sou · GMB328 · 1999-01-01 00:00:00 — Argumentationen var huvudsakligen principiell och gällde konkurrens- ens allmänna fördelar framför monopol. Vid bristande konkurrenstryck, som gäller i monopol, uppstod effektivitetsförluster på följande sätt: ·förluster genom inkomstöverföringar, ·förluster genom lobbyinsatser, ·slack, dvs för höga kostnader i förhållande till resultatet, Utredaren pekade på Apoteksbolagets ovanligt höga soliditet (inkomstöverföring) och bolagets starka maktställning (lobbying). Allokeringsförlusten gällde framförallt effekterna av läkemedels- förmånen och formen för denna, och alltså inte monopolet. Utredaren menade att vissa observationer tydde på visat slack. Apoteksbolaget saknade en redovisning av effektivitetsmått, vilket försvårare avväg- ning av kostnader mot kvalitet, t.ex. i yt- och inredningsstandard. Apoteksbolagets huvudkontorsfunktion hade vuxit kraftigt vilket tydde på en oproportionerligt stor administration. Dynamiska förluster avsåg en försvagning av förmågan eller viljan till långsiktig förnyelse i ett företag. Utredaren framhöll att det var förvånande hur långsamt +ONKURRENSUTS¤TTNING AV DETALJHANDEL MED L¤KEMEDEL 207 avancerad datateknik hade börjat tillämpats av apoteken, i jämförelse med framgångsrika detaljhandelsföretag. I inget fall kunde dock effektivitetsförlusterna beräknas kvantitativt. Utredaren redovisade sin uppfattning att Apoteksbolagets effektivitet skulle påverkas positivt, om företaget utsattes för konkurrens, av i första hand de principiella skäl som talar för att konkurrens generellt är effektivare än monopol. Efter regeringsskiftet tillsattes inom en arbetsgrupp med uppdrag att utreda Apoteksbolagets ställning och uppgifter75. Arbetsgruppen föreslog vad gällde ensamrätten att de receptfria läkemedlen skulle delas upp i två grupper, den ena skulle endast få säljas inom Apoteksbolaget, den andra även inom öppen handel av den som gjort anmälan till , alltså en förändring av LFU:s förslag. Arbetsgruppen föreslog även att sjuk- vårdshuvudmännen själva skulle få upphandla läkemedel från partihandeln, dvs. en konkurrensutsättning av själva upphandlingen eftersom sjukvårdshuvudmännen fick rätt att anlita andra än Apoteks- bolaget som rådgivare. Vidareförmedlingen inom sjukhuset skulle dock inte ändras utan liksom tidigare skötas antingen av sjukhuset själv eller Apoteksbolaget. Argumentation för förslaget om de receptfria läkemedlen b yggde på proportionalitetsprincipen, ett centralt begrepp inom EG-rätten, dock utan att hänvisning gjordes till denna. Proportionalitetsprincipen innebär, som nämnts ovan, att reglering inte skall gå längre än vad som krävs utifrån säkerhets- och folkhälsosynpunkt. Det andra huvudargu- mentet var det ökade intresset för egenvård genom att bl.a. öka konsumenternas tillgänglighet till läkemedel. Först i tredje hand anfördes konkurrensen som ett värde där sådan kan förekomma utan att den äventyrar säkerheten eller den rationella läkemedelsförsörj- ningen. Bl.a. kunde viss priskonkurrens ... bidra till att effektivisera Apoteksbolagets verksamhet. Huvudskälet bakom möjligheterna för sjukvårdshuvudmännen att fritt upphandla läkemedel var överensstämmelse mellan reglerna i och EU, dels beträffande försäljning av läkemedel, dels beträffande offentlig upphandling. Det låg också, menade arbetsgruppen, i linje med den sjukvårdspolitiska utredningen 2000:s förslag att ge sjukvårdshuvudmännen kostnadsansvaret för 75 Apoteksbolagets framtida roll. Utgångspunkter och förslag. 208 +ONKURRENSUTS¤TTNING AV DETALJHANDEL MED L¤KEMEDEL läkemedel även i öppen vård. Med upphandlingens hjälp skulle huvudmännen kunna pressa priserna. Endast en av de ovan föreslagna förändringarna av Apoteksbolagets ensamrätt ledde fram till förslag i proposition, nämligen sjukvårds- huvudmännens rätt att fritt upphandla läkemedel för den slutna vården. Skälen är att de härigenom ges möjlighet att skaffa kompetens och resurser för att själva upphandla sina läkemedel. Detta kommer att öka förutsättningarna för en konkurrens, vilket kan komma att leda till besparingar och effektivisering inom hela läkemedelsförsörjningen. Propositionens huvudinriktning var i övrigt att förstärka sjukvårds- huvudmännens påverkansmöjlighet på förskrivningen, via förstärkta läkemedelskommittéer. !NDRA INL¤GG I DEBATTEN En debattskrift från med rubriken monopolets uppgång – och fall? (1997) gav, förutom ett eget kooperativt alternativ, även en översikt över de argument som före- kommer för och emot konkurrensutsättning på detta område. De som kom till tals var ett stort landsting samt privata företag och KF. De sistnämnda argumenterar för olika avmonopoliserade alternativ. · $ET KOOPERATIVA ALTERNATIVET Kooperativa apotek finns i ett flertal europeiska länder. Man har ambi- tionen att inte bara driva apotek utan att genomföra en allmän hälso- politik och att aktivt utveckla farmacevtyrket. Farmacevtens roll ska inte bara vara att övervaka läkemedlen, se till att recepten stämmer och att medicinen tas på ett säkert sätt. Han ska också kunna föreslå andra, ekvivalenta läkemedel, ge råd och relevant hälsoinformation. I kooperativa apotek skulle läkemedel inte blandas med dagliga livs- medel. +ONKURRENSUTS¤TTNING AV DETALJHANDEL MED L¤KEMEDEL 209 · 3TOCKHOLMS L¤NS LANDSTING I boken refererades en intervju med en av de ledande tjänstemännen i läkemedelsfrågor inom . Han var kritisk till LFU:s förslag om en friare försäljning av de receptfria läkemedlen. Huvudargumentet var att den ökade tillgängligheten inte var ett värde utan ett ont på grund av riskerna för ett för flitigt användande av läke- medel. De nuvarande apotekens förtroendekapital gjorde att människor gärna vände sig till dem i första hand. Man menade att apotekens höga kvalitet på rådgivningen inte skulle kunna upprätthållas i de stora livsmedelskedjornas försäljning. På grund av bristande förtroende för dessa försäljningsställen skulle människor hellre gå till vården, dvs resultatet skulle bli fler läkarbesök. hade vidare inget intresse av att uppmuntra uppkomsten av flera parallella distributörer som etablerar sig i de tätaste områdena. Privatläkarreformen ansågs på denna punkt vara avskräckande, efter- som inte hade någon möjlighet att styra hur många privatläkare som etablerade sig. Det var, menade man, som att ge en öppen kredit till alla med läkarexamen och dra pengar på bekostnad. huvudintresse var istället förhandlingar med tillver- karna samt ett nytt sätt att finansiera Apoteksbolagets tjänster, som inte skulle bygga på andel av inköpspriset utan på betalning efter prestation, t.ex. hur många dygnsdoser som levereras. · $EN PRIVATA HANDELN I den kooperativa skriften intervjuades företrädare för de största detalj- handelskedjorna. ICA menade att man inte var intresserad av ett receptfritt sortiment som bara bestod av ett 10-tal godkända produkter. För denna kedja skulle det bli lönsamt först med minst ett 50-tal produkter. Värdet av denna försäljning skulle t.o.m. möjliggöra för kedjans 1 500 småbutiker att överleva. Av Apoteksbolagets 1 000 apoteksombud är cirka 700 , som dock inte alla skulle ha råd att bygga upp en egen receptfri försäljning. ICA önskade därför att apoteksombuden i glesbygden får finnas kvar. Postorderföretaget ambitioner gällde inte bara det receptfria sortimentet utan även det receptbelagda. Även KF:s linje refererades i skriften. KF var intresserat av egenvård och det receptfria sortimentet och ville b ygga på det ökande intresset för egenvård, som i sin tur beror på ökat tryck och kostnads- kris i sjukvården och kraftigt stegrade läkemedelskostnader, trender i 210 +ONKURRENSUTS¤TTNING AV DETALJHANDEL MED L¤KEMEDEL Man konstaterade att sex av tio personer besöker apoteken för annat än receptläkemedel, men att apotekens höga trovärdighet och kompetens kan försvåra för dagligvaruhandeln att konkurrera när det gäller egenvårdsprodukter. Även hälsokosthandeln var därvidlag en konkurrent. Allt detta gjorde att det inte var någon enkel sak för dagligvaruhandeln att ta sig in i läkemedelsbranschen. Åhléns var den aktör inom detaljhandeln som gått längst i ambitionen att öppna riktiga apotek. Åhléns ville satsa på kompetens och såg en fri apoteksetablering som en fantastisk öppning på arbets- marknaden för dagens farmacevter. Argumenten i ovanstående utredningar, propositioner och inlägg för att förändra ensamrätten i riktning mot friare etablering kan sammanfattas under följande rubriker: ·lägre kostnader och högre effektivitet, ·människan i centrum, ·förbättrat utnyttjande av tillgänglig kompetens, ·förbättrade möjligheter till egenvård, främst genom ökad tillgänglig- het till receptfria läkemedel, ·förbättring av marknadsekonomins funktionssätt, bl.a. –genom förändringar i relationerna med sjukvårdshuvudmännen samt –genom att förbättra detaljhandelns lönsamhet, ·möjlighet att pröva ny teknik eller nya former för att sänka kostnad- erna med bibehållen säkerhet och kvalitet. Dessa punkter används i nästa avsnitt för att analysera vad som kan vinnas genom förändringar i var och en av de tre affärerna. Nedan följer argumenten för förändringar av ensamrätten och en diskussion av styrkan och innebörden i dessa argument. +ONKURRENSUTS¤TTNING AV DETALJHANDEL MED L¤KEMEDEL 211 9.3.1Lägre kostnader och högre effektivitet i distributionen vid bibehållen säkerhet och kvalitet Läkemedelsdistributionen är reglerad på flera sätt, såväl genom före- komsten av ett statligt distributionsmonopol som genom priskontroll, produktkontroll samt kompetenskrav såväl vid beslutsfattandet (för- skrivningen) som i distributionen. Ett sådant system uppmuntrar inte, generellt sett, till flexibilitet och utvecklandet av nya behovsanpassade lösningar, t.ex. i takt med den tekniska utvecklingen. Socialdeparte- mentets utredning använde konkurrensens förmåga att genom prispress främja Apoteksbolagets kostnadseffektivitet och förnyelse- förmåga som argument för sitt förslag att släppa fler receptfria läkemedel fria. Det bör tilläggas att Apoteksbolaget när det bildades bl.a. innebar en väsentlig förbättring av logistiken i relationen mellan partihandel och detaljhandel. Direktiven uttalar att det finns risker för ineffektivitet i monopol, dvs. låg effektivitet och höga priser i jämförelse med ett konkurrens- utsatt system. Delar av denna argumentation har granskats inom ramen för utredningen. Grundligare undersökningar gjordes relativt inom ramen för läkemedelsförsörjningsutredningen, LFU 92 76. Nedan refereras synpunkter från LFU samt egna analyser. 3YNPUNKTER MED ANLEDNING AV ,&5 LFU konstaterade att Apoteksbolaget ökade produktiviteten med cirka 20 procent77, med såvitt kunde bedömas bibehållen kundtillfredsställelse. Utredaren påpekade också att det hade varit mer relevant att göra en effektivitetsanalys, eftersom produktivitet mätt i exempelvis antalet expedierade recipen (ett recipe är den delen av ett recept som gäller ett enda läkemedel) inte räcker som mått. I effektiviteten ingår även ägares och kunders måluppfyllelse. LFU kritiserade bristen på effektivitetsmått vilket försvårade vägning mellan produktivitet och kvalitet, med det senare avsågs t.ex. rådgivning till kunderna. När det gäller tekniken citerade LFU en undersökning av konsult- företaget , som Apoteksbolaget självt låtit göra och 76SOU 1993:106 (delbetänkande om receptfria läkemedel) samt slutbetänkandet SOU 1994:110 77C-R 1994, underlagsmaterial till SOU. Det använda måttet är antalet recipen per årsarbetare. 212 +ONKURRENSUTS¤TTNING AV DETALJHANDEL MED L¤KEMEDEL som visade vissa brister i informationstekniken. Konsulten hävdade att Apoteksbolaget måste ta ett stort steg framåt när det gällde IT för att stödja affärsstrategierna. Det fanns starka punkter. har vissa insatser vidtagits, bl.a. ifråga om ekonomisystemet som angavs som en av de svaga punkterna. Enligt Apoteksbolagets egna beräkningar har produktivitetsökning- en fortsatt efter 1992 i ungefär samma takt som . Vidare har bruttomarginalen (som innehåller både kostnader och vinster) har sänkts från till nuvarande . Att monopolföretaget skulle uppvisa de förmodade ineffektivitetsbristerna kunde inte kvantitativt ledas i bevis av LFU och inte heller . Det är svårt att i enskilda fall exakt visa vilka och hur stora effektivitetsbristerna är, inte därför att de inte existerar utan därför att de är dolda både för företaget själv och för utomstående, på grund av bristen på jämförelseobjekt. För att ge någon bild av hur sådana jämförelser ser ut och hur de kan tolkas, görs nedan några försök att jämföra dels med övrig detaljhandel, dels med internationell apotekshandel. Det ska dock betonas att produktivitetsjämförelser inte är den huvudsakliga grunden för utredarens överväganden, som är mer inriktat på hur apoteksverksamheten kan utvecklas och hur gynnsamma förutsättningar för en sådan utveckling kan skapas. *¤MF¶RELSE MED ¶VRIG DETALJHANDEL LFU konstaterade på grundval av en studie av revisionsfirman att soliditeten var osedvanligt hög, i jämförelse med detaljhandelsbranschen i övrigt. En konsult har på mitt uppdrag studerat vissa variablers utveckling t.o.m. 199678. Skillnaden har beräk- nats mellan försäljningspris och inköpspris , den s.k. bruttovinsten. har Apoteksbolaget haft en brutto- vinstutveckling som varit mer positiv än dagligvaruhandeln men också i jämförelse med Systembolaget. Även om det finns skillnader mellan apotek och annan detaljhandel och även om bruttovinstbegreppet är sammansatt (det innehåller både kostnader och vinster) kan det tyda på att prissättningen på distributionstjänsten blivit alltför oförmånlig för kunden. Marginalen fastställs av staten (RFV) men fastställandet bygger på att beslutsfattaren känner kostnaderna tillräckligt för att bestämma en prisnivå som bidrar till att pressa kostnaderna. Det är välbekant att det är svårt att reglera fram rätt en kostnadspress och att det är något som 78 En analys av dessa frågor har även gjorts ovan, i kapitel 6. +ONKURRENSUTS¤TTNING AV DETALJHANDEL MED L¤KEMEDEL 213 en fungerande marknad klarar bättre. Kanske det extraordinära spar- kravet från statens sida är ett uttryck för ägarens svårighet att bedöma vad som är den riktiga kostnaden. Vid internationella jämförelser används ofta de olika försörjningsledens andelar av läkemedlets försäljningsvärde som ett grovt mått på respektive leds effektivitet. Det ska redan från början understrykas att försäljningsledets andel av försäljningspriset inte är något bra mått, i synnerhet som det ofta fastställs av myndigheter. I denna andel ryms både kostnader och vinster, medan en strikt effektivitetsanalys förutsätter analys av kostnaderna i relation till målen för verksamheten. Det relativa priset på läkemedel mellan länderna spelar också stor roll. Vid en sådan jämförelse 79 hamnade svensk detaljhandel på en mycket låg siffra 1995, nämligen (av det totala läkemedelspriset). Mindre andel hade endast av de 15 europeiska länder som jämförelsen omfattar. Man kan utvidga denna jämförelse och se på samtliga försörjnings- leds inköpspris och hur de förhåller sig mellan länderna. Vi skiljer där- vid mellan ·partihandelns inköpspris (ersättningen till tillverkare) ·apotekens inköpspris (ersättningen till tillverkare och partihandel) ·apotekens utförsäljningspris (alla leden summerade). Tittar man enbart på det första ledet, tillverkningen, låg 1996 bland de fem länder (de övriga var , , och ) som hade högst nivåer, omräknat till svenska kronor 80. Ser vi på totalkostnaden, det tredje ledet, låg bland de fyra länder som hade lägst nivåer (de övriga var , och ). Skälet till omkastningen för och är den låga ersättningsandel som går till parti- och detaljhandeln. För del blir jämförelsen motsatt: en relativt låg tillverkningsandel men en hög distributionskostnad. När det gällde totalpriset låg över , en skillnad som blir ännu större om man tar 80Källa: Apoteksbolaget. 214 +ONKURRENSUTS¤TTNING AV DETALJHANDEL MED L¤KEMEDEL hänsyn till att övriga konsumentpriser i genomsnitt (och därmed lönenivån) ligger några procent lägre än . Att se på ersättningsandelarna är dock en dålig jämförelsemetod eftersom den säger så lite om vilket arbete som utförs. Detta skiljer sig åt mellan ländernas distributionssystem. Man bör därför exempelvis ta hänsyn till det kundarbete som utförs i länder med hög respektive låg apotekstäthet. Strikta sådana jämförelser mellan flera länder saknas. Enligt en källa låg 1995 bland de tre apoteksglesaste länderna i en jämförelse med 15 europeiska länder 1995 och bör därför också kunna utnyttja samordningsvinster i högre grad än andra länder. hade färre invånare per apotek, dvs något tätare nät än och också en väsentligt högre ersättningsandel till apoteksledet, i jämförelse med 21,5. Ovan påpekades att ger tillverkaren en lägre ersättning än gör. En slutsats av dessa jämförelser 81 är att de logistiska fördelar som Apoteksbolaget skapat, och därmed en lägre distributions- kostnad, inte utnyttjats helt för att ge konsumenterna lägre priser. Besparingen har, om man tänker sig en övergång från det finska till det svenska systemet, delats så att tillverkningsledet fått ungefär hälften av besparingen och bara hälften tillfallit konsumenten i form av lägre totalpris i . Även antalet expedierade recept per invånare är också relevant eftersom denna ger anvisning om mängden av det distributionsarbete som utförs av apoteken. I en jämförelse mellan europeiska länder visade sig ha relativt få receptförskrivningar per invånare och relativt få apotek per invånare i jämförelse med många andra europeiska länder (se SOU 1993:106 och 1994:110), dvs det finns ett samband mellan antal recept och antal apotek per invånare. I brist på en mer omfattande kostnadsjämförelse mellan länderna har en konsult på mitt uppdrag beräknat recipekostnaden i , och . Det mått som använts är utförsäljningspriset minus inköpskostnaden, en s.k. bruttovinst, som innehåller såväl apotekens distributionskostnad som vinst. Eftersom en högre bruttovinst, vid given inköpskostnad och given kvalitet på detaljhandelstjänsten, innebär en högre kostnad för konsumenten, kan man säga att en högre bruttovinst innebär lägre produktivitet (under förutsättningen att fördelningen mellan kostnader och vinster, som andelar av bruttovinsten, är ungefär lika). I jämförelsen med är bruttovinsten per recipe och kund något lägre, men skillnaden är bara någon procent. När det gäller handköpskunderna (receptfritt och andra varor) är den svenska bruttovinsten ungefär hälften av den finska. 81 Källor: Svensk Läkemedelsstatistik 96 samt . SOU 1998:28 +ONKURRENSUTS¤TTNING AV DETALJHANDEL MED L¤KEMEDEL 215 kan tolkas som att den svenska apotekshandeln visar högre produktivitet än den finska. Jämförelsen med har bara kunnat göras per förpackning receptbelagd medicin. Den svenska bruttovinsten (mätt per förpack- ning) är några procent högre än den danska, dvs uppvisar något lägre produktivitet än . Jämförelser inom mellan ländernas produktivitet i detalj- handelsledet ger således en blandad bild. Nivåerna, när det gäller receptbelagd medicin, är ungefär lika, med relativt små avvikelser, i de tre nordiska länder som konsultrapporten b ygger på. Den valda butiks- strukturen liksom förskrivarmönstret (med få recept per invånare) har förmodligen bidragit till den internationellt sett låga apotekskostnaden i . Detta kan ha inneburit en större övervältring av arbete på kunderna än i andra länder. Det är dock svårt att utifrån statistiken hävda att Apoteksbolagets produktivitet skulle vara sämre än t.ex. i de övriga nordiska länderna om man håller butiksstrukturen . Jämförelsen med visade att de svenska apoteken har en väsentligt högre produktivitet för icke receptbelagda läkemedel. Den lägre tillgängligheten på receptfria läkemedel i jämförelse med ut- landet, kan hänföras till apotekens ensamrätt i kombination med det internationellt sett glesa nätet. Produktivitetsanalyser måste kompletteras med bedömningar av Apoteksbolagets konkurrensförmåga i form av kundtillfredsställelse. En sådana analys försvåras av att det inte finns inhemska konkurrenter. I den enkät som vi låtit genomföra får Apoteksbolagets service ett genomsnittligt högt betyg. Av de sex tillfrågade grupperna (utanför Apoteksbolaget) svarar alla att Apoteksbolaget helt eller till stor del lever upp till de krav som Du har när det gäller receptbelagda läkemedel, medan alla utom en målgrupp svarar lika positivt när det gäller övriga läkemedel – undantaget är läkemedelsindustrin som anser att Apoteksbolaget endast delvis eller till stor del uppfyller kraven, en värdering som också kan tolkas som uttryck för en motpartsrelation. Även andra, mer systematiska och omfattande, kundundersökningar tyder på att apoteken av allmänheten uppfattas mycket positivt. Svagheten i denna typ av undersökningar är dock att respondenterna inte har något direkt jämförbart alternativ. 216 +ONKURRENSUTS¤TTNING AV DETALJHANDEL MED L¤KEMEDEL Det relativt glesa apoteksnätet (i europeisk jämförelse) har i skapat förutsättningar för stordriftsfördelar. Dessa uppstår genom färre lokaler och därigenom lägre lokalkostnader, men detta kan medföra ökad kostnad för konsumenten som måste färdas längre till apoteken eller, vid postorder, en ökad kostnad i form av postens distributionskostnad. Det är inte givet att det samhällsekonomiskt är en fördel med färre butiker. Detta behöver inte heller vara en fördel rent företagsekonomiskt. Kunden har ett intresse av tillgänglighet och är förmodligen villig att betala för denna, eftersom färre butiker innebär högre transportkostnader och längre tidsåtgång. För att företag som har monopolställning på en vara som konsumenten måste ha och där priset är reglerat, är det dock troligt att det finns en företagsekonomisk vinst med färre butiker, åtminstone till en viss gräns. I en konkurrens- situation kan dock läget vara annorlunda. Det kan vara företags- ekonomiskt lönsamt att ha flera butiker om kunderna är villiga att betala för tillgänglighet. Man kan konstatera att Apoteksbolaget först gjorde butiksnätet tätare och kan tvingas göra det glesare som konsekvens av sparbetinget. (UR KAN MAN REALISERA KOSTNADSS¤NKNINGAR En slutsats är att tillgänglig statistik om produktivitet m.m. inte tydligt anger om Apoteksbolaget är mer eller mindre produktivt eller effektivt i förhållande till vad fallet skulle vara i en konkurrensutsatt situation eller vid en jämförelse med andra länders apotekssystem. Jämförelser är mycket svåra eller omöjliga att göra, framförallt beroende på statistiska brister men också på att de flesta system uppvisar olika grader av monopol och reglering. Detta utesluter inte att vinster skulle kunna uppnås vid en konkurrensutsättning. Erfarenhetsmässigt kan en sådan leda till kostnadssänkningar på kort sikt på minst 10-15 procent82. 82 Utvärderingar som gjorts visar på kostnadsbesparingar genom konkurrensutsättning på inom äldreomsorg i , inom gatudrift och gatuunderhåll i , inom missbruksvård inom , inom specialisttandvård i , inom lokaltrafik med buss i . Det bör noteras att ovanstående besparingar är bruttoberäk- ningar. De mest utförliga analyserna finns i O : Kostnadseffekter av konkurrensutsättning - en studie av äldreomsorg. +ONKURRENSUTS¤TTNING AV DETALJHANDEL MED L¤KEMEDEL 217 Att ensamrätten, i kombination med övriga delar av regleringen, kan ha skapat en för hög kostnadsnivå, vilket man också kan förvänta sig från en teoretisk utgångspunkt, tyder erfarenheterna på från en av de delaffärer som konkurrensutsatts, nämligen upphandling, distribution och administration av inkontinensartiklar. Dessa fördes in under läkemedelsförmånen med förskrivning, uthämt- ning och betalning enligt samma principer som för receptbelagda läkemedel. Detta innebar också begränsningar i Apoteksbolagets möjligheter att upphandla på ett rationellt sätt. Fr.o.m. har sjukvårdshuvudmännen kunnat upphandla hjälpmedlen själva, utan förmånssystemets regelsystem 83.