sou · GMB345 · 1999-01-01 00:00:00 — Det är naturligtvis inget som hindrar att den som utför kontrollen även sotar vid samma till- fälle om ägaren så önskar. En ytterligare åtgärd för att höja brandskyddsnivån är att det vid varje kontroll skall utfärdas ett protokoll där noteringar från brandskyddssynpunkt skall framgå. Av protokollet skall den all- männa statusen på värmeanläggningen framgå. Vidare skall eventuella påpekanden, fel eller brister från brandskyddsynpunkt kunna utläsas. Protokollet bör kunna liknas vid ett bilbesiktningsprotokoll. Detta protokoll skall överlämnas av den som utför kontrollen till ägaren eller innehavaren. Om det vid kontrollen föreligger fel eller brister skall de meddelas till kommunen, genom att protokollet översänds. I övriga fall skall en anmälan av den som utför kontrollen ske till kommunen varigenom kommunen erhåller information om när kontroll har utförts. Härigenom får kommunen en över- blick av förhållanden inom kommunen och därmed en möjlighet att utföra sin tillsynsfunktion på bästa sätt. Den förteckning som skorstensfejarna för av samtliga objekt m.m. tillhör kommunen. Det finns således redan ett register hos kommunerna i vilket den kan fortsätta registrera. Det förs vidare register angående ventilationskontroll. Det kan möjligen vara lämpligt att sammanföra dessa register. I detta sammanhang kan det nämnas att administrerar bilregisteret som innehåller upplysning om samtliga bilar i . Det skulle kunna vara ett tänkbart alternativ att även cen- tralt t.ex. hos eller annan myndighet föra ett liknande register över sotnings- objekt m.m. Utredningen har dock valt att förorda att kommunen skall vara tillsynsmyndighet. Härigenom föreligger en likhet med närliggande verksamheter som t.ex. ventilationskontrollen. skall uppställa erforderliga krav på den som skall sota och kontrollera. Det är rimligt att dessa nivåer följer på varandra. Grunden för att få utföra en kontroll är att först ha blivit behörig att sota. Det skall råda fri prissättning. Vad utredningen föreslår är genomgripande förändringar av dagens sotningsväsende och sys- tem. Utredningen föreslår att systemet kan ändras under en övergångstid, förslagsvis två till . Det krävs för att ge nya företag rimliga möjligheter att etablera sig på området. Det är vidare viktigt med information främst till enskilda fastighetsägare och hushåll. och räddningstjänsten informerar om brandskydd och brandrisker m.m. Det gör även och de olika brandförsvarsförbunden. Utredningen förutsätter att intres- seorganisationer för fastighetsägare som t.ex. villaägareföreningar informerar sina medlemmar. Utredningen utgår också ifrån att sotningsbranschen och andra utövare medverkar med informa- tion. Utredningens förslag: I ett modifierat nuvarande sotningsystem skall sotning och kontroll från brandskyddsynpunkt även kunna utföras av annan kompetent person. Kommunen skall kunna låta även den som har erforderlig kompetens utföra sotning och kontroll t.ex. i den egna bostaden. En skorstensfejare skall ha avlagt skorstensfejarexamen. Vid varje kontroll skall protokoll föras. Anställningskravet för att antas till utbildning inom skorstensfejaryrkena tas bort. Kungörelseförfarandet tas bort. Utredningen skall enligt direktiven även lämna förslag på hur konkurrensen och fastighetsägarens inflytande kan ökas inom ramen för nuvarande ansvarsförhållanden, dvs. genom en modifiering av nuvarande sotningsväsende. Som sagts är det svårt att inom ramen för dagens system inte bara öka konkurrensen utan även ägarens inflytande. Emellertid skulle följande åtgärder kunna vidtas. Genom att införa anbudsupphandling vid tillsättning av skorstensfejarmästare inom ett sotningsdistrikt kan en ökad konkurrens uppnås. Det finns inget hinder i räddningstjänstlagen eller i räddningstjänstförordningen mot att kommunen utser skorstensfejarmästare genom anbuds- upphandling. Möjligheten finns alltså att tillgå men tillämpas inte. Även om det råder osäkerhet om lagen om offentlig upphandling är tillämplig bör ändock enligt utredningens mening en jämförbar upphandling ske. Upphandlingen kan ske på sådant sätt att intressenter som uppfyller givna kompetenskrav lämnar anbud för att ombesörja den föreskrivna sotningen till ett visst pris . Kommunen kan därvid själv välja vilka krav som uppställs t.ex. pris och avtalslängd. Utredningen vill här bestämt hävda att de avtal som sluts är alltför långa. Betydligt kor- tare avtalsperioder är att förorda. Utredningen kan däremot inte föreslå att nuvarande avtal skall sägas upp till en viss tidpunkt. Detta måste parterna själva komma överens om. Ett annat sätt att uppnå en ökad konkurrenssituation är att under kontrollerade former tillåta fler aktörer för utförandet av sotning och kontroll. Dessa personer skall vara certifierade för ända- målet. skall meddela föreskrifter om kraven för utbildning av de personer som skall certifieras. Detta förhållande blir kanske främst intressant när ny skorstensfejarmästare skall utses varvid kommunen kan välja mellan flera utifrån en viss kompetensnivå. I annat fall kan t.ex. en fastighetsägare när denne via den ordinarie skorstensfejarmästaren får en avisering om att sot- ning och kontroll skall ske kontakta kommunen och framföra önskemål om att han inte vill ha distriktets skorstensfejare. Det är då kommunens sak att besluta om så kan bli fallet. Denne andre skorstensfejare kan vara skorstensfejarmästaren i det angränsande distriktet eller en certifierad person. Genom att tillåta fler aktörer på marknaden ökar indirekt fastighetsägarens valmöjlighet och därmed inflytande. Vidare föreslås att den undantagsmöjlighet som föreligger i fråga om undantag från vem som skall utföra sotning och kontroll skall utvidgas till att gälla även den som är kompetent härtill. Utredningen menar därvid att den som är skorstensfejare skall kunna utföra sotning och kontroll åt sig själv. Vidare skall även den ägare till en enfamiljsbostad som är kompetent härtill kunna sota sin anläggning. Ansökan skall göras hos kommunen som således beviljar undantaget. Utredningen me- nar att undantagsmöjligheten skall användas i större utsträckning än som är fallet . Möjlighe- terna för kommunen att medge att någon annan än skorstensfejarna i distriktet skall utföra sotningen och kontrollen utvidgas således till att gälla om den sökande har särskild kompetens. Kommunen svarar för att sotning och kontroll görs och att kontrollen utförs på ett korrekt En fördel med bibehållna ansvarsförhållanden är att kommunen får en bättre möjlighet att se till att sotningen och kontrollen utförs i enlighet med det regelverk som finns. Genom att kommu- nen är ansvarig för att sotning och kontroll utförs har den att se till att det finns tillgång till personer som utför sysslan. Sotning och kontroll skall som ske vid samma tillfälle. För att tydliggöra kontrollens bety- delse menar utredningen dock att det vid förrättningen skall utfärdas protokoll som utvisar anlägg- ningens status från brandskyddssynpunkt. I räddningstjänstförordningen anges kompetenskrav för skorstensfejarmästare. Några mot- svarande kompetenskrav finns inte beträffande skorstensfejare. Detta regleras genom kollek- tivavtal mellan arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna. Utredningen menar att krav på att utföraren har genomgått skorstensfejarlinjen skall införas. Enligt dagens system skall en ledigförklarad tjänst som skorstensfejarmästare kungöras i Post- och . Detta krav bör enligt utredningens mening slopas. Utredningens förslag: Den som skall anlitas för att utföra sotningen och kontrollen av brandskyd- det skall ha kompetens härför. Den som skall utföra kontrollen skall dessutom vara certifierad. skall ge riktlinjer för utbildningen och säkra tillgången till utbildningen. Det finns en yrkeskår som är kompetent att utföra både sotningen och brandskyddskontrollen, nämligen skorstensfejarna. Om monopolet tas bort är det rimligt att de som jämte skorstensfejarna skall utföra dessa sysslor har en viss kompetens. Det torde vara lämpligt att det utarbetas kompe- tenskrav i nivå med dagens. Detta skall även gälla i det modifierade systemet. handhar i dagens system yrkesutbildningen för skorstensfejarna. Utbildningen bedrivs vid skola i . Detta är det enda stället i landet där sådan utbild- ning bedrivs. avlägger ca 50 elever skorstensfejarexamen . Antalet personer som genomgår utbildningen är med andra ord förhållandevis litet. Med en central utbildningplats säker- ställs möjligheterna till hög lärarkompetens och erforderliga utbildningsanordningar vilket är en förutsättning för att utbildningsresultatet skall bli tillfredsställande. Det drivs dessutom forsk- ning inom området i regi. Det skall enligt utredningens mening finnas möjlighet att även genom andra organ erhålla utbildning. Det är dock angeläget att med sin kompetens är med och utarbetar de planer för den utbildning som skall krävas. Vidare skall säkra att det finns tillgång till utbildningsplatser. Vid alternativet om en modifiering av nuvarande sotningsmonopol föreslår utredningen att kravet om anställning inom sotningsverksamheten för att kunna antas till yrkesutbildningen tas bort. Detta borde även medföra att det är lättare för kvinnor att få tillgång till utbildningen. Den som genomgått utbildning nu eller tidigare skall för att kunna utöva sin verksamhet i enlighet med det tänkta förslaget ha en form av legitimation härför. Det certifieringssystem som tillämpas är i stort utformat på följande sätt. En person som uppfyller vissa krav kan efter t.ex. ett prov godkännas att utföra en viss uppgift. Certifieringsorganet går igenom de referenser som sökanden lämnat samt ger den som vill certifieras möjlighet att genomgå ett skriftligt prov som utgör en test av kunska- perna. Om sökanden uppfyller de krav som uppställts erhåller de ett certifikat som har giltighet och för visst ändamål. Certifieringsorganen är i sin tur ackrediterade för uppgif- ten av styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll, SWEDAC. Styrelsen utövar dessutom till- syn över certifieringsorganen vilket sker genom minst ett årligt besök. Utredningen anser detta vara ett väl fungerande system som kan tillgodose de krav som ställs på det nya systemet. Det skall observeras att utredningen har valt att lösa denna fråga inom ramen för nuvarande utbildningssystem i båda förslagen. Det har inte ingått i utredningens uppdrag att pröva frågor om huvudmannaskap, finansiering och andra mer grundläggande frågor angående utbildningen. Utred- ningen hänvisar i dessa delar till (Fö 1996:10). 9.9Särskilt om imkanaler och ventilationssystem Utredningens förslag: Regleringen av sotning och brandskyddskontroll av imkanaler skall tas bort. En imkanal är den del av ett ventilationssystem som betjänar ett kök. För att en brand skall uppstå krävs att det först uppstår en brand på spisen och att den sprider sig upp via fläkten och vidare samt att det finns fett i imkanalen som kan antändas. Det torde bildas mer fett och andra avsätt- ningar i de imkanaler som finns i anslutning till restauranger och storkök varför brandrisken är större där. skall imkanaler till bostadskök rengöras och kontrolleras i genomsnitt en gång vart tredje eller beroende av ventilationssystemets typ. Imkanaler i restauranger kontrolleras och rengörs om det då behövs. Imkanaler ingår i de flesta ventilationssystem. Det skall ske en obligatorisk kontroll av ventila- tionssystem i alla fastigheter, främst i flerbostadshus och allmänna lokaler. Av sammanlagt ca 1,8 miljoner småhus är undantagna från denna kontroll. Imkanaler kontrolleras och rengörs ibland således med stöd av förordningen (1991:1273) om funktionskontroll av ventilationssystem. Praktiskt innebär en brandskyddskontroll enligt räddningstjälagen och en ventilationskontroll enligt ovan nämnda förordning i princip samma åtgärder. Imkanalen skall efter kontrollen och rengör- ingen uppfylla kraven enligt bestämmelserna. Arbetena utförs utifrån olika regelverk med delvis samma syfte. Utredningen har fått synpunkter på att reglerna för sotning och kontroll samt reglerna om obligatorisk ventilationskontroll, OVK, just behandlar samma sak och att sotningsföretag utnyttjar sin monopolställning vid ventilationskontrollen. I det fall ett sotningsföretag inte lämnat det förmånligaste anbudet kan det ändå totalt sett bli kostsammare för fastighetsägaren att inte välja sotningsföretaget. Skälet är att sotningsföretaget kan kombinera arbetet med OVK med sotning och kontroll. Även om annat företag väljs kan sotningsföretaget med lagstadgad rätt komma däref- ter och utföra sotning och kontroll. Sotningsföretaget får därmed en betydande konkurrensfördel. Detta kan i sin tur negativt påverka produktivitets- och effektivitetsförhållandena på området för OVK. Detta skapar konkurrensproblem och onödiga kostnader för fastighetsägare. Det är inte ovanligt att företag bedriver såväl monopolverksamhet som konkurrensutsatt verk- samhet. Detta skapar erfarenhetsmässigt konkurrensproblem främst i de fall som de båda verksamheterna bedrivs inom samma företag eller organisation. I sådana fall finns alltid möjlighet att använda ekonomiska överskott från monopolverksamheten för att subventionera - via t.ex. pri- serna - den konkurrensutsatta verksamheten, s.k. korssubventionering. Detta kan i sin tur sätta konkurrensen helt eller delvis ur spel. Privata företag inom sotningsväsendet bedriver numera, förutom sotningsverksamhet på en- treprenad åt kommunen, verksamhet på konkurrensmarknader såsom översyn av ventilationssys- tem och fastighetsservice. En orsak bland flera till denna utveckling torde vara att företagen vill kompensera sig för det intäktsbortfall som följt av att fristerna för sotning och kontroll successivt har förlängts. Ett företag vars intäkter till större delen härrör från monopolverksamhet har klara fördelar vid konkurrens med företag vars hela verksamhet är konkurrensutsatt. till samkostnaderna för olika verksamheter. Det finns inget uttryckligt förbud för en skorstensfejarmästare att vid sidan av sotnings- verksamheten bedriva annan verksamhet. Det får dock anses inte vara tillåtet att direkt i anslut- ning till tillsyn och kontroll av fastigheter från brandsäkerhetssynpunkt sälja varor och tjänster på brandskyddsområdet. Utvecklingen har dock medfört att sotningsföretagen med stöd av den från kommunen delegerade myndighetsutövningen fått konkurrensfördelar vid utförande av andra tjänster åt fastighetsägare än sotning. Det är därför lämpligt att dessa åtgärder i vart fall samordnas. Det är inte lämpligt att det från samhällets sida skall vidtas åtgärder som rimligen kan utföras . I officiell statistik finns inte uppgifter om bränder i imkanaler. Detta kan bero på att det inte sker några sådana bränder. En annan möjlighet kan vara att en brand på spisen inte sprider sig till imkanalen utan till annat brännbart material i köket som t.ex. skåpluckor. har i undersökningen Brandskydd i imkanaler kommit fram till att imkanaler bör rengöras. Rengöringen som genomförs för att upprätthålla ventilationsfunktionen bedöms enligt vara tillräcklig för att täcka behovet av sotning eller rengöring med brandförebyggande syfte. Frågan är alltså om det verkligen finns behov av sotning och kontroll av imkanaler. Vad gäller sotning och brandskyddskontroll av imkanaler bör en värdering av brandriskerna ske men även en värdering av om samhällets resurser används effektivt. Härvid kan det konstateras att fristerna för sotning och kontroll av imkanaler har förlängts vid i vart fall två tillfällen utan att detta har visat på ett större antal bränder. förlängdes fristerna från två till . Rädd- ningsverket förlängde fristerna från till avseende imkanaler i bostads- kök. Människors matvanor och därmed tillagningssätt har förändrats t.ex. från långkok av mat till snabbmat och halvfabrikat. Spisarnas utförande har ändrats på det sätt att det regelmässigt inte finns en öppen låga. Mikrovågsugnar är mer vanligt förekommande . Detta jämte att statisti- ken inte visar på några bränder och att gällande regler om ventilationskontroll täcker behovet av kontroll av imkanaler gör att utredningen menar att det inte finns belägg för att det finns behov att från samhällets sida sota och kontrollera imkanaler i bostadskök. En enskild fastighetsägare kan dessutom enkelt märka när en rengöring bör ske eftersom fett kan droppa från fläkten ovan spisen. Av brandrisker i hemmet anser utredningen att den risk som imkanaler utgör inte är av den dignitet att det motiverar att samhället utför en regelbunden kontroll härav. Det kan därför inte vara berät- tigat och därmed inte heller ett effektivt sätt att använda samhällets resurser på. Utredningen förslår därför att regleringen om att imkanalerna i bostadskök skall sotas och kontrolleras tas bort. Imkanaler i flerbostadshus rengörs och kontrolleras i enlighet med ventilationskontrollen. Imkanaler i restaurangkök och storkök m.m. utgör ett särskilt problem inte bara p.g.a. en större brandrisk utan även behovet av att ta hänsyn till tredje man. Det sker brandsyn i samt- liga allmänna lokaler. Det är därmed lämpligt att det vid brandsynen även sker en kontroll av imkanalerna. Om rengöring bör ske kan en rengörare anlitas. Ventilationssystem som ingår i den obligatoriska ventilationskontrollen i flerbostadshus rengörs och kontrolleras i enlighet med ventilationskontrollen eller OVK, dvs. skorstensfejare behöver inte nödvändigtvis utföra arbetet. En eventuell konsekvens med omregleringsförslaget är att priset för tjänsterna kan komma att öka men detta kan motverkas genom att sotning och kontroll kombineras med andra tjänster. Det slut- liga priset kan därmed komma att bli billigare för den enskilde. Det kan vara svårt att förutsäga hur konkurrensförhållandena blir i glesbygd och om en kon- kurrens i egentlig bemärkelse uppnås. finns tillgång till tjänsten även i glesbygd varför det inte finns anledning betvivla att utövare finns även . Inte heller miljön torde komma att påverkas. är miljöutsläppen begränsade och inget tyder på att detta förhållande skulle bli annorlunda genom vad som föreslagits. Utredningen har även att belysa frågan om vad en omreglering kan få för konsekvenser för de avtal som gäller mellan kommunen och skorstensfejarmästarna. Eftersom det under utredningens gång framkommit en alltmer positiv inställning till samarbete mellan parterna talar mycket för att denna fråga löses av parterna själva. 10.1Upplösning av avtalen mellan kommun och skorstensfejarmästare Vid en eventuell avveckling av sotningsmonopolet förändras förhållandena även på så sätt att avta- len som slutits mellan kommuner och skorstensfejarmästare kan komma att påverkas. Frågan är då hur avtalsförhållandet påverkas samt vilka följder detta kan få för parterna. Avtalstiden i A- och B-avtalen är bestämd till dess skorstensfejarmästaren är i de flesta fall . löper således avtalstiden ut. C-avtalen gäller , mellan fyra och , och kan förlängas med en annan viss bestämd tid. Avtalen är slutna mellan kommunen genom den kommunala nämnden och skorstensfejarmästarna. Detta har skett på frivillig väg. Avtalstypen har rekommenderats och utar- betats av respektive parts förbund. Det förhållande som kan bli aktuellt här är att beslu- tar om att en ny lag skall träda ikraft som innebär att sotningsmonopolet försvinner. Kommunen äger vid sådant fall inte någon större eller mer långtgående rätt än någon annan att besluta om kommuninvånarnas sotning. Även om avtalen i praktiken blir utan verkan sker detta inte automa- tiskt utan för att de skall upphöra krävs att en part angriper det, dvs antingen att parterna är överens sinsemellan om vad som skall ske med avtalet eller att en av parterna säger upp det. Om parterna däremot inte kan komma överens uppstår en tvist som en allmän domstol har att avgöra utifrån vad parterna åberopar. Att en ny lag blir gällande är att betrakta som vad man i doktrin, inom rättsvetenskapen, kallar ett ändrat förhållande. I allmänhet står ett avtal fast även om ändrade förhållanden inträffar och även om det inte längre har ett ändamål för ena parten eller det blir betydligt mer betungande i jämförelse med motprestationen än vad han beräknat. Ett avtals giltighet kan i regel inte ändras för att händelser utvecklat sig på ett annat sätt än vad parten hade tänkt sig. En part kan ha rätt att säga upp ett avtal som gäller för bestämd tid på grund av ändrade förhållanden eller motpartens kontraktsbrott. Ett avtal kan sägas upp på grund av ändrade förhål- landen utan att skadeståndsskyldighet inträder om en oväntad eller extraordinär händelse inträf- fat. Sådana ändrade förhållande som åsyftas är ny lagstiftning, naturkatastrofer, eldsvådor, krig, statliga ingripanden, arbetskonflikter, stark inflation och liknande. Har ändrade förhållande inträtt får en rättslig bedömning ta sin början i vad parterna reglerat i avtalet. Är frågan inte reglerad får man falla tillbaka på allmänna avtalsrättsliga principer. Vidare får vägledning sökas i lagregler eller i allmänna tillämpade rättsgrundsatser. Enligt avtalen kan skorstensfejarmästarna häva avtalen om kommunen inte fullgör sina ålig- ganden och försummelsen är av väsentlig betydelse. Om kommunen hävdar med hänvisning till att ny lagstiftning medför sådana ändrade förhål- landen att skäl till uppsägning föreligger kan detta medföra att uppsägningen är att betrakta som ett kontraktsbrott å vilket skadeståndsskyldighet kan komma att följa. Det föreliggande problemet är således om avtalen kan sägas upp av kommunen utan att denne ådrager sig skadeståndsskyldig- het. Först skall en eventuell vägledning, som sagts, sökas i avtalet. I A och B avtalen finns en klausul som kan vara av intresse nämligen 10 § samt dessutom i 15 §. Enligt bestäm- melserna (10 §) har skorstensfejarmästaren skyldighet att inom vissa ramar godta utökade arbets- uppgifter och ändringar i åligganden enligt avtalen som följer av lagstiftning eller andra bestäm- melser utfärdade av statlig myndighet. Klausulen synes ta sikte på ändrade förhållanden av mer marginell art, vilka inte rubbar de grundläggande förutsättningarna för avtalet. De ändrade förhål- landen som torde vara aktuella här är främst ändrade förhållanden om hur sotningen skall utföras. I bestämmelse (15 §) anges dessutom att om kommunen ändrar driftsindelning eller driftsform kan kommunen säga upp avtalet med 12 månaders uppsägningstid. Vid sådant förhål- lande är kommunen enligt avtalet skyldig att placera skorstensfejamästaren i den nya organisatio- nen eller erbjuda honom en annan anställning inom kommunen. Klausulen tar sikte på det förhål- lande att sotningsväsendet skulle kommunaliseras varvid skorstensfejamästaren skulle garanteras en anställning. Det är tveksamt om klausulen omfattar ett borttagande av driften. I C-avtalens finns en bestämmelse (14 §) som innebär att kommunen kan säga upp avtalet med åberopande av saklig grund utan att bli ersättningsskyldig. Om inte en saklig grund föreligger är kommunen skyldig att inlösa rörelsen. Det är således tveksamt om avtalen A och B kan sägas upp med stöd av en klausul i avtalet om monopolet avskaffas. Svaret på frågan hur avtalsförhållandet påverkas och en eventuell skadestånds- skyldighet föreligger vid ett borttagande av monopolet får istället sökas utanför avtalet antingen i särskilda rättsregler eller allmänna rättsgrundsatser. Avtalsrätten bygger på i vart fall två huvudprinciper nämligen att avtalsfrihet råder, dvs. rät- ten för var och en att fritt ingå avtal, och avtalsbundenhet dvs. att parterna är bundna av förplik- telsen. Huvudregeln är att varje individ skall själv kunna välja om han vill ingå avtal, vem han skall ingå avtal med samt vad avtalet skall innehålla. Dessa principer utgör bakgrunden till de avtals- rättsliga teorierna. Principen om avtalsbundenhet avser att tillförsäkra parterna de rättigheter som avtalen innehåller. En viktig begränsning av den fria partsviljan ligger i indelningen i dispositiva och tvingande regler.