sou · GMB376 · 1999-01-01 00:00:00 — Utvärderingen tar sin utgångspunkt i en genomlysning av målen för statens stöd till idrott under detta sekel, med betoningen . Genomgången visar att de bärande motiven för idrottsstödet varit folkhälsa, bredd och att idrottsrörelsen är betydelsefull för med- borgarnas demokratiska skolning. Statens ambitioner inriktade sig tidigt på att stödja en sammanhållen idrottsrörelse. Denna tendens har förstärkts genom att statens stöd till idrotten efterhand koncentrerats till ett anslag och med RF som största mottagare. Målen för idrottsstödet har successivt utökats allteftersom samhällsutvecklingen och statens ambitioner motiverat det. Målen har varit svåra att följa upp därför att de uttryckts i allmänna termer och inte varit kopplade till önskade effekter. I utvärderingen konstateras dock att målen, trots brister i utformningen, är relevanta för den verksamhet som bedrivs inom idrottsrörelsen och att idrottsrörelsen i stort uppfyllt målen. I har det funnits en stor politisk enighet kring målen för idrottsstödet. Påföljande kapitel om medborgarnas motionsvanor ger en bild av hur pass väl statens mål om idrott åt alla uppfyllts. idrottspo- litiska beslut att med hjälp av idrottsrörelsen ge medborgarna tillgång till tävling och motion har varit framgångsrikt. Antalet medlemmar lik- som antalet föreningar har vuxit, skillnader mellan mäns och kvinnors motionsvanor har minskat, utbudet av idrottsanläggningar upplevs som tillfredsställande, kostnaderna för motion är låga och upplevs inte som betungande av flertalet hushåll. De offentligt finansierade anläggningarna dominerar fortfarande vad gäller val av plats där man motionerar. mäts nyttjan- det av privata anläggningar; av befolkningen uppger att de senast motionerade i en sådan anläggning. I kapitlet om idrottsrörelsens organisation, idé och verksamhet redogörs bl.a. för tillgången till anläggningar utifrån idrottsrörelsens perspektiv. Antalet kommunala anläggningar har ökat starkt dock med en viss avmattning då alltfler före- ningar tagit över driften av anläggningarna från kommunerna. Av kommunerna förväntar sig att andelen föreningsdrift kom- mer att öka . I förhållande till befolkningsmängd kan en viss brist på anläggningar iakttas i . Motion och tävling är centrala begrepp i idrottsrörelsens idé och verksamhet. Tävlingskulturen och elitidrotten upprätthålls i stor utsträckning av specialidrottsförbunden medan motionsverksamheten mestadels bedrivs ute i föreningarna. Motion behöver dock inte inne- bära att tävlingsinslagen utesluts. I den breda idrotten har tävlingen sin plats, men det är inte prestation utan snarare trivsel och välbefinnande som är ledstjärnan i verksamheten. Inom RF familjen finns också några förbund, t.ex. Korpen, som betonar motion framför tävling. I kapitlet om idrottsrörelsens finansiering visas en idrottsrörelse i ekonomisk tillväxt. beräknas rörelsen ha haft cirka 7,8 miljar- der kronor i inkomster vilket är en ökning i förhållande . Huvuddelen av intäkterna genereras av idrottsrörelsen självt. De offentliga bidragens andel, framförallt kommunernas, har minskat som andelen intäkter från spel och sponsring ökat. Det är framförallt breddidrotten som tillgodogör sig intäkterna från spel medan sponsring är en betydelsefull inkomst för den medieintensiva elitidrotten. Det statliga stödet till idrotten är litet i förhållande till idrottsrörel- sens totala intäkter. Det lokala aktivitetsstödet till barn- och ungdoms- verksamheten utgör i snitt (medianvärde) av en förenings intäkter, medan bidraget till specialidrottsförbunden varierar i bety- delse, alltifrån ett par procent av omsättningen, beroende på förbundens storlek. Allmänt gäller (undantaget Korpen och Akademisk idrott) att statsbidraget är en betydligt större andel av intäkterna i förbund med färre medlemmar och/eller liten kommersiell attraktionskraft än i förbund med många medlemmar och/eller stark kommersiell attraktionskraft. Ekonomin i förbunden och i föreningarna är i allmänhet god. På förbundsnivån har det egna kapitalet vuxit med . Penningströmmarna in i idrottsrörelsen är komplexa eftersom rörel- sen finansierar sin verksamhet från en rad olika källor – offentliga bi- drag, sponsring, medlemsavgifter, spel osv. – men även därför att idrottsrörelsens olika organisationsnivåer har sin särskilda finansie- ringsstruktur. Att idrottsrörelsen framgångsrikt förmått finansiera sig via många källor visar att den på olika sätt skapar värden för intressenter även utanför den egna rörelsen. Idrottsrörelsen som värdeskapare är ämnet för kapitel 6. För statens del har idrottsrörelsens bidrag till folkhälsan varit ett viktigt värde och därmed motiv för stöd. Att idrottsrörelsen engagerar barn och ungdomar har varit en ytterligare aspekt av dess legitimitet gentemot staten. Idrottsrörelsen betyder mycket för barnens och de ungas idrottande utanför skoltid. av pojkarna och av flickorna deltar regelbundet i någon form av idrott vilket gör denna grupp till den mest idrottsaktiva inom idrotts- rörelsen. Föreningarnas barn- och ungdomsaktiviteter är, vid sidan av fysiskt fostran, också i hög grad betydelsefulla för att utveckla barnen och ungdomarna socialt t.ex. att ge dem självförtroende och lära dem att samarbeta. Idrottsrörelsen spelar också en viktig roll i arbetsmark- nadspolitiken bl.a. genom lönebidragsanställning som ger sysselsätt- ning åt människor som av olika skäl befinner sig utanför den ordinarie arbetsmarknaden. Kommunernas stöd till föreningar motiveras till stor del av omsor- gen om barnens och ungdomarnas fysiska och sociala fostran men stö- det är också en ersättning för de olika uppdrag som föreningarna har tagit över från kommunen eller där man samarbetar med kommunen. Det handlar bl.a. om stöd till anläggningar där föreningarna alltmer tagit över driften. drivs drygt hälften av anläggningarna av före- ningarna själva. Andra exempel på uppgifter som idrottsrörelsen tar på entreprenad är friskvårdsprojekt i samarbete med landstingen och olika sociala projekt för att bekämpa våld och rasism. Idrottsrörelsens relationer med den kommersiella sektorn har ut- vecklats starkt . Med den utvecklingen har också följt en diskussion om föreningarnas tillhörighet i den ideella sektorn. En aspekt av detta är var gränsen går för den ideella föreningens skat- tebefrielse. Föreningarna är befriade från mervärdesskatt och inkomst- skatt så länge de kan visa att inkomsterna har naturlig anknytning till föreningens ändamål eller att det rört sig om verksamhet som av hävd utnyttjats för att finansiera ideell verksamhet. Skattemyndigheternas granskning av föreningarnas näringsverksamhet visar att föreningarna i flera fall inte uppfyller villkoren för skattebefrielse vilket resulterat i att utgående mervärdes- och inkomstskatt utkrävts. Ett annat problem som uppmärksammats är att de ideella föreningarna, när de bedriver näringsverksamhet, genom sin skattebefrielse kan snedvrida konkur- rensen. En ytterligare aspekt av idrottsrörelsens kommersialisering är den s.k. bolagiseringsdebatten. fick i ett tilläggsdirektiv i uppdrag att bedöma konsekvenserna för den statliga idrottspolitiken om föreningarna väljer att bedriva del av sin verksamhet i annan associa- tionsform än den ideella föreningen. slutsats är att bolagiseringen berör den marginella del av idrottsrörelsen som utgörs av kommersiellt attraktiv arenaidrott. Bolagiseringen innebär inte att den föreningsburna idrottens väsen med bredd och elit överges. Utred- ningen konstaterar att den allmännyttiga ideella föreningen skall fort- sätta vara mottagare av statens stöd och uppdraget att förverkliga målet idrott åt alla. Omvänt betyder det att staten inte skall stödja sådan idrottsverksamhet som tjänar privata vinstintressen. I kapitel 7 redogörs för de organisationer – främjandeorganisatio- nerna – som får stöd från statens idrottsanslag men som står utanför den organiserade idrottsrörelsen. får sex organisationer stöd: , , , , och . Verksamheten i organisa- tionerna skiljer sig från den RF-organiserade idrotten främst i det att tävlingsinslaget är frånvarande eller starkt nedtonat. En annan skillnad är att arbetet med att värna miljön samt främja säkerhet till sjöss och i trafiken är framträdande i en del av organisationerna. Skillnaderna har medfört att organisationerna valt att stå utanför RF. Gruppen bidragsberättigade främjandeorganisationer är på intet sätt sluten. Nya främjandeorganisationer kan bildas och bli aktuella för statligt stöd. I kapitlet redogörs även för Friskis & Svettis organisation och verk- samhet. Frågan om tillgången på idrottsanläggningar får här en ytter- ligare belysning. Det är vanligt förekommande att Friskis & Svettis- föreningarna driver sin verksamhet i egna lokaler. RF:s antidopingarbete behandlas i kapitel 8 mot bakgrund av bl.a. (SOU 1996:126). I likhet med bedömer att huvudansvaret för arbetet mot doping bör ligga inom folkhälsosektorn. I linje med detta bör också huvud- ansvaret för analys- och forskningsverksamheten vid åvila hälso- och sjukvårdssektorn. förs om statens motiv för att stödja idrottsrörelsens antidopingarbete. Slutsatsen är att den del av RF:s antidopingarbete som är inriktat på information samt samarbete med andra myndigheter och organisationer som rör utbildning, kontroll och provtagning bör få statligt stöd. Kost- naderna för analyserna av dopingproverna får idrottsrörelsen själv bära. Elitidrottens villkor tas upp i kapitel 9 om talangsatsningar. Utred- ningen konstaterar att vi har en bra utgångspunkt i den befintliga svenska folkrörelsemodellen – bl.a. med föreningslivet som bas samt integrerad skolgång och idrottsträning – men att den uppenbarligen inte räcker till för att ta medaljer i de stora mästerskapen. Grundtanken i den svenska modellen är att elitidrottarna skall kunna gå vidare i ett normalt liv i samhället när deras idrottskarriär är över. Analysen i kapitlet leder fram till slutsatsen att modellen behöver förstärkas med en rad åtgärder i syfte att ge unga elitidrottare mer tid och energi åt sin idrottsliga utveckling. Kapitel 10 fokuserar den idrottsrelaterade forskningen. En åtskill- nad görs mellan den forskarstyrda forskningen och den beställarstyrda forskningen. Den forskarstyrda forskningen finns företrädd i många ämnen och vid många universitets- och högskoleorter. Den finansieras huvudsakligen via ). Av de medel som staten riktar till RF för forskning och utveckling går för närva- rande merparten dels till , dels till RF:s antidopingarbete. RF har med andra ord begränsade statliga medel för att bedriva FoU verk- samhet i enlighet med sin fastställda FoU-policy. förslag avseende finansieringen av dopinglaboratoriet samt om RF:s antidopingarbete medför att en del medel blir möjliga att omprioritera till FoU verksamheten. Konsekvenserna av att ge RF myndighetsuppgifter som statens företrädare i fördelningen av statens stöd till idrotten och bidraget till de riksrekryterande gymnasierna är ämnet för kapitel 11. Utredningen konstaterar att dessa uppgifter kräver lagstöd och föreslår vidare en förordning som fastställer inriktningen och mottagarna av statens stöd till idrott. För den del av RF:s uppgifter som är myndighetsutövning blir offentlighetsprincipen tillämplig och verksamheten blir föremål för statlig kontroll och revision. Utvärderingen avslutas med en jämförande analys av relationerna mellan staten och idrottsrörelserna i de övriga nordiska länderna. Gemensamt är att staten i de olika nordiska länderna valt den organise- rade idrottsrörelsen som samtalspartner och genomförare av sin idrotts- politik. I liksom i andra nordiska länder har ambitionerna höjts vad gäller statens resultatstyrning statsbidragen av idrottsrörelsen. Graden av styrning varierar dock. Till skillnad från i utformas i grannländerna mål även för idrottsrörelsernas verksamhet: statsbidraget öronmärks för vissa insatser och idrottsrörelsen förväntas medverka i verksamheter även utanför den rena idrotten. The Commission on Sports On the 24th of October, 1996 the Swedish government decided to appoint a Commission on Sports. The members serving on the Com- mission were nominated from all the political parties in the Parliament. Representatives from authorities, the sports movement and associations for the promotion of outdoor life were assigned as experts to the Com- mission. The considerations and recommendations proposed by the Commission and published in Sports for life. Government grants to the sports movement and the associations for the promotion of outdoor life (SOU 1998:76) were delivered to the Minister responsible for Sports on the 29th of , 1998. The Commission on Sports was assigned the task of evaluating government grants to sports, and to propose new, clearer objectives for those grants. The task also involved proposing a model for following up and evaluating objectives as well as measures that would ensure control of the allocation of government funds to sports. Finally, the Commission was directed to analyse the consequences for government sport policy if sports associations chose to organize themselves in other forms than that of the non-profit organisation. II The Commissions proposals The Commission differentiates between two types of grants: one for sports and one for the promotion of outdoor activities. Overall objective for government grants to sports Government grants to sports shall strengthen public activities orga- nised by democratic, member controlled non profit sports associations for children and young people, and mass sports and competitive activi- ties that are open to a considerable proportion of the population irre- spective of sex, social or ethnic group, or physical and mental capacity. In its proposal for an overall objective, the Commission on Sports emphasises its continued confidence in the ability of the non-profit organisations to realise the Sports for all objective. The Commission makes a distinction between competitive sports and general exercise. Competitive sports centre on performance and results, while exercise puts physical well-being before performance. The overall objective is concretised in a number of specific object- ives. These objectives define the use of government grants but do not aim to control the activities of sports organisations. The purpose of subsidies is primarily to develop the quality of the activities organised by the sports organisations. Government grants shall contribute to activities that promote the inte- rest of children and young people in sporting activities and enable them to influence and take responsibility for their sporting activities. Government grants to sports give high priority to sporting activities for children and young people. Just over 40 per cent of subsidies go to ac- tivities for these groups via sports clubs at the local level. The Commissions evaluation of grants shows that three out of four clubs are satisfied with the grants they receive and consider that there is no better alternative. However, although the associations are satisfied with their grants, the Commissions evaluation indicates that the grants neither affect the scope nor the direction of activities. Firstly, grants are too small, and secondly, the objectives are not sufficiently well- defined. For this reason, we propose the above-mentioned objective for grants, along with an increase in government subsidies (through lotteries) to sporting activities for children and young people. Governmental grants shall contribute to further improving the quality of the activities organised by the sports movement for children and young people and mass sports and competitive activities with a view to promoting sound ethical conduct, increased participation, voluntary involvment, equality and integration. This objective applies to the subsidies allocated to the central organisa- tions that form the Swedish Sports Confederation (SSC). The Commis- sion emphasises the importance of increased participation in sports. In the Commissions report ethical issues mainly receive attention as part of the doping problem in sports but they are also included in the more general work carried out at central level to promote and protect values in sport such as fair-play, friendship, teamwork, etc. The success of the Swedish sports movement can largely be attributed to all the voluntary work performed by members at all levels within the sports movement – on governing boards, as teamleaders, coaches etc. Government grants should contribute to the further development of and greater commit- ment to voluntary work. With its 3 million members the sports movement constitutes 's largest non-profit organisation. The Commission's evaluation indicates that exercise habits are fairly evenly distributed among the population with regard to age, sex, ethnic and social group. However, although exercise is fairly evenly distributed, some groups are under- represented in the sports movement. There are differences between men and women with regard to membership – four out of ten men are members of sports organisations compared with three out of ten women. This is also reflected in the fact that fewer women than men sit on governing boards at different levels within the sports movement. Families with lower income exercise slightly less than those with higher incomes. The Commission concludes that the sports movement has shown its ability to involve a large part of the population. However, the Commission's field survey indicates that the sports movement has the potential to reach an even larger proportion of the population. Governmental grants shall facilitate both participation in international competitions and the preparations necessary for those competitions. During the 1990s, 's previously prominent position in the inter- national sports arena has become weaker. The Commission concludes that Swedish success in international sports plays a significant role in inspiring both leaders and participants at all levels within the sports movement. Success also helps to promote 's image abroad and as such can be said to affect 's chances in export markets and 's image as a country for tourism. Governmental grants shall help to create better opportunities for research, development and education based on the needs of the organi- sed sports movement. The research and development policy of the Swedish Sports Confede- ration demonstrates how a policy for applied research might be formulated. The Commission considers this policy, with the priority it accords to sports activities for children and young people, exercise and public health, and equality and sporting achievement at the very highest level, to be an excellent basis for the in its role as, among other things, the national organisation for applied research in the sports area. Government grants shall improve opportunities for young top athletes to combine their sports training with an education that will give them a good start in life after their sports career is over. According to our evaluation, over 70 per cent of the adult population consider it important that Swedish athletes are successful in internatio- nal sports. There is also general political consensus that élite sports should receive government support. The Commission proposes a num- ber of measures designed to improve 's in inter- national sport. We propose a model for the follow-up and evaluation of the objectives. We propose that the Swedish Sports Confederation in the short term should present the results in relation to the specific objectives. We pro- pose that the statistics used to measure performance should be compi- led to show the differences between the sexes with regard to sports and present figures on, for example, activities for children and youth in dif- ferent sports, the age of members engaged in various sports, the com- position of governing boards, etc. We also propose that data on house- hold expenditure on sport compiled by Statistics is used in the short-range follow-up. The way in which government funds are used in relation to the ob- jectives should also be subject to governmental control and audit. The starting point for long-range evaluation should be the overall objective for government grants to sports. Such evaluations should highlight the effect of the subsidies on public health, equality between women and men and the integration of various ethnic groups. posed that the long-range evaluations should be made at four-year in- tervals. Tasks of the Swedish Sports Confederation By our proposal to regulate the government-funded tasks of the Swe- dish Sports Confederation in laws and ordinances, the organisation is given a clear role with regard to its management of government funds. The duties regulated in law concern governmental subsidies that go to specialist sports associations at the national level, to the Swedish olym- pic committee, to upper secondary sports schools, and to associations at the local level. People in the 7 to 20 age-group should be entitled to receive government grants for their activities at the local level. Grants to the national sports associations may amount to a maximum of 70 per cent of an associations total income, while no single national sports association may receive more than 10 per cent of the total allocation to the said associations. Furthermore, the association must have at least 3,000 members to qualify for government subsidies. The Swedish Sports Confederation is assigned responsibility for the implementation of the Governments international undertakings to pro- mote a drugs-free sports sector. It is proposed that responsibility for a full-scale doping control laboratory and the financing of the same should be transferred to the public health sector. Moreover, it is also proposed that the sports movement should pay the costs of analysing the doping tests. The Swedish Sports Confederation (SSC) should be assigned the task of serving as the national organisation for applied research in the sport area. This means that the SSC will be responsible for ordering, carrying out and spreading the results of this applied research. Increased funding to sports for children and young people In order to strengthen the financing of sporting activities for children and young people, the Commission proposes amendments to the laws regulating lotteries. By giving the sports movement the right to place and make a profit from video lottery terminals in bingo halls operated by the sports movement, the Commission estimates that funds for sporting activities for children and young people may be increased by close to million. In order to make it simpler for top athletes to combine their sports training with studies the Commission proposes that studies at upper secondary sports schools may be extended from three to four years. For the same reason the Commission also proposes that top athletes studying at one university may transfer to another provided that their national sports association has made special training arrangements at the new locality. Furthermore, the Commission proposes an increase in government grants to top athletes in the 18 to 24 age-group by million annually. The increased grant should be used for training camps, com- petitions, etc. and to improve the athletes after their sports career, for example scholarships, career planning, etc. Since many young athletes are not eligible for sponsor support additional govern- ment grants are most welcome. Participation in Olympic and Paralympic games We propose that the special grant for participation in Olympic and Paralympic games is incorporated into the regular annual government grant to the sports movement. Organisations for the promotion of outdoor activities It is proposed that government subsidies to these organisations should be separated from grants to the sports movement.