sou · GMB328 · 1999-01-01 00:00:00 — I flertalet europeiska länder har man ett särskilt läkemedelsverk (eller motsvarande). En integrering av läke- medelsfrågorna inom hälso- och sjukvårdsadministrationen tycks bara förekomma i och och då i formen av egen avdelning eller inspektion. som en samlad statlig myndighet för såväl hälso- och sjukvård som socialtjänst har varit i funktion . Det kan nu finnas skäl att analysera förtjänster och svagheter i denna konstruktion. De organisationsbildande faktorerna är av i huvudsak tre typer: ·människan i centrum, dvs hur bör den statliga organisationen utformas för att garantera att den enskilda människans rättigheter tas tillvara och att vård och omsorger utformas på bästa sätt utifrån människans behov, ·aktörsperspektivet, dvs hur bör den statliga organisation se ut som på bästa möjliga sätt håller kontakten med sjukvårdshuvudmännen och kommunerna. ·det europeiska mönstret, dvs hur skapar man en myndighets- organisation som underlättar samverkan över gränserna. De tre argumentationstyperna kan tänkas peka åt delvis olika håll. Så kan t.ex. helhetsperspektivet på människan, patienten eller klienten, tala för en sammanhållen statlig tillsyn, därför att en och samma människa förekommer både som patient i hälso- och sjukvård, klient hos eller boende i äldreomsorgen. Aktörsperspektivet kan tala för både en sammanhållen organisation (för att kompensera för brister i landstings och kommuners samverkan), men också för en uppdelning för att möjliggöra en bättre kontakt med var och en av aktörerna. $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET 327 Det europeiska perspektivets konsekvenser kan allmänt formuleras så att ju mer profilerat de svenska myndigheterna är, desto lättare torde det vara att etablera samverkan över gränserna. Man behöver klarlägga förutsättningarna för olika organisations- lösningar. Hänsyn bör därvid tas både till att den statliga insatsen blir så effektiv som möjligt vad avser hälso- och sjukvården respektive var för sig, men också att behoven av en samlad insats för både hälso- och sjukvård och socialtjänst kan tillgodoses. Man behöver undersöka vad den samlade organisationen har lett till när det gäller en gemensam syn på hälso- och sjukvård och socialtjänst och vilka effekter en uppdelning skulle tänkas få. 11.3.9Överväganden om och förslag till alternativ Alternativ 1 och 2 innebär uppdelning på två skilda verk, medan Alternativ 3 är en integrering. Den senare medför, om man inte vill utöka betydligt, att myndigheten måste delas. Frågan är om en integration av läkemedelstillsynen med hälso- och sjukvården i övrigt är ett så starkt intresse att det bör leda till en omprövning av den filosofi som bygger på. Valet mellan Alternativ 1 och 2 handlar om tyngdpunkter. I Alternativ 2 ligger en större tyngdpunkt på tillsyn av apoteken i deras egenskap av enheter inom hälso- och sjukvården. Å ena sidan uppnås i Alternativ 2 en heltäckande tillsyn genom att och , var och en utifrån sina utgångspunkter, har ett omfattande tillsynsansvar. Å andra sidan kan det från apotekens sida vara en nackdel med tillsyn från två olika håll. Enligt det protokoll som refererats har de båda verken enats om ett utökat samarbete inom de områden som är gemensamma. Ett motiv som väger tungt vid valet av alternativ är vilka möjligheter den organisatoriska lösningen ger för att utpeka en sektoransvarig myndighet. Ovan har sektormyndighetsbegreppet diskuterats i anslut- ning till kommunikationssektorns behov av en övergripande instans på myndighetsnivå som kan överblicka en komplex sektor utan att nödvändigtvis ha alla befogenheter eller all produktion i sin hand. Alternativt kan den sektorövergripande funktionen läggas in i departe- 328 $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET menten, som, oavsett myndighetsstruktur, alltid har denna roll om ingen annan utför den. Departementen kan riskera, på grund av den svenska principen om små departement, att få en ofullständig överblick och därmed ett bristfälligt underlag för strategiska överväganden. En sådan risk är tänkbar på läkemedelsområdet. Exempel på frågor som en sektoransvarig myndighet på läkemedelsområdet bör ge underlag till är: -Är den totala läkemedelskostnaden rimlig i förhållande till andra insatsers kostnader? Detta kan bl.a. diskuteras i termer av läkemedels- kostnadens andel av den totala hälso- och sjukvårdens kostnader. -Utvecklas den totala läkemedelsförbrukningen på rätt sätt, dvs. används för mycket eller för lite läkemedel? Vilka konsekvenser bör det leda till ifråga om tillgänglighet, t.ex. av receptfria läkemedel? -Är avvägningen riktig mellan nya, dyra läkemedel och äldre billigare? -Är ansvarsfördelningen den bästa möjliga mellan staten och sjukvårdshuvudmännen? Eftersom samtliga dessa frågor även nödvändiggör hänsynstagande till övergripande hälso- och sjukvårdspolitiska frågor kan man hävda att de alla ligger nära område, vilket gör att dessa och liknande frågor skulle läggas hos oavsett alternativ. Motsvarande sektorproblem kan konstrueras som ligger närmare område. Detta tyder på att man kan dela sektor- ansvaret. Om man värderar ett sammanhållet sektoransvar högt talar detta antingen för Alternativ 1 eller 3. I Alternativ delas sektoransvaret iallt väsentligt mellan de båda verken. I utredningens rapport om informationsfrågor 120 föreslås en samordning av den statliga informationen på läkemedelsområdet. Enligt det protokoll som ovan refererats skulle huvuddelen av den information som produceras på detta område kunna ha som ansvarig utgivare. !NSVARSF¶RDELNING P¥ KORT OCH L¥NG SIKT Ansvarsfördelningen mellan och i läkemedelsfrågor är sammanvävd. har ansvars- gränserna blivit allt svårare att genomlysa genom olika initiativ från 120 Föreligger ännu inte i slutligt skick. $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET 329 Utredaren har inte med nuvarande principiella ansvars- överlappningar bedömt det möjligt att dra en knivskarp gräns mellan verken. De båda verkens företrädare har förtjänstfullt skisserat ett mer långtgående samarbete . Detta leder till att jag som en över- gångslösning förordar den av de båda verken gemensamt beskrivna ansvarsfördelningen enligt alternativ 2 med de konsekvenser detta får för fördelningen av de tillkommande arbetsuppgifter från Apoteks- bolaget. Det står enligt min mening klart att denna ansvarsfördelning på inte är hållbar, dels utifrån läkemedelsfrågan, dels utifrån det bredare perspektiv som antytts ovan i beskrivningen av alternativ 3. Det finns därför anledning för statsmakterna att på överväga en omstrukturering av de båda verken för att möjliggöra en mer sammanhållen hantering såväl av de medicinska frågorna, inklusive läkemedel, som av de övriga tunga frågor som åvilar Social- styrelsen. Det är inte möjligt att här, med de ramar som givits denna utredning, med säkerhet uttala sig om hur myndighetsstrukturen inom hela sjukvårds- och omsorgsområdet bör byggas upp. I tilläggs- direktiven (Dir. 1994:152) till kommittén (S 1992:04) om hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000) ingick ett uppdrag att överväga även formerna för den statliga styrningen inom hälso- och sjukvården. Ett sådant allmänt uppdrag skulle kunna kombineras dels med det läkemedelsperspektiv som jag utgått från, dels med ett organisations- och styrningsperspektiv som även innefattar socialtjänst och omsorg. Utifrån ett sådant brett perspektiv skulle en genomgång kunna göras av principerna för den centrala myndighets- strukturen inom hela det fält som och Läkemedels- verkets kontroll, tillsyn, utveckling m.m. ·Under en övergångstid föreslås att en arbetsfördelning i tillsynen av apoteken bör gälla som innehåller väsentliga inslag av samverkan mellan (alternativ 2). Det innebär bl.a. att båda verken har tillsyn över apoteken, var och en från sina utgångspunkter. Apoteken betraktas både som en del av hälso- och sjukvården och av distributionskedjan. ·Läkemedelstillsynen aktualiserar behovet av en samlad hälso- och sjukvårdsmyndighet, en fråga som dock behöver utredas närmare för att kunna ligga till underlag för ett beslut. 330 $EN NATIONELLA MYNDIGHETSSTRUKTUREN P¥ L¤KEMEDELSOMR¥DET ·En utredning bör göras om förutsättningarna att föra över den medicintekniska sektionen (för marknadskontroll och tillsyn av medicintekniska produkter) från till Läkemedels- verket, i syfte att renodla gränsen mellan de två verken. ·Giftinformationscentralen föreslås antingen organiseras som en stiftelse med medfinansiering från näringslivet (läkemedelsindustri och kemisk industri) eller bilda en egen myndighet under Social- departementet. 12 Konsekvenser och finansiering 12.1Kostnader och intäkter för stat och sjukvårdshuvudmän Nedan anges några kostnader och intäkter för stat och sjukvårds- huvudmän, orsakade av förslag i betänkandet. )NT¤KT ELLER BESPARING effekt): , #IRKA - MKR Ovan har inte de samhällsekonomiska, indirekta intäkterna eller kost- naderna av förslagen preciserats. Ett resonemang om sådana förs i respektive förslagsavsnitt. Vad gäller substitutionsförslaget (se kapitel 10) kan det finnas administrativa kostnader, dels hos den förskrivande läkaren som avses 332 +ONSEKVENSER OCH FINANSIERING ta ställning till om substitution inte skall tillåtas, dels hos som eventuellt väljer ett annat än det förskrivna läkemedlet. Kostnaderna för dessa beslut kan inte anses vara av en storleksordning som märkbart påverkar intäktskalkylen. Tabellen visar att konkurrensutsättningen (kapitel 9) och andra föreslagna reformer ger ett betydande överskott. Här skall även konstateras att den föreslagna formen för konkurrensutsättning inte innebär avyttring av statens tillgångar i Apoteksbolaget och därför inte heller i detta skede ger några intäkter. Jag F¶RESL¥R att finansieringen av de kostnader som angivits ovan sker inom ramen för läkemedelsförmånen. 12.2Hur kommer apoteksservicen att utvecklas? Konsekvensanalysen nedan gäller framförallt de fyra översta förslagen i tabellen ovan samt den sista punkten, dvs konkurrensutsättningen av öppenvårds- och sjukhusapoteken, glesbygdsservicen, frångåendet av likaprisprincipen samt myndighetsorganisationen. Dessa fem förslag kan ses som ett block beroende starka inbördes samband. Konsekvens- analyser av övriga förslag har presenteras i respektive avsnitt. Eftersom alla länder utom har privatägda apotek, kan man hämta förebilder från flera länder när man bedömer vad som kan hända Det illustrerar också att utvecklingen kan gå åt olika håll, eftersom valet mellan statligt och privat ägande inte alltid är den tyngsta faktorn. I och måste t.ex. en apotekare äga , vilket inte är något krav i och . , som är den största apotekskedjan, 46 000 anställda och av marknaden. Lloyds är en annan kedja i nästan samma storleksklass. Därutöver finns både små enskilda apotek och mindre privatägda kedjor. Konkurrensutsättningen i lär inte på kort sikt ge underlag för någon större kedjeetablering, eftersom Apoteksbolaget enligt mitt förslag inte säljer ut någon del av sin verksamhet. Dessutom föreslås apoteken under en övergångstid få behålla ensamrätten på försäljning även av icke receptbelagda läkemedel. F.n. motsvarar dessa av läkemedelsförsäljningen, vilket kan jämföras med att läke- medelsförsäljningen utanför apoteken i utgör en femtedel av läkemedelsförsäljningen. Detta innebär att underlaget för etablering av läkemedelsförsäljning utanför apoteken åtminstone inledningsvis kommer att bli betydligt mindre än i . +ONSEKVENSER OCH FINANSIERING 333 Kommer apoteken att ligga tätare eller glesare ? Inte heller detta styrs enbart av om det råder konkurrens eller monopol. har dubbelt så många apotek per invånare som , och i ligger apoteken ännu tätare. Som påpekades ovan verkar det finns ett samband mellan antal receptförskrivningar och antal apotek per invånare när man jämför europeiska länder. Förskrivningsmönstret påverkar behovet av närhet till apoteken. Men det kan också hända att det svenska relativt glesa apoteksnätet inte motsvarar det verkliga kundbehovet och en konkurrensutsättning kan då leda till att närmar sig ett europeiskt genomsnitt, dvs blir tätare. Denna förtätning kan inträffa såväl i de tätaste delarna av de större städerna som i de halvcentrala lägen som är dåligt tillgodosedda. I ett system med konkurrensutsättning kan man tänka sig åtminstone några olika typer av nya apotek: -en typ representerar russinplockning, dvs privata ägare etablerar apotek i de lönsammaste lägena och utrustar sig med den effektivaste tekniken, -en annan typ handlar om att större varuhus använder apotek som dragplåster, och kan därmed acceptera sämre lönsamhet i eftersom detta kompenseras av att kunder attraheras till varuhusets övriga försäljning, -en tredje typ handlar om etableringar i udda lägen av exempelvis någon som vill etablera sig i hembygden och som har hittat en metod som ger rimlig lönsamhet trots att läget kanske ratas av större kedjor, -nischapotek som, trots att de är fullsortimentsapotek, har vissa specialiteter, t.ex. djurmedicin, postorder eller någon annan specialitet som ger god lönsamhet. Som man ser av dessa tre typer kan det bli ett varierat utbud av apotek som successivt uppträder. Det är svårt att säga vilken bild som kommer att etableras . Vad betyder frångåendet av likaprisprincipen? I har vi olika principer. och tillåter olikheter medan och följer en likaprisprincip. Både och tycks dessutom ha högre patientavgiftsandelar än och , dvs man kompenserar inte orättvisan i olika priser med en högre grad av subventionering. Man kan utgå från att samtliga dessa länder ändå försöker skapa en socialt acceptabel prissättning, vilket tyder på att tillåtandet av olika priser inte är en avgörande fråga. De nordiska länderna, som samtliga tillhör den apoteksglesaste hälften av europeiska länder, är relativt glest befolkade, bortsett från 334 +ONSEKVENSER OCH FINANSIERING Valet av strategi för att tillgodose glesbygden är därför en väsentlig fråga. I detta betänkande föreslås att staten ytterst skall stå som en garant för en tillfredsställande glesbygdsservice. Eventuella skillnader i priser, vilka förmodligen kommer att utfalla till gles- bygdens nackdel eftersom distributionskostnaderna är högst där, kommer inte att kombineras med en alltför försämrad tillgänglighet i jämförelse med dagsläget. Övergången till ett system med flera ägare kommer att leda till ett mer varierat utbud av tjänster, utöver det givna basutbudet av expediering av receptbelagda läkemedel. Däremot förutsätts inga förändringar i reglerna för marknadsföring av läkemedel. Däremot kan det hända att det börjar dyka upp marknadsföring för apotek. Inte heller förändras rutiner som har väsentlig betydelse för säkerheten i expedieringen. Besökande i apoteksväsende brukar tala om den stora variation i kvalitet och utbud som råder i det mycket marknads- orienterade systemet, medan andra länder reglerar utbudet hårdare. Genom att ett antal tjänster identifieras och prissätts kommer kunderna i vårt förslag att möta delvis olika apotekstjänster i olika delar av landet. För vissa specialtjänster, t.ex. dosdispensering till äldre- omsorgens boende, och läkemedel som kan handlas på distans, kommer prissättningsmetoden att leda till nya lösningar. Kundens upplevelse av apoteken kan komma att förändras. I jämförelse med dagens enhetliga utformning och sortiment, kan variationerna bli större och även andra varor än typiska apoteksvaror kan sätta sin prägel på apoteken. I dagens system utgör Apoteksbolaget en självklar medelpunkt för nationell bevakning av utvecklingen på läkemedelsdistributionens område, för beredning, utformande av nya lösningar och ibland beslut och genomförande. Sjukvårdshuvudmännen uppfattar existensen av ett statligt företag som en tr ygghet genom att man vant sig vid att personal tar ansvar på samma sätt som statstjänste- män. Det har ansetts vara en fördel att varje farmaceut i läkemedels- kommittéerna representerar hela marknaden – vid en konkurrensutsätt- ning kommer den eventuellt nödvändiga koordineringen att behöva skötas utanför Apoteksbolaget. Konkurrensutsättningen av Apoteks- bolaget delar upp samordningen på flera händer. Olika delar av formella och informella samordningsfunktioner hamnar dels hos statliga myndigheter (i första hand och Social- styrelsen), dels hos sjukvårdshuvudmännen. Där det tidigare rådde informell samordning inom Apoteksbolaget kommer avvägningarna att ske inför öppen ridå under ett samspel mellan parter med olika roller. En skillnad är att det nu klarare markeras att apoteken är en del av hälso- och sjukvården, vilket kan leda till att de båda verksamheterna i större utsträckning flyttar in hos varandra. +ONSEKVENSER OCH FINANSIERING 335 Kommer konkurrensutsättningen att ha konsekvenser utifrån ett jämlikhetsperspektiv mellan könen? Arbetskraften i Apoteksbolaget är till kvinnlig. har apoteken varit en relativt stabil arbetsplats som det finns exempel på andra tjänstebranscher, t.ex. i resebyråbranschen, med ännu större höjningar i arbetsproduktiviteten än Apoteksbolagets 20-procentiga produktivitets- höjning . Slutsatsen av detta är att en konkurrens- utsättning kan medföra större förändringar för arbetskraften, i arbetsmetoder, lokalisering, bemanning, än , förändringar som framförallt drabbar kvinnlig arbetskraft beroende på personalens sammansättning. Det har antytts att det är svårt att göra någon helt säker bedömning om den ökade friheten på de områden som diskuteras här snabbt kommer att få stora effekter eller om utvecklingen mot differentiering, ändrad lokalisering etc kommer att gå långsamt och successivt. En tanke med förslagens utformning har varit att säkerställa att föränd- ringarna inte går snabbare eller blir större än att eventuella avsteg från en önskad ordning kan upptäckas och korrigeras. Tanken med att bibehålla det statliga Apoteksbolaget i utgångsläget är att bidra till denna stabilitet, liksom förslagen om det tydliga myndighetsansvaret vid godkännande och tillsyn av apoteken samt om bibehållandet t.v. av farmaceuternas kompetensmonopol även för de receptfria läkemedlen. Regelsystemet i övrigt, produktkontroll, högkostnadsskydd, förskrivar- nas ansvar m.m. kvarstår dessutom oförändrat. Tanken har varit att göra de omedelbara effekterna av ett upphävande av ensamrätten så små som möjligt. Ett syfte med den valda metoden för konkurrensutsättning har även varit att möjliggöra en stegvis utveckling av konkurrensutsättning. För att garantera en god uppföljning föreslås att regelbundna kontroll- stationer skall upprättas. Dessa kontrollstationer är lämpliga tillfällen att föreslå utvidgningar eller inskränkningar i utvecklingen mot en friare marknad, beroende på erfarenheterna. Frisläppandet av vissa receptfria läkemedel är ett naturligt nästa steg om konkurrensutsättningen ger de positiva effekter som jag hoppas. Ett annat tänkbart nästa steg är att ta bort kravet på fullständigt tillhandahållande av receptfria läkemedel vid apoteken. Hur glesbygdsservicen utvecklas är en viktig uppföljningsfråga, i synnerhet som jag utgår från att sjukvårdshuvudmännen förväntas utveckla en glesbygdspolicy i apoteksfrågan, vilken kan ligga till grund för ett av staten administrerat avgiftssystem. Vidare bör utvecklingen av ex tempore - och andra beredningar följas och hur efterfrågan tillgodoses via Apoteksbolagets APL -verksamhet. 336 +ONSEKVENSER OCH FINANSIERING Syftet är att möjliggöra justeringar om det uppstår svårigheter för övriga apotek att uppfylla kraven på sådana beredningar. ·Effekterna av konkurrensutsättningen och därmed sammanhängande förändringar följs upp genom särskilda utvärderingar vart annat år. De frågor som särskilt kan behöva följas är: -förändringar i läkemedlens tillgänglighet fördelad på olika ortstyper och om en acceptabel servicenivå kan bibehållas, såväl vad gäller glesbygd som halvcentrala lägen, -utvecklingen av en glesbygdspolicy från sjukvårdshuvudmännens sida, vilken kan ligga till grund för ett av staten administrerat avgiftssystem, -säkerhet och kvalitet i distributionen, -distributionens kostnader, -hur efterfrågan på ex tempore - och andra beredningar tillgodoses. 13.1Förslaget till Lag om läkemedelsförsörjning KAP $EFINITIONER OCH TILL¤MPNINGSOMR¥DE Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Lagen utgör redaktionellt och innehållsmässigt i stora delar en sammanslagning och omarbetning av läkemedelslagen (1992:859), lagen (1996:1150) om högkostnads- skydd vid köp av läkemedel m.m., lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m., lagen (1996:1156) om receptregister, lagen (1996:1157) om läkemedelskommittéer samt kungörelsen (1970:738) om läkemedelsförsörjningen vid sjukvårdsinrättningarna. De angivna författningarna föreslås samtliga ersättas av den nya lagen. I lagen finns också nya bestämmelser, bl.a. om biverkningsrapportering till , om verksamheten vid apoteken och om ersättning till apoteken för grundläggande apotekstjänster. Paragrafen motsvarar 1 § tredje stycket lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m., 2 § lagen (1996:1156) om receptregister och 1 § tredje stycket lagen (1996:1157) om läkemedelskommittéer. Vad som i lagen sägs om lansting skall gälla även en landstingsfri kommun. I 3 och 4 §§ har intagits vissa definitioner. Av redaktionella skäl har dessa uppdelats på två paragrafer, en som behandlar produkter (3 §) och en som behandlar hantering m.m. (4 §). I F¶RSTA PUNKTEN finns definitionen av läkemedel. Den motsvarar 1 § första stycket läkemedelslagen (1992:859), och som enligt 1 § lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. gäller även för den lagen. I ANDRA PUNKTEN definieras alkoholhaltigt läkemedel. Definitionen motsvarar 22 a § första stycket läkemedelslagen (1992:859). Begreppet alkoholhaltigt läkemedel används i 8 kap.. 4REDJE PUNKTEN definierar radioaktivt läkemedel och motsvarar 1 § andra stycket läkemedelslagen (1992:859). medel används i 7 kap. 3 §. I FJ¤RDE OCH FEMTE PUNKTERNA har införts definitioner av begreppen naturläkemedel respektive vissa utvärtes läkemedel. Begreppen används i 8 § för att avgränsa vilka läkemedel som inte omfattas av det farmacevtiska kompetenskravet i detaljhandeln enligt 6 kap. 2 §. Begreppen har tidigare definierats i 1 § 3 mom. första stycket 2 och andra stycket i den numera upphävda läkemedelsförordningen (1962:701). De produkter som omfattas av Apoteksbolagets ensamrätt skall enligt den nya lagen i stället omfattas av det farmacevtiska kompetenskravet. Det är därför nödvändigt att i lagen definiera dessa produkter. Definitionerna har utformats i nära anslutning till Läkemedels- verkets allmänna råd om godkännande av naturläkemedel och vissa utvärtes läkemedel för försäljning, LVFS 1995:18 och 1995:19. 3J¤TTE PUNKTEN definierar generiskt läkemedel. Definitionen överens- stämmer med vad som allmänt gäller. Det är som vid godkännandet anger om läkemedlet är generiskt i förhållande till något godkänt läkemedel. Begreppet används i 10 kap. 3 § beträffan- de fastställande av referenspriser och i 8 kap. 6 § beträffande utbyte på apotek av förskrivna preparat. Definitionen av klinisk läkemedelsprövning i F¶RSTA PUNKTEN motsvarar den som anges i 13 § första stycket första meningen läkemedelslagen (1992:859). Begreppet används i 3 kap.. I ANDRA PUNKTEN definieras tillverkning, vilket motsvarar 15 § första stycket läkemedelslagen (1992:859). Begreppet används i 5 kap.. Definitionen av detaljhandel i TREDJE PUNKTEN motsvarar 2 § första stycket första meningen lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m.. Begreppet används i 6 kap.. Begreppet partihandel definieras i FJ¤RDE PUNKTEN. Definitionen motsvarar 2 § första stycket andra meningen lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m.. &EMTE PUNKTEN anger vad som menas med apotek. Med inrättning avses inte bara en butik. Det kan t.ex. vara fråga om en lokal där läke- medel färdigställs för att sedan tillhandahållas konsumenten på annat sätt. Något generellt förbud mot distansköp, dvs.