sou · GMB384 · 1999-01-01 00:00:00 — De föreslog därför att man upprättar ett mindre samordnings- organ på gymnasienivå. Här följer en kort beskrivning av Öppen universitetsundervisning i . En utförligare beskrivning återfinns i ovan nämnda rapport. Ursprunget till den distansutbildning man ser i kan främst sökas inom högskolorna och i deras strävan att, i samverkan med folk- bildningsorganisationerna, nå ut med utbildning till breda grupper. Brevskolornas verksamhet har varit blygsam under de senaste decenni- erna. Två, en finsk- och en svenskspråkig, ingår som delar av folkhög- skoleverksamheten i . Det finns även viss yrkesinriktad korres- pondensundervisning. Brevskolorna är vanligen verksamma på den se- kundära nivån. har påbörjats ett antal utvecklingsprojekt vars huvudinriktning är att implementera starkt teknikstöd i gymnasie- undervisningen och därigenom göra den tillgänglig på distans. Beskrivningen i det följande har inriktats på att visa hur en studie- form, som i kallas den öppna universitetsundervisningen eller öppet universitet, har vuxit fram och vad som karaktäriserar den studie- formen. Liksom i de andra nordiska länderna finns i en lång och stark tradition av vuxenutbildning. räknar man med att drygt hälften av den vuxna befolkningen i bedriver någon form av studier. Högskolorna har tidigt haft en central roll i det sammanhanget. har tillfälliga sommaruni- versitet successivt byggts upp över hela landet. En särart för den ut- bildningen är att det inte finns några formella krav för att delta utan den är öppen för alla. En viktig faktor för utvecklingen av finsk distansutbildning är att sommaruniversiteten byggde på samarbete mellan olika vuxenutbild- ningsanordnare. Det öppna har därigenom vuxit fram or- ganiskt utan fastställda centrala planer. Det öppna är ett studiesystem, inte en fysisk institution. Studier och undervisning sker i nätverk. Under uppbyggnadsskedet inspirerades arbetet av i , men i anslöt man till sin långa vuxenutbildningstradition. Medan inriktningen i var att ge människor, som i ungdomen gått miste om möjligheten till högre studier en andra chans, dominerade i ett samhällspers- pektiv. Man kom att fokusera på att med hjälp av universitetsstudier ta tillvara de begåvningsreserver som lämnats utanför universiteten. formaliserades samarbetet mellan universiteten, medborgar- och arbetarinstituten, folkhögskolorna och sommaruniver- siteten i ett riksomfattande öppet universitetssystem. skapades vid finska universitet fortbildningscent- raler med uppgift att verka för extramural universitetsutbildning. Fort- bildningscentralerna är kärnan i det finska öppna . Mellan dem finns numer en samarbetsorganisation som har till uppgift att länka samman och koordinera de olika aktörerna. Öppenheten innebär, som nämnts, att alla oberoende av utbildnings- bakgrund kan följa undervisningen. Åldersgränsen för att delta i öppen universitetsutbildning har sänkts till . Eftersom man i , liksom i , har begränsat platsantal i de högre utbildningarna, kan inte alla intresserade få en studieplats. Något urval av studerande görs dock inte, utan antagning sker i den ordning de studerande anmält sig. Utbildningen skall även vara öppen när det gäller tid och plats. Det finns många goda exempel på distansutbildning, där modern undervis- ningsteknik används och samverkan sker virtuellt med världsledande institutioner inom olika områden. I talar man om öppenhet för undervisning och inlärning, vilket innebär att man ofta kombinerar när- studier, självstudier och distansstudier. Denna kombination benämns i flerformsundervisning. Den förutsätter att de studerande är självständiga, att de själva tar ansvar och kan studera på egen hand. Självstudierna stöds genom olika handlednings- och rådgiv- ningstjänster, som syftar till att utveckla den studerandes förmåga till självstyrning. Grundläggande i stödsystemet är kurser i studiefärdighet och orienteringsmoment kring universitetsstudier och dess terminologi. Omfattande läromedel har framställts för dessa kurser. inslag i stödsystemet är tutorverksamhet och studiehandledning. De studerande är vanligen indelade i grupper, som träffas på en av de läro- anstalter som det öppna samarbetar med. En tutor från det öppna är närvarande när gruppen träffas. Tutorn bistår främst i frågor som gäller innehållet i kurserna, medan studiehandled- ningen huvudsakligen fokuserar på studieteknik och praktiska studie- anvisningar. En distansstuderande i betalar kursavgifter, som varierar starkt mellan olika kurser. Avgifterna bygger på en självkostnadsprin- cip, de studerande skall täcka kostnaderna för bland annat de tjänster som krävs för handledning. Vid i kostar, till ex- empel, ett block kurser som på deltid tar att genomföra mellan 700 och 2100 Fmk. Mer än 300 utbildningsarrangörer samverkar inom öppen universi- tetsundervisning och i 200 kommuner finns inslagen av närundervis- ning tillgängliga. Studierna bedrivs helt på deltid och undervisningen sker och veckoslut. De studerande är därför inte berättigade till studiestöd. har fört fram förslag om en särskild utbild- ningsväg för vuxenstuderande, som ett led i skapandet av ett system för livslångt lärande. Studier inom den öppna universitetsutbildningen skall kombineras med studier vid högskola och kunna leda fram till examen. Enligt förslaget skall av de examensinriktade hög- skoleplatserna reserveras för de studerande som kommer via det öppna . Ministeriet har vidare utvecklat en kunskapsstrategi för åren fram 2 000. I denna är ett väsentligt inslag det virtuella öppna univer- sitetet. Ur det öppna skall ett nytt nätverksuniversitet växa fram som utnyttjar de närmast obegränsade möjligheter för stöd till undervisnings- och inlärningsprocesserna som informationstekniken tillhandahåller. En av avsikterna är att det skall vara möjligt att studera oberoende av tid och plats. Den studerande skall via en internetingång, en web-miljö, kunna orientera sig om utbud, kunna nå undervisningen vid finska universitet, nå olika typer av bibliotekstjänster och virtuella tjänster vid utländska universitet. Inom det virtuella tänker man sig att undervis- ningen helt eller delvis skall omformas till att bli nätbaserad, vilket kommer att kräva mycket snabba datanät. De studerande skall kunna ta del av undervisningen från olika miljöer. Utvecklingsarbetet bedrivs utifrån en strategisk plan som beslutats av den finska regeringen. Planen rör alla delar av utbildningssystemet och särskilda resurser finns avdelade för att stödja utvecklingen. Det innebär att medel finns tillgängliga för lärarfortbildning, för stöd till läromedelsutveckling och för bidrag till inköp av datorer och nätan- slutningar. Man avdelar också forskningsresurser och i flera forsk- ningsmiljöer växer kunskaper fram om det utbildningssystem man är på väg att skapa i . Som framgår av historiska genomgång i På distans – Utbildning, undervisning och lärande har en lång tradi- tion av distansutbildning, bl.a. förkroppsligad i . I den nuvarande brittiska regeringens vision för det livslånga lärandet finns i centrum. Namnet är missvisande, men har be- hållits därför att det har blivit känt. Det rör sig inte om ett nytt univer- sitet, utan om ett samarbete mellan offentliga och privata utbildnings- anordnare och andra organisationer för att öka näringslivets konkur- renskraft och ge människor möjlighet att förbättra sin attraktionskraft på arbetsmarknaden. () har två viktiga strategiska mål: · att öka intresset för livslångt lärande hos företag och individer, · att förbättra tillgången på hö gkvalitativ och nydanande utbildning, särskilt genom användande av IT och kommunikationsteknologi. UFI skall enligt planerna bli en organisation för öppet, flexibelt läran- de. Den kommer att ha både individer och företag som kunder och an- vända sig av ny teknik. UFI skall förmedla utbildning, läromedel och utbildningstjänster av hög kvalitet, som skall bli tillgängliga i hemmen, på arbetsplatserna och på lärcenter över hela landet. Hinder för lärande kommer att rivas ner genom att tydlig och pålit- lig information och rådgivning erbjuds, genom att människor får möj- lighet att lära sig i sin egen takt och på tider och platser som passar dem, samt genom att nya marknader stimuleras för att få ned kostna- derna. Tanken är att UFI skall hjälpa individer och företag att ta reda på vilken utbildning de behöver och att få tillgång till denna utbildning på rätt sätt, rätt plats och rätt tid. För många människor antas detta vara genom datorer eller radio/TV, hemma eller på arbetsplatsen. De som inte har tillgång till datorer kommer att kunna använda sig av ett nät- verk av lärcenter på olika platser. UFI kommer att stimulera lokala or- ganisationer och samarbetsorgan att bygga upp sådana lärcenter på franchise-basis, vilket garanterar kvalitet och tillgänglighet för UFIs kunder. Viktigt är att UFI blir en del av vardagen. kommer man att prioritera ett brett utbud bestående av ·IT och kommunikationsteknik, ·utbildning för små- och medelstora företag, ·utbildning för vissa specifika sektorer, t.ex. miljöteknik, handel, multimedia. UFI skall inte anordna all utbildning själva, utan uppmuntra till samar- bete mellan offentlig och privat sektor och stimulera marknaden att öppna nya möjligheter för dem som vill lära sig. Den utbildning som UFI skall främja sträcker sig från baskunskaper i läs- och räknefärdig- het till specialiserade kunskaper i teknik och företagsledning. UFI skall agera som en förmedlare som sammanför de lärande med kvalitetssäk- rade produkter, kurser, utbildningstjänster och läromedel från utbild- ningsanordnare, företag och andra organisationer. UFI skall också sti- mulera nya marknader genom att beställa multimediaprodukter i den pedagogiska och tekniska frontlinjen för att fylla tomrum. För att uppnå detta kommer UFI att ·analysera marknadens och de framtida kundernas behov, ·föra fram dessa behov och därmed skapa en stor marknad, ·erbjuda information, råd och stöd för de människor som är intresse- rade, ·se till att utbildning av hög kvalitet finns lätt tillgänglig, ·beställa ny utbildning och nya utbildningsprodukter för att över- brygga gapet mellan tillgång och efterfrågan, ·säkra kvaliteten i de produkter och tjänster som förmedlas och be- ställs. UFI skall arbeta ihop med många organisationer som ägnar sig åt vux- nas lärande. I början kommer UFI mest att arbeta med offentlig verk- samhet och offentlig finansiering, men senare också med privata före- tag, både som kunder och utbildningsanordnare. När UFI blir etablerat kommer offentlig finansiering att behövas för vissa kategorier av stude- rande, men den privata sektorn kommer att ta över för andra kategorier. kommer enligt planerna att lanseras i full nationell skala år 2 000. Fram till dess arbetar ett team med att utveckla rättsliga och administrativa strukturer och planer för UFIs verksamhet. En rad utvecklingsprojekt kommer att testa de olika delarna av UFI- modellen. kommer en permanent chef för att anstäl- las. väntar man sig att ca 2,5 miljoner människor och företag kommer att använda UFIs informationstjänster och att mer än 600 000 personer kommer att följa utbildningsprogram som organiserats av eller med hjälp av UFI. För att få igång UFI har den brittiska regeringen beslutat investera . IDUN10 (Informationsteknologi och Datapedagogik i UNdervisningen) är Nordiska satsning på pedagogiskt bruk av informa- tionsteknologi i undervisningen. Projektet inleddes och om- fattar hela utbildningsområdet: grundskola, gymnasium, yrkesutbild- ning, lärarutbildning, högskole- och universitetsutbildning samt vux- enutbildning. Europeiska unionen – EU 11 EU har som ett av sina mål att bidra till utvecklingen av en utbildning av god kvalitet genom att främja samarbetet mellan medlemsländerna samt genomföra en yrkesutbildningspolitik som stöder och komplette- rar medlemsländernas egna insatser. Det sker i pro- grammen och , som genomförs under peri- oden –1999. Därutöver skall gemenskapen och medlemsstaterna också främja samarbete på utbildningsområdet med länder utanför EU och med internationella organisationer. innehåller delprogrammen för högre utbildning och Comenius för skolan samt övergripande åtgärder. I de senare ingår språkprogrammet Lingua, olika nätverk och program för informations- och erfarenhetsutbyte samt distans- och vuxenutbildning. 11Svenska EU Programkontorets internetadress: ger stöd till åtgärder för att förbättra den grundläggande yrkesutbildningen och kompetensutvecklingen i företag, inklusive åtgärder för bättre språkkunskaper, kunskapsutveck- ling och innovation samt informationsutbyte. –2006 tänker sig kommissionen tre nya pro- gram med en gemensam grundstruktur och de gemensamma målen att främja tillgång till utbildning och livslångt lärande för alla, aktivt och solidariskt medborgarskap samt kompetensutveckling för sysselsätt- ning. Stöd skall ges till åtgärder för fysisk rörlighet, virtuell rörlighet och informationsteknik i undervisningen, nätverk för samarbete, språk- och kulturkunskap, innovation samt information. De nya programmen förutsätts träda i kraft . Distansutbildning betraktas som en nyckelfaktor i arbetet med att höja nivån och öka tillgängligheten till utbildning och kompetensut- veckling för medborgarna i EU. har Europeiska kommissionen tagit ytterligare initiativ till olika projekt på utbildningsområdet. Ett av dessa är att bilda en ny europeisk stiftelse för att främja utvecklingen av IT och multimedia för utbildningsområdet. Kommissionen vill att utbildningssektorn, dator- branschen och innehållsleverantörer som t.ex. förlag och TV-företag skall samarbeta i olika utvecklingsprojekt. Tanken är att varje bransch skall bilda sitt eget samarbetsorgan som sedan tillsammans bildar stif- telsen. Arbetet med det Europeiska skoldatanätet 12 inleddes , sedan kommission beviljade medel till projektet. Samtliga EU- länder deltar i arbetet samt , och . har bl.a. ansvarat för utvecklingen av en interimistisk plattform för skoldatanätet på internet. Plattformen skall invigas och erbjuder bl.a. stöd till lärare, kontaktfunktioner och nyhetstjänster. (Se även avsnitt 2.8) EU eftersträvar också att öka samarbetet med länder utanför Unio- nen. Två beslutade program är samarbetsprogram för yrkesutbildning och högre utbildning med och . Vid ett informellt OECD-ministermöte i ställde sig de deltagande ministrarna bakom ett förslag att skulle upprätta tre arbetsgrupper för att stimulera utvecklingen av multimedia inom utbildningsområdet. Arbetsgrupperna har till uppgift att identifie- ra kriteria för kvalitetsbedömning av multimedia och mjukvaror, att göra en analys av marknaden för multimedia och främja partnerskap mellan privata och offentliga avnämare, samt att b ygga upp nätverk för forskare som arbetar med multimedia och mjukvaror som verktyg i in- lärningsprocesser. Det pågår samarbete i såväl små som stora nätverk, nationella och internationella, på distansutbildningsområdet. Några exempel på nät- verk är EADTU 14 (Teaching Univer- sities), EDEN15 (), ICDE16 (). Den sistnämnda är en världsomspännande organisation som har en koppling till . anordnar ICDE en världskonferens där forskare och prak- tiker inom området (distansutbildning, flexibelt lärande och livslångt lärande) möts. prioriterar ICDE en satsning på utvecklingen i tredje världen. Som nämnts ovan stöder både EU och bildandet av nätverk i flera sammanhang. Med stor sannolikhet kommer vi att få se en ökad aktivitet inom området från bl.a. dessa organisationers sida. 13OECDs internetadress för nyheter om utbildning: 3 Bedömningar och förslag Som framgått av kapitel 1 är det DUKOMs uppfattning att det livslånga lärandet kommer att prägla morgondagens dynamiska samhälle. Det livslånga lärandet ställer stora krav på att utbildning finns tillgänglig i många former. DUKOMs vision är den flexibla utbildningen i vilken distansutbildningen spelar en viktig roll. DUKOMs uppdrag är att lämna förslag till en strategi för hur di- stansutbildning med användande av IT skall främjas. IT är under snabb utveckling vad gäller både hårdvara och mjukvara och det är omöjligt att förutse vilka tillämpningar som blir mest betydelsefulla för utbild- ningsområdet på . IT-användning i utbildningen ökar snabbt och kommer att medföra förändringar vad gäller pedagogik, metodik och organisation. När det gäller distansutbildningen blir förändringarna stora. Utvecklingen befinner sig ännu i sin linda och det är för tidigt att med någon bestämdhet peka ut vilken väg den bör ta. Öppenhet inför nya kunskaper och erfarenheter är därför väsentlig. Den lämpligaste strategin att främja distansutbildningen är enligt DUKOMs uppfattning att skapa gynnsamma förutsättningar för en fort- satt utveckling av pedagogik, metodik och organisation. Fortsatt forsk- nings- och utvecklingsarbete inom området måste grunda sig på erfa- renheter från praktik och det är därför viktigt att distansutbildningen får större omfattning än den har , både som allmän företeelse och som resultat av riktade insatser till områden som bedöms som särskilt vä- sentliga. DUKOMs förslag i det följande avser därmed främst nya strukturer och regelsystem som bättre kan stödja en utveckling av distansutbild- ningen. Inledningsvis vill DUKOM ta upp några mera principiella frågor som utgör bakgrunden till kommitténs överväganden och förslag. 3.1.2Distansutbildning främst för vuxna Den traditionella och fortfarande som normala uppfattade formen för utbildning innebär studier på heltid under långa perioder med de stude- rande, mestadels unga, närvarande i skolor och högskolor i vilka de erhåller undervisning. Detta är schablonbilden. I själva verket före- kommer utbildning i en mängd olika former – som informellt lärande, i studiecirklar, i arbetslivet, i korta koncentrerade kurser, vid konferen- ser, i föreningslivet och, naturligtvis, som distansutbildning. Och anta- let som studerar i vuxen ålder är stort. Utbildningsmöjligheterna är allt- så många, och de som studerar befinner sig i mycket varierande situa- tioner. Det råder överhuvudtaget ingen enhetlighet. Dessutom pågår ständigt förändringar, en del som avsedda följder av politiska beslut, andra som mera oväntade resultat av människors anpassning till besluten. Såvitt DUKOM kan bedöma pågår också ett närmande vad avser pedagogik och metodik mellan olika utbildningar, och den tendensen torde påskyndas av den ökande IT-användningen i all utbildning. Som ett exempel har DUKOM i avsnitt 1.3.2 ovan pekat på de på- gående förändringarna inom och gymnasieskolan som en- ligt kommitténs mening innebär en utveckling i riktning mot den flex- ibla utbildningen och distansutbildningen. Som ett ytterligare exempel kan nämnas att regeringen avser att införa möjligheter till distansut- bildning även inom gymnasieskolan (prop. 1997/98:169). DUKOM har valt att benämna den traditionella utbildningsformen närutbildning som motsats till distansutbildning. Vad ordet närutbild- ning anger är att de studerande och deras lärare är närvarande under undervisningen, medan ordet distansutbildning anger att de be- finner sig på distans från varandra och/eller rum. I modernare de- finitioner har därutöver som regel tillagts att kommunikationen mellan studerande och lärare i huvudsak sker med användning av ny teknik, IT. Närutbildning brukar betraktas som den överlägsna utbildningsfor- men och distansutbildning som den form som tas till när den enskildes förhållanden hindrar deltagande i närutbildning. Inom närutbildning befinner sig läraren i direktkontakt med de stu- derande, ger uppgifter, kan svara på frågor, kontrollerar kunskaper ge- nom att ställa frågor, avläser de studerandes reaktioner och kan ome- delbart hjälpa till rätta. De studerande befinner sig i en oftast homogen grupp som ger stöd i lärandet i kamratliga former och utgör en viktig del i det sociala umgänget. Det karakteristiska är att det är de stude- rande som kommer till utbildningsanordnaren. Distansutbildning betraktas alltså ofta som den sekundära utbild- ningsformen som kommer till användning då de studerande av ett eller annat skäl inte kan delta i närutbildning. Det kan handla om bundenhet till en ort där utbildningsmöjligheter saknas, om familjesituationen el- ler om nödvändigheten att försörja sig själv och sin familj. Det karak- teristiska är att utbildningen kommer till den studerande i dennas nor- mala miljö på hemorten eller på arbetsplatsen. Den oförmedlade kon- takten mellan läraren och de studerande saknas och får ersättas med kommunikation på distans. Den naturliga kamratkretsen i klassen och studiegruppen saknas också men kan, även den, helt eller delvis ersät- tas med distanskommunikation eller med upprättandet av lokala studi- emiljöer i exempelvis lärcentra. Just genom att de studerande befinner sig kvar i sin vanliga miljö, i hemmet eller på arbetsplatsen, erbjuder emellertid distansutbildningen i många fall pedagogiska fördelar gentemot närutbildningen. Distansut- bildningen kan alltså inte bara bättre anpassas till den studerandes per- sonliga förhållanden. Den omständigheten att den studerande finns i sin normala miljö kan användas som stöd i utbildningen. Behovet av ökade kunskaper kan t.ex. ha att göra med yrkesutövningen, och för den som utbildar sig i jobbet kommer resultatet av utbildningen då till omedel- bar användning, även innan utbildningen är avslutad. Att den distans- studerande inte befinner sig i en miljö som byggts upp särskilt för att förmedla kunskaper kan ofta mer än väl kompenseras av att hon i stället befinner sig i en miljö som förstår att dra nytta av den ökade kompetens som hon successivt får och dessutom stöder och stimulerar studiearbe- tet. I närutbildning är det i stor utsträckning lärarens ansvar att se till att gruppens studier går framåt, och rollen som klassrumsadministratör är där viktig. Den distansstuderande är generellt mera lämnad åt sig själv och måste själv ta huvudansvaret för sina studier. Distansstudier kräver därför en starkare motivation, en större mognad och en större självdisciplin av den studerande. Kraven på motivation, mognad och självdisciplin hos de studerande gör att distansutbildning i första hand bör ses som en studieform läm- pad för vuxna. Rent allmänt bör närutbildning ses som den även i fort- sättningen naturliga studieformen för barn och ungdomar, men undan- tag finns och kommer att finnas. Ungdomar som vill studera på distans bör självfallet få göra så, och det är bara en fördel om vissa distanskur- ser introduceras i gymnasieskolan. 3.1.3Interaktivitet är nödvändig i en kurs Förhoppningarna är stora att IT skall medföra att nya grupper börjar studera till relativt låga kostnader. Dessa förhoppningar kan enligt DUKOMs uppfattning infrias, och kommitténs förslag är avsedda att bl.a. leda till detta resultat. Men förväntningarna om besparingsmöjlig- heterna är ofta överdrivna. Det finns en ganska spridd föreställning om att kunskapsuppb ygg- naden i ett samhälle främst är en distributionsfråga: om man bara finner ett sätt att nå bred spridning av väl genomarbetade och stimulerande läromedel har det viktigaste steget tagits för att nå fram till det lärande samhället. För några decennier sedan var det radio och TV som skulle svara för distributionen av kunskap. har förväntningarna överflyt- tats till IT. Den tryckta boken är ett utomordentligt läromedel, men boktryckar- konsten ensam ledde inte till allmän läskunnighet. Den kom i först i och med folkskolereformen 1842. finns dock funk- analfabeter i . Radio och TV är också utomordentliga kunskapskällor, men att hävda att de har medfört någon kunskapsrevo- lution innebär en överdrift. Det är möjligt att IT kommer att få större betydelse för kunskapsnivån i landet än vad den tryckta boken och ra- dio-TV har haft, men det finns anledning att ställa sig tvivlande. Lärande innebär ett arbete, och de flesta har behov av stöd av andra människor i sitt lärande oavsett om det sker i formella eller informella former.