sou · GMB3134 · 1999-01-01 00:00:00 — Den förre tyske förbundskanslern sade i att våra västliga demo- kratier har förändrats från samhällen där man läser böcker och tidningar till ytliga TV-demokratier. Detta har tyvärr förvandlat politikerna till populära opportunister som inte behöver gå på djupet i någon fråga. Kan man då på politisk väg göra något åt detta? Kanske kan man fundera på det nödvändiga i att bygga ut ett markbundet digitalt TV-nät med 50 kanaler till en samhällsekonomisk kostnad på . Är det nödvändigt med den nya dygnetruntkanalen i för nyheter och sport? Är det program av typ Expedition som bäst behövs för att motivera allmäntelevisionens existensberättigande? Andra frågor som vi alla bör ställa oss är hur vi skall främja en ökad medvetenhet hos medborgarna om medielogiken och hur källkritiken kan utvecklas. Det är den muntliga minneslösheten som så effektivt förhindrar varje framåtskridande i den kavalkadistiska verkligheten och i stället ger upphov till en tilltagande genrebildning med ty åtföl- jande lagerhållning. Ingenting fördjupas, analyseras, förs vidare. Allting upprepas, repriseras, uppdateras i väntan på nästa enskilda genrerepresentant. – – – Den nya muntlighetens uppkomst har naturligtvis i mycket att göra med etermediernas tilltagande domi- nans och de pappersburna informationsuttryckens minskande be- tydelse. Men också det skrivna ordet har hemsökts av en ny munt- lighet: löpsedlarna ylar, rubrikerna ryter, t.o.m. böckerna tvingas göra väsen av sig för att locka till läsning. – – – som denna muntlighet strikt kommunikationshistoriskt hör hemma i en äldre period än det skrivna ordet, så utgör muntligheten i samman- hang med de moderna massmedierna – – den första industrialiserade meddelelseformen, den första produktionsord- ning där produktionen av det sociala medvetandet sker på löpande band. På sin jakt efter den ännu mer framtida framtiden möts i denna punkt det globala dygnet-runt-samhället med dess redan sägenomspunna realtid och det oavbrutna berättandet som likt en lockande atavism ska digitalisera narratologierna i avsikt att för- bättra den massmediala metabolismen: – Mer av allt! Mer av mer! De klassiska folkrörelserna gjorde avgörande insatser för demokratisering. är de idéburna folkrörel- serna på tillbakagång. Enligt årets rapport från SNS demokratiråd var av alla svenskar aktiva i ett frikyrkligt samfund och i en nykterhets- Inte heller de s.k. nya rörelserna – miljö-, kvinno-, freds-, internationella solidaritetsorganisationer och lokala aktionsgrupper – aktiverade tillsammans mer än av befolkningen. Sammantaget blir detta alltså (inklusive dubbelräkningar av dem som var aktiva i mer än en organisationstyp). Motsvarande andel 1987 var . ökade svenskarnas föreningsaktivitet totalt sett, både bland barn och vuxna. Framförallt var det idrottsrörelsen som växte. konstaterar dock att denna utveckling har brutits : Aktivitetsnivån har gått ner på ett närmast skrämmande enhetligt sätt tvärs över de olika organi- sationstyperna. De idéburna folkrörelsernas kris är också partiernas kris. An- delen partiaktiva i befolkningen har minskat från . Vilka strukturer som skall främja idébildningen, normbildningen och den breda medborgarskol- ningen står skrivet i stjärnorna. Den höga andel äldre medlemmar i de idéburna folkrörelserna och partierna talar för att medlems- minskningen kommer att fortsätta. Folkrörelserna kan när- mast betecknas som det vithåriga . Den heltäckande morgontidningen har utgjort en viktig del av demokratins tredje dimension i . Vi tillhör, tillsammans med , och , de länder i som har det mest utbredda tidningsläsandet. Tidningen har stått för opinions- bildning, nyhetsförmedling och kritisk granskning, såväl nationellt som lokalt. Pressen har grundlagt en daglig vana hos stora befolk- ningsgrupper att följa och fundera över samhällsfrågor. En spridd tidningsläsning i alla samhällsgrupper har dessutom bidragit till hög och bred läsförståelse. har det uppstått en svag men långsiktigt ned- åtgående trend i antalet regelbundna tidningsläsare och prenume- ranter. läste av befolkningen en morgontidning minst . Det finns en tendens till ökad informa- tionsklyfta då resurssvaga grupper i större utsträckning minskar tidningsläsningen. Andel läsare av morgontidningar i åldern har sjunkit från . Ju mer mängden information växer och ju mer komplext sam- hället blir, desto mer ökar behovet av generell orientering. Att översiktligt skumma en morgontidning ger goda möjligheter att skaffa sig överblick och att hitta det intressanta man inte visste något om och som man därför inte kunde söka aktivt. Dagspressen har sammantaget ett djup, en bredd och en aktualitet när det gäller information, granskning och utrymme för olika åsikter som andra mediegrupper var för sig har svårt att nå upp till, heter det i regeringens proposition 1996/97:3. Är det därför vi har moms på kvalitetstidningar men inte på gratistid- ningar? Är det därför reklamskatten har avskaffats på direktreklam och TV-reklam men inte på tidningsannonser? Är det därför dator i hemmet har befriats från förmånsbeskattning men inte tidning i hemmet? Är det därför staten satsar miljarder på datorer i skolan men inte på tidningsläsning? Med läsning öd ej tiden bort... Vårt kön så föga det behöver. Och skall du läsa, gör det kort, att såsen ej må fräsa över! Så skrev för precis i Några ord till min kära dotter, ifall jag hade någon. Dessbättre har den goda på denna punkt inte haft så stort inflytande. Det är kvinnorna som är de mest flitiga läsarna och skrivarna, både bland barn och vuxna. Många män lever förmodligen efter maximen: Med läsning öds ej tiden bort... Mitt kön så föga det behöver. Och läsningen jag håller kort, jag tjänar hellre mera klöver. Under /98 producerades sammanlagt 65 300 sidor riksdagstryck; 22 000 sidor propositionstext, 13 000 sidor motioner, 20 000 sidor utskottsbetänkanden och 10 000 sidor protokoll. Ingen vettig människa skulle komma på tanken att läsa allt detta. Mycket av det som produceras, skrivs utan tanke att det skall nå någon större publik. Alltför ofta fungerar som en textfabrik där texter produceras maskinmässigt på ett sätt som kränker både skribenter och läsare. I en sådan miljö är det svårt att skapa entusiasm för den goda texten eller den stimulerande läsningen. Varför skrivs det så mycket i ? Svaret på den frågan kanske liknar det svar som professor har på frågan varför Rökstenen i och de andra stora runstenarna en gång skapades: Svaret måste vara att runorna inte höggs för att läsas, utan för att imponera. Något skulle där stå, och gärna något högtravande och dunkelt, men huvudsyftet var att visa upp kunskap i den magiska runkonsten, inte att föra vidare något speciellt budskap. För exakt formulerade den folktribunen i brevform ett tämligen heltäckande politiskt program. Där finns bl.a. denna mening som står sig än : Därför får folkskolan ej lämna ur sikte att hon skall framför allt väcka kunskapsbegäret, grundlägga böjelse, vana och förmåga att läsa. För att grundlägga böjelse, vana och förmåga att läsa, bör läs- träningen starta tidigt i livet. Det är en uppgift för hemmet, för- skolan och skolan. En del barn har särskilt svårt att utveckla dessa färdigheter. De kan komma från hem med svag lästradition. De kan ha läs- och skrivsvårigheter. De kan ha annat modersmål än svenska. Men inget av detta utgör oöverkomliga hinder. Genom att ge tillräckligt med tid och genom rätt utformad pedagogik kan alla öva upp sin läsfärdighet. Ingen bör därför lämna utan att kunna läsa och skriva ordentligt. Alla vuxna som har läs- och skrivsvårigheter bör ges många möjligheter att träna dessa färdig- heter. Det finns flera oroande tecken på att skolan inte kan fullgöra sin uppgift. Större klasser och färre speciallärare minskar möjlig- heterna att ge stöd till svaga elever. Bokbeståndet i skolbiblioteken har minskat . Årskostnaden per elev i för skolbibliotek är . Läromedelskost- naden per elev i är eller en procent av de totala kostnaderna för skolan. prenumeration på Fantomen eller kostar . kan sannolikt lära en del av det som görs i Stor- . startade den brittiska regeringen , en strategi för hur läs- och skrivkunnigheten skall stärkas genom insatser i skolan. Projektet har mycket tydliga mål och uppföljningar görs kontinuerligt. Lärarhögskolorna ger prioritet åt att göra nya lärare bättre på att lära ut läsfärdigheter. Även aktiva lärare och skolledare får fortbildning. Föräldrarnas ansvar betonas och de uppmanas att läsa för barnen . Sommarundervisning startas för att hjälpa svaga elever. Biblioteken engageras, liksom företag och organisationer. Skön- litterära texter trycks på chips- och godispåsar. Läs- och skriv- tävlingar arrangeras. Idrottsklubbar startar läxläsning. Läsförmågan är beroende av sammanhang och meningsfullt innehåll. Det är viktigt att eleverna erbjuds läsvärda och intressanta texter. Det finns ett starkt samband mellan nöjesläsning och läs- förmåga. Skolan skall bidra till läslusten, inte låta läsningen bli något pliktfyllt. Även inom högskolan finns det anledning att fundera på hur studenternas läs- och skrivfärdigheter skall kunna utvecklas. På många håll vittnar man om hur det här finns stora brister. Kanske bör den högre undervisningen inledas med en propedeutisk termin där studenterna tränas bl.a. i kritiskt tänkande, texttolkning och skrivning. Kampen för ordets frihet i inleddes på allvar av Linné- lärjungen , som sedermera rönte det för 1700-tals- svenskar så ovanliga ödet att avlida i en jemenitisk bergsby. Han lyckades 1759 slinka igenom censuren med en liten skrift som hette Tankar om den borgerliga friheten där han skrev: Borgerliga frihetens lif och styrka består altså i synnerhet uti en in- skränkt Regering, en oinskränkt skrif-frihet. – – – Skrif-friheten updrifwer wetenskaperna til sin höjd, röjer alla skadeliga författ- ningar, tyglar alla ämbetsmäns orättwisa, och är regeringens tryggaste förswar i ett fritt rike. – – – En wis Regering lämnar menigheten hällre lägenhet, at yttra sitt missnöje med pennor, än med andra gewär. Forsskåls skrift var emellertid alltför radikal och den blev indragen av . Men den bidrog till den debatt som ledde års tryckfrihetsförordning. Den svenska liberalismens fader, kaplanen från utanför , var en av ledamöterna i prästeståndet riksdag och han gjorde avgörande insatser för att då fick världens mest liberala tryckfrihetslagstiftning. , som av eftervärlden fått ett oförtjänt gott anseende, avskaffade tryckfriheten och den antiliberala linjen drevs sedan vidare genom indragningsmakt. Men därefter har det i under fredstid varit tämligen fritt från inskränkningar i friheten att skriva, trycka och läsa. Vi har alltså en mycket lång tradition av tryckfrihet och vi har utvecklat ett sammanhängande regelsystem till skydd för det tryckta ordet. Det finns all anledning att slå vakt om detta system. Ett potentiellt hot mot tryckfriheten är utvecklingen av nya medier och integrationen av olika tekniker. Då 1991 gav ett särskilt grundlagsskydd även åt andra medier än det tryckta ordet, valde att lägga skyddet av de nya medierna i en särskild lag, yttrandefrihetsgrundlagen. Ett viktigt skäl var att skydda det regelverk som utformats för tryckta skrifter. Tyvärr har denna separation inte visat sig utgöra ett tillräckligt skydd. förslagen till grundlagsändringar som syftar till att vidga krimina- liseringen av barnpornografi innebär det största fredstida ingreppet i tryckfriheten . Lagrådet beskriver ingreppet som ett första fullständigt genombrott av grundläggande principer som kännetecknar den svenska tryckfrihetslagstift- ningen, nämligen förbuden mot censur och hindrande åtgärder, meddelarskyddet och anonymitetsskyddet. Detta principgenom- brott görs trots att inte någon har kunnat påvisa att barnpornografi har spritts genom tryckta skrifter . tryckfrihetsförordning introducerade också principen om allmänna handlingars offentlighet. Denna offentlighetsprincip är unik för svensk förvaltning. Den ger oss rätt att läsa en handling som upprättats på eller inkommit till en myndighet utan att vi be- höver uppge vårt namn eller anledningen till att vi vill ta del av handlingen. Vi har också rätt att kopiera den och förmedla den t.ex. till en tidning. Det finns flera hot mot denna offentlighets- princip: Digitaliseringen av informationen som ibland gör den tekniskt mera svårtillgänglig och ibland gör den så lättillgänglig att man av integritetsskäl vill inskränka i offentlighetsprincipen. Bolagiseringen av offentlig verksamhet som ofta har en strävan efter slutenhet som motiv. Internationaliseringen som ger upphov till krav från utländska politiker och tjänstemän, fostrade i en annan förvaltningstradi- tion, att inskränka i denna säregna svenska regel. För den som tror på det tryckta ordets betydelse för en levande demokrati och som inser värdet av det regelverk som skapats i är det viktigt att följa utvecklingen, att motverka urholk- ningar i skyddet av det tryckta ordet men också att medverka till sådana varsamma anpassningar i regelverket som behövs för att det tryckta ordet och offentlighetsprincipen skall ha starkast möjliga skydd även . Kampen för läsningen handlar historiskt sett inte bara om den politiska friheten utan även om de praktiska möjligheterna att läsa. Den tekniska utvecklingen har här givit många avgörande bidrag. uppfinning av boktryckarkonsten är kanske väster- landets mest avgörande tekniska innovation. Boken blev första massproducerade vara. Boktryckarkonsten hade inte bara betydelse för textproduktionen utan också för själva läsprocessen. De oregelbundna och svårlästa handskrifterna ersattes nu med jämna och tydliga textsidor. hade det varit nödvändigt att långsamt läsa texterna högt och noga ljuda för att kunna tolka texten. blev läsningen tyst och läshastigheten kunde höjas. En annan viktig innovation var glasögonen som uppfanns , sannolikt i närheten av . Där började de tillverkas . Men det var först som produkten och produktionstekniken hade utvecklats så att de kunde bli allmänt tillgängliga. konstruerades också moderna tryckpressar och sättmaskiner. Man kunde börja använda trä som pappersråvara, vilket frigjorde pappersbruken från beroendet av den knappa tillgången på lump. Men de läsfrämjande innovationer som gjorde störst intryck var nog utvecklingen av belysnings- tekniken. I vårt mörka klimat gjorde bristen på billig och effektiv läsbelysning ett allvarligt hinder. kom den dyra och osande fotogenlampan. blev den elektriska metalltrådslampan allmänt tillgänglig. Först då blev ljuset så billigt, effektivt, lätthanterligt och rent att det kunde bli var mans egen- dom. Lys over Landet! Det er det vi vil, skrev den danske för- fattaren . Upplysningen handlade både om ande och materia. Elektriciteten som en avgörande kulturfaktor. Det kan vara något att tänka på i då Cultural Correctness mäts i hur många kärnkraftverk man vill snabbavveckla. skrev den hemska faran av läsning, en fingerad ukas där Jussuf-Cheribi, mufti av det heliga , förklarar att han, på nedan angivna grunder, funnit lämpligt att fördöma, förvisa och bannlysa den djävulska tryckerikonsten: 1:o. Denna lätthet att förmedla sina tankar tenderar uppenbart att skingra okunnigheten, som är civiliserade staters väktare och skyddsmur. 2:o. Det är att befara att bland de böcker som införs från Väster- landet kan finnas sådana om jordbruk och om sätten att fullkomna de tekniska färdigheterna, böcker som i längden, det förbjude, skulle kunna väcka våra odlares och fabrikörers geni, sporra deras verksamhetslust, öka deras rikedomar och inge dem själens lyftning och kärlek till det allmänna bästa, känslor som helt strider mot den heliga läran. 3:o. Det skulle kunna hända att vi fick historieböcker fria från det övernaturliga, som håller folket kvar i en lycklig enfald. Man kunde i dessa böcker vara oklok nog att rättvist bedöma goda och onda gärningar och att anbefalla rättvisa och fosterlandskärlek, vilket uppenbarligen strider mot rättsmedvetandet i vårt land. 4:o. Det skulle med tiden kunna hända att stackars filosofer, under den skenfagra men straffbara förevändningen att vilja upplysa människorna och göra dem bättre, kom att lära oss farliga dygder som folket aldrig bör känna till. 5:o. De skulle, genom att visa en ännu större vördnad för och på ett förargelseväckande sätt tycka att han uppfyller allt, minska antalet pilgrimer till till stor skada för själarnas frälsning. 6:o. Det skulle utan tvivel kunna hända att vi genom att läsa de västerländska författare som har behandlat smittsamma sjukdomar och sättet att förebygga dem, kunde bli olyckliga nog att skydda oss mot pesten, vilket skulle vara ett fruktansvärt attentat mot Försynens ordning. Det grekiska ordet xenos betyder både främling och gäst. Denna dubbelbetydelse härrör från arkaisk tid ca då grekiska bosättningar upprättades runt . Mellan dessa uppstod en livlig handel. En viktig förutsättning var att det etable- rades en sedvänja att fredligt och hjälpsamt bemöta främmande handelsmän som kom på besök eller genomresa. Utvecklingen av fria marknader har betytt mycket för möjlig- heterna att producera och sprida böcker, tidningar och tidskrifter. Nationalekonomen skriver 1982: En vital, från hovet och kyrkan fristående litteratur växte fram i västerlandet först när författarna fick en direktkanal till allmän- heten via en öppen tidnings- och bokmarknad. – – – Den för- kättrade ´kommersialiseringen´ av författarnas produkter frigjorde dem från statens och hovets direkta inflytande på samma sätt som framväxten av en marknad för bildkonst frigjorde konstnären från beroendet av mecenater. Men tillkom naturligtvis en ny typ av ekonomisk otrygghet – en ´marknadsrisk´ – i stället för den tidigare risken att skriva eller skapa något som uppfattades som olämpligt av hov, statsmakt och mecenater. Denna marknadsrisk är naturligtvis ett skäl till att kulturarbetarna i viss mån vill tillbaka till ett system där de är anställda av det offentliga – en återgång till ett system med ´konstnärer som ämbetsmän´. I har företagsamma invandrare gjort viktiga insatser, inte minst för utvecklingen av bokmarknaden. Den tidiga bok- branschen var av naturliga skäl internationell. Den bildade eliten läste och skrev på latin eller de stora folkspråken. Därför har också tryckerier, förlag och bokhandel ofta upprättats i genom invandrares försorg. har vi i vårt språk det säregna ordet boklåda efter tyskans Buch = bok och Laden = handelsbod. De första ambulerande tyska bokhandlarna kom till . Lübeckaren inrättade ett tryckeri på där han tryckte den första boken i . , även han från , tryckte 1539-41 Vasabibeln startade tysken den första svenska papperstillverkningen i . innebar en kraftig expansion av bokmarknaden och flera invandrare startade förlag som än är välkända varu- märken: flyttade från till . Från samma land kom som övertog Göteborgsfirma. Den tysk-judiska familjen kom via till . startade en bokhandel i och grundade brodern ett bokförlag. Andra boksynta invandrare var , och, , och . Att på detta sätt fått ge ett väsentligt bidrag till svensk kultur kanske inte är mer än rätt. Landet har nämligen att tacka för att blev ett viktigt internationellt bokcentrum. Då intervenerade i de tyska religionsstriderna och förvandlade till ett 30-årigt blodbad, sökte sig många i den tyska bokbranschen till det lugnare , där de också kunde köpa in en del rövade bokskatter som svenska militärer har med sig på hemvägen mot . och beskriver utvecklingen mot det opinionssamhälle som växer fram i takt med att traditionella och kollektivt organiserade grupper försvagas: I opinionssamhället är åsikter, preferenser, opinioner lika viktiga som jorden i jordbrukssamhället eller stålet i industrisamhället. I opinionssamhället är image ett centralt fenomen. Konkurrensen mellan mångfalden av budskap bidrar till att den bild som fram- träder ofta får större betydelse än innehållet. Så kan de politiska partiernas image bli viktigare än deras politik, precis som varu- märkena håller på att bli viktigare än produkterna i industri- och tjänstesamhället. I denna utveckling spelar medierna en nyckelroll. Flitigt läsa gör dig klok. Därför läs varenda bok, skrev , fakir 1894. kanske det skall heta så här: Fortsätt bara du att zappa, så att du all klokhet tappa. En typ av motstånd som läsare hade att övervinna grundades i olika pseudomedicinska föreställningar: Läsningen sades skapa ögonbesvär, kroppsligt förfall eller ett depraverat levnadssätt. Ingen ände är det på det myckna bokskrivandet, och mycket studerande gör kroppen trött, står det i Predikaren 12:12. ansåg läsaren vara passiv och såg läsningen som en underkastelse under en främmande vilja. ansåg att skriften utarmar minnet. I dialogen Faidros låter han säga: Den som således tror, att han lämnar efter sig en lära i skrift, och den som tar emot den ur en bok såsom vore det ett tydligt och säkert ord, han är mycket – – – han inbillar sig, att det skrivna ordet har en annan uppgift än att utgöra en påminnelse om något för den, som redan känner det. Ärans och hjältarnas språk Fornnordiska texter finns bevarade och något som liknar svenska finns nedtecknat . Men tydligt svenska texter dyker först upp i landskaps- lagarna där den äldre västgötalagen är äldst. förekom dels ett svenskt lagspråk – olika i de olika landskapen – och ett religiöst skriftspråk som framförallt hörde hemma i . Reformationen innebar ett brott i språktraditionen. avskaffade latinet som kyrkospråk och han lät översätta och trycka på svenska. En statlig förvaltning började byggas upp med som centrum. detta gjorde att den svenska språknormen flyttades till Mälar- landskapen. Inte minst viktig för skapandet av ett modernt svenskt natio- nalspråk var bibelöversättningen, som fick sin definitiva form 1541 och som med lätta retuscheringar kom att bestå till 1917. Littera- turvetaren skriver: Vad de första bibelöversättarna skapade var inte bara en religiös urkund. De skapade ett språk, svenskan. Om de talat andra dialek- ter skulle vårt språk sett annorlunda ut, likaså om deras insats kommit . Om den kommit tidigare är det troligt att svenskan inte existerat alls! Till deras bestående spår i språket hör till exem- pel de exotiska bokstäverna å, ä och ö, den förbluffande stavningen av och, den obligatoriska ändelsen -a i infinitiv och mycket annat. Det berättas om den persiske storvesiren , som levde , att han ägde ett bibliotek om 117 000 voly- mer. Storvesiren var så fästad vid böckerna att han under sina resor medförde dem lastade på 400 kameler. Dessa djur var så dresserade att den alfabetiska ordningen kunde bibehållas under transporterna och kameldrivarna tjänstgjorde också som bibliotekarier som snabbt kunde plocka fram den volym som önskade. Om en annan statsman, nämligen , berättas föl- jande historia: Har ni hört att en ödesdiger brand har ödelagt hela president ? Båda böckerna förstördes. Och det verkligt tråkiga var att han bara hade hunnit färglägga den ena. Jag kan tyvärr inte frigöra mig från intrycket av att många ledande svenska politikers litterära intresse ligger närmare den som tillskrivs än . har skrivit följande i en krönika om två av främsta kommunalpolitiker: Bägge två förefaller i det närmaste vara kulturella analfabeter. Och häpnadsväckande nog tycks de inte på minsta sätt vara generade över detta. De tillhör en rörelse som såg det som en viktig uppgift att bilda folket. Trots detta tycks de närmast stoltsera med att de är ointresserade och okunniga när det gäller bildning och kultur. Den ene politikern hade i en intervju förklarat att han aldrig läste böcker, bara postorderkatalog. Den andre, som var , hade som favoritbok. I många länder skulle en ledande politiker hellre dra ut tungan än att erkänna att han inte läser böcker, konstaterar . I har vi däremot skapat en politisk kultur där det är vanligt bland politiker att inte läsa och där ingen förväntar sig att möta kulturellt engagerade politiker.