sou · GMB331 · 1999-01-01 00:00:00 — och barnomsorgens uppgifter är främst hämtad från SCB, Svenska Kommunförbundets och statistik. Statistiken om verksamhet hämtades främst från Social- styrelsen och . Vi har från även beställt material från (EpC:s) slutenvårdsre- gister. Något motsvarande öppenvårdsregister finns inte. Övriga tryckta källor är bl.a. material från Statens institutionssty- relse (SiS), (), () och Utredningar (SOU). Det finns stora brister vad gäller tillförlitlighet och jämförbarhet på den statistik som redovisas nationellt. Det finns även stora variationer i re- dovisningsrutinerna kommunerna emellan. Detta gäller till viss del även landstingen. För vår del innebär detta att kvaliteten på informationen till stor del beror på varifrån vi hämtat uppgifterna. Här får man särskilja mellan två huvudtyper av uppgifter: uppgifter från våra enkätundersökningar och uppgifter från övrig statistik. Enkätundersökningarna gjordes främst på grund av att den statistik vi sökte saknades på nationell nivå. Detta har medfört att det i vissa fall varit svårt att göra jämförelser . I de fall vi hittat tidigare under- sökningar har frågornas olika formuleringar gjort jämförelser svåra. Tillförlitligheten på uppgifterna kan skifta. Detta beror till stor del på att svarsfrekvensen för de olika enkäterna varierar. IFO har lägst svarsfrekvens och landstingskanslierna har den högsta . Vissa frågor har varit svåra att svara på på grund av otillräcklig dokumentation eller svårigheter att ta fram de uppgifter vi efterfrågat. Ett ytterligare problem är att de som svarat kan ha tolkat enskilda frågor subjektivt. Dessutom föreligger skillnader i kommunernas redo- visningssystem. Ovanstående faktorer har medfört att vi nödgats utelämna vissa uppgifter i redovisningen. Vi har i största möjliga utsträckning jämfört de uppgifter vi använt med andra källor, och även konsulterat sakkun- niga och experter. Därför bedöms dessa uppgifter ha hög tillförlitlighet. I den befintliga statistiken bedöms kvaliteten genomgående vara hög trots att det finns brister i de flesta källor. anger att kvaliteten på den ekonomiska sammanställningen landstingen emellan varierar. anger att i den årliga rapporten för är tillförlitligheten och jämförbarheten de kvalitetskomponenter där det är svårast att upprätthålla en hög kvalitet. Detta beror till stor del på att det inte finns tillräckligt starka kopplingar mellan verksamhetsstatistiken och kommunernas redovisning av kostnader på nationell nivå. Vad gäller statistik så försvårades jämförelser sedan verksamhetsindelningen förändrades och vissa begrepp definierats om inför . &¶RSLAGET TILL F¶R¤NDRING I UPPGIFTSINSAMLING FR¥N KOMMUNER OCH LANDSTING Utredningen om från kommuner och lands- ting undersökte hur man kan utveckla och förändra den officiella lands- tings- och kommunstatistiken. Deras betänkande ( SOU 1996:179) för- anledde ingen proposition och inga lagändringar, men och ålades att utarbeta vissa förändringar i redovisningsrutinerna. Vad gäller skolan och barnomsorgen så framkom att statistikrappor- teringen var tillfredsställande och inga större förändringar nödvändiga. Ansvaret för barnomsorgens statistiksammanställning är flyttad från till . Utredningen behandlade i mycket liten grad landstingens statistikredovisning. håller själva på med en utredning, statistiköversyn, som kommer att färdigställas . När det gäller den kommunala sektorn har vi främst varit intresse- rade av statistik. Där har arbetat med verksamhetsstatistiken och SCB arbetat med de ekonomiska redovis- ningarna. Den nya verksamhetsstatistiken skall oberoende av hur verksamhe- ten är organiserad i kommunen belysa verksamhetens: b)prestationer och personer som får insatser c)kvalitet och resultat. Uppgifter om struktur kommer att samlas in , medan enk- lare basfakta om t.ex. prestationer och antal personer som dessa berör i huvudsak skall insamlas från kommunerna. Uppgifter om verk- samhetens kvalitet m.m. är tänkt att samlas in på urvalsbasis. Syftet med statistikomläggningen är att anpassa statistikens innehåll till dagens struktur och arbetssätt inom för att bättre kunna beskriva läge och utveckling av verksamheten, bl.a. genom att komplettera statistiken med uppgifter som saknas, t.ex. öppenvårdsin- satser och vårdtyngdsmått. En bättre samordning av verksamhetsstatis- tiken, den ekonomiska statistiken och personalstatistiken skall också göras (1997, Skrivelse till socialchefer). SCB föreslår ett antal förändringar för . För barn- och ungdomsvården innebär förslagen att delredovisningen av verksam- heten förändras: -institutionsvård för barn och ungdom -familjehemsvård för barn och ungdom -strukturerad öppen vård -övriga öppna insatser. De två första kategorierna innebär inga större förändringar. Men struk- turerad öppenvård är däremot en ny redovisningspost. Den innehåller individuellt beslutade vård-, stöd- och behandlingsinsatser som ges i form av stödsamtal eller i strukturerade öppenvårdsprogram för barn och ungdomar med stöd av 6 § SoL. Klienterna är i det senare fallet in- skrivna i verksamheten. Insatserna kan även avse utbildning och arbete. Även övriga öppna insatser är en ny redovisningspost och inne- fattar övriga insatser inom (som ej avser strukturerad Här redovisas även kostnader för rådgivning och annan verksamhet som ges till enskilda utan individuella beslut och utan krav på inskrivning. Exempel är ungdomsmottagningar, familjecenter, mam- magrupper, öppna träfflokaler och övrig riktad verksamhet. En adekvat statistikredovisning är nödvändig i ett kvalitetssäkrings- perspektiv (se kapitel 10). 7.2Verksamheternas omfattning och kostnader 7.2.1Barn- och ungdomspsykiatrin (BUP) Enligt EpC:s slutenvårdsregister gjordes ca 4 000 inskrivningar till den barn- och ungdomspsykiatriska slutenvården . fanns det ca 160 öppenvårdsmottagningar och ca 35 sluten- vårdskliniker i landet. På dessa fördelade sig 382 slutenvårdsplatser och ca 33 vårdplatser för familjebehandling och utredning samt det producerades ca . Inom BUP:s öppenvård uppskattas antalet ärenden ha varit mellan 50 000 och 60 000. Tabellen nedan visar de vanligast förekommande patientgrupperna inom BUP:s slutenvård, fördelat på antalet inskrivningar av barn och unga med en psykiatrisk diagnos. Antal inskrivningar är inte nödvän- digtvis lika med antal barn, eftersom samma barn kan ha varit inskrivet under ett och . 4ABELL $E TOLV MEST F¶REKOMMANDE PSYKIATRISKA DIAGNOSERNA SOM F¶RANLEDDE SLUTENV¥RD F¶R BARN OCH UNGDOMAR ¥R !NTAL INSKRIVNINGAR TOTALT ANTAL V¥RDDAGAR SAMT GENOMSNITTLIG V¥RDTIDANTAL DAGAR Utv.störning, läs- och skriv, tal- och språk Neuros, ångest, fobi Tics, enures, enkor- Källa: EpC:s patientregister * Vårdas i stor utsträckning på akutenheter och barnmedicin. Flest antal inskrivningar har diagnoserna missbruk utan beroende, och för vilka det krävdes akut medicinsk vård, utagerande beteende, emotionella störningar. Härtill kommer en hög andel inskrivna med diagnosen anorexi. De längsta genomsnittliga vårdtiderna har dock diagnoser som t.ex. personlighetsstörning, utagerande beteende/emotionella störningar och ångestneuroser/fobier. Missbruk utan beroende, den diagnos som har flest antal inskrivningar, har ett lågt antal genomsnittliga vårddagar, endast i genomsnitt. Den unge kan ha vårdats på antingen BUP- klinik eller på toxikomaniklinik. Utagerande beteende och emotionella störningar liksom anorexi har både högt antal intagningar och relativt högt antal genomsnittliga vårddagar. Det är totalt sett inga större skillnader i inskrivning mellan pojkar och flickor, andelen pojkar är och andelen flickor är . av patienterna finns i . Ser man till vilka patientgrupper med en definierad psykiatrisk dia- gnos som konsumerar flest antal vårddagar, och som är de mest resurs- krävande psykiska sjukdomarna, får man följande bild. Tabellen pre- senterar de totala antalet vårddagar fördelat på diagnos- grupper. 4ABELL 6¥RDDAGSKONSUMTION F¶RDELAT P¥ PATIENTER ¥R MED EN PSYKIATRISK DIAGNOS Utagerande beteende, emotionella stör- Anorexi, ätstörningar m.m. Ångest, neuros, fobi m.m. Depression, affektiv psykos Autism, Retts syndrom Utvecklingsstörning, läs- och skrivsvå- righeter samt tal- och språksvårigheter Stamning, tics, enures, enkorpes m.m. Källa: EpC:s patientregister Både när det gäller utagerande beteende/emotionella störningar och anorexi/ätstörningar ligger den totala vårddagskonsumtionen högt. Det är också många inskrivningar och långa genomsnittliga vårdtider för dessa diagnoser. Ett räkneexempel ger vid handen att den sjukhusan- slutna anorexivården kostade ca . Kostnaderna för vård inom BUP:s slutenvård till barn och unga med utagerande beteende och emotionella störningar var ca . När det gäller de vanligaste besöksorsakerna till BUP:s öppenvård var den vanligaste orsaken aggressivitet och utagerande beteende, där- efter anges orsaker som t.ex. ångest, oro och depression. Andra vanliga orsaker som anges av öppenvårdsmottagningarna i vår enkätunder- sökning är koncentrationsstörning, relationsproblem eller konflikter i familjen, krisreaktioner samt övrigt, t.ex. lättare symtom eller att socialförvaltningen behöver intyg. Barn- och ungdomspsykiatrins arbete med barn och unga med psy- kiska problem beskrivs i avsnitt 6.5. uppgick den landstingsfinansierade hälso- och sjukvården till ca 100 mdkr. Barn- och ungdomspsykiatrins kostnader utgör av hälso- och sjukvårdens totala kostnader och av psykiatrins kostnader. Kostnaderna för BUP uppgick alltså till drygt 1,2 mdkr, ca gick till öppenvårdsmottagningar, medan ca gick till slutenvården. I tabellen nedan redovisas hur dessa 1,2 mdkr fördelar sig på resp. landsting. $IAGRAM 4OTAL KOSTNAD F¶R LANDSTINGENS BARN OCH UNGDOMS PSYKIATRISKA V¥RD I diagramet kan man utläsa att har den över- lägset största resurstilldelningen vad gäller barn- och ungdomspsykiat- risk vård. län och har den näst största, och /och stad den tredje största resurstilldelningen. Detta förefaller naturligt då dessa landsting även är de största i landet. Ser man sedan till resursfördelningen per barn blir bilden annor- lunda. Diagrammet nedan visar resurstilldelningen per barn . $IAGRAM 2ESURSTILLDELNING "50 F¶RDELAT P¥ ANTAL BARN I ¥LDERS Notera att och läns landsting samt och har slagits samman i denna redovisning. I tabellen kan man utläsa att har den hög- sta resurstilldelningen med ca per barn. Resurstilldelningen i län är ca /barn och i ligger den på /barn. I , och i är resurstilldelningen ca / barn. De landsting som har den lägsta resurstilldelningen är med ca /barn och som har ca /barn. +OSTNAD PER BARN ELLER INSATS skrevs drygt 4 000 barn och unga in på barn- och ungdoms- psykiatrisk slutenvårdsenhet. Det fanns 382 fastställda vård- platser. Genomsnittlig kostnad per barn inskrivet på BUP-klinik upp- gick till ca eller ca per fastställd vårdplats och dygn. I denna kostnad ingår BUP:s totala kostnader för personal, lokal och övrigt. Däremot ingår inte kostnaderna för behandlingshemmen. Kostnaden per vårdplats blir högre om man räknar med den faktiska beläggningsgraden, som ligger på . Den faktiska vårdkostnaden blir (basårsstatistik, EpC:s pa- tientregister). Inom BUP:s öppenvårdsmottagningar uppskattas antalet ärenden ha varit mellan 50 000 och 60 000. lands- ting står för ca en tredjedel av samtliga ärenden, med ca 19 000 st. Den genomsnittliga kostnaden uppskattas till ca /besök och ca /ärende. &¶R¤NDRINGAR ¶VER TID Som vi tidigare nämnt uppgick kostnaden för barn- och ungdomspsy- kiatrisk vård till ca för . Motsvarande siffra för var ca . &¶R¤NDRINGAR I "50 S SLUTENV¥RD I tabell 7.3 redogörs för förändringen i ett antal variabler som är väsentliga inom den barn- och ungdomspsykiatriska slutenvården. Dessa variabler är fastställda vårdplatser, antal inskrivningar, vårddagar och medelvårdtid. Antal fastställda vårdplatser anger antal vårdplatser som står till förfogande vid BUP-klinik. Antal inskrivningar är antal patienter som tagits in (skrivits in) vid någon av landets BUP- kliniker. Antalet inskrivningar är inte nödvändigtvis det samma som antal barn som har varit inskrivna, eftersom ett och samma barn kan ha varit inskriven . Antal vårddagar anger det totala antalet vårddagar som producerats inom samtliga BUP- kliniker . Medelvårdtid har tagits fram genom att dividera antalet vårddagar med antalet intagningar. 4ABELL &¶R¤NDRINGAR INOM "50 S SLUTENV¥RD MELLAN ¥REN (1 000-tal) Uppgifterna visar att antalet fastställda vårdplatser och antalet inskriv- ningar minskar . Antalet vårddagar har varit relativt , men det är en minskning . Me- delvårdtiden har däremot ökat något. fanns det betydligt fler fastställda vårdplaster till förfogande men inskrivningarna var färre än , men medelvårdtiden var något längre. Det fram- står som om BUP:s slutenvårdspatienter är mer vårdkrävande än tidigare . Minskat antal vårdplatser kompenseras troligtvis med ökade satsningar inom öppenvården. &¶R¤NDRINGAR I "50 S ¶PPENV¥RD registrerades ca 360 000 besök inom landets barn- och ung- domspsykiatriska öppenvård, varav besöken i uppgår till ca 84 000 besök. Vid en jämförelse med en- kätsammanställning för barn- och ungdomspsykiatrisk vård framgår att det registrerades 148 398 besök och var motsvarande siffra 188 382 besök. I dessa uppgifter ingår inte öppenvården (PBU) i . Skälet till att öppenvården i inte är medtaget i statistiken resp. 1993 är att PBU inte redovisade antal besök utan patienttimmar. Uppgifterna går därför inte att jämföra med övriga landet. I uppgifterna har i , för räk- ning, omvandlat antal patienttimmar till antal besök. För att möjliggöra en jämförelse presenteras i nedanstående tabell antal besök baserat på uppgifter från 22 landsting, exkl. . 4ABELL !NTAL BES¶K TILL "50 S ¶PPENV¥RD (exkl. )* *Som exempel kan anges att besöken i uppgick till ca . Sammantaget visar statistiken att antalet besök har ökat med . Utöver det ökade trycket på BUP/PBU, kan den registrerade ökningen till viss del förklaras av förbättrade redovis- ningsrutiner. En naturlig fråga är hur BUP har hanterat den ökade tillströmningen av ärenden till öppenvårdsmottagningarna. Ett arbetssätt som varit väg- ledande inom öppenvården är att patienten skall bedömas utifrån ett tvärvetenskapligt synsätt. Man vill att bedömningen skall utgå från dels ett medicinskt synsätt, dels ett socialt- och psykologiskt synsätt. Inom BUP:s öppenvård arbetar flera professioner, vanligtvis läkare, sjukskö- terska, psykolog och kurator. I vår enkätstudie ställde vi en fråga om hur besöken fördelade sig för respektive profession och hur många av patienterna som möter flera av dessa professioner. 4ABELL "ES¶K TILL "50 S ¶PPENV¥RD F¶RDELADE ENLIGT F¶LJANDE PROFESSIONER PERSONALKATEGORIER AV ANTAL BE S¶K Fördelning av besöken (%) Läkare + minst en övrig profession Endast en övrig profession Mer än en övrig profession De flesta besöken var till gruppen endast en övrig profession (), med andra ord till psykolog, psykoterapeut, kurator, sjuksköterska m.fl. I av fallen var det endast en läkare som deltog vid besöken och i av besöken var det både en läkare och minst en annan övrig pro- fession närvarande. 7.2.2Individ- och familjeomsorgen (IFO) Inom IFO:s barn- och ungdomsprogram bedrivs omfattande arbete i syfte att ge vård och stöd till barn och ungdomar med psykiska/psy- kosociala problem. Utifrån den nationella statistiken kan man utläsa att var ca 450 barn och ungdomar placerade i § 12-hem, ca 8 100 barn och ungdomar var placerade i familjehem, ca 2 000 var placerade i HVB och ca 12 000 hade kontaktperson. Detta var alltså antalet barn aktuella för en viss insats . Antalet ärenden är således högre, men vi saknar säkra upp- gifter på hur mycket. Inom individ- och familjeomsorgen (IFO) utför- des ca 10 000 utredningar enligt 50 § SoL (1997:11). Det är viktigt att notera att ett stort antal barn och ungdomar och familjer även omfattas av öppenvårdsinsatser. Upp- gifter om antalet barn och ungdomar som berörs av dessa insatser är , på grund av bristande nationell insamling av uppgifterna, omöjlig att göra. Eftersom det endast är vissa insatser enligt SoL (dvs. beslut om placeringar och kontaktperson) samt med stöd av LVU som re- gistreras, innebär detta att ett betydligt större antal barn och ungdomar berörs av IFO:s insatser än den nationella statistiken visar. De insatser som inte registreras i den nationella statistiken är de åt- gärder som bedrivs i öppna former (exklusive kontaktperson). Upp- skattningsvis berör dessa insatser mångdubbelt fler barn än de natio- nellt redovisade insatserna omfattar. I vår enkät till IFO ställdes en fråga angående vilka insatser som var de vanligaste mest frekventa som en utredning leder till. I frågan lista- des nio olika alternativ på insatser. De svarande fick rangordna alterna- tiven. De vanligaste insatserna som en utredning ledde till angavs av kom- munerna i enkäturvalet vara fortsatt stödkontakt och/eller kontaktper- son/familj. Därefter rapporterade kommunerna andra former av öppen- vårdsinsatser t.ex. nätverksarbete, avlastningshem, familjebehandling, olika mellanvårdsformer, psykoterapi (bistånd till psykoterapi), familjeförskola, stödkontakt i hemmet, öppenvård, missbrukarvård, social bostad m.m. I fallande skala angavs dessutom placering i familjehem, hemterapeut, placering på institution och öppen gruppverksamhet som vanliga insatser efter en utredning. 6ANLIGASTE ORSAKER TILL ATT BARN OCH UNGA KOMMER I KONTAKT MED )&/ Den absolut vanligaste orsaken till att barn och ungdomar kommer i kontakt med IFO som angavs i enkäten var stöld, snatteri samt mindre brott (anmälningar från polisen). Därefter angavs skolproblem, som i huvudsak innebär skolk men även problem med mobbning. Som tredje och fjärde orsak till kontakt med IFO angavs missbruk respektive rela- tionsproblem. arbete med barn och ungdomar med psykiska pro- blem beskrivs i avsnitt 6.4. Kostnaderna för IFO:s totala verksamhet uppgick till ca . I tabellen nedan presenteras IFO:s kostnader för- delade på de största posterna. 4ABELL )&/ S KOSTNADER ¥R I MILJONER KRONOR Institutionsvård för barn och ungdom Familjehemsvård för barn och ungdom Öppen vård och behandling Enskilt bistånd (socialbidrag) Öppen vård och behandling samt råd och stöd är insatser som riktas till både vuxna och barn. Även posten enskilt bistånd tilldelas samtliga grupper. av IFO:s resurser går till barn pla- cerade i institution eller familjehem. Institutionsvård för barn och ungdomar är den mest kostnadskrä- vande insatsen inom IFO, ca . Statens institu- tionsstyrelse (SiS) står för ca , vilket motsvarar knappt hälften av kostnaderna för § 12-hemmen. En avgörande faktor för om- fattning av IFO:s kostnader är hur långa vårdtiderna för den unge är. I diagram 7.3 visas vistelsetidens längd för ungdomarna placerade på de särskilda ungdomshemmen (§ 12-hem). $IAGRAM 6ISTELSETID P¥ S¤RSKILDA UNGDOMSHEM g HEM J¤MF¶RELSE MELLAN ¥REN OCH Källa: SiS årsredovisning Vistelsetiden har indelats då detta är den tid som den unge får beredas vård på låsbar enhet, därutöver delas tiden in i sexmånaders intervall då vården med stöd av LVU skall omprövas av socialnämnden var sjätte månad. Det framgår att den största delen av barnen/ungdomarna vårdas mindre än 6 månader, därefter minskar antalet successivt. En stor grupp av dem som vistas på ungdomshemmen är ungdomar som är omhändertagna (6 § LVU). Av de intagna ungdomarna vår- das mer än 24 månader. +OSTNADEN PER BARN ELLER INSATS Drygt 10 000 barn och unga var placerade i HVB och familjehem per enligt SoL/LVU. av dessa har all- varliga psykiska störningar och uppskattningvis har lättare psy- kiska störningar. Samtliga har eller är i riskzonen för att utveckla psy- kosociala problem. När det gäller placerade barn och ungdomar råder det stora skillnader i dygnskostnaden mellan de olika placeringsfor- merna. i familjehem kostar ca och i HVB kostar ca . Kostnaden för HVB-placeringar kan emellertid va- riera /dygn. Vård inom § 12-hemmen är dock generellt den dyraste placeringsformen, ca /dygn. Ett stort antal barn och ungdomar och deras familjer omfattas även av öppenvårdsinsatser. Uppgifter om antalet barn som berörs av dessa insatser finns inte på grund av att det saknas sam- manställning på nationell nivå, varför en beräkning av kostnaderna per insats är omöjlig att göra. &¶R¤NDRINGAR ¶VER TID har i en rapport (statistik 1997:11) re- dogjort för utvecklingen när det gäller barn och ungdomar som varit föremål för insatser enligt SoL/LVU . Några av resultaten presenteras i nedanstående diagram. $IAGRAM &¶REM¥L F¶R INSATSER ENLIGT 3O, OCH ELLER ,65 N¥ ¥REN !NDEL BARN PER I BEFOLK NINGEN ¥R Barn med SoL o/e LVU vård barn med en eller flera insats. Antalet barn och unga som varit föremål för SoL- och/eller LVU-vård varierar något mellan åren men håller sig relativt . Däremot ökar antalet barn och unga med en eller flera insatser kon- stant, beaktat antal barn i förhållande till befolkningens storlek i den aktuella åldersgruppen. Slutsatsen är att antalet kontaktpersoner har ökat men antalet placeringar förhåller sig relativt . I tabell 7.7 redogörs för kostnadsutvecklingen för några av IFO:s verksamheter med barn och ungdomar. 4ABELL &¶R¤NDRINGAR F¶R )&/ S KOSTNADER MELLAN ¥REN HVB och § 12- hem (mkr) * förändrades redovisningsprinciperna och därför är uppgifterna inte helt jämförbara med uppgifterna åren därefter. Av det skälet är inte heller kostnaderna för öppenvård och behandling redovisade . Den stora kostnadsökningen för institutionsplaceringar kan inte enbart förklaras av förändrade redovisnings- principer. Det finns ingen entydig förklaring till denna ökning, men enligt SCB har verksamhetsindelningen för kommunernas samman- ställning av det kommunala räkenskapssammandraget förändrats i flera avseenden mellan dessa år. En tydlig kostnadsökning i SCB:s statistik är ökade lönekostnader för placering av barn och ungdomar på institu- tion. En möjlig förklaring kan vara att man i de senaste årens kostnads- redovisning även medtagit kostnader för socialsekreterarens tid som avsatts för utredning och kontakt med hemmet . Det finns inga uppgifter på nationell nivå som visar hur många elever som faktiskt utnyttjar elevvården, däremot redovisas kostnaden för elevvård per elev av . Antal lärartimmar till special- undervisning har minskat , men uppgifter visar att trenden nu har vänt. I tillståndsbeskrivning anges dock att antalet elever i behov av särskilt stöd har ökat i merparten av landets kommuner (). En tredjedel av skolorna upp- ger att resurserna till skolan har minskat , vilket lett till större klasser och neddragning av antalet speciallärare. Enligt Skolver- kets undersökning har det genomsnittliga antalet lärare per 100 elever minskat från 8,5 /93 till 7,9 /96. 4ABELL %LEVV¥RDANDE PERSONAL F¶RDELAD P¥ MINUTER PER ELEV OCH TERMIN Källa: * Specialpedagoger, andra övriga /elev ingår även respektive personalkategoris tidsför- brukning i form av t.ex. administration, konferenser, fortbildning, m.m. Uppgiften är på aggregerad nivå och det råder stora skillnader mel- Inom skolan bedrivs även andra insatser i förebyggande syfte. Insat- serna redovisas i tabell 7.9 och baseras på svaren från vår enkät. 4ABELL !NDEL SVARANDE P¥ SKOLENK¤TEN SOM I ENK¤TSVAREN ANGETT ATT DE HAR NEDAN ANGIVEN INSATS N Stöd vid särskilda behov * Nätverksgrupp (IFO, polis, hälsovård etc.) Uppsökande verksamhet av EVP Utbildning/kompetenshöjning av skolpersonal * Insatser som kommunen har bedömt som förebyggande arbete som en del av särskilt stöd. Skolans elevvård beskrivs i avsnitt 4.3. Elevvården inom grundskola och gymnasieskola består av skolläkare, skolsköterska, kurator och psykolog, inklusive köp av sådana tjänster. För de elevvårdande insatserna inom grundskola och gymnasie- skola, uppgick kostnaderna för skolläkare, skolsköterska, skolkurator och psykolog till resp. . Om man även inkluderar kostnaden för specialpedagoger och elevassistenter blir kostnaden troligtvis den dubbla, enligt svar från våra kommunenkäter.