sou · GMB324d1 · 1999-01-01 00:00:00 — Data ligger till grund för Sötvattenslaboratoriets årliga resursöversikt. Utrednings- kontoren utgör expertorgan i vattenmål och miljöskyddsä- renden. Till vattenmålen hör även uppdrag som utredningskontoren utför mot ersättning. Även i miljöskyddsärenden kan utredningskontoren ha externt finansierade uppgifter t.ex. till koncessionsnämnden. har totalt 230 anställda (enligt årsre dovisningen 1995/96 236 årsarbetskrafter) varav ca 70 i . Övriga anställda fördelas enligt följande. Tabell 4:6: Antalet anställda 1995,1997 och pr ognos för Resurs- och miljöavd. Marknads- o. strukturavd. I detta avsnitt beskrivs länsstyrelsernas samlade uppgift med fiskefrågor. Hantering av EU-stöd ingår som en del av uppgiften. I kapitel 6 redovisas länsstyrelsernas arbete med EU-stöd mer i detalj och nationella uppgifter redovisas i kapitel 8. utgör formellt en central statlig myndighet under Inri- kesdepartementet. Enligt förordningen (1990:1510) med länsstyrelsein- struktion har länsstyrelserna bl.a. till uppgift att verka för att de fast- ställda nationella målen inom olika samhällssektorer får genomslag i länet och att svara för den statliga förvaltningen i länet, i den mån inte någon annan myndighet har ansvaret för uppgiften. Länsstyrelserna skall särskilt, med beaktande av fastställda nationella mål, verka för att statlig, och landstingskommunal verksam- het i länet samordnas och anpassas efter de övergripande miljö- och re- gionalpolitiska målen samt kravet på en långsiktig, god hushållning med naturresurserna. svarar bl.a. för frågor om fisket. Ansvaret vilar dock inte på om det finns särskilt föreskrivet att någon annan statlig myndighet skall svara för uppgiften. För länsstyrelserna dominerar ar- betet med frågor som har anknytning till den nationella fiskeadministra- tionen. Av de verksamheter som tillförts genom EU-inträdet är arbetet med strukturstöden mest omfattande. I länsstyrelsernas instruktion anges att det skall finnas en länsexpert för sakområdet fiske. Länsexperten skall under ledning ha ett ansvar för sitt sakområde och medverka till samordning mellan olika sakområden inom . Innan beslutar att förordna länsexpert för fiske skall samråd ske med . I det fall Fiske- riverket och inte kan bli ense om en anställning hänskjuts ärendet till regeringen för avgörande. finns det maximalt en länsfiskekonsulent per län. I några fall delar 2 län på en person. får enligt sin instruktion 11 § besluta att ett ärende som rör ansvarsområde skall överlämnas av till verket för avgörande, om ärendet berör flera länsstyrelsers områden. får även delegera vissa uppgifter till länsstyrelserna. I regleringsbrevet för länsstyrelserna /96 fastställdes två ge- mensamma övergripande mål och ett gemensamt verksamhetsmål för fiskeverksamheten. ·Länsstyrelserna skall medverka till en ansvarsfull hushållning med fisktillgångarna. ·Länsstyrelserna skall medverka till utvecklingen av konkurrenskrafti- ga företag inom fiskerinäringen. ·Länsstyrelserna skall prioritera insatser inom ramen för EG:s struk- turstöd till vattenbruket, fiskberedningsindustrin och infrastrukturen på fiskets område. I regleringsbrevet /96 fick i uppdrag att utar- beta ett gemensamt system för redovisning och uppföljning av länsstyrel- sernas uppgifter på fiskets område. Uppdraget skulle utföras i samråd med länsstyrelserna. re dovisades uppdraget till Jordbruksde- partementet och resultatet är att länsstyrelserna redovisar enligt en ge- mensam mall i sina årsredovisningar. Länsstyrelsernas uppgifter avseende den gemensamma fiskeripolitiken avser hantering av strukturstöd. Uppgifterna avseende den nationella fiskeripolitiken avser främst fiskevård samt fiskeplanering, tillsyn, till- stånd och överklaganden. En närmare beskrivning ges i kapitel 8. Fiskefrågor utgör en liten del av länsstyrelsernas totala verksamhetskost- nader. Enligt samman-ställning av länsstyrel- sernas årsredovisningar för /96 uppgick den andel av kostnaderna som används för fiskeriadministration i genomsnitt till 1,, motsvarande i genomsnitt och totalt för alla länssty- relser . Enligt uppgifter från årsredo-visningarna mot- svarar anslag på omräknat till kalenderår. Det totala antalet årsarbetskrafter för fiskefrågor inom länen omräk- nat till kalenderår uppgick t ill 54,2. För arbetet med fiskefrå- gor redovisades i genomsnitt omräknat till kalenderår 2,3 årsarbetskraf- ter men några län redovisar betydligt mer, t.ex. 6,7, 4,3 6,1 och 3,8. Arbetsuppgifterna är ojämnt fördelade över länen både t ill innehåll och volym. Antalet yrkesfiskelicenser uppgår t ill 2 891 stycken varav svarar för . Även antalet ansökningar om stöd från strukturfonderna varierar. Av totalt 774 ansökningar tog och län emot 360 stycken och använde av sina resur- ser som är inriktade mot fiske till detta. däremot tog inte emot någon enda ansökan men satsade av resurserna. Minst andel av resurserna satsade som dock i förhållande till yrkesfiskets storlek har en stor andel fiskepersonal på . svarar för tillsyn och kontroll avseende fritidsfisket och yrkesfisket. lyder under Försvarsdepartementet. I 5 kap. 5§ för- ordningen om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen anges att Kustbe- vakningen till sjöss och vid landning av fisk inom sitt verksamhetsområ- de kontrollerar efterlevnaden av bestämmelser om fiske. Kustbevakning- ens övervakning sker till havs, i kustvattnen samt i och enligt vad som föreskrivs i lagen (1982:395) om med- verkan vid polisiär övervakning. Kontrollen till sjöss omfattar svenska och utländska fiskefartyg inom såväl den ekonomiska zonen som sjöterritoriet. utför även stickprovskontroller avseende landning av fångster, fiskeloggbok och redskap. Med stöd av bemyndigandet i 5 kap. 4 § andra stycket, förordningen om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen, har överlåtit åt att på utföra kvalitetskontroll av fisk och fisk- produkter. övervakning avseende fisket omfattar både upp- gifter enligt EG:s kontrollförordning som avser det yrkesmässiga fisket i vatten och övervakning enligt nationell lagstiftning i kustvatten, och . Den nationella övervakningsuppgiften avser både det yrkesmässiga fisket i dessa vatten samt fritidsfisket. Fram till EU-inträdet utfördes fiskerikontrollen till havs och i de i helt av . Yrkesfisket såväl som fritids- fisket kontrollerades. Den huvudsakliga operativa kontrollinsatsen som utfördes av Kustbe- vakningen under /93 uppgick t ill för fiskekontroll motsvarande av all sjögående tid. Insatsen motsvarar en kostnad på . Utöver detta användes . genomfördes 331 bordningar (inspektioner av yrkesfiskefartyg) till sjöss vilket motsvarade 0,av det totala antalet landningar. Landningskontroll i land, i hamnar omfatta- de samma moment som landningskontrollen till sjöss och utfördes även den av men var av mindre omfattning, 70 kontroller . Landningskontroll i den bemärkelse som finns enligt kontrollförord- ningen där den invägda fisken även kontrolleras mot avräkningsnota och loggbok och som finns inom övriga länder i EU för ekom inte. En ansenlig del av kontrolltiden och rapporterade förseelser avsåg det kustnära yrkesfisket, fritidsfisket och husbehovsfisket. har sedan EU-inträdet ökat sjöövervakningen av fisket och flygövervakningen med . Kustbevak- ningen framhåller att i de fall landningskontroller görs i hamn så kon- trolleras numera den invägda fångsten. Hur många sådana landnings- kontroller som utfördes och 1996 har dock inte uppskattats. Övervakningen av den nationella lagstiftningen är omfattande och antalet kontroller som avser fritidsfiske och husbehovsfiske är fortfaran- de stort. avsattes och för fiskeövervakning. Fiskeövervakningen utgör av all sjögående tid. Antalet fiskeinspektioner avseende det yrkesmässiga fisket uppgick totalt till 595 varav 71 st medförde anmärkning och 15 st rapporterades till åtal. Antalet landningskontroller i bemärkelsen kontroll av bl.a. invägd fisk var 431. Övervakningen av allt fiske uppgick till 27 575 ingripanden, 11 187 kontroller som medfört 277 rapporter till åtal. genomfördes intensifierad fiske kontroll inom regionerna Väst, Syd och Ost. genomfördes 147 st fullständiga landningskontroller av vilka nio har lett till rapporter om åtal har lämnats. Fram till har 530 fullständiga la ndningskon- troller i hamn utförts och planeringen är 700. Insatserna genomförs genom temporära omgrupperingar av personal. ansvarar för att utarbeta hygieniska standarder för hantering av fisk ombord på fiskefartyg samt vid landning, import och transport av fisk. ger ut kungörelser med föreskrifter och allmänna råd om hantering av fiskvaror. ger även ut kostråd avseende intaget av fisk med hänsyn till halter av olika mil- jögifter. Samråd sker med avseende insamling av prover samt rådens utformning. Hygieniska kontroller utförs av kommunala hälsoskyddsinspektörer. En privat organisation, Fiskhälsan, utför hälso- kontroller på fisken i odlingarna. har för kvalitetskontroll av handelsstandarder för fisk som importeras till gemenskapen med landtransport till utnyttjat de kommunala livsmedelsinspektörerna genom att teckna avtal med vissa kommuner. handhar frågor om införsel av fisk liksom frågor om fisksjukdomar d.v.s. veterinära frågor. Bl.a. svarar för föreskrifter om kontroll av vattenbruksanläggningar som utförs av läns- styrelserna. Den centrala myndighetsfunktionen avseende frågor om fiske på sta- tens vatten ovan odlingsgränsen upprätthålls av , före- tagsenheten, funktionen för upplåtelse av mark samt jakt- och fiskerätt. Förvaltningen utförs av tre länsstyrelser. har inte något ansvar för förvaltningen av detta fiske. är ansvarig myndighet för miljövårdsfrågorna. Enligt sin instruktion, SFS 1988:518, omtryck SFS 1991:934 skall verket vara samlande och pådrivande i miljöarbetet såväl nationellt som internatio- nellt. Verkets arbete skall syfta till att säkerställa en god miljö och biolo- gisk mångfald. Särskilt skall verket i förhållande till sektorsmyndigheter- na samt regionala och lokal myndigheter arbeta med mål, vägledning, samordning och uppföljning som rör miljöarbetet. sektorsansvar för miljön skrevs in i instruktionen 1991. Som sektoranvarig myndighet ansvarar verket för att utveckla den biolo- giska mångfalden inom verkets ansvarsområde. sektorsansvaret för mil- jön innebär betoning på miljö uppgiften. har även en representant i . Gränsen mellan och är den att Fiske- riverket ansvarar för alla fisk- och skaldjursarter som nyttjas kommersi- ellt medan svarar för övriga arter. kuteras mellan och på olika nivåer men det finns inte något avtal mellan myndigheterna avseende gräns- dragningsfrågan. Ansvaret för alla genetiskt modifierade vattenlevande organismer inklusive bottenfaunan åvilar . Vissa arter som ingår i den gemensamma fiskeripolitikens program t.ex. valar, tonfisk hör däremot till ansvar. Sälar är också Naturvårds- verkets ansvar. deltar i arbetet avseende den biologiska mångfalden men det övergripande ansvaret åvilar . fick Fiskeri- verket såsom flera andra sektorsmyndigheter regeringens uppdrag att utarbeta en aktionsplan för sin sektor avseende åtgärder som syftar till bevarande och hållbart nyttjande. Arbetet med miljövårdsfrågor fortsät- ter i samarbete mellan och . I samband med omorganisation flyttades verkets laboratorier, forsknings- och undersökningsverksamhet till andra huvudmän. Bl.a. flyttades Kustlaboratoriet till . Natur- vårdsverket köper nu tjänster av andra utförare, bl.a. där främst Kustlaboratoriet och Sötvattenslaboratoriet är utförare. Tjänster- na avser främst miljöövervakningsprogram. Ett flertal undersökningar avseende miljön bedrivs, vid Kustlaboratoriet, även på uppdrag av koncessionsnämnder och vattendomstolar, bl.a. ingår över- vakning (recipientkontroll) vid kärnkraftverk, skogsindustrier och Öre- sundsbron. Vid Sötvattenslaboratoriet utförs miljöövervakning av effek- ter av försurning och kalkning samt forskning avseende vissa sötvatten- levande arter t.ex. flodkräftan. Sötvattenslaboratoriet utgör Naturvårds- verkets expertorgan när det gäller fisk i sötvatten. Kammarkollegiet har vid sidan av en viktig roll i vattenmålen. Kammarkollegiet för talan i vattenmålen och förvaltar fonderna för vattenavgiftsmedel (10:5 och 10:6).