sou · GMB3121 · 1999-01-01 00:00:00 — Den slutsats vi drar är att det finns tecken på negativa attityder bland en del av de till- frågade i denna undersökning. Det framgår också av en del av svaren i de öppna frågorna. Men där ser vi också exempel på engagemang, värme, intresse och omsorg för de personer man möter. De kommentarerna är i absolut majoritet. 4.13 Att "falla mellan stolarna" Vid analysen av svaren på de öppna frågorna (fråga 23-25) var det tydligt att det förelåg ett par intressanta mönster i materialet. Kommentarernas karaktär varierar sinsemellan; några lyfter fram mer situationsspecifika förhållanden medan andra mer allmängiltiga orsaker. Personalens beskrivningar av sitt arbete med personer med funktionshinder är varierande, men ett stort antal framförde mycket likartade kommentarer. Personalens svar var inte en- bart begränsade till en kartläggning av myndighetens huvuduppgift och målsättning, eller en beskrivning av arbetsförhållanden, svårigheterna att handlägga vissa ärenden, regelver- kets utformning och de svårigheter som det leder till. De innehöll också information om relationerna till andra myndigheter och offentliga organ, information om relationer till överordnade, samt en hel del attityder och värderingar om funktionshinder och personer med funktionshinder. Att var och en av respondenterna uppmärksammade en och annan av dessa aspekter var inte oväntat. Varje individ har tillgång till en del av den totala informa- tionsmängden och kan se saker utifrån sitt eget perspektiv. Åsikternas samstämmighet bör inte uppfattas som slumpmässig. Men de kan inte heller uppfattas som ett uttryck för några framträdande objektiva egenskaper hos den och den organisationen och den och den sek- torn. Åsikternas samstämmighet står för personalens självuppfattning och för en gemensam förståelse av den egna organisationen och dess relation till omgivningen. Denna förståelse av organisationen och dess roll representerar verkligheten, som den innehåller värderingar som i hög grad formas genom en komplicerad kommunikationsprocess där personalen inom en specifik organisation uppfattar och förmedlar information om hur den egna och övriga organisationer fungerar. Fråga 23 som handlar om synen på funktionshindrade personers upplevelse av att deras ärenden "faller mellan stolarna" valde nästan alla att kommentera. Man kan urskilja ett tydligt mönster i dessa svar, t.ex. att ansvarsfördelningen mellan olika offentliga organ är otydligt. Resursbrist är en annan ofta anförd orsak till varför personalen tror att personer med funktionshinder upplever att deras ärenden faller mellan stolarna. De två mest över- gripande orsaker som anförs är ekonomin och regelverkets utformning. När det gäller vilka grupper som drabbas mest anförs personer med psykiska funktionshinder, personer med svårdefinierade funktionshinder och de som inte kan tala för sig, alternativt som inte har så starka företrädare. Genomgående har man i skolorna framhållit att elever med fysiska han- dikapp (rörelsehinder, synhandikapp, hörselhandikapp) är en relativt liten grupp i jämfö- relse med gruppen elever med olika medicinska handikapp (MBD, DAMP, dyslexi, allergier, autismliknande tillstånd, Aspergers syndrom) och gruppen elever med sociala handikapp. Det är också dessa sistnämnda grupper elever med medicinska och sociala han- dikapp som tycks ha det svårast. Det rör sig här om stora elevgrupper vars svårigheter och behov många verksamma inom skolområdet inte ser eller förstår. Många av de här eleverna har heller inte fått någon diagnos vilket inte gör deras situation lättare. Det hör till undantagen att man inte instämmer i att ärenden faller mellan stolarna. Den överväldigande majoriteten - oberoende av det sektor som man arbetar i - säger att de kän- ner igen och instämmer i denna beskrivning. Det är oftast personer från mindre kommuner som säger att de ställer sig tveksamma eller har inte kommit i kontakt med denna proble- matik. Det skäl de anför är att personlig kännedom betyder en del i de mindre kommu- nerna. "De som är funktionshindrade och bor på mindre orter tror jag klarar sig bättre tack vare kortare beslutsvägar och fungerande nätverk samt helhetssyn." De yrkesgrupper som mest har kommenterat denna fråga är dem från och . Minst har frågan kommenterats av rektorerna. Svaren på denna fråga visar tydligt att orsakerna som anförs är strukturella; det är sällan det har nämnts sådant som handläggarens inställ- ning o.d. De som inte instämmer i att ärenden faller mellan stolarna - med undantag för dem från små kommuner - har en tydlig benägenhet, som det framgår nedan, att subjektifiera pro- blemet, de tenderar att förklara det med hänvisning till den funktionshindrade perso- nens/dennes anhörigas egna förhållningssätt, t.ex. att personer med funktionshinder inte vill eller inte förmår att ta emot information. Enligt vår mening tycks det finnas personer som verkar se sig själva enbart som administratörer av ett fast gällande regelsystem. 4.13.1 Personalens förslag till lösningar Några av de mest återkommande åtgärderna som föreslås av personalen för att kunna und- vika att ärenden "faller mellan stolarna" är samarbete, samverkan mellan myndigheter, ge- mensam kassa, ökad kompetens, tydligare information, att sökanden skall vara insatt. Hur man samarbetar och delar ett gemensamt ansvar och arbetsuppgifter varierar såväl mellan kommunerna som inom kommunerna. Flertalet av den personal som ingått i studien angav att samarbete och arbetsfördelning inte fungerar bra, men det finns också de som är av motsatt uppfattning t.ex. de som bor i små kommuner. Sammantaget framgår av undersökningsmaterialet att kommunalanställd personal anser att de utför arbetsuppgifter som borde utföras av landstingsanställda och landstingsanställd personal att de utför arbetsuppgifter som kommunalanställd personal borde utföra. Detta tyder på ett djupgående gränsdragningsproblem. Detsamma gäller mellan försäkringskas- sans handläggare och handläggare inom socialtjänst. Se bilaga I där ett antal representativa svar återges. Det är många som har påtalat att de av riksdag och regering antagna handikappolitiska målen inte fått den genomslagskraft i samhället som hade förväntats på grund av den frag- mentering och bristande helhetssyn som råder inom myndigheter och andra offentliga or- gan. Det är också en uppmärksammad tendens att personer med funktionshinder hänvisas till olika myndigheter med olika former av ansvar för människor med funktionshinder. Den Förvaltningspolitiska kommissionens definition på fragmentering av den statliga verksam- heten fångar på ett mycket precist sätt de kommentarer som följer nedan. "Fragmentering kan definieras som ett brist på sammanhang mellan olika verksamhetsgrenar, tendens till splittring samt oförmåga att se till helheten och övergripande mål." Hänvisning görs till en om en tendens som utgör regel snarare än undantaget inom välfärds- politiken: "En allvarlig iakttagelse är att det är oklart om en enskild människas problem faller mellan stolarna eller bollas mellan olika myndigheter. Personer som egentligen borde hanteras av den individinriktade hålls kvar i socialförsäkringen med hjälp av diffusa diagnoser. På likartade sätt samlas många fall med arbetsmarknadsproblem hos försäkringskassorna i stället för hos arbetsmarknadsmyndigheterna." 4.14 Vad är särskilt svårt i arbetet på det här området? Personalens uppfattning om det som är särskilt svårt i arbetet kartlades i fråga 24. Bortfallet är något större här än på de frågorna med fasta svarsalternativ. Det mest frekventa svaret när det gäller svårigheterna i arbetet som rektorerna anför, är bristen på resurser. Det mest frekventa svaret inom vårdsektorn är känslan av att inte räcka till. Kravet som kommer från många bland personalen inom är förstärkning av arbetsstyrkan eller minskning av arbetsmängden. (Jämför också med fråga 12 som gäller orsakerna till varför man upplever stor press i arbetet. Det är så många som som instämmer att så är fallet bl.a. beroende på att nya arbetsuppgifter tillkommer ständigt.) En annan aspekt som framhållits är att arbetet kan vara psykiskt ansträngande (svårt att meddela föräldrar att bar- net är begåvningshandikappat, svårt att meddela att inget stöd ges, osv). Att arbete med människor kan vara psykiskt påfrestande är känt - framförallt där människor drabbats av problem eller sjukdomar – och svaren bekräftar denna bild. Se bilaga II där ett antal repre- sentativa svar återges. Med fråga 25 ville vi få respondenternas synpunkter på bemötandefrågan som vi inte kun- nat fånga in i enkätens fasta svarsalternativ. Många betonar att det är oerhört viktigt med mer kunskap om funktionshinder och om hur ett bra bemötandet skall uppnås. Kompetens- höjande åtgärder ses av många som ett måste. Det är också mycket vanligt att responden- terna skriver att man skall bemöta andra så som man själv vill bli bemött. De flesta, oberoende av sektor, önskar mera resurser. Svaren på denna öppna fråga ger prov på varia- tionsrika synpunkter och positiva likväl som negativa attityder som, och därför utgör kommentarerna en viktig läsning. Se bilaga III där ett antal representativa svar återges. (frågorna 26-29) De senaste årens utveckling inom skolan har kännetecknats av reformer som lett fram till utökat ansvar för kommunerna. Besluten om ny ansvarsfördelning och ett nytt styrsystem på skolområdet innebär sammantaget kraftigt förändrade förutsättningar för skolans ut- veckling. Staten anger vad skolans arbete skall inriktas mot och leda till, som vägarna att nå uppsatta mål samt resursfördelning blivit en lokal angelägenhet. De nya villkoren och förutsättningarna ställer stora krav på skolledarrollen. Att leda en lärande organisation skiljer sig avsevärt från att administrera en traditionell förvaltnings- organisation. Rektors roll är att vara chef och ledare för den pedagogiska verksamheten. Men administrativa uppgifter och budgetansvar tar mycket av rektors tid och hindrar vederbörande från att fungera fullt ut som pedagogisk chef och arbetsledare. är det självklart att de flesta barn med funktionshinder skall gå i skolan tillsam- mans med andra barn. Det finns emellertid undersökningar som tyder på att det inte är självklart att dessa elever helt och hållet räknas in i gruppen. Tendenser till segregerade lösningar blir allt tydligare och bristen på en god utbildning gör att många elever med funktionshinder riskerar att slås ut . Får de inte en god utbildning ef- ter sina förutsättningar och det stöd de behöver på grund av sina funktionshinder, finns det stor risk att de som vuxna kommer att hamna i underläge och få en besvärligare situation än många andra medborgare. Skolan har stora ekonomiska problem. Om en elev krä- ver omfattande assistans kan skolan ibland ha svårt att bistå med detta i den utsträckning det skulle behövas. Specialundervisningen skall räcka till alltfler elever och läromedlen och hjälpmedel tar att få och är inte alltid anpassade efter individuella behov. Det hän- der att elever med komplicerade funktionshinder hänvisas till andra skolor än dem de nor- malt skulle ha gått i därför att skolorna inte är tillgängliga eller saknar tillräcklig specialistkompetens. Det händer också att funktionshindrade elever, som inte är utveck- lingsstörda, hänvisas till särskolan som än så länge har bättre resurser. Sammantaget för- svårar detta funktionshindrade elevers möjligheter att få valfrihet och undervisning likvärdig med andra elever. Frågorna till skolledarna har ställts mot denna bakgrund. 5.2 Om behovet av förändringar i skolan Syftet med fråga 26 var att fastställa ett antal ramfaktorer. Vi ville veta om det krävdes för- ändringar och - om så var fallet - inom vilka områden. Som resultatet visar anser en majo- ritet av de skolledare som svarat, att det behövs bättre resurser och kompetens för att åstadkomma en förändring för att förbättra möjligheterna för funktionshindrade elever i skolan. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA ST¤LLD ENDAST TILL PERSONAL INOM SKOLAN Det är som anger att stor förändring krävs när det gäller skolans ekonomiska resurser. Det är också en hög andelen som anger att stor förändring krävs när det gäller skolperso- nalens kompetens för att tillgodose behoven för denna grupp av elever, . Medan det är av rektorerna som anser att stor förändring krävs när det gäller lokalanpassning i skolan för att elever med funktionshinder skall få en likvärdig undervisning med andra ele- ver. Det är som menar att stor förändring krävs på hjälpmedelssidan. Det är som anger att stor förändring krävs när det gäller läromedel för att elever med funktionshinder skall få likvärdig undervisning med andra elever. Det är som anger att stor förändring krävs när det gäller assistenthjälp. Vi kan inte se det på annat sätt än att skolan måste få bättre ekonomiska resurser för att garantera att funktionshindrade elever får det stöd de behöver i undervisningen. I fråga 27 ville vi undersöka om det är det riktigt att elever med funktionshinder drabbas i högre grad än icke-funktionshindrade elever av nedskärningar. Som framgår av rektorernas svar är det fler som bedömer att resurserna till funktionshindrade elever har minskat () än de som anger att de har ökat (). Flertalet () anger emellertid att resurserna i för- hållande till resurserna för andra elever är oförändrade. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA ST¤LLD ENDAST TILL PERSONAL INOM SKOLAN Enligt vår mening är dessa resultat kanske något förvånande. Vi hade möjligen väntat oss att ännu fler av de tillfrågade skolledarna skulle pekat på minskande resurser för elever med funktionshinder visavi andra elever. Många undersökningar som vi läst har just fram- hållit att det är elever med särskilda behov som fått sitta emellan i de besparingar som ge- konstaterar t.ex. i Bilden av skolan 1996 att det ofta saknas en samlad dokumentation och åtgärdsprogram för elever med funktionshinder. Elever med behov av särskilt stöd är dessutom extra utsatta när resurserna till skolan skärs ned. I en något äldre rapport framhåller dåvarande (1993) att numera går alla barn med funktionshinder i vanliga skolor, men långtifrån alla kan delta i skolarbetet som andra barn. De största hindren är ofta inte deras funktionsnedsättning, utan brist på anpassning, hjälp- medel, läroböcker och kompetent personal. Det fattas bra läroböcker och lämpliga arbets- redskap för många barn med funktionshinder. Synskadade barn råkar exempelvis ofta ut för att få vänta på en lärobok på kassett tills resten av klassen redan har arbetat färdigt med bo- ken. Undersökningen visar bl.a. att det finns en klar tendens att bristen på ekonomiska re- surser undergräver den handikappade elevens speciella situation. 5.4Om inställningen till att ha elever med funktionshinder i klassen I denna fråga (fråga 28) har vi velat undersöka hur man uppfattar att effekterna blir, när det finns elever med funktionshinder i en vanlig klass. Hur ser skolledarna på principen om en skola för alla? Frågan ställdes på följande vis: "Det finns olika uppfattningar om vilka effekterna blir när det finns elever med funktionshinder i en klass. I vilken utsträckning anser Du att detta medför.." Därefter formulerades tio olika alternativ som respondenten i varierande grad kunde instämma i, eller helt ta avstånd från. Vi ställde frågan bl.a. mot bakgrunden av att det börjar höjas röster för att svårt funk- tionshindrade elever borde sammanföras i särskilda klasser eller specialskolor för att på det sättet, antar man, få bättre resurser. Vi har också sett, som tidigare nämnts, en överström- ning av elever till särskolan. Vi anser att det här är en oroande utveckling. Målet "en skola för alla" måste enligt vår mening stå fast. Om ett samhälle utvecklas mot integration eller segregation visar sig främst i hur det behandlar de medborgare, som har svårast att komma till sin rätt och vilkas möjligheter är beroende av det stöd de kan få från samhället som hel- het. I tabellen nedan visas fördelningen av svar beträffande hur man bedömer effekten av att undervisa funktionshindrade elever tillsammans med andra elever. Svaren visar mycket otvetydigt att detta bedöms generellt som gynnsam för alla elever. Drygt hälften av rektorerna ansåg att man fick en förbättrad undervisningsmetodik i mycket hög eller ganska hög utsträckning om det fanns funktionshindrade elever i klassen. På frågan om det förhållandet också ger ökad pedagogisk kompetens svarar så många som att så är fallet i mycket hög eller ganska hög utsträckning. Så svarade också av rektorerna på frågan om detta skulle medföra förbättrad självkänsla hos funktionshindrade elever. På frågan om funktionshindrade elever bidrog till bättre klimat i klassrummet svarar att så är fallet i mycket hög eller ganska hög utsträckning. Om detta ger ökad tolerans bland eleverna svarar så många som av rektorerna att så är fallet i mycket hög eller ganska hög utsträckning. Att det skulle ge förbättrade skolprestationer hos funktionshind- rade elever är det bara något mer än hälften av rektorerna som anser att så är fallet i mycket hög eller ganska hög utsträckning, och av rektorerna anser i samma utsträckning att fördomarna befästs och förstärks om funktionshindrade elever skulle undervisas till- sammans med andra elever. På frågan om sådana förhållanden ger försämrade resultat hos elever som har lätt för att lära sig är det som anser att så är fallet i mycket hög eller ganska hög utsträckning medan anser att det orsakar stor arbetsbelastning för lärarna. Däremot är det väldigt få som instämmer i att det skulle leda till att det blir för många vuxna i klassrummet . Inställningen till ha funktionshindrade elever i skolan måste således överlag ses som po- sitiv. Det är av rektorerna som anser att detta skulle hindra eller på annat sätt vara negativt för de andra elevernas möjligheter att ta till sig undervisningen. De allra flesta an- ser också att umgänge med funktionshindrade elever inverkar positivt på attityderna. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA ST¤LLD ENDAST TILL PERSONAL INOM SKOLAN bättre klimat i klassrummet ökad tolerans bland eleverna att elever med funktionshinder att fördomar befästs och att skolresultaten hos elever som har lätt för att lära måste avsätta mycket tid åt stor arbetsbelastning för lärare att det blir för många vuxna i 5.5 Om behovet av kunskap m.m. Syftet med fråga 29 är att se om förutsättningar föreligger för en pedagogik utifrån den funktionshindrade elevens behov. Arten och graden av de enskilda elevernas behov är självfallet skiftande, och lättare funktionshinder påverkar ofta inte skolsituationen särskilt mycket. En stor del av rektorerna uppger att de saknar eller har begränsade kunskaper och färdig- heter att leda skolgången för funktionshindrade elever. En femtedel svarar direkt nej på frågan om de har de kunskaper och färdigheter som behövs. Och säger att de bara har sådana kunskaper och färdigheter till viss del. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA ST¤LLD ENDAST TILL PERSONAL INOM SKOLAN VISA ELEVER MED FUNKTIONSHINDER Det som dessa sammanlagt drygt tre fjärdedelar av rektorerna menar sig vara i behov av att veta mera om, är först och främst kunskap om specifika funktionshinder. av dem som har otillräcklig kunskap anför att de behöver veta mer om sådant. Många av dem behöver också veta mer om undervisningsmetodik (), om var man kan få mer information (), och om annan lagstiftning utanför skolområdet (). Minst behov verkar finnas angående kunskaper om det egna regelverket. Det är av dem som har behov av ytterligare kunskap, som anger att de behöver veta mer om det egna regelverket. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA ST¤LLD ENDAST TILL PERSONAL INOM SKOLAN ELLER 4ILL VISS DEL P¥ FR¥GAN SOM REDOVISAS I TABELL "EH¶VER EJ VETA MER "EH¶VER VETA MER Annan lagstiftning utanför skol- Var man kan få mer information Resultaten av frågorna till skolledarna tyder enligt vår uppfattning på att stödet för elever med funktionshinder i skolarbetet är otillräckligt. De övergripande målformuleringar som skall styra skolans verksamhet tycks inte vara tillräckliga för att värna om elever med funktionshinder. Detta visar sig ännu tydligare i tider då skolorna måste göra besparingar i sin verksamhet. Det är troligt att också elever med funktionshinder som har särskilda behov av stödinsatser kommer i kläm vid besparingar. Fler elever kommer till, klasserna ökar i storlek och speciallärartjänsterna räcker inte. Neddragningar i skolans budget är en viktig faktor men problemen kan inte förklaras bara utifrån neddragningar av resurser i skolan. En annan betydelsefull faktor är att kunskapen om dessa elevers behov och om vilka insatser som kan och behöver göras behöver öka bland rektorerna. Två teman har utgjort grunden i denna studie, dels personalens möte med funktionshind- rade personer, dels hur detta möte kan påverkas av arbetsförhållanden, resursbrist etc. Nedan följer några personliga reflektioner med utgångspunkt i den utförda undersökningen. Att möta den andre Man måste vara klar över att relationen mellan tjänstemannen och klienten inte är jämbör- dig. Tjänstemannen har ett övertag, grundad på formell och informell maktposition. Klien- ten är hjälpsökande. Tjänstemannen har problemformuleringsföreträde när det gäller att definiera klientens livssituation och behov. Övertaget har också sin grund i de känslor av skuld och skam och som ofta finns hos klienten. Eftersom man arbetar med människor som är beroende av , socialtjänst, vården finns det redan från början en in- byggd obalans i relationen som man måste reflektera över. Personalen är i grunden också beroende av sina klienter/patienter/elever p.g.a. det yrke de valt; men deras beroende är lättare att bortse från och framför allt individoberoende. Personalens attityder påverkar klientens/patientens/elevens uppfattning om sig själv. Det handlar om ett möte med en annan. Vi ser oss själva även i andras ögon. Detta lägger ett utomordentligt stort ansvar på personalen. Handläggarens, vårdpersonalens, skolpersona- lens attityder kan ha en mycket stark genomslagskraft på personer med funktionshinder därför att det handlar om täta kontakter och väldigt viktiga kontakter. Att möta en negativ attityd från någon på gatan går att leva med, men inte att möta den från en professionell myndighetsföreträdare som man är beroende av. Personalen måste vara uppmärksam på att inte ge patienten/klienten/eleven bilder av henne själv som kan verka nedbrytande på självkänslan. Negativa attityder går inte att dölja. De finns där och färgar handläggarens, vårdpersonalens, skolpersonalens arbete som riktar sig till den som har ett funktionshinder. Den som dessutom kommer från ett annat land kan mötas av negativa attityder som blir för omfattande för att vara hanterliga. I un- dersökningen framgår att relativt många har föreställningen att språksvårigheter och kultu- rella skillnader i vissa fall är orsaken till missnöje och i de öppna frågorna finns ett par kommentarer som uttrycker väldigt negativa attityder till invandrare. Handläggning av ett ärende bygger bl.a. på den uppfattning som bedömaren bildar sig om klientens beteende och berättelse. Det finns risk för missuppfattningar när parterna tillhör olika kulturer och uttalar sig och bedömer saker enligt sina egna referenser och normer. Hos personalen kan föreställningar utvecklas på grund av egna fördomar kring klientens nationalitet. Dessa förutfattade meningar kan vara positiva eller negativa, men de färgar attityden redan innan mötet med klienten ägt rum. Att vara hjälpsökande är att vara i en beroendesituation och kan lätt upplevas som att man avgivit en "svaghetsförklaring".