sou · GMB366d1 · 1999-01-01 00:00:00 — bemyndigade regeringen det statsråd som har till uppgift att föredra ärenden om det offentliga skolvä- sendet och fristående skolor att tillkalla en kommitté (U 1995:14) med uppdrag att utreda hur ansvaret för utbildning och omvård- nad i anslutning till utbildning av funktionshindrade elever skall fördelas mellan stat, kommun och landsting samt vem som skall finansiera verksamheten. fastställdes direktiven (dir 1995:134) för utredningen (bilaga 1 ). Kommittén antog namnet FUNKIS. Till att leda kommittén utsågs riks- dagsledamoten . Som övriga ledamöter utsågs kommunstyrelseledamoten , riks- dagsledamoten , avdelningschefen (numera ge- neraldirektören) , personaldirektören , studeranden , kommundirektören , socialnämndsordföranden och riksdagsle- damoten . Genom beslut entledigades som ledamot. förordnades omsorgsnämndsordföranden som ledamot. Som sakkunniga förordnades överdirektören , departementssekreteraren , departe- mentsrådet , sekreteraren , över- direktören , departementssekreteraren och departementssekreteraren . Genom beslut förordnades utredaren som sakkunnig. förordnades departementssekreteraren som sakkunnig. förordnades departementssekre- teraren som sakkunnig. entle- digades genom beslut . Till experter förordnades utbildningschefen och direktören . förordnades FoU- handläggaren som expert. Organisationsdirektören har varit sekreterare i ut- redningen och planeraren . har varit biträdande sekreterare . har varit biträdande sekreterare från till . har varit assistent till kommittén . Till kommittén har knutits en referensgrupp med företrädare för berörda handikapporganisationer (bilaga 2). överlämnade kommittén ett delbetänkande (SOU 1996:167) Gymnasieutbildning för vissa ungdomar med funktionshinder. Kommittén får härmed överlämna sitt slutbetänkande. Jag trodde att jag visste, när jag visste så lite. I hela mitt yrkesliv har jag arbetat med barn och ungdom. I alla åldrar, från olika länder, med olika erfarenheter, med olika möjlig- heter. Inte någon lik den andre. Jag trodde att jag mött dem alla. Men ack vad fel jag hade. stod jag där utan att kunna kommunicera med någon. Jag var utanför. De andra var i gemenskap. Jag var ensam utan tolk i en klass med döva barn. i mitt liv fick jag uppleva ett verkligt utanförskap. Detta var en av många nya erfarenheter som jag fått under mitt arbete med FUNKIS. Men jag har också blivit stärkt. Jag vet , att vi i verkligen har en möjlighet att nå en skola för alla. En skola där alla elever ska känna delaktighet och gemenskap. Där alla elever ska ha en tro på sig själv och se sitt eget värde. Men vi är ännu ej framme vid målet. Ytterligare hinder måste passeras. Vi måste lära oss att mötas, att kunna möta varje individ att kunna möta olika individer att inte vara rädd för mötet. Det är inte oviljan som ibland hindrar människor att ta kontakt med människor med funktionshinder. Det är snarare okunskapen om hur man ska bete sig. Man talar till assistenten istället för till den rullstolsburne. Vi måste ha insikt om att elever är olika och behöver olika tid. Alla kan lära något. Men vi måste också acceptera att alla inte kan lära allt. Däremot har alla rätten till ett mål att sträva mot, att uppnå, och att få känna lyckan när målet är uppnått. Men inget av dessa hinder är omöjligt att passera. Tvärtom tror jag att vi verkligen är på väg mot en skola för alla. Det finns en oerhörd kompetens och ett oerhört engagemang hos all den personal som jag mött på mina studiebesök och i samtal. En verklighet långt från mediavärldens svarta skola. Till alla er som jag mött och till alla er som jag arbetat med som ordförande i vill jag säga ett stort och varmt tack. Arbetet har varit synnerligen svårt eftersom jag trodde att jag visste, när jag inte visste. vet jag lite mer men livets ständiga kompetensutveckling behö- ver vi alla. Lyckan är inre, inte yttre, därför beror den inte på vad vi har utan på vad vi är. Inriktning av detta betänkande Från urvalsskola till en skola för alla med en differentierad skola En flexibel skola för likvärdighet, delaktighet Elever med funktionshinder i dagens skola Vissa neurologiskt betingade funktionshinder Läs- och skrivsvårigheter/dyslexi Ansvaret för skola och stöd Ansvarsfördelningen mellan stat, kommun och Ansvaret för stöd till elever och skola Statens särskilda åtagande för elever med Ansvarsfördelningen mellan berörda myndig- Myndigheterna och deras uppdrag Bakgrund och aktuella frågor Skolans organisation och arbetsformer Specialpedagogen/specialläraren – nu och i Rektor har det övergripande ansvaret Elevassistentens roll i skolan Åtgärdsprogram och individuella studieplaner Kontakten mellan skola och hem Kommunernas styrning av skolan Kommunernas uppföljning och utvärdering Vad bör staten göra? Verksamheten vid de regionala skolorna Verksamheten vid de riksrekryterande skolor- Tillsyn, uppföljning och utvärdering Det demokratiska inflytandet och styrelsernas Tillsyn, uppföljning och utvärdering Finansiering av utbildning, boende och habi- Annan verksamhet med statligt verksamhets- Gymnasiesärskola för döva och hörselskada- Dagens organisation för stöd i specialpedago- Landstingens stöd i specialpedagogiska frågor till skolan/kommunen Habilitering för barn och ungdomar m m Statens stöd i specialpedagogiska frågor Habiliteringen för barn och ungdom Stödet till förskola och vuxenutbildning Särskild grundskollärarutbildning med inrikt- Kandidat- och magisterutbildning i specialpe- Ny teknik och nya medier Vissa jämförelser mellan och TPB Mål och uppdrag för det statliga läromedels- Samordning mellan de statliga aktörerna Läromedel för vuxna med funktionshinder Attention Deficit/Hyperactivity Disorder. Dysfunktion i avledbarhet, motorik och percep- Lagen om rätt till statlig assistansersättning Läroplan för (1980) Läroplan för det obligatoriska skolväsendet Läroplan för de frivilliga skolformerna (1994) Lagen om stöd och service til l vissa funktions- Psykiska barn- och ungdomsvården Regionala center för Databaserade hjälpmedel Riksrekryterande gymnasieutbildning för döva Riksrekryterande gymnasieutbildning för hörsel- Rikscentral för pedagogiska hjälpmedel Utredningen om skolans inre arbete Särskilda insatser inom skolområdet Utredningen om skolan, staten och Utredningen om funktionshindrade elever i skolan (dir 1995:134) har haft till huvuduppgift att utreda hur ansvaret för utbildning och omvårdnad för funktionshindrade elever skall fördelas mellan stat, kommun och landsting samt vem som skall finansiera verksamhe- ten. Från urvalsskola till en skola för alla (kap 2) Utgångspunkten för kommitténs arbete har varit visionen om en skola där alla barn och ungdomar ges likvärdiga förutsättningar att utveckla kunskaper, färdigheter och förhållningssätt som stärker deras förmåga att anpassa sig till det moderna samhället och att delta i förändringen av detta samhälle. En skola för alla innebär att skolan skall anordnas så att den är lika ändamålsenlig för alla elever, oavsett möjligheter, förutsätt- ningar och behov. Utmärkande är flexibilitet, med den enskilde elevens förutsättningar, behov och intressen i centrum. Det är skolans uppgift att erbjuda varje individ en relevant undervisning och optimala utvecklingsmöjligheter. Detta kan bäst ske i en miljö där självkänslan och den positiva självuppfattningen är stark, dvs i en miljö där man upplever verklig delaktighet och gemenskap. Med dessa utgångspunkter bör de specialpedagogiska insat- serna utgå från principerna att handikapp kan och skall minimeras genom förändringar och anpassningar av miljö och bemötande, att den enskildes behov och situation skall bedömas i ett helhetspers- pektiv samt att insatserna skall vara icke segregerande. En profes- sionell skola skall kunna erbjuda möjligheter och förutsättningar för ett varierat arbetssätt och ett individuellt bemötande. Alla elever skall ges förutsättningar att nå skolans måloch ingen elev skall behöva stå utanför gemenskap och delaktighet. Det kräver goda kunskaper om olika elevers olika behov och förutsättningar. 1 Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning – kvalitet och likvärdighet;Regeringens skrivelse 1996/97:112 I enlighet med detta synsätt föreslår kommittén att formuleringen 1 kap 2 §, andra stycket, skollagen I utbildningen skall hänsyn tas till elever med särskilda behov ersätts med I utbildningen skall hänsyn tas till elever i behov av särskilt stöd. Den nuvarande formuleringen antyder ett stadigvarande tillstånd hos eleven och ger intryck av att åtgärder bör sättas in hos eleven, när det snarare kan vara i omgivningen som åtgärderna skall vidtas. Elever med funktionshinder i dagens skola (kap 3) I enlighet med är grundinställningen i det svenska skolväsendet att flertalet barn och ungdomar med funk- tionshinder skall få sin utbildning i den vanliga kommunala grund- skolan, gymnasieskolan och särskolan. De skall där ges det stöd som krävs för att uppnå en fullgod skolsituation. Ansvaret för skola och stöd (kap 4) ·Kommunerna har ett helt och odelat ansvar för all skolverksam- het utifrån de nationella mål som anges i skollag, läroplaner och kursplaner. Kommunerna har också genom socialtjänstlagen och lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) ett särskilt ansvar för barn och ungdomar med funktionshinder. ·Landstingen har ansvar för hälso- och sjukvård. Enligt hälso- och sjukvårdslagen innebär detta att de skall erbjuda habilitering samt att de svarar för hjälpmedel till vissa funktionshindrade. ·Staten svarar för lagstiftning, tillsyn, uppföljning, utvärdering och vissa utvecklingsinsatser i förhållande till både skola och hälso- och sjukvård samt har ansvar för lärarutbildning och viss kom- petensutveckling. För vissa elever med funktionshinder har staten tagit ett utökat ansvar. Detta t ex genom att staten –är huvudman för specialskolorna, –bidrar ekonomiskt till viss riksrekryterande gymnasieutbildning för elever med funktionshinder, –svarar för visst stöd till kommunerna i specialpedagogiska frågor, –svarar för produktion av läromedel för elever med vissa funk- tionshinder. Totalt bidrar staten med specialdes- tinerat till gruppen elever med funktionshinder, inkl sjukhusunder- visning. I övrigt bidrar staten till skolan i första hand via det gene- rella statsbidraget till kommunerna. Det är kommitténs uppfattning att de särskilda statliga medlen i högre grad än bör riktas till att erbjuda kommunerna stöd i specialpedagogiska frågor, bl a i form av övergripande rådgivning, utvecklingsinsatser och kompetensutveckling. Staten föreslås dock ges ett fortsatt åtagande även inom de övriga verksamhetsområ- dena (se vidare nedan). Den kommunala skolan (kap 5) Varje lärare, oberoende av skolform, bör ha en god generell kun- skap om funktionshinder och de konsekvenser de kan få i skolsitua- tionen, en s k förförståelse. Det finns ett stort behov av kom- petensutveckling i detta avseende. För att kunna möta olika behov bör arbetslaget ses som en enhet inom vilken olika lärare kan utveckla olika kompetenser och komplettera varandra. Specialpedagogen är betydelsefull för elever med funktionshin- der. Kommittén beskriver en specialpedagog med flera roller – med direkt elevrelaterade insatser, konsultativt stöd till enskilda lärare och arbetslag, stöd till skolans ledning samt med uppgift att doku- mentera insatser och erfarenheter. Kommunerna bör uppmärk- samma behovet av specialpedagogisk kompetens i gymnasie- skolan, liksom behovet av specialpedagoger för elever med fler- funktionshinder i särskolan. Även andra grupper i skolan kan ha behov av kompetensutveck- ling om elever med funktionshinder. Det gäller t ex rektorer och elevassistenter. Åtgärder för barn och ungdomar med funktionshinder behöver planeras och följas upp, från förskolan upp i gymnasieskolan. Kommittén föreslår därför att kravet pååtgärdsprogramskall gälla för samtliga skolformer inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom, jämte motsvarande fristående skolor. Ett åtgärdspro- gram skall gälla elevens hela skolsituation. Att ge eleven och elevens vårdnadshavare möjlighet att initiera arbetet med åtgärdsprogram är ett förslag i syfte att stärka deras ställning, men ocksårelationen mellan hem och skola. mellan skolan och elevens vårdnadshavare är särskilt betydelsefull när det gäller en elev med funktionshinder. Kommittén understryker vikten av att det finns ett nära samarbete mellan elevvårdspersonal och skolans pedagogiska personal. Elevvården är organiserad på olika sätt i olika kommuner. Elever, föräldrar och skolans personal bör därför ges information om elev- vården och dess uppgifter och organisation. För elever med medicinska funktionshinder har skolhälsovården ett särskilt ansvar, bl a för information till skolans personal och kontakter mellan skola och sjukvård. I kommunernas styrning av skolan är skolplaner, resursfördelning samt uppföljning och utvärdering viktiga instrument, vilka bör upp- märksamma gruppen elever i behov av särskilt stöd, t ex elever med funktionshinder. Kommittén föreslår vidare att det i kommunerna skall finnas en samordningsfunktion för frågor som rör elever i behov av särskilt stöd, däribland elever med funktionshinder. Detta för att öka till- gängligheten till kommunens organisation för elever och föräldrar, men också för att det skall finnas en kontaktyta för de regionala center för stöd i specialpedagogiska frågor som föreslås i det föl- jande. Kommittén menar slutligen att det finns skäl att utveckla statens insatser vad gäller såväl tillsyn som uppföljning och utvärdering av skolsituationen för elever med funktionshinder i skolan. Specialskolan (kap 6) Det finns fem statliga regionala specialskolor som tar emot döva och hörselskadade elever – Birgittaskolan, Kristinaskolan, Manil- laskolan, Vänerskolan och Östervångsskolan. Vidare finns tre statliga riksrekryterande specialskolor – som tar emot synskadade elever och synskadade elever som också är döva, hörselskadade eller utvecklingsstörda, Åsbackaskolan som tar emot döva och hörselskadade elever med utvecklingsstörning samt som dels tar emot gravt språkstörda elever, dels döva och hörselskadade med beteendestörningar m m. Kommittén föreslår att specialskolan upphör som egen skolform. Detta markerar att målen för och kraven på utbildningen är de- samma som för det offentliga skolväsendet för barn och ungdom i övrigt. Detta och kommitténs övriga förslag medför ändringar av såväl skollag som grundskoleförordning och specialskoleförordning. Döva och hörselskadade barn och ungdomar som är beroende av kommunikation på teckenspråk föreslås även framgent erbjudas utbildning i en fullvärdig teckenspråkig miljö. Detta bör ske vid fem teckenspråkiga grundskolor samt vid . För de teckenspråkiga grundskolorna föreslås ett kommunalt hu- vudmannaskap. Därmed upphör dagens regionala specialskolor att vara statliga myndigheter. Relationen mellan stat och värdkommun regleras i avtal. Kommittén föreslår att staten behåller huvudmannaskapet för Åsbackaskolan, som trots detta föreslås upphöra som egen statlig myndighet. Kommittén föreslår att verksamheten vid de teckenspråkiga grundskolorna och Åsbackaskolan finansieras dels med statligt verksamhetsstöd, dels av de kommuner som har elever vid sko- lorna. Med en fullvärdig teckenspråkig miljö avses en miljö där elever, lärare och andra vuxna kommunicerar på teckenspråk och som omfattar ett tillräckligt antal elever. Kommittén föreslår att de teckenspråkiga grundskolorna skall ta emot döva och hörselskadade elever med beteendestörning m m som tas emot vid . Vidare föreslås att de tecken- språkiga grundskolorna på försök skall kunna ta emot döva och hörselskadade elever med lätt utvecklingsstörning samt att under- visningen för dessa elever skall baseras på grundsärskolans kurs- planer. Slutligen är kommittén positiv till att grupper med hörselska- dade elever som undervisas på svenska med tekniskt stöd samlo- kaliseras med teckenspråkiga grupper inom den teckenspråkiga . Åsbackaskolan föreslås också ta över ansvaret från för skola och resurscenter för dövblindfödda skolpliktiga elever. I kommitténs delbetänkande (SOU 1996:167) föreslogs en an- tagningsnämnd med ansvar för antagningen till den riksrekry- terande gymnasieutbildningen för elever med funktionshinder. Kommittén föreslår att denna antagningsnämnd även skall svara för antagningen till de teckenspråkiga grundskolorna och till Åsbackaskolan. Kommittén föreslår vidare att den fasta skolverksamheten vid och avvecklas. Resurserna från skolverk- samheten förs successivt över till respektive skolas resurscenter- verksamhet som stärks, med bl a en utvidgad möjlighet till utred- nings- och träningsbesök. Förändringarna bör genomföras succes- sivt . Staten föreslås ha kvar huvudmannaska- pet för de båda verksamheterna, som upphör att vara egna myndig- heter. har och kommer även framgent att ha ansvar för tillsyn, uppföljning och utvärdering över utbildningen vid de föreslagna teckenspråkiga skolorna och Åsbackaskolan. Det skiljer dem inte från andra skolor inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. saknas ett tillsynsansvar för boendet vid skolorna. Kom- mittén föreslår därför att länsstyrelsernas sociala enheter och ges tillsynsansvar över elevboendet vid de tecken- språkiga grundskolorna och vid . Den riksrekryterande gymnasieutbildningen (kap 7) Kommittén har redan lagt ett delbetänkande (SOU 1996:167) om gymnasieutbildningen för vissa ungdomar med funktionshinder. Här redovisas främst vissa kvarstående frågor, i några fall justeringar av tidigare ställningstaganden. Kommittén föreslår vissa ytterligare preciseringar av personkretsen för RGD/RGH. Kommitténs tidigare förslag justeras så att begreppet grav inte tas med i preciseringen för de döva och hörselskadade eleverna. Förslaget innebär vidare att elever med grav språkstörning inte skall ingå i personkretsen för RGD/RGH. Istället bör de regionala centren för stöd i specialpedagogiska frågor samt riksresurscenter (se nedan) erbjuda hemkommunernas gymnasie- skola stöd för denna elevgrupp. kommun föreslås även framgent ta emot dövblinda ung- domar i sin gymnasieskola. Detta bör preciseras i gymnasieförord- ningen. Kommittén föreslår att rättighetsinslaget i regleringen av den Rh- anpassade gymnasieutbildningen tas bort. I och med gymnasiere- formen är kommunerna nu skyldiga att erbjuda alla ungdomar Det var inte fallet då den nuvarande lagstift- ningen utformades. Liksom för specialskolorna föreslås för den riksrekryterande gym- nasieutbildningen att länsstyrelsernas sociala enheter och Social- styrelsen ges i uppdrag att svara för tillsynen över boendet. Finansieringen av boende och habilitering vid den Rh-anpassade gymnasieutbildningen föreslås ske via ett statligt verksamhetsbidrag och interkommunal ersättning från elevens hemkommun och hem- landsting. har staten hela finansieringsansvaret. För att ge elever med funktionshinder förutsättningar för en likvärdig utbildning krävs många olika och samverkande insatser. Det gäller både inom skolans ram och mellan skola och andra aktörer. I vardagen är arbetslaget ansvarigt för det pedagogiska arbetet. Stöd till arbetslaget ges i första hand av specialpedagoger på skolan och/eller en stödfunktion. Statens roll blir då bl a att stödja kommunens specialpedagoger genom en förändrad stöd- organisation med särskild spetskompetens. Kommittén föreslår en organisatorisk samordning av statens insat- ser för stöd till skolhuvudmännen i specialpedagogiska frågor för elever med funktionshinder. Detta innebär att SIH:s konsulentorga- nisation samt de statliga bidragen till landstingens hörselvårdskon- sulenter, kunskapscentren för döva och hörselskadade, rörelsehind- rade m fl, resurscentren vid dagens riksrekryterande specialskolor och Tomtebodaskolans resurscenter samt till datapedagogerna vid REDAH-centren samordnas i en organisation. med företrädare för såväl stat, kommuner som lands- ting föreslås leda och samordna verksamheten, som organiseras i fem geografiska regioner och i fyra riksresurscenter. De regionala centren ges i uppdrag att bl a svara för övergripande rådgivning samt för utvecklingsinsatser och kompetensutveckling. , , , och görs till central- orter i sina respektive regioner, som föreslås få samma utformning som dagens hörselregioner. Kommittén menar att det även behövs vissa riksresurser för barn och ungdomar som har särskilt ovanliga och från pedago- giska utgångspunkter komplicerade funktionshinder. Dessa bör lyda direkt under styrelsen. Vid föreslås två riksresurscenter. För det första föreslås att Åsbackaskolan även framgent skall ha ett center för döva och hörselskadade barn och ungdomar med utvecklingsstör- ning. Vidare föreslås att Åsbackaskolan skall ges i uppdrag att bygga upp ett riksresurscenter för dövblindfödda barn och ungdo- mar. Det innebär att detta ansvar överförs från till Ås- backaskolan. Den förändrade profil som föreslagits för respek- tive innebär att centren för elever med grav språkstör- ning respektive elever med synskada och ytterligare funktionshinder ges ökad betydelse för stöd till elever och kommuner. Detta bl a genom en utvidgad möjlighet till utrednings- och träningsbesök för elever med särskilt omfattande problematik. Eleverna skall vara inskrivna i sin hemkommuns skola och insatserna ingå som en planerad del av elevens åtgärdsprogram. Kommittén föreslår vidare att och Tomtebodaskolans resurscenter samordnas i ett riksresurscenter under den föreslagna styrelsen. Kommittén föreslår en översyn av sjukhusundervisningen. Detta bl a mot bakgrund att allt färre elever tillbringar på sjukhus. Även om kommitténs uppdrag i första hand är att utreda stödet i specialpedagogiska frågor finns det skäl att uppmärksamma habili- teringen för barn och ungdom. Både utredning och habilitering kan utgöra viktiga förutsättningar för framgångsrika specialpedagogiska insatser. Kommittén menar att det finns skäl att överväga en över- syn av habiliteringen för barn och ungdom. Lärarutbildning och lärarfortbildning (kap 9) Det finns behov av en ökad specialpedagogisk kompetens i den svenska skolan. För att bygga upp denna krävs en stor flexibilitet i utbildningsutbudet. Kommittén föreslår att i sitt arbete be- aktar –behovet av ett ökat inslag av specialpedagogik i den grundläg- gande lärarutbildningen, –behovet av specialpedagoger i gymnasieskolan, –behovet av en särskild lärarutbildning för att undervisa på grundsärskolan, med kompetens för såväl grundskola som grundsärskola, –möjligheterna att permanenta den teckenspråkiga inriktningen inom grundutbildningen, för lärare som skall undervisa vid den teckenspråkiga , –att frågor som rör elever med funktionshinder i skolan bör ges utrymme i rektorsutbildningen och i den aviserade skolledarutbild- ningen. Kommittén har betonat vikten av att kommunerna prioriterar området elever med funktionshinder i sin kompetensutveckling för skolan. Vidare föreslås att inom de medel verket disponerar nu prioriterar en generell kompetensutveckling avseende förförstå- else om elever med funktionshinder. Läromedel (kap 10) Brist på lämpliga läromedel får inte utgöra ett hinder för barn och ungdomar med funktionshinder att genomgå utbildning på lika villkor som andra elever. Kommittén föreslår därför att det även framgent skall vara ett statligt åtagande att se till att elever med funktionshinder, som är beroende av särskilt utvecklade eller anpassade läromedel, ges tillgång till sådana läromedel. Åtagandet skall omfatta elever med funktionshinder inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom jämte elever i motsvarande fristående skolor. Motivet för ett fortsatt statligt åtagande är att det krävs offentligt stöd i någon form för att viss läromedelsproduktion för små grupper elever med funktionshinder överhuvudtaget skall komma till stånd. Kommittén menar dock att detta åtagande i högre grad än skall stimulera produktion på den fria läromedelsmarknaden.