sou · GMB361d2 · 1999-01-01 00:00:00 — Ytterligare ett problem är att miljö- och hälsoskyddsverksamheten är så integrerad - särskilt i de mindre kommunerna - att det är svårt att fördela kostnaderna mellan de olika verksamhetsområdena. har bl a därför gjort en enkätundersökning bland alla kommuner för att få ett grepp om personal, taxor m.m. Utifrån denna undersökning har vi schablonmässigt försökt att skatta kostnaderna för livsmedelstillsynen. Frågorna har avsett förhållandena . Enkäten har en svarsfrekvens på . En sammanställning av enkätsvaren visar bl.a. att i genomsnitt av miljö- och hälsoskyddsnämndernas totala personalresurser används för livsmedelstillsyn. I SCB:s årliga sammanställning av kommunernas bokslut (SCBs räkenskaps- sammandrag) anges att den totala kostnaden för hela miljö- och hälso- skyddsområdet uppgick till . Detta skulle innebära att kostnaderna för livsmedelstillsynen var (16,x ). Vi kan anta att den verkliga kostnaden dock är något högre p.g.a. att vi gjort våra beräkningar utifrån personalresurserna och att kostnaderna för livsmedelstillsynen bör vara högre än övriga områden inom miljö- och hälsoskydd p.g.a. av externa kostnader för provtagning och analys. Summan stämmer dock tämligen väl med den uppskattning som gjort och lämnat till utredningen. I anges att kommunerna hade 333 årsarbetare för livsmedelstillsyn . I antalet årsarbetare inkluderas förutom inspektörer del av chefer och assistenter. Av Kon-tmunförbundets enkät framgår att antalet årsarbeten uppgick till 299 personer. Summan avsåg inspektörer och chefer men inte assistenter. Enligt en schablonberäkning som tagits fram i Svenska Konununförbundets underlag för taxesättning kan 1320 timmarlår debiteras. Vi antar en kostnad på /debiterbar timme. (1.349 miljoner delat med 1800 årsarbetare inom hela miljö- och hälsoskydd = /årsarbetare/år som delas med 1320 debiterbara timmar) Vi får då 299 årsarbetare x 1.320 debiterbara timmar/år x = . Till detta tillkommer analyskostnaderna = 26,5 miljoner (SLVs rapport) Kostnaderna bygger på en fördelning av personal och gäller därför bara dessa kostnader. Detta innebär troligen en underskattning bland annat p.g.a. att livsmedelstillsynen omfattar mer provtagning och analyser än miljötillsynen. SUMMAN blir = . Dessa två exempel samt beräkningar stämmer relativt väl överens. Slutsats:Det är rimligt att anta att kostnaderna för livsmedelstillsynen inklusive analyskostnader ligger mellan 225 och 250 miljoner kronorför 1996. Kostnader för och finansiering av arbete med livsmedelstillsyn Denna PM beskriver kostnader för och finansieringen av den tillsyn är ålagd att utföra. Indelningen av promemorian följer verkets organisatoriska struktur. För varje område redovisas avgiftens utformning och omfattning, utfall samt de eventuella förändringar som förväntas ske . Den utveckling av analysmetoder som är kopplad till tillsynsområdet och som finansieras på annat sätt än genom anslag redovisas som tilläggsinformation. Sist redovisas i två bilagor sammanställning av verkets avgiftskungörelser för tillsynsverksamheten samt kostnader och intäkter för livsmedelstillsynen . Av promemorian och den bilagda sammanställningen framgår att avgifterna ej är enhetligt konstruerade. Verket utarbetade dock , på uppdrag av regeringen, ett förslag om normer och avgifter av anläggningar som producerar livsmedel med animaliskt innehåll (veterinära anläggningar). Syftet med utredningen var just att åstakomma ett heltäckande avgiftssystem med full kostnadstäckning för tillsynen av de berörda anläggningarna. har sedan lämnat beskedet att det är önskvärt med ett avgiftssystem för veterinära anläggningar som närmare anknyter till bestämmelserna i om avgifter 93/43. Det nedan beskrivna avgiftssystemet för de veterinära anläggningarna skall ses som en preliminär lösning i avvaktan på att ett nytt förslag till avgiftssystem hinner utarbetas. Verket har direkt tillsynsansvar över alla slakterier. Tillsynen utförs av personal anställd i verkets fältorganisation, besiktningsveterinär- organisationen (BVO), genom levandedjurbesiktning, besiktning av organ och slaktkroppar, hygienövervakning och provtagning. Prover tas ut bl.a. enligt programmen för salmonellakontroll och restsubstanskontroll. Köttkontrollens syfte är att tillförsäkra att köttet är säkert ur folkhälsosynpunkt, att registrering av sjukliga förändringar sker samt att slakten och övrig hantering utförs på ett hygieniskt sätt. Verksamheten för köttkontroll avgiftsfinansieras helt. Kostnaderna består främst av ·personalkostnader (t. ex. löne-, rese-, kompetensutvecklings- och avvecklingskostnader) ·provtagningskostnader (restsubstanskontroll, nationella salmonellaprogrammet och konfirmering av antibiotika) Avgifterna är olika för olika verksamheter. Skillnaden i avgifternas utformning har tillkommit för att anpassa avgifterna till de aktuella verksamheterna. Framför allt skiljer sig avgifterna för slakterier och småskaliga slakterier åt. För slakterier finansieras samtliga ovan nämnda kostnader med avgifter för den bemanning med kontrollpersonal som fastställts för slakteriet. Avgiften är uppdelad efter BVO:s två personalkategorier, besiktningsveterinärer och besiktningsassistenter. Småskaliga slakterier, där verksamheten i många fall inte är lika regelbunden som vid slakterier, betalas en rörlig avgift för att finansiera besiktningsveterinärens arbete som utförs på deltid och en grundavgift för att finansiera övriga kostnader. Vilka beräknas utifrån omfattningen på slakteriets verksamhet. Underskottet för köttkontrollverksamheten var /96. Verksamheten har ett ackumulerat negativt sparande om . Orsaken till detta är främst ökade vikariekostnader med anledning av förändring i vikariesystemet. Verket har justerat köttkontroll-avgifterna för att komma i ekonomisk balans. Tillsyn av köttanläggningar sker också genom inspektioner utförda av verkets centralt och regionalt placerade veterinärinspektörer. Syftet är att tillse att den direkta tillsynen sker likartat och att anläggningarna uppfyller kraven i verkets bestämmelser. Vissa inspektioner sker tillsammans med och även tillsammans med inspektörer från andra länder, t.ex. . Denna tillsyn redovisas under avsnittet om livsmedelstillsyn av anläggningar. Nedan redogörs för de olika avgifterna. Se även bilaga 2. Bestämmelserna finns i bilaga 15 Statens livsmedelsverks kungörelse (SLV FS 1996:32) med föreskrifter och allmänna råd om slakt av tamboskap och hägnat vilt. Slakteriernas avgift beräknas utifrån den bemanning av besiktningsveterinärer och besiktningsassistenter som beslutats av ; respektive och person för respektive personalgrupp. har avgiften för slakterier ändrats, för att få ökad följsamhet mellan avgifter och kostnader, vilket innebär att avgiften har delats upp i fyra olika delavgifter, (se SLV FS 1997:5 och SLV FS 1997:24). ·avgift för besiktningspersonal (besiktningsveterinär och besiktningsassistent) ·avgift för besiktningspersonalens övertid (övertiden har ökat kraftigt ) ·avgifter för vissa kontroller (restsubstanskontroll, nationella salmonellaprogrammet och konfirmering av antibiotika) ·avgift för central administration Bestämmelserna finns i bilaga 15 Statens livsmedelsverks kungörelse (SLV FS 1996:32) med föreskrifter och allmänna råd om slakt av tamboskap och hägnat vilt. Slakterierna ska betala dels en grundavgift och dels en rörlig avgift. Grundavgiften beräknas antingen utifrån antalet fyra-veckors perioder som slakt bedrivs eller i förhållande till antalet vid slakteriet slaktade djur. Den rörliga avgiften utgörs av kostnad för besiktningsveterinärens arbete. Bestämmelserna finns i bilaga 2 Statens livsmedelsverks kungörelse (SLV FS 1994:12) med föreskrifter och allmänna råd om slakt och annan hantering av färskt kött av ren. Slakterierna ska betala dels en grundavgift och dels en avgift för den löpande köttbesiktningen. Grundavgiften beräknas utifrån antalet fyraveckorsperioder som anläggningen är i bruk. Avgiften för den löpande köttkontrollen utgörs av kostnad för besiktningsveterinärens arbete. Bestämmelserna finns i bilaga 10 Statens livsmedelsverks kungörelse (SLV FS1994:11) med föreskrifter och allmänna råd om slakt m. m. av fjäderfä. Slakteriernas avgift beräknas utifrån den bemanning av besiktningsveterinärer och besiktningsassistenter som beslutats av . respektive och person för respektive personalgrupp. har avgiften för fjäderfäslakterier ändrats så att avgiften har delats upp i tre olika delavgifter (se SLV FS 1997:4). Åtgärderna har vidtagits för att få ökad följsamhet mellan avgifter och kostnader. ·avgift för besiktningspersonal (besiktningsveterinär och besiktningsassistent) ·avgifter för vissa kontroller (restsubstanskontroll, nationella salmonellaprogrammet) ·avgift för central administration Slakterierna ska betala dels en grundavgift och dels en rörlig avgift. Grundavgiften beräknas i förhållande till antalet vid slakteriet slaktade djur. Den rörliga avgiften utgörs av kostnad för besiktningsveterinärens arbete. Vissa länder, bl a , ställer speciella tillsynskrav på vissa animaliska livsmedel som importeras till dem. De livsmedelsanläggningar som exporterar till dessa länder behöver därför extra tillsyn och kontroll. Särskild avgift tas ut för denna tillsyn. Bestämmelserna finns i bilaga 3 Statens livsmedelsverks kungörelse (SLV FS 1991:11) med föreskrifter och allmänna råd för verksamheter med slakt, styckning, charkuterivarutillverkning m. m. vid exportkontrollerade anläggningar samt i kungörelsen (SLV FS 1994:26) om avgifter för exportkontrollerade fisk-, mjölk, mjölkprodukt eller äggproduktanläggningar. För slakterier, liksom de flesta övriga köttproducerande anläggningar, innebär exportkontrollen utökade antal inspektioner . För övriga köttproducerande anläggningar tillkommer även en utökad löpande tillsyn. Alla slakterier, dock ej småskaliga slakterier, är fr. o. m. godkända för hela EU. Den tidigare särskilda exportkontrollen för EU-länder har därmed tagits bort. Dock kvarstår avgiftsbestämmelserna för de tredjeländer som kräver särskild kontroll för att skall kunna exportera sina produkter. Bestämmelser om den särskilda avgiften finns i förordningen (1989:1110, ändring 1996:1566) om avgift för livsmedelstillsyn m m samt i bestämmelser om avgifter för exportkontrollerade anläggningar (SLV FS 1991:11, ändring 1997:12 samt SLV FS 1994:26 ändring 1997:13, jfr även 10a§ SLV FS 1990:10). Den årliga tillsynsavgiften (se sid 5) skall vid köttanläggningar sättas ned till . För övriga exportkontrollanläggningar har tillsynsmyndigheten möjlighet att nedsätta avgiften. Avgiften skall täcka tillsynsmyndighetens hela kostnad för exportkontrollen. Exportkontrollen för animaliska produkter är likartad varför avgifterna är utformade på ett likartat sätt. Avgiften består av en fast grundavgift för bl a inspektioner samt en rörlig avgift för besiktningsman. Avgiften kan beräknas antingen enligt avgiften för småskaliga slakterier eller enligt avgiften för slakterier (se ovan). Verket har eget tillsynsansvar för större livsmedelsanläggningar inom industriell tillverkning, livsmedelslokaler i vissa fiskefartyg, järnvägsvagnar och trafikflygplan. Den direkta tillsynen omfattar: 266 Bilaga 6 SOU 1989:61 har även ansvar för tillsynen vid utförsel av livsmedel (exportkontroll) enligt såväl livsmedelslagstiftningen som utförselkungörelsen (1974:271). Eftersom denna verksamhet berör både slakterierna och övriga anläggningar redovisas båda områden mer utförlig under avsnittet köttbesiktning sid 4. Enligt livsmedelsförordningen godkänner exportkontrollerade anläggningar och har därigenom även den löpande tillsynen över anläggningen som sådan, (se även under avsnittet köttkontroll sidan 4). Tillsynsansvaret kan dock överflyttas till en nämnd enligt 46§ livsmedelsförordningen. intäkter för verkets direkta livsmedelstillsyn var ca , och kostnaderna ca , av kostnaderna täcks av anslagsmedel. Det kan tilläggas att en del egentligen kan hänföras till verksamhet för samordning av den nationella livsmedelstillsynen (se sidan 9 för förklaring.) Med stöd av förordningen om avgift för livsmedelstillsyn m.m. (SFS 1989:1110) och verkets tillsynskungörelse, SLV FS 1990:10, tar ut en årlig tillsynsavgift för de anläggningar, där verket har eget tillsynsansvar. Avgifterna är beräknade för att täcka kostnaderna för provtagning, undersökning samt arbetet med egenkontrollprogram. Avgiftens storlek grundar sig på företagens verksamhetsområde, omfång och genomsnittligt beräknad provtagningsfrekvens. Tillsynsavgiften finansierar därför inte hela tillsynen utan en relativt stor del är anslagsfinansierad. har tagit beslut om att inga förändringar av tillsynsavgifterna skall göras utan verket inväntar Den årliga tillsynsavgiften varierar mellan för små anläggningar med mindre än 4 årsarbetskrafter och för vissa stora industrier. kan medge nedsättning av avgiften för små anläggningar med ringa tillsynsbehov. En särskild avgift betalas av den som ansöker om godkännande av livsmedelslokal. Avgiftens storlek motsvarar högst den årliga tillsynsavgift som den ansökande skall betala. Även när en redan godkänd livsmedelslokal väsentligt ändrar i lokalens inredning eller verksamhetsinriktning skall en förnyad ansökan göras av dess ägare. Avgiften för en förnyat godkännande är högst hälften av den årliga tillsynsavgiften. För uppföljning av prov som lett till anmärkning i livsmedelstillsynen tas ut avgift som motsvarar verkets faktiska kostnader. Se under köttkontroll sidan 4, där även exportkontroll av andra livsmedel med animaliskt ursprung har berörts. Förpackningsmaterial och husgeråd m.m. har tillsynsansvar för kontroll av material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel enligt livsmedelsförordningen (1971:807) och förordningen (1985:835) om kemiska produkter. Avgift tas ut med stöd av sistnämnda förordning och skall täcka provtagning och undersökning vid tillsyn av förpackningsmaterial och husgeråd m.m. Avgiften tas ut när tillsynen utförs och skall täcka förutom kostnaden för provtagningen kan även avse omkostnader kopplat till provtagningen såsom personal- och resekostnader och fraktkostnader. Eftersom avgiften är relativt ny, infördes , samt att bedrivit verksamheten i form av orienterande undersökningar har verket ännu ej tagit ut någon avgift. Tillsyn av godkända laboratorier föreskriver regler för laboratorier som skall anlitas vid offentlig tillsyn enligt livsmedelslagen (1971:511) för undersökning av dricksvatten och övriga livsmedel. Det innebär att meddelar föreskrifter om provtagning, provberedning, undersökning, metoder och bedömning av analysresultat m.m. vid offentlig kontroll dels föreskrifter om särskilda krav för laboratorier som ansluts vid offentlig livsmedelstillsyn. kan även ge dispens från reglerna. har föreskrivit att laboratorium som anlitas vid tillsyn enligt livsmedelslagen fr o m skall vara ackrediterat av Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll, (SWEDAC) avseende en eller flera undersökningar av prov på dricksvatten och övriga livsmedel samt på de analysmetoder och övriga krav som I särskilda fall kan ett laboratorium vara godkänt av i stället för att vara ackrediterat. Ackrediterat eller godkänt livsmedelslaboratorium skall även delta i tre årliga interkalibreringar. Interkalibreringsverksamheten fyller en viktig funktion för laboratoriet kvalitetssäkring och är därför en central funktion i verkets laboratorietillsyn. Interkalibreringsverksamheten är helt avgiftsfinansierad och räknas som en uppdragsverksamhet och redovisas därför inte här. Kostnaden för en interkalibrering är f.n. per deltagande laboratorium. Det övergripande tillsynen och samordningen tillhör tillsynsverksamheten och är anslagsfinansierad, men den har en nära samhörighet med verkets kunskapsuppbyggnad och normerande verksamhet. Som nämns ovan kan ett laboratorium vara godkänt av . endast ett fåtal laboratorier (slakteriernas trikinlabora - torier) godkända. Denna verksamhet är helt avgiftsfinansierad. I arbetet med dessa berörda laboratorier ingår: 1996 var kostnaderna för tillsynen av godkända laboratorier och intäkter från avgifter drygt 300 tkr. Kostnaderna för den anslagsfinansierade delen, samordning och övergripande laboratorietillsyn, har dock ej minskat i samma omfattning som den avgiftsfinansierade laboratorietillsynen. Detta beror på att förändringen i strukturen av verksamheten har kostat mer i bl a ökad information och ändrade rutiner. beräknas dock kostnaderna för den anslagsfinansierade verksamheten vara i balans. De ovannämnda nya förutsättningarna för verksamheten innebär att kostnaderna och intäkterna minskar ytterligare . Kostnaderna för laboratorietillsynen beräknas vara 250 tkr och intäkterna 35 tkr . Intäkterna beräknas täcka kostnaderna för direkt tillsyn av trikinlaboratorierna. Den anslagsfinansierade delen förväntas bli drygt en tredjedel så omfattande i jämförelse med föregående år. Avgiften var tredelad. Först betalar laboratoriet en engångsavgift om för att bli ett godkänt laboratorium. Därefter betalar det godkända laboratoriet i en årlig grundavgift samt 3 050 i en årlig tillsynsavgift. Grundavgiften skall täcka verkets kostnader för information, rådgivning, interkalibreringar m.m.. Den årliga tillsynsavgiften skall täcka kostnader för inspektionsverksamheten samt resekostnader. Ytterligare avgifter som kan tillkomma för laboratoriet är godkännande vid ombyggnad om . ändrades avgiftsutformningen helt av godkännandeprövning och löpande tillsyn för de få kvarvarande trikinlaboratorierna. Avgiften är en rörlig timersättning för nedlagt arbete samt i förekommande fall tas det ut en avgift som motsvarar verkets rese- och traktamentskostnader. Man ändrade avgiften och dess konstruktion av två skäl. Olika laboratorier behöver olika mycket tillsyn, varför det är mer rättvist att var och en bär sina kostnader för sin tillsyn. Vidare är behovet av tillsyn var lägre för denna typ av laboratorium än vad den tidigare avgiften avsåg. Den nya avgiften beräknas därför bli billigare för de berörda laboratorierna. Kostnader för deltagande i interkalibrering tillkommer, se ovan. Kontroll av bekämpningsmedelsrester i vegetabilier ansvarar för kontroll av bekämpningsmedelsrester i inhemska och importerade vegetabilier med stöd av livsmedelsförordningen (1971:807). Till bekämpningsmedel räknas även vissa nedbrytnings- eller omvandlingsprodukter av dessa. Kontrollen grundar sig på bestämmelser om gränsvärden som anger de högsta halterna av bekämpningsmedel som tillåts i eller på ett livsmedel. Verksamheten bedrivs genom stickprovstagning och analys. Provtagningen följer ett provtagningsprogram och ombesörjs av växtinspektörer. Antalet uttagna prov är i stort sett proportionellt fördelat mellan vegetabilierna i relation till konsumtionen av livsmedlen. Proven av färska frukter och grönsaker uttas i första grossistled. Merparten av provtagning av konserver och spannmålsprodukter sker i butiksledet. Spannmålen provtas i kvarnanläggningar. Kontrollen delas in i inhemsk kontroll, kontroll av övriga EU-länder och importkontroll. medlemskap i har bl a inneburit en betydande minskning av införselavgifterna på vegetabilier från tredje land. Underskott i verksamheten uppgick till 13, för perioden /96. Det ackumulerade överskottet för verksamheten har försvunnit och resultatet blev att måste tillskjutas från verkets anslagsmedel lämnade ett förslag till regeringen om finansiering av kontroll av bekämpningsmedelsrester i vegetabilier och även för marknadskontroll och tredjelandskontrollen av främmande ämnen i animalier och animaliska produkter. Regeringen beslutade att tills vidare anslagsfinansiera de verksamheter som ej hade löst finansieringen. Antalet analyser för den totala stickprovskontrollen minskar från 5 022 prov till 3 710 prov . Avgifternas konstruktion samt ekonomiska resultat Kontroll av inhemskt odlade vegetabilier Regeringen beslutade om avskaffande av prisregleringsavgifterna på handelsgödsel från . Med anledning av detta anslagsfinansieras kontrollen av inhemskt odlade frukter och grönsaker . hade verksamheten ett planenligt överskott på ca 124 tkr. förväntas kontrollbehovet vara i stort sett samma som föregående år. Kontroll av inhemskt odlade spannmål Kontroll av inhemskt odlad spannmål och spannmålsprodukter finansieras med avgifter från de större kvarnanläggningarna. Verksamhetens omsättning är . Avgiften är dels fast från till beroende på hur många ton spannmål som förmals i kvarnanläggningen. Därtill tillkommer en rörlig avgift på /ton förmald spannmål. Anledning till att verket valde en rörlig och fast avgift var för att få en så rättvis betalning som möjligt. Hade verket t ex. enbart valt att ha en rörlig avgift hade de stora kvarnarna betalt en alltför stor andel av avgiften i förhållande till deras andel av kontrollen. hade verksamheten ett underskott på ca 83 tkr. Underskottet täcktes av tidigare överskott. Verksamheten för den inhemska kontrollen av spannmål och spannmålsprodukter beräknas vara oförändrad . Kontroll av vegetabilier från övriga EU-länder Stickprovskontrollen av vegetabilier från annat EU-land och tredje land har fram till varit helt avgiftsfinansierad. Från 1 janu ari 1995 uttas avgiften enbart på direktimporten från tredje land. från EU-länderna har 1995 och 1996 finansierats med överskottsmedel . var underskottet för kontrollen av vegetabilier från övriga EU samt tredje landsimporten vilka täcktes med överskottsmedel och verkets anslagsmedel, se ovan. finansieras kontrollen av vegetabilier från övriga EU med anslagsmedel om ca vilket innebär en minskning av verksamheten från 2 180 prover till beräknade 1 570 prover . Kontrollen av importerade vegetabilier från tredje land är helt avgiftsfinansierad. Avgiften på importerade frukter, grönsaker, juicer, konserver, spannmål och spannmålsprodukter är mellan 0,75 - /kg. Avgiften tar ut när företaget förtullar sina varor Verksamheten är i stort sett i ekonomisk balans. Men eftersom provtagningsprogrammet, som görs innan budgetåret börjar, baserar sig på en förväntad importvolym kan kraftiga förändringar i importvolymen påverka utfallet. Även intrastatstatistiken från SCB varit oregelbunden och haft stora eftersläpningar så har möjligheten att göra korrekta prognoser i materialet försvårats ytterligare. Kostnaderna för metodutveckling till största delen med anslag men även med avgifter, en del därav kommer från de indirekta tillsynsavgifterna. Kontroll av främmande ämnen i animalier ansvarar för och genomför kontroll av främmande ämnen i animalier och animaliska produkter i enlighet med livsmedelsförordningen (1971:807) och EG:s krav (direktiv /23). omfattar kontrollen analys av läkemedelsrester, metaller och organiska klorföreningar i kött och köttprodukter. kommer verksamheten att utvidgas till att omfatta övriga animaliska produkter som mejerivaror, fisk och fiskprodukter, ägg, kyckling och kycklingprodukter, viltkött och honung. Kontrollen planeras årsvis centralt från och baseras på ett stickprovsinriktat analysprogram. Kontrollen omfattar såväl inhemskt producerade livsmedel som produkter importerade eller införda från annat land. Verksamheten syftar dels till att ta fram underlag för intagsberäkningar av främmande ämnen dels att följa upp och övervaka att karenstider följs och att gränsvärden ej överskrids samt att spåra eventuell användning av förbjudna preparat (hormoner). Kontrollen utförs i första hand av personal men också av kontrakterad personal. Avgifternas konstruktion och ekonomiska resultat. Finansieringen av den inhemska kött- och kycklingkontrollen är helt avgiftsbaserad och uppgår totalt till ca varav ca utgör överskottsmedel . Avgifterna är formade som en del i köttkontrollsavgiftens grundavgift (se även avsnittet om köttkontroll) där producenten betalar avgift efter djurslag och antal slaktade djur. Underskottet som var planenligt beror på två faktorer.