sou · GMB318 · 1999-01-01 00:00:00 — Samarbetet omfattar såväl efterfråge- som utbudssidan. På det polisiära området finns ett forum, , för sådant arbete. Inom EU har etablerats ett polissamarbete, EDU, som avses få permanenta arbetsformer i en ny organisation, Europol. Ett motsvarande samarbete finns även inom tullens arbetsfält genom Internationella Tullunionen, ICO. De nordiska länderna har egna samarbetsformer och genom anslut- ningen till Europeiska unionen har ytterligare sådana tillkommit. Ett flertal undersökningar har visat att attityderna till och bruket av narkotika har förändrats , särskilt bland de yngsta. Detta är en utveckling som ägt rum i stora delar av världen . I har denna ökning dock skett från en rekordartat låg nivå. De årliga skolundersökningarna i årskurs 9 vi- sade att av eleverna hade provat narkotika. hade av pojkarna och av flickorna provat. Detta var en upp- repning av siffror. Trenden av kontinuerlig ökning kan alltså vara bruten. UNDCP beräknar (World Drug Report 1997) att det finns 8 mil- joner heroinmissbrukare i världen och att det därtill finns 30 miljo- ner som missbrukar amfetamin. Kokain missbrukas av 13 miljoner. Den mest använda drogen är cannabis, som används av 141 miljo- ner människor. Siffrorna är uppskattningar, men ger en god bild av omfattningen. Missbruket förekommer i alla världsdelar. Den aktuella trenden i är att missbruket breder ut sig. Ut- budet har ökat och priserna har fallit. Nya preparat, särskilt synte- tiska droger, har tillkommit och nya intagningssätt har lanserats. sprids till exempel en form av heroin som särskilt lämpar sig för rökning. Detta kan leda till att nyrekryteringen av heroinister underlättas. har uppgifter kommit om heroinrökning även i . Det finns en tydlig trend av ökad efterfrågan på stimulerande droger. Dessa syntetiskt framställda preparat förväntas framställas i omedelbar närhet till områden där efterfrågan finns eller kan ut- vecklas. är en sådan region. Tillverkning av amfetamin och ecstasy är etablerad, och utgör en etablerad marknad för dessa produkter, särskilt amfetamin. UNDCP uppfat- tar de syntetiska drogerna som en allvarlig hotbild mot . I vilken mån den svenska efterfrågan kan öka är oklart. Nya missbruksformer kan eventuellt bidraga till en nyrekrytering. Amfetamin lanseras i tablettform istället för, som , i pulverlös- ning för injicering, vilket kan resultera i att intresset för partydroger (ecstasy, LSD) förflyttas till klassisk narkotika. Det kan också ge möjlighet till nyrekrytering, bl a av det skälet att amfetamin är bil- ligare än ecstasy. Polisiära insatser mot rave-miljöerna har ändrat det nya mönster som uppstått . Musiken har i stor utsträckning flyttat över i discotequemiljö. Drogerna anses ha följt med. Detta innebär att de yngsta inte längre har samma tillgång till denna musikform, och kanske inte heller till partydrogerna. har intresset fokuserats på de sk partydrogerna. De årliga drogvaneundersökningarna i årskurs 9 avslöjar emellertid att dessa droger inte har någon betydande genomslagskraft i den här ålderskategorin (). Det är cannabisprodukter (hasch och marihuana) som totalt dominerar. Vid årets undersökning hade använt cannabis. Det är en allmän bedömning, inte bara i , att de unga ecstasy-användarna inte tillhör den klassiska missbrukargruppen, och att de därför inte automatiskt kommer att utveckla beroende och gå in i en missbrukarkarriär. Cannabis används av alla narko- maner. Cannabis användes också rekreationellt, dvs av personer som endast använder preparatet vid speciella tillfällen och/eller i li- ten omfattning. Ett ännu relativt ouppmärksammat fenomen är ut- bredningen av heroinrökning. Med utgångspunkt i invandrarmiljöer sprids detta nu bland andra ungdomar i de bostadsområden där fö- reteelsen finns. Missbrukarpotentialen är troligen betydligt större i dessa sammanhang, eftersom rekryteringen tycks följa i de klassis- ka spåren. Den senaste beräkningen av missbrukets utbredning, genomförd av Utredningen om narkotikamissbrukets omfattning, , uppger att det fanns 14.000 – 20.000 sk tunga narkomaner i landet. Uppskattningen innefattar ett mörkertal av dolda narkomaner. Bryt- punkten sattes till 17.000 personer. av dem hade injicerat . Undersökningar av det här slaget vidkännes avsevärda tolkningssvårigheter, och därför på- går också omtolkningsförsök. Någon betydande förändring av an- talet tunga narkomaner har troligen inte ägt rum varken i förhållan- de till den föregående inventeringen, som ägde rum , eller fram till . För vissa former av missbruk (undantag är i vart fall partydrogerna) har denna kärnpopulation en roll som inspiratörer för yngre experimentella missbrukare. De använder amfetamin, he- roin och cannabis. De utgör den konsumentskara som potentiella säljare måste utgå ifrån. Den vuxna befolkningen som helhet har ett måttligt intresse för narkotika. har redovisats en samnordisk undersökning om narkotikavanor. Den visade att av svenskarna hade provat cannabis. Risken för att cannabis skall spridas i den allmänna be- folkningen är låg. På frågan om man tror att det går att använda cannabis utan att bli beroende svarade nej, vilket är en mycket hög siffra. Svenskarna urskiljde sig än mer i sin uppfattning att narkotikan är ett större samhällsproblem än alkoholen (, vilket till exempel kan jämföras med ). På frågan om man skulle vilja prova cannabis om det vore tillåtet svarade en- dast av svenskarna ja. Även i de övriga nordiska länderna var andelen låg. Narkotika förefaller alltså vara av intresse endast för en begränsad grupp människor. Från en pool av ungdomar som utforskar vuxenlivets lockelser utkristalliseras en grupp av missbruksbenägna som kan fastna i en missbrukskarriär. Majoriteten av ungdomar behöver knappast nå- gon antidrogundervisning för att avstå. En annan grupp kan hållas på rätt sida om gränsen genom olika former av insatser, där infor- mation, positiva livsmiljöer, förbud och åtstramad drogmarknad har betydelse. En tredje grupp utgör den klassiska rekryteringsbasen. För den gruppen är det särskilt viktigt att utbudet begränsas. Poli- sens och tullens verksamhet kan vara direkt avgörande eftersom den gruppen endast följer (över-) tydliga budskap. Kontrollpolitik behövs således inte minst för att skydda de mest sårbara. Det finns ett folkligt stöd för sådan verksamhet. I den nämnda nordiska undersökningen tillfrågades respondenterna om de ansåg tullens verksamhet vara väsentlig i detta avseende. I ål- dersgrupperna upp till ansåg så vara fallet. I åldersklas- serna däröver ansåg att tullverksamheten är väsentlig. Narkotikamissbrukets (allt bruk rubriceras som missbruk) omfatt- ning hänger samman med en rad faktorer. Den aktuella 90- talsökningen anges ofta hänga samman med en trend, som i övrigt gör sig påmind inom musikstilar, klädmode, TV-program, ung- domstidskrifter mm. En tidigare trend av frisksport har avlösts av en trend som accepterar eller tom förespråkar drogbruk. och nya intagningsprocedurer sägs ha medverkat till att unga män- niskor ökar sin benägenhet att prova. Det finns också en utbredd uppfattning att det behövs nya pedagogiska metoder i det förebyg- gande arbetet. Ungdomarna vet mera om droger och dessas ef- fekter och de låter sig inte imponeras av budskap som uppfattas överdriva medlens skadliga effekter. lokala eller nationella utvecklingstrender tar allt oftare internationella mönster. Internet skyndar på dessa trender. I takt med en ökad internationalisering har svenska ungdomars attityder till droger successivt förskjutits till mindre restriktiva håll- ningar, och fler säger sig vara beredda prova narkotika. Expone- ringen har också ökat , om än en uppbromsning skett 1997 (årskurs 9). Dock är det långt kvar till de rekordhöga ni- våerna , och det handlar om en ut- präglad minoritet som befattar sig med droger. Vetskapen om att man kan riskera åka fast i polis- eller tullkon- troller avhåller en del från att våga befatta sig med droger. Informa- tionsinsatser har också betydelse. Det är emellertid svårt att mäta ef- fekter därav. Kanske unikt för är kontrollorganens medver- kan i denna process. Såväl polis som tull bedriver ett drogpreventivt arbete bland ungdomar. Det brukar betonas att informatörer i dessa sammanhang måste vara trovärdiga, dvs kunna peka på någon form av egen erfarenhet av det man talar om. Det är naturligtvis för han- den i dessa exempel. Representanter från tull och polis har möjlig- het till konkreta presentationer, vilket kan behövas i konkurrens med de budskap som strömmar över ungdomarna från andra kana- ler. Efterfrågan på droger har ökat i , men det har också utbudet. Detta är ett internationellt mönster, vilket ger genomslagskraft som slår igenom även i . Det är svårt att avgöra om det är utbud eller efterfrågan som är den dominerande kraften. Klart är däremot att dessa krafter hänger samman. Enligt det svenska synsättet är det av mycket stor vikt att utbudet begränsas eftersom rik tillgång till narkotika (förenat med låga pri- ser) tenderar locka fler att prova. Ur denna pool av brukare rekryteras sedan missbrukare. I denna fråga råder det dock inte enighet. En del menar att vem som helst som provar kan bli bero- ende missbrukare, medan andra menar att det huvudsakligen hand- lar om speciella riskgrupper. I alla avseenden är det ändå så, att utan tillgång till narkotika blir ingen narkoman. Utbudsbegränsning (kontrollpolitik) är med andra ord en vital del av narkotikapolitiken. All erfarenhet pekar ändå på att av alla de som provar narkotika (surveyer brukar visa att av den vuxna befolkningen provat) endast en mindre del utvecklar långvarigt bruk och beroende. Marknaden påverkas även av de livsstilstrender som för tillfället dominerar. gick missbruket ner, vilket återspeglades i olika mätmetoder. En del vill göra gällande att detta hängde sam- man med den förda narkotikapolitiken, men det har påpekats att samma trend varit dominerande även i andra länder med en annan politik. kunde vi i registrera en ökning i de ungas drogvanor, trots att politiken förblivit oförändrad. Det finns alltså krafter vid sidan av de politiska. Trender, eller livsstilar, berör efterfrågesidan. Men trender kan understödjas och tom initieras ge- nom aktioner på utbudssidan. Rika vallmoskördar resulterar ound- vikligen i ett ökat utbud av heroin. När injektionsmissbrukarna fö- refaller rekryteras i mindre omfattning (marknaden är mättad) lan- seras nya intagningssätt i avsikt att få avsättning för produkterna. Heroinet presenteras som rökheroin och marknadsföres kanske som mindre beroendeskapande än injektionsbruk av heroin. Däri- genom kan randgrupper av måttliga brukare ledas in i mer avance- rade vanor och beroende. Detta kan underlättas med draghjälp. har just detta kunnat iakttas när man studerar kläd- modet; modellerna skall se tärda ut (heroin chiq). Endast en oerhört liten del av den narkotika som användes i har sitt ursprung här. Gränskontroller är därför en naturlig och viktig del av narkotikapolitiken. Inför anslutning till EU och fanns stor oro för vad detta skulle kunna bety- da för åtgärderna mot narkotikatillförseln. Personalneddragningar avviserades, och följde också. hade ca 4.000 anställda. var styrkan nere i ca 2.500. arbetsme- toder skulle delvis ersättas av nya, inte minst utökat internationellt samarbete. Inledningsvis följde, som många befarat, en nedgång i beslagen. förefaller emellertid tullen ha återtagit förlorade positioner; be- slagen ökar. Detta kan antingen bero på att verksamheten verkligen återhämtat sig och att de nya metoderna börjat ge resultat, eller så handlar det om ökade införselmängder varvid den procentuella an- delen beslag i förhållande till den totala inföselmängden kan vara . Prioriteringar och arbetsmetoder ger naturligtvis utslag i beslags- siffrorna. I Rapport 97 (FHI/CAN) konstateras att betydelsefulla förändringar i polisens och tullens arbete kunnat avläsas i statisti- ken. Till exempel kunde nya riktlinjer för åtalsunderlåtelse, perso- nalförstärkningar mm vara de underliggande orsakerna till de för- ändringar i statistiken som man kunde utläsa. Vanskligheten i att enbart göra bedömningar utifrån siffror i en tabell kan också de- monstreras av dopingstatistiken. Bakom färre beslagtagna enheter kan ligga injektionslösningar istället för tabletter. Effekterna kan stället vara kraftfullare; en minskning som kanske är en ökning. För övrigt gäller att framgångsrikt kontrollarbete kan riskera driva fram mer förädlade produkter, vilka blir lättare (mindre utrymme) att smuggla. Att bekämpa narkotikatrafik är att kämpa mot en mäktig och skicklig motståndare. Enligt UNDCP är den illegala narko- tikahanteringen världens kanske mest omfattande näringsgren. Nar- kotikaproduktionen ökar och organisationsgraden ökar bland de karteller som är verksamma i det globala, illegala nätverket. Pro- duktionsmetoderna blir allt mer förfinade. Med ökad satsning på framställning av syntetiska droger ökar utbudet som lagar kan kringgås. Dessutom kan fler attraheras; de nya drogerna har inte på samma sätt som de klassiska en negativ stämpel. Istället har de en air av smart drugs över sig. Gränsdragningen mellan illegala droger, läkemedel, hälsokostpreparat, prestationshöjande preparat och kosttillskott blir allt svårare att upprätthålla. Allt detta går pro- ducenternas ärende. Bekämpningen kommer på efterhand, men finns. Smugglingen har blivit än bättre organiserad och tidigare fristående brottsorganisationer samarbetar numera i allt större utsträckning. Samarbetet sträcker sig från odling till försälj- ning. Fram till 80- talets slut odlades olika produkter var för sig i helt olika delar av världen. odlas inte bara coca i , utan även . Heroin kan alltså föras ut över världen i ett pa- rallellt distributionsnät till det tidigare kända. därmed kommer nya handhavare i kontakt med varandra. smugglingsmetoder som tidiga- re använts av endast vissa syndikat lärs nu ut till andra. Exempelvis kan metoden att föra över smuggelgodset från större till mindre båtar utanför med fördel användas även här. Med kust och svårövervakad skärgård bör det finns sådana möj- ligheter. Att narkotikahanteringen på ett högre internationellt plan är välorganiserad behöver inte betyda att varje delmarknad, till exem- pel , detaljvis är indragen i den planeringen. Däremot kan naturligtvis mindre ligor och samarbetspartners ändå operera med stor skicklighet. Trafiken förflyttar sig ständigt till infartsvägar där upptäcktsris- ken förväntas vara lägre. De ökande beslagen vid postterminalen på sänder varningssignaler, som resulterar i att andra metoder användes än postförsändelser. Man måste utgå ifrån att brottssyndikaten har en kapacitet till att förbättra och ändra sina operationsmetoder. Hela deras existens hänger på detta. Enskilda smugglare kan ha en annan rationalitet. ligen obetydlig marknad internationellt sett, men metoder som visat sig framgångsrika tas säkert i bruk även här Med ökat samarbete över nations- gränser, underrättelseverksamhet och analyser och ett effektivt rap- porterings system kan även en till numerären blygsam verksamhet ha en viktig roll. Icke minst gäller detta naturligtvis med dess av- skräckande effekt på handel bedriven av mindre ligor och enskilda. Myrtrafiken låter sig inte påverkas av insatser mot exempelvis pengatvätt eftersom detta rör en helt annan kategori av människor. Myrtrafiken, eller narkotikaturismen, kan endast bearbetas med åt- gärder riktade mot enskilda smugglare, försäljare och konsumenter. För detta krävs konkreta ingripanden på personbasis. På samma sätt som en polisbil på en väg drar ner trafiktempot bidrar en synlig tul- lare till att färre personer tar risken att bli fast. Lokala nätverk, till exempel det som finns etablerat i Öresunds- området med representanter för tull, polis, åklagare, narkomanvård, skola och narkomanvård talar om riklig tillgång på diverse slag av narkotika samt låga priser. En aktuell rapport om heroinmissbruk () visar att heroinrökningen börjar breda ut sig i . Från olika polisdistrikt finns liknande rapporter. Den samlade rapporteringen har fått allt mera substans. har detta early warning system eller kunskapsutbyte bidragit till att man tidigt uppmärksammat nya trender uppsnappa- de redan på ryktesnivå. Redan osofistikerade arbetsmodeller kan alltså ge ett bidrag. Med tillägg av mera avancerade analys- och rapporteringsmetoder (som tull och polis nu utvecklar) och särskilt uttalat i kombination med överordnade system riktade mot svarta pengar har utbudsbekämpningen en lika viktig roll att spela som efterfrågebekämpningen. Nästan all narkotika som konsumeras i kommer hit från ut- landet, men all narkotika som kommer hit konsumeras inte här. har spektakulära beslag gjorts av till exempel heroin och kokain där det har kunnat konstateras att partiet varit avsett för ett annat land. har till exempel heroinpartier till stoppats i . Det händer också att partier som är på väg till (eller ge- nom) stoppas i annat land. Att beräkna narkotikamarkna- dens omfång efter beslagsstatistik är därför vanskligt. Vi vet inte vilka totala mängder det handlar om. Vi vet inte heller hur många konsumenter som finns. Inte heller vilka konsumtionsmönster som finns. Dock kan vi utgå ifrån att beslagtagna partier ersätts av andra. God tillgång brukar betyda låga priser. Ett sådant förhållande tycks råda . En tolkning av detta kan vara att ett överutbud på narkotika råder. En annan tolkning kan vara att efterfrågan är låg. En springande punkt för att beräkna problemets svårighetsgrad är att få grepp över konsumtion och konsumenter. Surveyer i befolk- ningen görs med jämna mellanrum. Dessa ger en bild av det rekreationella bruket, men säger inte så mycket av det uttalade missbruket, och för att få en bild över narkotikabrukets storleksord- ning är detta viktigare. Det är nämligen de etablerade narkomaner- na, och deras regelbundna stora förbrukning, som håller liv i mark- naden. Två riksomfattande undersökningar om denna grupp har genom- förts. Den första , den andra 1992. Något annorlunda meto- dik användes, och den andra gjordes i ett urval av kommuner, var- för resultaten kanske inte skall jämföras utan vissa reservationer. Det rådde också olika vårdpolitiska klimat vid de två tillfällena. Vid den första försvarades klienternas anonymitet och medverkan skedde delvis motvilligt, vid den andra var vissa inrapporte- ringskällor satta i fråga, vilket ökade motivationen att redovisa. det andra tillfället hade man generellt större erfarenhet och kunskap och tillika var missbrukarna mer erfarna, slitna och synliga. Genom dessa större räkningar samt upprepade räkningar i viktiga kommuner samt därtill kliniska erfarenheter och intryck från olika vårdgivare och rättsvårdande instanser vet vi ändå i stora drag hur stor populationen av etablerade missbrukare är. UNO- undersökningen 1992 talar om ett intervall 14.000 – 20.000 med ett bryttal på 17.000 sk tunga missbrukare. Eftersom räkningen inte omfattade samtliga kommuner ger oss antalet faktiskt inrapportera- de personer inte någon distinkt vägledning. Med hjälp av smittskyddsinstitutets statistik över hepatit C- frekvens bland narkomaner har vi ytterligare en indikator att utgå ifrån. De narkomanvårdsinrättningar som testar för hepatit C (m.m.) har uppfattningen att av patienterna är smittade. Antalet narkomaner som bär på hepatit C (få lär kunna vara oupptäckta) är drygt 12.000. Gruppen av sk tunga narkomaner kan beräknas lite olika. Alla är inte lika intensiva i sitt missbruk, de befinner sig i olika faser av sin missbrukarkarriär, de har olika profil på grund av olika drogprefe- renser osv. Det är alltså i alla avseenden svårt att finna en korrekt beräkningsgrund. Ett försök görs ändå här för huvuddrogerna på marknaden, nämligen amfetamin, heroin och cannabis. Kokain tas också upp, om än detta preparat inte kan sägas vara stort i . Beräkningarna syftar till att föra samman missbrukarna och deras konsumtion med beslagsstatistiken för att grovt få en bild av hur stor andel av konsumtionsbehovet som fastnar i kontrollnätet. Fyra scenarior beräknas. Utgångspunkten för beräkning av hur många individer och hur ofta de använder amfetamin är vad man registrerar inom vårdapparaten. Amfetamin är den dominerande produkten bland injektionsmiss- brukarna. Många har hållit . Det är vanligt att till- greppskriminalitet förekommer i den här gruppen. Polisen är därför väl förtrogen med individerna, vilket väl också leder till att de i längden har svårt att hålla sig dolda. Här har kalkylerats med 7.500 individer och variationer i dosstorlekar och antalet missbruksdygn. På samma sätt som man vid case-findingundersökningar lägger till ett sk mörkertal till kärntruppen kan man behöva göra motsvarande i dessa beräkningar. Man kan till exempel kalkylera med fler eller färre individer respektive fler eller färre missbruksaktiva dygn, men den totala konsumtionen påverkas inte på något avgörande sätt av sådana justeringar. De sporadiska användarnas konsumtion gör en- dast en marginell förändring av den bild som ges här. Detta även om de skulle vara många. De använder nämligen små doser och oregelbundet. De kan därför få ingå i de räkneexempel som ges här. Preparatens renhetsgrad sägs vara hög. Kalkylering av effekter av olika renhetsgrad är inte gjorda. Att beslag görs behöver inte nödvändigtvis betyda att konsumtio- nen minskar. Man kan istället utgå ifrån att det sker en reell över- produktion av narkotika. Om ett narkotikaparti inte når fram till konsumenterna ersätts det snabbt av ett nytt. I åskådningsexempel A har dygnsdoseringen beräknats till . Antalet missbruksaktiva dygn är beräknat till 100. Populationen är 7.500. Detta ger ett årligt behov av amfetamin. Någon speci- ell förändring av populationens storlek beräknas inte ha skett . Den genomsnittliga beslagsmäng- den för de fem åren har varit , vilket betyder att motsvarande av efterfrågan stoppats. I åskådningsexempel B har dygnsdosen satts till och antalet missbruksaktiva dygn till 100. Populationen densamma, dvs 7.500. Detta ger ett behov av . har då i genomsnitt tagits motsvarande av efterfrågan. Åskådningsexempel C utgår från dygnsdosen , men antalet aktiva dygn har höjts till 200. Med samma population ger detta ett behov av , vilket sänker beslagsandelen till motsvarande . Åskådningsexempel D har satt dygnsdosen till , och antalet aktiva dygn till 200. Med samma population ger detta . Be- slagsandelen motsvarar då . Fyra alternativa exempel ges. Utgångspunkt för beräkningarna är vad som är känt inom vårdapparaten. Antalet injektionsmissbrukare av heroin är betydligt färre än an- talet som injicerar amfetamin. Här anges antalet till 2.500. Variatio- nerna i räkneexemplen sker beträffande dosstorlek och antalet miss- bruksaktiva dygn. Det kan nämnas att de heroinister som söker för metadonbehandling kan komma upp i dygnsdoser om . De är få och deras intensitet i missbruket är särskilt utpräglad. Bruket att rö- ka heroin är tämligen nytt, och i stort sett saknas uppgifter om dess storleksordning. Eftersom variationen i missbruksintensitet skiljer sig åt inom gruppen av injicerande heroinister kan de anses omfat- tas av de grova räkneexempel som ges. Omfattningen av missbru- ket beräknas ha varit . Hänsyn har inte tagits till renhetsgrad då denna sällan är känd. Exempel A utgår från en dygnsdosering om . Antalet aktiva dygn är beräknat till 100. Populationen uppskattas omfatta 2.500 personer. Detta ger en efterfrågan på , vilket i sin tur pekar på en beslagsandel på 10,o %. Exempel B har dygnsdosering , vilket ger ett behov av . Beslagen motsvarar då 8,o %. Exempel C har dygnsdosering och antalet aktiva dygn 200. Detta ger ett behov av . Beslagen motsvarar då . Exempel D beräknar dygnsdosen vara och antalet aktiva dygn vara 250. Beslagen motsvarar då . Cannabis är det mest använda preparatet.