sou · GMB376 · 1999-01-01 00:00:00 — /84 beslutas en stor förändring när det gäller turist- och rekreationspolitiken. Efter remissbehandlingen av förslagen från den Turist- och rekreationspolitiska utredningen (TUREK) lade regeringen sin turist- och rekreationspolitiska proposition22 till . ställningstagande 23 innebar bl.a. en renodling av an- svarsfördelningen på turism- och rekreationsområdet. turistråd fick det övergripande ansvaret för all turism och rekreation, Natur- vårdsverket fick lämna över en del av sina arbetsuppgifter till , framförallt bidragshanteringen för turist- och rekreationsan- läggningar och det utvecklingsarbete som var knutet till detta. Å andra sidan fick hand om verksamhet. Statens idrottsmål ligger fast I 1983/budgetproposition betonas att motion och rekreation är viktiga inslag i friskvårdsarbetet. Ungdomen skall ges hög prioritet och ledarutbildningen skall utvecklas. Elitidrotten får också några meningar. Kvinno-, invandrar- och handikappidrott skall också priorite- ras. anges att en del av anslaget skall användas för . 1983/84:145. 23KrU 1983/84:22. 60 Målen för statens stöd till idrotten I huvudsak samma skrivningar återkommer i de påföljande årens budgetpropositioner. Ett nytt tillägg /85 är att motion är viktig för folkhälsan. får idrottsforskningen, som fortfarande låg under , en stadigare grund att stå på. ) etableras i och ett antal professu- rer inrättas av . I övrigt kan de statliga målen för statens stöd till idrotten sammanfattas med ledorden: bredd därav särskilt kvinnor, invandrare, handikappade samt folkhälsa, ledarutveckling och antidoping. Statens representanter i RF ifrågasätts I 1987/utskottsbehandling betonas breddidrotten. Motionerna tar bl.a. upp en höjning av anslaget, en utredning om idrottens finansiering, att ta bort de statliga representanterna ur och främjandeorganisationernas anslutning till RF. Vad gäller de statliga representanterna anför utskottet att det inte är någon fara för politisk styrning eftersom majoriteten i styrelsen företräder idrottsrörelsen. 2.4Nittiotalet – större anslag och fler mål, krav på resultat Idrottsanslaget utökas med nya ändamål och internationaliseringen blir viktig /91 flyttas LOK-stödet, som då var , från huvudtitel till idrottsanslaget. Ett nytt anslag till forskning införs. Staten vill intensifiera forskningen kring dopingfrågor. En annan nyhet är att regeringen nämner att det är viktigt med internationellt samarbete och då främst att medlemmarna i den svenska idrottsrörelsen kan åta sig internationella förtroendeuppdrag. I kölvattnet på skattereformen , som på olika sätt påverkat idrottsrörelsen, blir det nu en viktig målsättning för regeringen att Målen för statens stöd till idrotten 61 stärka idrottsrörelsens möjligheter till egenfinansiering bl.a. genom förmånligare villkor för spel och lotterier Idrottsrörelsens oberoende skall värnas I budgetpropositionen 1991/92 understryks () att idrottsrörelsen engagerar medborgare i demokratiska beslutsprocesser. Rörelsen bidrar även till den sociala gemenskapen och är viktig för folkhälsan. I samma budgetproposition skrivs att idrottsrörelsens oberoende måste värnas. Regeringen utfäster att det inte skall utses några statliga representanter i . Möjligheterna för idrottsrörelsen att själv kunna tjäna sina pengar måste också bli bättre eftersom samhällsekonomin inte tillåter några ökade anslag från det allmänna. Mot bakgrund av skattereformen sänks mervärdesskatter för idrotten. Möjligheten för idrottsföreningar att betala ut ersättningar upp till ett halvt basbelopp utan att betala sociala avgifter lagregleras 25. Arbetet inom RF med att engagera fler kvinnor i idrottsrörelsen nämns i propositioner liksom den stora roll idrottsrörelsen spelar för att integrera invandrare i det svenska samhället. Arbetet med att aktivera handikappade i idrotten bör prioriteras. Utbildningsmöjligheter för ledare skall finnas. Villkoren för att hålla på med idrott skall vara lika i hela landet. Möjligheter för representanter från idrottsrörelsen att ta på sig internationella förtroendeuppdrag skall också stärkas. Det separata forskningsanslaget läggs in under idrottsanslaget med motiveringen att RF skall ha större möjlighet att själv avgöra hur forskningen skall prio- riteras. /94 förs stödet till idrottens riksanläggningar över till regleringsbrevets anslagspost Verksamhet av gemensam natur inom idrottsrörelsen. Regeringen konstaterar i sina budgetpropositioner att RF arbetar med sådana saker som regeringen inte har något att invända emot dvs. RF:s verksamhet drar åt samma håll som regeringens mål för stödet till idrotten. Oberoendet betonas som kraven skärps och framåt börjar regleringsbreven betona krav på redo- visning av resultat, t.ex. redovisning av LOK-stödet uppdelat på kön och redovisning per verksamhetsområde. Någon koppling mellan mål 1990/91:100, bil. 1991/92:100, bil. 62 Målen för statens stöd till idrotten och återredovisningkrav finns dock inte i regleringbreven. Det är först i regleringsbrevet för som en sådan koppling görs. Idrottsrörelsens oberoende betonas alltmer. Den skall själv få ut- forma sin framtid. Statens stöd skall betraktas som en form av grund- finansiering till idrottsrörelsen. Staten önskar dock en effektivisering av RF:s administration så att mer pengar kan frigöras till specialidrotts- förbunden. I budgetpropositionerna uttalas det också att LOK-stödet är viktigt för att träna barn och ungdomar i idrott och demokratiska beslutsprocesser. Kraven på jämställdhet har skärpts genom att rege- ringen kräver att målen i skall uppnås. Elit- idrotten är inte bara viktig som underhållning utan också för att rekry- tera ungdomar till idrotten. Det är angeläget att forskningen får sitt stöd Forskning om doping behövs. En särskild anslagspost för idrottsforskning återupprättas. Det särskilda bidraget till motionsverksamhet vid studentkårerna slopas. Regeringen föreslår också att en särskild anslagspost för riksidrottsgymnasier kopplas till beslut om överlämnande av förvaltningsuppgift. Inför införs en mer uttalad målstyrning i regle- ringsbrevet. Det övergripande målet för idrottsanslaget är att RF skall använda statens bidrag för att utveckla och stödja den nationellt organi- serade idrotten. LOK- stödet skall användas för utveckla och förbättra barns och ungdomars möjlighet till idrottsverksamhet, jämställdheten skall ökas, elitidrottande ungdomar skall ha möjlighet att kombinera studier och idrott vid riksidrottsgymnasier och slutligen skall forskning och utveckling stimuleras. I regleringsbrevet för är vidare kraven på att årsredovis- ningen skall vara resultatinriktad mer uttalade . uppdrar regeringen åt RF att se över formerna för kontroll och uppföljning av LOK-stödet och att redovisa resultatet till regeringen. Utöver de mål för idrottsstödet som kan utläsas ur regleringbrevet ges i budgetpropositionen för en något fylligare redogörelse. Där sägs bl.a. att RF har stort ansvar för att motverka våld och rasism och att även de små specialidrottsförbunden skall ges möjlighet att verka i internationella sammanhang. Dessutom informeras om att en parlamentarisk kommitté skall se över målen för statens stöd till idrott. Jämställdhet och stora besparingar fick utskottsbetänkandet en utpräglad jämställdhetsprofil, vilket speglas av att flertalet motioner handlar om jämställd idrott. Ut- skottet hänvisar till ett uttalande man gjort där utskottet för- Målen för statens stöd till idrotten 63 utsätter att regeringen tar hänsyn till jämställdhetsarbetet inom RF vid fördelningen av idrottsanslaget. behandlar regeringens budgetpro- position för . Besparingsbeslut måste tas på totalt eller av anslaget. Riksdagsledamöterna från i stort sett samtliga partier reagerar med att i flera motioner föreslå höjningar av anslaget. Utskottet anför att redan tidigare beslutat om en ram för utgiftsområdet inom vilket anslaget till idrotten finns. Utskottet stödjer regeringens förslag att den största besparingen skall göras på idrottens gemensamma verksamhet dvs. Utskottet förutsätter att integrationsperspektivet uppmärksammas både centralt och lokalt inom idrottsrörelsen. Vidare anför utskottet att jämställdhetsarbetet skall påskyndas. Staten har strävat efter enhetlighet i sin idrottspolitik Statens stöd till idrotten inriktade sig tidigt på att stödja en samman- hållen idrottsrörelse. föreslog en statlig utredning att RF ensamt skulle ta emot statsbidraget till idrotten. fick RF an- svaret för att vara idrottsrörelsens företrädare i anslagsfrågor. Strävan mot enhetlighet har också märkts när det gäller statens för- hållningssätt till de utomstående förbunden. I flera utredningar, först och sedan 1965 års idrottsutredningar har det föreslagits att Korpen skall inlemmas i RF. Under vissa perioder har RF även haft uppdraget att företräda de utomstående organisationerna i anslagsdis- kussioner med regeringen. Strävan mot enhetlighet har också märkts genom att statens bidrag till idrott från att ha handlagts av flera depar- tement och riktats till flera mottagare efterhand samlats i ett departe- ment och riktats till en mottagare. Utvecklingen mot en mer betonad idrottsrörelsepolitik syns även i de förändringar som skedde med sta- tens stöd till anläggningar . Den fritidspolitik som utgjordes av arbete med utveckling och stöd till fri- tidsanläggningar lyftes ifrån anslaget. fick turistråd ansvaret för frågorna. 64 Målen för statens stöd till idrotten Många mål gäller fortfarande och vissa har betonats mer ofta än andra De mål (eller betoningar) som fastslogs 1970 gäller alltjämt. Led- orden bredd, motion, föreb yggande hälsovård, självständig och demo- kratisk folkrörelse har följt med , om än i nya kombinatio- ner, med nya betoningar eller med utökad innebörd. Ett exempel på att "gamla" mål givits en utökad innebörd är bl.a. demokratimålet. Från början hade det från regeringens sida sagts att idrottsrörelsen skulle ges förutsättningar att vara självständig och demokratisk. har detta kompletterats med att idrottsrö- relsen också har en aktiv roll att spela när det gäller medborgarnas all- männa demokratiska skolning. Med bredd har statsmakten avsett att idrottsrörelsen skall ha något att erbjuda för så många som möjligt. En allmän iakttagelse i de riksdagstryck som gäller statens stöd till idrotten är vidare att bredd-, folkhälsa- och demokratimålen prioriterats framför de andra målen. En översiktlig bild av målen ges i följande diagram. Målen för statens stöd till idrotten 65 Diagram 2.1 Målen för statens stöd till idrott * Riksidrottsgymnasierna blev permanent verksamhet . 90-talet har verksamheten stötts via idrottsanslaget. Diagrammet visar att inga av de ursprungliga målen, med undantag för den del av idrottsstödet som rörde friluftsanläggningar, m.m., fallit ifrån. I takt med att den yttre utvecklingen och statens ambitioner moti- verat det har antalet mål för idrottsanslaget utökats. Elitidrotten nämns idrottspolitiska proposition men beto- nas inte i de påföljande budgetpropositionerna och riksdagsbetänkan- dena. Från och med det sena 70-talet och framöver blev elitidrotten en mer stadigvarande beståndsdel i statsmakternas idrottspolitiska mål. Antalet "särskilda grupper" blir fler. be- slut lyfts handikappade fram. avdelas särskilda pengar för kvinnoidrott och och framöver framförs kraven på ökad jämställdhet. I har man särskilt intresserat sig för jämställdhet inom idrottsrörelsen. Ett exempel på detta är kulturutskot- tets betänkande . Från det tidiga 80-talet och framåt betonas, både i budgetpropositio- ner och i utskottsbetänkanden, vikten av att invandrarna ges plats i idrottsrörelsen. 66 Målen för statens stöd till idrotten Ledarutvecklingen har varit en återkommande, om än något oregel- bunden gäst, i regeringens budgetpropositioner . har det handlat om att ledarutbildningen måste för- stärkas. har bekämpandet av dopingen varit ett vik- tigt mål för regering och riksdag. Idrottens internationalisering har främst fått genom- slag i regeringens idrottspolitik. Här har det framförallt handlat om att säkra idrottsrörelsens representation i idrottens internationella samman- slutningar. har också frågan om idrottens egenfinansiering blivit trängande. Det har blivit ett viktigt statligt mål att förbättra idrottsrörel- sen möjligheter att finansiera sig självt bl.a. genom skattelättnader och förmånligare villkor vad gäller spel och lotterier. Stödet till idrottsforskningen, LOK-stödet och idrottsgymnasier har lagts in i olika etapper under idrottsanslaget. Till följd av detta har målen om barn- och ungdomsidrott, om utveck- ling av forskning och om möjligheter för elitidrottande ungdomar att kombinera satsning på idrott och utbildning vid riksidrottsgymnasier formulerats . Målen uttryckta i allmänna termer. Den typ av viljeyttringar som formulerades i riksdagstryck m.m. och som konstituerade statsmaktens idrottspolitik fram till mitten av 1990- talet är inte på samma sätt mål som i dagens bemärkelse. Ofta uttryck- tes regeringens intentioner som konstateranden av typen: "Den /idrotten/ bygger upp fysiken hos individen och utgör därigenom en utomordentligt viktig del av den föreb yggande hälsovården" eller "Härtill tillkommer att idrotten för många skapar möjligheter till sociala kontakter och ger tillfällen till en rikare fritid". Gemensamt för målen (eller betoningarna) fram till mitten av 90- talet är att de i flertalet fall inte uttrycker statens önskemål i "effekttermer" dvs. statsmakten anger inte vad man önskar uppnå med idrottsstödet. Detta syns också tydligt i regleringsbreven som fram i princip inte ställde upp några återrapporteringskrav för bidra- gets användande. En orsak till att målen varit vaga och inte uttryckta i önskade effek- ter är den förvaltningspolitiska tradition som gällt statens anslag ända fram till införandet av resultatstyrningen . Denna tradition präglades av att regeringen inte styrde med mål utan snarare med detaljbestämmelser över hur bidragen skulle användas. Målen för statens stöd till idrotten 67 för (och regeringens riktlinjer för stöd till idrotten ) uttrycker till viss del mål i effekttermer och återredovisningskraven kopplas till dessa. Ett exempel hämtat ur regleringsbrev är: "skall inom ramen för anslaget öka jämställdheten inom idrottsrörelsen". Ett exempel på åter- rapporteringskrav är att "skall i den samlade redo- visningen beskriva genomförda prestationer och resultat samt tolka den utveckling som skett inom respektive verksamhetsområde." Stor enighet om idrottens övergripande mål och behov av statligt stöd Stor politisk enighet har rått om de idrottspolitiska mål som dels fast- ställdes genom riksdagsbeslut, dels kommit till i efterhand. Enigheten manifesterar sig också genom att det inte finns någon grundläggande motsättning mellan riksdagspartierna vad gäller idrotts- rörelsens behov av statligt stöd. Samtliga partier har, med ett undantag , inte ifrågasatt höjningar av anslaget. 3Medborgarnas motionsvanor – Redovisning av några under- sökningar Statens omsorg om medborgarnas fysiska tillstånd var ett viktigt motiv bakom 1970-års idrottspolitiska beslut. Detta motiv kan dateras än längre tillbaka, vilket framgår av det tidigare kapitlet om målen för statens stöd till idrotten. Det är också motivet som lyfts fram i direkti- vet till , "att statens stöd bör utformas så att det bland medborgarna bidrar till att skapa ett bestående intresse för fysisk aktivitet i syfte att åstadkomma en god folkhälsa" 26. Idrott och motion har motiverat medborgarna att samlas i föreningar och i en folkrörelse som är den största i vårt land, eller med ord "... själva flaggskeppet i delvis sjunkande folkrörelseflotta" 27. Även till denna del av idrottens väsen har statens motiv varit knutna, såväl vid 1970-års beslut som 28. I utredningens tilläggsdirektiv betonas idrottens s.k. folkrörelsekaraktär och där sägs att idrott, "organiserad som en demokratisk folkrörelse", har utgjort en förutsättning för statens idrottspolitiska hållning. har mot den bakgrunden låtit genomföra en intervjuundersökning av medborgarnas, , idrotts- och motionsvanor. Undersökningen, genomförd av fil. lic. , har publicerats29. Utredningens uppdrag till undersöknings- ledaren var att ta reda på medborgarnas idrotts- och motionsvanor, hur de förändrats och vilken betydelse idrottsföreningarna har för motionsvanorna. Uppdraget innehöll även att belysa något om idrottens 27Lindroth, 1998. 28Norberg, 1998. 29Busch , 1997. materiella förutsättningar såsom tillgång till anläggningar samt kostna- derna för den egna och barnens motion. I uppdraget ingick att analysera resultaten efter ålder, kön, hushållsinkomst, fysisk och psykisk hälsa, etnisk tillhörighet och bostadsort. Vidare ingick att analysera i vilken utsträckning motionsvanorna påverkas av individernas värderingar. Den följande framställningen sammanfattar resultaten av Idrottsutred- ningens intervjuundersökningen samt en del andra undersökningar. Den vuxna befolkningens motion och idrott har varit föremål för riksomfattande undersökningar: Kost och motion respektive (), Rapport nr 56, Fritid, levnadsför- hållanden (SCB) och Livsstil – prestation – hälsa, LIV 90, utgiven av , Högskolan för lärarutbildning, institu- tet, Korpen och . Jämförelserna görs med hjälp av dem i intervjuundersökning. Det kan vara på sin plats att påpeka att undersökningar av motionsva- nor ibland använder sig av olika definitioner av motion. I en del ställs krav på hög ansträngningsgrad och frekvens i andra inte, i en del skiljer man mellan motionsvanor och fysisk aktivitet, i andra inte. Detta för- svårar enligt vissa bedömare att med säkerhet kunna uttala sig om hur stor andel av befolkning det är som ägnar sig åt motion. I intervjuundersökning används Folkhälsoin- stitutets definition av motion som "den del av idrotten där kroppsöv- ningar används i syfte att bibehålla bra eller få bättre hälsa och fysisk prestationsförmåga" 31. Med den utgångspunkten bli det möjligt att redovisa både motionsvanornas innehåll och intensitet. Med den an- vända definitionen blir det vidare klart att det inte är förändringar i be- folkningens totala fysiska aktivitet som redovisas utan förändringar i motionsvanor. 30Engström, 1997. 31Vårt behov av rörelse, 1996, s. 11. De vanligaste fem motionsaktiviteterna – promenader, cykling, sim- ning, joggning och skidåkning – är lika vanliga bland män som bland kvinnor, undantaget att män föredrar joggning framför simning och kvinnor simning framför joggning. Gymnastik kommer högt upp på kvinnornas lista medan fotboll, innebandy och racketsporter är typiskt manliga aktiviteter. Gymnastik är också en motionsform som invand- rare utövar i högre grad än samtliga utfrågade (respektive ). Vissa motionsaktiviteter, aerobics, work-out och styrketrä- ning, är mer populära bland de yngsta, medan promenader och vattengymnastik tilltalar de äldre. Golf attraherar alla åldrar, dock fler bland dem och färre bland dem . Yngre ägnar sig åt fler sporter än äldre. Bland yngre är medelantalet aktiviteter 5,7; i åldrarna ägnar man sig i medeltal åt tre aktiviteter av femton möjliga. Men spridningen är stor: av de yngre männen och av de yngre kvin- norna uppger att de inte får någon motion alls att tala om, eller litet motion av enklaste slag. Skillnader i motionsaktiviteter mellan stad och land kan inte urskil- jas. Även i , och är det t.ex. många som cyklar. Aerobics, work-out och styrketräning är dock något vanligare i storstäderna än i övriga landet. De största skillnaderna finns mellan inkomstklasserna. Endast promenader, gymnastik och vattengymnastik förekommer i praktiskt taget lika omfattning i alla inkomstklasser. I övrigt gäller att man i de högre inkomstklasserna är mer aktiv än i de lägre. Skillnaderna finns inte bara för dyrare aktiviteter såsom golf utan också för billiga såsom cykling och joggning. Idrottare och motionärer blir fler Inomhusmotion utövas i stort sett av mot tidi- gare (1982-83) av . Andelen som regelbundet utövar utom- husmotion har ökat från till . gäller dock att ca hälften aldrig deltar i sådana aktiviteter. fanns stora könsskillnader när det gäller idrott och motion utomhus – 1976 var det dubbelt så många män som kvinnor som aktivt ägnade sig åt utomhusmotion (mot ). Andelen har ökat bland män och kvinnor, men mer bland kvinnorna varför skillna- derna har försvunnit: av männen och av kvin- norna motionerar utomhus . Individer mellan är aktiva i påfallande högre grad än tidi- gare, dvs. De promenerar (mot ), de strövar i skog och mark (mot ), de motionerar inomhus (mot ) och utomhus (mot ). Promenader och strövtåg ökar Vanligaste motionsaktiviteten är promenader, vilket mer än varannan gör i stort sett . Många strövar i skog och mark, plockar svamp eller bär, tittar på naturen. Andelen som promenerar respektive strövar i stort sett har ökat från till respektive från till . Fiske och trädgårdsarbete håller ställningarna Omkring var tredje fiskar på sin fritid och upp- ger att de jobbar i trädgården . svarade var femte att de aldrig badade utomhus eller be- sökte friluftsbad. har andelen ickebadare ökat till var tredje. Vidare framgår att invandrare från strövar mindre i skog och mark liksom de badar utomhus. I övrigt fanns inga skillnader mellan invandrarnas motionsvanor jämfört med den övriga vuxna befolkningens. Till och från arbetet var andelen som gick eller cyklade till jobbet bland männen och bland kvinnorna. blev andelarna av männen och av kvinnorna. Omfattning och intensitet i motionsökningen En bra sammanfattning av långtidstrender ges av antalet motionstim- mar. var medeltalet timmar som användes för motion 14,3 för män och 14,5 för kvinnor (i åldrarna ). 1997 hade dessa timmar ökat för männen till 16,6 och för kvinnorna till 17,4. Har denna kvantitativa ökning motsvarats av en kvalitativ? Eller, förklaras ökningen mest av att enklare former av motion, som prome- nader, blivit vanligare? I intervjuundersökningen grupperas motionsaktiviteterna i fyra nivåer efter ansträngningsgrad: Nivå 1 "ingen motion alls eller liten motion av enklaste slag", nivå 2 "regelbunden lätt motion", nivå 3 "regelbunden mycken motion" och nivå 4 "mycket motion och träning på fasta tider och/eller aktivt idrottstävlande". Resultaten visar att de kvalitativa och kvantitativa ökningarna gått hand i hand. Det är de krä- vande motionstyperna som ökat mest. Andelen som anser att de får för litet motion har minskat jämfört med bland både män och kvinnor. Barnens motion utanför skolan Intervjuundersökningen har, som nämnts, den vuxna befolkningen dvs. Uppgifterna om barnens motion och idrott vilar således på den information en vuxen hushållsmedlem (förälder) lämnat. Den totala andelen barn som över huvud taget utövar någon motion eller idrott på sin fritid har gått ned från åren . I åldrarna är nedgången , i åldrarna är nedgången medan barnen i åldrarna visar en uppgång . Ser vi till barnens motionsaktiviteter utanför skolan företer flickorna en mer dramatisk bild än pojkarna: I åldern är av pojkarna och av flickorna aktiva. I åldern gäller detta fort- farande för pojkarna, är aktiva, medan flickornas andel sjunkit till . Andelen barn som regelbundet, i stort sett , deltar i någon idrott eller sport ligger däremot kvar på tidigare nivå: för pojkarna och för flickorna. 3.3Arenor för motion och idrott Idrott och motion är sociala aktiviteter. De utspelar sig i sociala sam- manhang, tillsammans med andra och i miljöer som antingen särskilt konstruerats eller i övrigt definierats för dessa aktiviteter. I detta avsnitt uppmärksammas idrottens "arenor" för att med det uttrycket fånga de olika sammanhang i vilka individen befinner sig när hon/han idrottar Avsnittet disponeras så att den idrottande individen ses i förhållande till gruppen, till idrottsanläggningen och till sin privat- ekonomi. Majoriteten av befolkningen föredrar att motionera tillsammans med andra. Dessa "andra" var den egna familjen för av befolkningen. har motionsgemenskapen förändrats.