre av fyra grupper i läkemedelskommittéerna prioriterar detta påtag- ligt, den fjärde gruppen är läkarna som visserligen också prioriterar detta men inte lika starkt som de övriga. Av grupper utanför läke- medelskommittéerna är det bara apotekarna som prioriterar detta mål påtagligt. 172 -¥L VISIONER KOSTNADER STYRNINGSFORMER Patientorganisationerna har visserligen en låg svarsfrekvens men utslaget till förmån för prioritering av följande mål verkar vara statistiskt säkerställt: ·skapa förutsättningar för patentens aktiva deltagande vid val av läkemedelsterapi (bl.a. för att öka patientens behandlingsföljsam- het), ·utbyggd läkemedelsinformation, obunden av producentintressen, ·information till patienterna av läkemedlens effekter och biverk- ningar. Det normala genomsnittliga svaret i varje grupp för sig är att man önskar att målet ifråga skall prioriteras som eller mer. Det finns dock några svar om mindre prioritering. Läkemedelsindustrin (som enda grupp) vill att följande mål ska priori- teras lägre : ·begränsning av läkemedelskostnaden, ·utbyggd läkemedelsinformation, obunden av producentintressen. Vidare önskar borgerliga ledande landstingspolitiker samt landstings- administratörer att · enhetliga priser i hela landet skall prioriteras lägre .