sou · GMB378 · 1999-01-01 00:00:00 — Han redovisade ett antal olika modeller, att man uppenbarligen kan gå t ill väga på litet olika sätt och att det pågår många intressanta experiment på området hur man ska kunna komma tillrätta med de problem som vi diskuterar. Vad jag undrar över är: Vad är det som fungerat bra? Vad inom modellen har fungerat bra, vad har fungerat mindre bra? Detta skulle man då kunna basera en modell för på. Jag fastnade särskilt för vad som sades om . Jag tänkte genast tillbaka på likheter och skillnader mellan och och noterade då tre saker att komma ihåg: 1.Norge hade en bred utredning om hela sitt regelsystem. Det visar sig där att har ungefär 4 000 före- skrifter. Vi har 9 000, mer än dubbelt så mycket. är dubbelt så långt hunnet ifråga om regleringar. 2.Systemskillnader: Vi har självständiga verk. De har minister- styrelse. De skiljer inte mellan olika typer av föreskrifter, har bara ett begrepp föreskrifter, 4 000. Vi får sk ilja mellan två regerings- förordningar och sju myndighetsföreskrifter. Det blir helt enkelt mera regler med det svenska systemet. Det kan också vara naturligt med bottom-up-approach för , som har sitt system uppifrån och ned. 3.Det kommunala: och har båda satsat mycket på decentralisering, att lägga besluten ute lokalt. Såvitt jag vet har inte genomfört en sådan kommunindelningsreform som vår senaste som ju i praktiken slog ihjäl den normala demokratin. har vi stora administrativa apparater som sköter lokal regelgivning i . Jag tror inte det förekommer i . tror att det här ligger en djupare skillnad. Det svenska systemet, är det bra eller inte? Där måste man vara på två olika plan. Då det gäller systemet sett från statsmaktens nivå är jag mycket kritisk mot sätt att bara avhända sig makt, både när det gäller lagstiftning och budget. Det är så väldigt praktiskt att över- låta de enskilda detaljerna till regeringen och till olika myndigheter. Ännu gnällde om att det inte var bra att lämnade ifrån sig befogenheten. Här ligger ett starkt argument för att just i inte gå in på den norska modellen utan tvinga fram regelreformering top-down. Avreglering genom nya regler, paradox – men en realitet. Vi har pratat mycket om . Just där finns det statistik som visar att reglerna sex- eller sjudubblades under tid. Fenomen: Avreglering genom nya regler. Detta är inte problematik. Småföretagsdelegationen har ju föredömligt skickat ut frågorna på remiss till organisationer och andra. Vi på SAF har jobbat med det här och har också ett färdigt förslag om hur vi tycker att den här regelreformeringsprocessen bör organiseras. Det baserar sig natur- ligtvis också på utländska erfarenheter. Det är dumt att inte ta vara på dem eftersom de faktiskt varit i praktisk användning ett tag, både miss- tag och det som varit bra. Man kan säga att alla skäller på . Jag tycker det är intressant att se att i tog man i Parlamentet ett beslut: Man sa förutom de 10 procents minskning av de administrativa kost- naderna för företagen ålägger man nu regeringen att se till så att försvinner. Det är inte bara frågan om antalet regler, det är också frågan om det rent praktiska och kostnaderna. Det viktigaste är att den här processen utformas så att näringslivets kost- nader verkligen blir beaktade. Det förutsätter bättre problem- och kon- sekvensanalyser. En slagkraftig organisation behövs för regelreformering. Här tycker jag att det är mycket viktigt att man tänker tanken ut: Här ska inte bara av roll, inte bara regeringens roll. Den viktiga delen är egentligen myndigheterna. Det behövs en oerhört stark uppstart, det betyder att det måste finnas en stark organisation. Med tanke på vår departementsstruktur och självständiga myndigheter, så måste den ligga i Statsrådsberedningen. Det finns ingen annanstans. Möjligtvis skulle man kunna tänka sig en placering i finansen, beroende på det tryck finansen kan utöva mot andra departement. Det är också viktigt att vi kommer fram i PKA, och det ligger på varje departement. Varje departementschef ska sätta sig i pant på att kostnadsanalysen är OK. Detta ska inte den här gruppen i Statsrådsberedningen göra utan kostnadsanalysen ligger kvar på respektive myndighet och departement. Det är naturligt eftersom utredningar och direktiv skrivs på de enskilda departementen. När man kommer till kostnadsfrågan så ska en ny regel aldrig få kosta mer än vad som angetts och lagts fast i förväg. När förslaget går upp till , då måste man även här titta på vad det här kommer att kosta. Sedan skickar man beslut för genomförande hela vägen tillbaks till myndigheterna. Då är det viktigt att även myndigheterna kommer att göra PKA. Här kommer föreskrifterna igen. Det här kommer att kosta pengar, är det så att vi vill ha ett bättre system, då får helt enkelt riksdag och regering anslå mer pengar. I det långa loppet finns det ju bara vinnare här: företag, konsumenter och staten med mindre byråkrati och administration. Rätt hanterat så är det här en fantastisk och stimulerande uppgift som jag önskar alla lycka till med. Det finns anledning att understryka hur oerhört angeläget det är med ordentliga konsekvensanalyser både när det gäller befintliga och blivande regelsystem. Jag skulle vilja göra några korta reflexioner i anslutning till anförande. Du slutade med att tona upp bottom-up-tekniken och nämnde att man riskerade att missa de dynamiska effekterna. Man ska inte ha ett system för regelgranskning där man gör sig beroende av att marknaden slår larm. Det fordras en fortgående och systematisk granskning från the top. Men det finns också allt fog att stryka under att det är mycket viktigt i konsekvensanalysarbete att ta in signaler från marknaden, särskilt från de små och medelstora företagen. De små och medelstora företagen är alldeles utmärkta på att beskriva hur de kan komma i kläm i offentliga regelsystem, komma på efterkälken mot stora resursstarka företag och bli lidande av själva hanteringen. Jag tror att man ska vara väldigt nogsam med att låta signaler tas fram i båda riktningarna. Den samhällsekonomiska analysen av hur småföretagen kommer i kläm behöver inte småföretagen göra själva. Beskriver de effekterna för deras handlingskraft och handlingsmöjligheter på marknadsplatsen så är det en ovärderlig information. Det är ju väldigt ofta som de konkurrensvårdande myndigheterna gör den här typen av analyser, inte minst i remissammanhang. har särskild kompetens för att lyfta fram den här typen av effekter men den behöver förmeras också med direktinformation från småföretagen själva. Jag heter och jobbar på . Jag har inte varit med . Jag tycker att vi har en del erfaren- heter från vårt departement när det gäller genomgången av arbets- marknadspolitiska åtgärder. Det finns en flora av sådana åtgärder och för varje åtgärd är det olika förutsättningar. Det finns åtgärder som ger stöd till arbetstagaren som går in i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Den erfarenhet jag har är att det här finns mycket litet utrymme för rena regelförenklingar. Man kommer genast över på frågan om det innebär några materiella förändringar. Då är nästa steg att man går till Finans- departementet, för oftast medför det här kostnadsökningar. Mycket litet av det som finns i förordningar är rena tillfälligheter En annan synpunkt är att det kan finnas ett intresse att ha dessa olika varianter från politisk sida. Man vill kunna marknadsföra en ny åtgärd eller ett nytt stöd! Detta medför ju naturligtvis en del kanske onödigt krångel, men det är politiskt motiverat. Den erfarenheten har jag i alla fall. Jag skulle vilja påminna för det första om att näringslivet å sin sida har satsat väldigt mycket på konsekvensanalyser. Vi vill jobba aktivt med de här frågorna i en dialog med de normgivande myndigheterna. Vi har , jag sitter just nu och gör verksamhets- berättelsen, haft sådana kontakter med över 60 myndigheter och tittat på inte mindre än mellan 450 och 500 ärenden av det här slaget. Man kan utan vidare säga att vi i väldigt många sammanhang har haft möjligheter att ändra på de förslag till regler som vi fått granska. Låt vara att vi inte i särskilt många fall kan säga att vi har varit i den situationen att vi har kunnat förmå myndigheten att helt avstå ifrån regler. Det är ju å andra sidan väldigt svårt att veta hur många sådana fall som faktiskt kan finnas. gör man konsekvensutredningarna mera med utgångspunkten att man vill beräkna konsekvenserna av ett förslag som man har bestämt sig för att genomföra. Man tvingas göra en konsekvensutredning på det man har bestämt sig för! Det måste naturligtvis vara så att man på ett tidigt stadium, i en dialog med näringslivet, får upp alternativ i problemanalysen så att man verkligen har olika alternativ att ta ställning till. Här är det väldigt intressant att understryka att näringslivet, och särskilt då småföretagen, får ett gemensamt intresse med de normgivande myndigheterna att få tag i dem som kommer att bedra systemet. Låt mig sist säga att jag tycker att jag ser någonting positivt i attity- den och sättet att arbeta med myndigheterna. Det finns många av de stora myndigheterna, där man är väldigt intresserad av att hitta former som gör att de seriösa företagen inte ska träffas av reglerna. Man måste sluta skjuta med hagelbössa och i stället skjuta med gevär, precis där det ska träffa. Det stora problemet är emellertid de regleringsförslag som kommer upp i kommittéverksamheten och i departementens egen utredningsverk- samhet. Utredningen som heter Koncernbeskattningsfrågor för ideella föreningar och stiftelser innehåller en hel del intressant. I kapitel 7 Offentliga finansiella effekter, som man är skyldig utreda, står det: effekten av förslagen går inte att beräkna. Det är den konsekvensutredning som man har gjort! Ja, jag ska fatta mig kort. Jag ska bara fånga upp några frågor som har ställts till mig. och tog upp frågan om kommunala regleringar. Det är ett mycket viktigt och svårt problem. I min genomgång tycker jag ändå att jag pekade på att man är medveten om den här problematiken. Intressant är t.ex. att i som man håller på med i , där har man alltså ett särskilt arrangemang för att i samarbete med fånga upp regler på lokal nivå. Interaktionen mellan centrala och lokala nivåer är ett speciellt problem. Intressant är i mina diskussioner med norrmännen att de tillmäter en väldigt stor betydelse för sin framtida regelhantering, men här är det bara statliga regleringar som registreras, ingenting från nivå. Även Access Business i var en satsning för att komma ned på lokal nivå för att fånga upp lokala regleringar så att företagen ska bli informerade om detta. När det gäller om det finns några utvärderingar av de olika modellerna för regelreformering är det lite grann en öm punkt. Jag tycker att om man ska peka på någonting så är det just om Regulatory Reform. Det är två tjocka volymer som diskuterar den här problematiken. har bestämt sig för att sätta upp processen för Regulatory Quality Reviews, där man analyserar regelsystemet i några länder och utsätter det för en detaljerad granskning av samma typ som Country Surveys när det gäller den ekonomiska politiken. Där kommer en och för hårdgranskning av olika system, som jag hoppas ska bli verkningsfull. Konsekvensanalyser har ju nämnts . Tydligen är det så att det här inte fungerar så väldigt bra i . Det finns faktiskt en hel del att lära utomlands. Det finns tre länder, , och , och dessutom , som har jobbat länge med de här problemen. Det finns alltså instrument, man kan sätta någon – kanske en konsult – på att titta på de här problemen och försöka bedöma vad som skulle kunna vara användbart i . Sedan skulle jag vilja komma tillbaks till vad professor nämnde om . har valt en annan väg, bottom-up-vägen! Då säger professor att det är ju inte så konstigt för att har ett ministerstyre. Men det är ju den dominerande administrationsformen i OECD-världen. är ju ganska unikt med sin myndighetsorganisation. Top-down, bottom-up, det är inte frågan om ett antingen-eller utan som sa, det är naturligtvis en balans mellan de här två. Man behöver ha företagens och företagsamhetens erfarenheter av olika regleringssystem, så det är en viktig länk, likaväl som man behöver analysera frågeställningen på hög nivå. på tog jag initiativet till den Business Survey som går ut till ett antal länder och till ett antal företag för att just fånga upp synpunkter i en internationellt koordinerad ansats om administrativa bördor och effekter av regleringar. Tack så mycket. Då ska jag hålla mig extremt kort till att göra en enda poäng. Det förefaller mig som om det inte har varit någon brist på ambitioner när det gäller att avreglera i den här gruppen. Däremot saknar jag lite ambitionen i vilket tids- och samhällssammanhang vi bör sätta avregleringarna. Det har naturligtvis att göra med att vi lever i med mycket mer kompetenta, kunniga, kreativa människor. Sådana människor vill inte låta sig regleras och styras på samma sätt som vi förr var vana vid. Där, menar jag, ligger en princip på lut som vi borde kunna använda oss av. Den andra principen vi kan använda oss av är beslutsstabilisatorer, att hjälpa människor att fatta beslut som är bra för helheten i svensk ekonomi och svenskt samhälle. Sådana beslutsstabilisatorer kan mycket väl användas på två stora avregleringsområden nämligen skatteområdet och arbetsrättsområdet. Det är inte säkert att man når ända fram, men det är i varje fall ett sätt att undersöka om man inte kan ta ett bredare grepp. Jag tror dessutom att det skulle ligga väldigt nära det svenska system som vi har och därför skulle det förstärka vår möjlighet som nation att få en väl fungerande ekonomi och demokrati. Tack till allesammans och sista ordet går till . Jag vill tacka å delegationens vägnar och å BEST:s vägnar alla som kom . Vi är väldigt glada att så många kom. Jag tackar för alla kloka Det är två personer jag hade velat höra ifrån som sitter här. Vi har faktiskt en expolitiker med oss, , och också från facket , men tyvärr det fanns inte tid med det men jag hoppas att ni kommer till delegationen med era synpunkter. Två saker som vi är helt överens om: vi måste hitta ett system för att jobba med regelförenkling och vi måste ändra attityder till småföretagen för att de här systemen ska vara gångbara. Med de orden tackar jag för . Kom gärna igen till oss med era synpunkter om ni inte har fått utrymme för dem . Tack och hej! Deltagare i seminarium om regelsystem i St. Tigern, Närings- och Inkomna förslag om regelförenklingssystem (med instämmande från , och )