sou · GMB3125 · 1999-01-01 00:00:00 — Formen och tidpunkten för rekrytering av specialistpersonal bör avgöras av den tillträdande myndighetsledningen med hänsyn till vad som sagts om fördelningen mellan fasta och rörliga resurser. Oavsett detta måste den centralt uppbyggda kompetensen organiseras så att den i praktiken fungerar likvärdigt gentemot samtliga arbetsplatser. Frågan om ett eventuellt utställningssekretariatet inom ramen för det centrala kansliet har behandlats särskilt under avsnitt 3.3.1. 5.1Den nya museibyggnaden i I direktiven meddelades avsikten att låta uppföra en ny museibyggnad i för verksamheten där. Kommitténs uppdrag har varit att be- reda frågan i samråd med och och redovisa ett kostnadsberäknat preliminärt lokalprogram för ny- eller ombyggnad som underlag för det politiska beslutet om inves- teringsramen. I uppdraget har legat att – fram till dess att den nya myndigheten trätt i funktion – ta ansvar för beslut om lokaliseringen av och den fortsatta processen med den nya byggnaden i men också för behövlig lokalförsörjning i övrigt. Uppdraget har under arbetets gång redovisats i såväl de båda delrapporterna som i de särskilda skrivelserna. Investerings- och driftskostnadseffekter har också redovisats i preliminär form i de nämnda dokumenten. I det följande redovisas processen under de båda första arbets- etapperna endast summariskt. Som jämförelseobjekt kan dock nämnas att ytorna (kvm bruttoarea = BTA) för de befintliga tre Stock- holmsmuseerna sammantagna är ca 20 500 kvm, för det 1997 invigda nya i ca 8 500 kvm (externa magasin och aktivitetsutrymmen tillkommer) och för med Arki- tekturmuseet, som invigdes , ca 25 500 kvm. Etnogra- fiska museet i disponerar ca 4 000 kvm. Som en utgångsförutsättning hade kommittén, utöver storleksfrågan, som nämnts också möjlighet att ta ställning till ombyggnad alternativt nybyggnad för att bäst nå upp till museiprojektets breda syftning och ambitioner. Ombyggnadsalternativet bedömdes därvid i högre grad kunna aktualisera byggnadsmiljöer i perifera lägen och därmed ge mer varierade förutsättningar i fråga om utbyggnadstakt och verksamhetens utformning. En nybyggnad helt eller delvis ansågs å andra sidan skapa större förutsättningar för profilering och publiktryck, under förutsättning att den kunde lokaliseras till ett attraktivt innerstadsläge. Tidigt ansåg sig kommittén kunna konstatera att valet mellan de båda koncepten som sådana inte skulle ge avgörande kostnadsskillnader, utan att investeringens storlek främst skulle påverkas av totalvolymen byggnadsyta. var det uppenbart att faktiskt tillgängliga lokaliseringsalternativ i praktiken skulle komma att styra mer än prin- cipiella överväganden. begärde kommittén en redovisning från av tillgängliga och lämpliga lägen för en etablering. Efter en ingående inventering av 25- 30 olika platser beslöt kommunstyrelsen att lägga fram fem olika lokaliseringsalternativ. Dessa redovisades kortfattat – tillsammans med allmänt formulerade målbeskrivningar – av kommittén i den första delrapporten . Av naturliga skäl var det emellertid inte möjligt att redan då ta ställning till ett val mellan dem. Redan i skrivelsen hade kommittén på begäran särskilt redovisat en tidig beräkning av investeringskostnaden vid den hypotetiska volymen 15 000 kvm BTA. I det läget var detta närmast att se som ett räkneexempel utifrån vissa teoretiska antaganden om verk- samheten. Efter en besiktning på plats och annan uppföljning av förslagen återkom kommittén till regeringen i en särskild skrivelse . I denna förordades i första hand två alternativ framför de övriga. Dessa var i södra delen av (nybyggnadsalternativ) och Lindholmspiren på norra (ombyggnadsalternativ). I skrivelsen redovisades också relativt utförligt förhållanden sammanhängande med de olika alternativen. För alternativet ansågs tala det publikt attraktiva läget vid södra änden av det s.k. och i omedelbar närhet av ett blivande , centrala delar av , och . Svårigheterna bedömdes främst ligga i platsens fysiska begränsningar och det stora kommunikationstrycket. pågick inom kommunen ett plansamråd rörande detta område, som även följdes av en särskild parkeringsutredning. Alternativet Lindholmspiren skulle å sin sida ge lägre kostnader för grundläggning och stomme, ett öppnare läge samt större utbygg- nadsmöjligheter. skulle det i praktiken omöjliggöra sam- etablering med ett och ur universitets synvinkel innebära en mindre attraktiv lokalisering. Bedömningen av detta läge sågs också som i grunden sammanhängande med framtidsprognosen för norra i stort. Oberoende av alternativ redovisade kommittén nu investeringskost- naderna på tre nivåer, varav två ytmässigt reducerade jämfört med tidi- gare underlag. De tre alternativen motsvarade i BTA – dvs. innefattande även alla bärande element, tekniska utrymmen och kommunikationsytor – 15 000, 11 000 resp. 8 000 kvm. Beräkningarna utfördes av kommitténs expert från . Investeringen skulle (exkl. eventuell tomtkostnad, tekniska anslutningskostnader m.m.) innebära respektive 270, 200 och . Kommittén konstaterade att den lägsta nivån inte syntes ge förutsättningar att uppfylla de politiska målen med en ny museibyggnad i . redovisades en schematisk beräkning av motsvarande driftskostnadseffekter. Som en viktig princip i det längre perspektivet betonades att lokalkostnaderna – oavsett val av alternativ – måste stå i ett balanserat förhållande till i övrigt tillgängliga resurser för personal och verksamhet. Ambitionen att även utveckla arbetsformer som kräver mindre av fasta lokaler förutsattes ingå som ett naturligt led i museets kommande verksamhetsplanering. Från början har funnits ett starkt gemensamt intresse hos kommittén, (i vilken bl.a. , Västsvenska handels- kammaren samt kommun- och regionintressen samverkar för att anlägga ett ) och () att finna vägar till samverkan och om möjligt samlokalisering. Kommittén har genomgående betraktat ett sådant perspektiv som överordnat i lokaliseringsfrågan, och samma uppfattning har entydigt kommit till uttryck från kommuns sida. Betydelsen härav för ytbehovet torde vara förhållandevis begränsad men med säkerhet större för besökstalen och synergieffekterna vad gäller idéutbyte och utveck- lingspotential. Förutsättningarna för att nå en samsyn i lokaliseringsfrågan visade sig sålunda bli i praktiken knutna till alternativet , speciellt sedan arkitekttävlingen för ett påbörjats . De fortsatta förhandlingar med som därefter på kommitténs uppdrag bedrevs av ordföranden under medverkan av regionchef i , sedan verket fått regeringens uppdrag i ärendet (avsnitt 5.1.2), utgick därför från kommitténs och kommunens gemensamma uppfattning i sakfrågan. Förhandlingarna avslutades med en principöverens- kommelse. På grundval av detta preliminära förhandlingsresultat beslöt kommittén att slutligt fastställa /för lokaliseringen av nybyggnaden. Avtalet undertecknades under förutsättning av regeringens och kommunens slutliga prövning. Avtalet (avsnitt 8.2, bil. 8) innebär att kommunen ställer avröjd tomt till förfogande vid / söder om ett blivande . I kommunens åtagande ingår att inom en viss kostnadsram utöka den ursprungliga tomten genom kompletterande inköp av enskild tomtmark söderut samt att genomföra erforderliga rivningar och förflyttningar. Kommunen genomför också den behövliga planprocessen. Ett museum för världskultur har som idé väckt stor uppmärksamhet i och utomlands. Den politiska ambitionsnivån för nybyggnaden i är hög vad gäller såväl form som innehåll. Kommittén såg från början en internationell arkitekttävling för den nya byggnaden som naturlig. Regeringen gav också tidigt uttryck åt denna inriktning (prop. 1997/98:1, Uo 17, s. 86), som ligger i linje med den politiska ambitionen vad avser god arkitektur och formgivning (prop. 1997/98:117 Framtidsformer – handlingsprogram för arkitektur, formgivning och design). Mot denna samlade bakgrund sattes tidsperspektivet fram till färdigställande ursprungligen till utgången av . Liknande arkitekttävlingar för större museibyggnationer har genomförts för bl.a. det nya /i , i och ett nytt kommunalt museum i . Tävlingsprocessen för det sistnämnda studerades närmare av kommittén . En arkitekttävling avseende lokaler i i nivån 8 000 kvm BTA har också föreslagits av utredningen om ett Nobelcenter (SOU 1997:117). Regeringen gav i uppdrag att anordna en internationell arkitekttävling för en museibyggnad inom den totala kostnadsramen , vilket också anmäldes för i tilläggsbudget 1 , den s.k. vårpropositionen (prop. 1997/98:150 s. 142). Förutsättningar och alternativa former för en arkitekttävling hade tidigare redovisats av och ingått i kommitténs första delrapport. En sådan internationell tävling i två steg utlystes av i samråd med kommittén och SAR:s tävlings- nämnd. Texten till tävlingsprogrammet, som redovisar verksamhets- mässiga och tekniska krav så långt de kan formuleras på nuvarande stadium, bifogas i utdrag som bilaga 3 med tillägg av en översiktskarta över tävlingsområdet samt den i bilagematerialet intagna förkortade versionen av verksamhetsidén. Det första steget avser byggnadens huvudsakliga disposition och gestaltning samt inplacering på tomten vid söder om det blivande och mellan och Lise- Häri ingår anpassning till stadsplan, stadsbild, den delvis sluttande terrängen och intilliggande grönområde. Detta steg är att se som en idétävling, till vilka några internationellt välkända arkitekter särskilt inbjudits men som i övrigt är helt öppen för deltagande. Tävlingen har varit offentligt annonserad på sätt som skall ske i dessa sammanhang. De förslag som inkommer fram till tävlingstidens utgång kommer genom försorg att ställas ut i med att juryarbetet pågår. I tävlings- juryn, vars sammansättning i övrigt framgår av bilaga 3, företräds kommittén av ordföranden och en ledamot. Ömsesidig representation gäller i relation till det angränsande , vars mot- svarande tävling med sju särskilt inbjudna arkitekter tidsmässigt legat något före och genomförts i ett steg. Resultatet vad avser , som offentliggjordes , får självfallet viss betydelse som referenspunkt för den fortsatta tävlingen. Avdömning av första steget beräknas ske , varvid sätts den formella slutpunkten för kommitténs medverkan i processen. Förslagsställarna till de sex förslag som juryn anser vara mest utvecklingsbara kommer att bjudas in att bearbeta sina förslag i täv- lingens andra steg, som beräknas pågå mellan och i kontakt med den nya myndighetsledningen och från aktualiserade förutsättningar. Hela tävlingen beräknas vara avgjord , och vinnaren förutsätts bli arkitekt för det fortsatta projektet med som beställare. Detta ger också utgångspunkten för kommunens arbete med att upprätta detaljplan. Den aktuella tidsplanen innebär att projekteringsskedet tar vid och pågår , mot slutet parallellt med att upphandlingar påbörjas inom produktionsfasen. Byggproduktionen i form av en generalentreprenad beräknas vara avslutad . Efter en inflyttningsperiod beräknas invigning och öppnande kunna ske . Kommittén förutsätter att Fastig- hetsverket och myndigheten gemensamt genomför en bred och fortlö- pande information mot intressenter och allmänhet fram till dess att verksamheten fysiskt kan ta de nya lokalerna i anspråk. Lokalfrågorna i koncentrerar sig i övrigt väsentligen till två frågor – etableringen av det nya myndighetskansliet samt svagheter i museets nuvarande lokaler. Vad gäller det centrala kansliet antas detta bli förlagt till den nya museibyggnaden, så snart denna står färdig. En lokalisering till nuva- rande har däremot inte bedömts som tekniskt möj- lig, och särskilt hyresavtal tecknas av kommittén för kansliets behov. museets lokalproblem är avsevärda och då speciellt på magasinssidan. Totalt omfattar lokalerna ca 4 000 kvm. Magasinsdelen härav består av inte fullt 1 300 kvm, varav hälften förlagt externt. Kommittén har för sin del gjort bedömningen att kontors-, verkstads- och bibliotekslokaler samt publika utrymmen för utställningar m.m. kvalitativt kan accepteras fram till dess att inflyttning sker i den nya byggnaden. Vad gäller magasinslokalerna anser kommittén däremot att delar av dessa inte ens kortsiktigt är förenliga med ett statligt ansvar för museets delvis unika föremålsbestånd, som kommer att utgöra kärnan i den Göteborgsförlagda delen av den nya museimyndighetens samlingar. Dessa är dessutom nu delvis nedpackade på ett sätt som gör dem i praktiken mycket svårtillgängliga som skaderiskerna ökar. Den akuta karaktären av magasinsproblemet har också starkt påtalats i den internationella utvärderingen (avsnitt 2.2). Kommittén har initierat ett arbete inom museet i syfte att ytterligare konkretisera situationen på magasinssidan och forma en strategi för den aktuella övergångsperioden. Resultatet härav är att museet i detta läge så långt möjligt söker lösningar genom omdispositioner inom befintliga lokaler. En sådan komprimering bedöms som den effektivaste proviso- riska lösningen fram till dess att den nya byggnaden färdigställts, bl.a. för att undvika kostnader och skador i samband med extra transporter. Dock bedöms vissa ytterligare provisoriska lokaler behöva disponeras för arbete med samlingarna inför flytten samt för viss tillkommande personal (jfr avsnitt 6.3.2). I vilken mån samtliga magasinsbehov skall täckas i den nya bygg- naden eller inte måste bedömas av myndigheten innan projekteringsfasen påbörjas. Ytterst blir detta en fråga om vilken avvägning man väljer att göra mellan förvaringsmiljö och arbetsorganisation. I en särskild arbetsgrupp (jfr avsnitt 3.4.1) samman- ställdes bl.a. uppgifter om museernas aktuella lokalförhållanden. Detta visade för de tre Stockholmsinstitutionernas del en total yta på ca 20 000 kvm BTA, varav ca 6 000 kvm magasin (därav ca 1 000 kvm förlagt externt). Frågan behandlades då om förutsättningarna för gemensamma externa magasinslokaler. En kostnadsindikation anskaffades som jäm- förelse från en extern entreprenör på marknaden (inom statliga ). Som konsekvens av de mycket höga engångskostnader för för- och efterarbete samt transporter, som redovisades från museernas egen sida, gjorde emellertid kommittén bedömningen att det inte var meningsfullt att gå vidare från denna utgångspunkt. Emellertid belyste diskussionen förutsättningarna för att i infrastrukturella frågor agera gemensamt inom den nya myndigheten, även om det också skulle kunna ske i mindre skala och på andra avsnitt i verksamheten. I den internationella utvärderingen (avsnitt 2.2) framfördes vidare förslaget att skulle kunna lokaliseras till Skepps- holmen. Kommittén har låtit särskilt studera denna fråga i kontakt med . Emellertid har inte kunnat visas att det – från lokalmässiga och ekonomiska utgångspunkter – finns tillräckliga förutsättningar för en sådan lösning med samlad hänsyn tagen till den faktiska lokaltillgången på i dagens läge, alternativ efterfrågan på nuvarande lokaler och aktuella hyresnivåer. Av direktiven följer att kommittén skall redovisa en samlad lokal- försörjningsplan för hela den nya myndigheten. Med hänsyn till framför allt det längre tidsperspektiv som visat sig bli aktuellt för den nya byggnaden i har detta inte bedömts som realistiskt i en mer detaljerad mening. Emellertid har kommittén pekat på vissa omständigheter som bör beaktas vad avser de befintliga lokalerna och konstaterat att hela lokalbehovet i får en sam- manhållen och utvecklingsbar lösning. För del utgår kommittén från att den nya myndighets- ledningen samlat analyserar dagens lokalsituation och i förekommande fall tar de egna initiativ eller lägger de förslag som bäst svarar mot framtida behov och resurser. Givetvis måste därvid kostnadseffekterna vägas mot kraven på ändamålsenlighet i verksam- heten. Enligt direktiven skall personal till den nya organisationen, i den omfattning beslut inte bör fattas av den nya myndigheten, ha rekryterats och avtal med berörda fackliga organisationer ha slutits . Vad avser redan anställda rör det sig arbetsrättsligt om övergång av verksamhet enligt LAS § 6 b, vilket innebär att berörd personal har rätt att följa med till den nya myndigheten. Regelverket liksom det praktiska genomförandet har – genom experten förhandlingsdirektör , , och huvudsekreteraren – behandlats vid ett antal möten med museiledningar och lokala fackliga företrädare med början . De centrala fackliga organisationerna har hållits informerade inom ramen för MBL § 19. Befintliga lokala avtal med stöd av det statliga löne- och förmåns- avtalet ALFA, andra avtal samt de kommunala avtalen har undersökts för att ge utgångspunkter för ett s.k. inrangeringsavtal mellan Arbets- givarverket och de fackliga huvudorganisationerna (jfr avsnitt 4.2). Aktuella bestämmelser om personalfrågor Genom ändringar (prop. 1994/95:102) i lagen (1982:80) om anställ- ningsskydd (LAS) och lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (MBL) har en arbetstagares rättigheter förstärkts vid en övergång av verksamhet från en arbetsgivare till en annan. Den nya lagstiftningen trädde i kraft . Enligt 6 b § LAS gäller att, vid övergång av en verksamhet eller en del av en verksamhet från en arbetsgivare till en annan, övergår också de rättigheter och skyldigheter på grund av anställningsavtal och de anställningsförhållanden som gäller för över- gången, på den nye arbetsgivaren. Den tidigare arbetsgivaren är ansvarig gentemot arbetstagaren för ekonomiska förpliktelser som hänför sig till tiden före övergången. Enligt 6 b § fjärde stycket LAS skall anställningsavtalet och anställningsförhållandet dock inte övergå till en ny arbetsgivare, om arbetstagaren motsätter sig detta. Om arbetstagaren i sådant fall inte kan beredas fortsatt arbete, skall han med stöd av LAS bli uppsagd på grund av arbetsbrist. Enligt 28 § tredje stycket MBL gäller att vid sådan övergång som omfattas av 6 b § LAS är den nye arbetsgivaren skyldig att från övergången tillämpa anställningsvillkoren i de kollektivavtal som vid övergången gällde för den tidigare arbetsgivaren. Skyldig- heten upphör om ett nytt kollektivavtal börjar gälla för de arbets- tagare som bytt arbetsgivare, t.ex. genom att det slutits ett s.k. in- rangeringsavtal för dessa. Eftersom den nya myndigheten inte bildas som juridisk person förrän , är kommittén fram till dess formellt lokal avtalsslutande part på arbetsgivarsidan. Även om kommittén sålunda på detta och andra sätt juridiskt företräder den nya myndigheten fram till dess bildande, träder den inte in som arbetsgivare gentemot den berörda per- sonalen. Denna kvarstår hos nuvarande myndigheter och blir anställd hos den nya myndigheten först . Den avlämnande myndigheten tar på sedvanligt sätt ställning till eventuell övertalighet, om någon enskild anställd ändå skulle välja att inte gå över. 6.2Överföring av nuvarande personal I kommitténs båda tidigare delrapporter redovisades dels en mycket översiktlig indelning kategorivis av personalen, dels beräkningar av totalantalet årsverken samt lönekostnader . Antal årsverken beräknades med utgångspunkt därifrån till totalt drygt 90 och lönekost- naden till ca (sålunda exkl. det tillkommande centrala myndig- hetskansliet). Den arbetsrättsliga information, som lämnats kollektivt (avsnitt 6.1), formaliserades även i individuella brev till samtliga anställda vid de fyra museerna definierade som tillsvidareanställda eller tidsbegränsat anställda över /99. Av dessa brev (bil. 4) framgick kom- mitténs önskemål med hänsyn till personalplaneringen att före få besked om den anställde inte var beredd att gå över till den nya myndigheten med vid övergångstillfället samma arbetsuppgifter, sys- selsättningsgrad och månadslön. har ingen givit till känna en sådan avsikt, varför kommittén planeringsmässigt utgår från att samtliga berörda går över. Avsikten är att ett inrangeringsavtal träffas mellan och de centrala fackliga organisationerna. Ett sådant avtal skulle innebära att Allmänt löne- och förmånsavtal (ALFA) och övriga centrala kollektivavtal, som gäller för alla arbetstagare vid den nya myndigheten, skall gälla även för de arbetstagare som går över från Folkens museum- , från inom myndigheten konstmuseer, från inom myndigheten samt från inom . Parterna är dock ense om att vissa avtal skall fortsätta att gälla tills vidare även efter övergången. Dessa avtal förtecknas i ett annat avtal, som skall biläggas inrangeringsavtalet. De centrala parternas avsikt är att söka medverka till att en verksamhetsanpassning av avtals- och anställningsvillkoren sker i samförstånd mellan lokala parter. Avtalet i bilagan är därför uppsägningsbart. Lokala parters uppgift blir under en övergångsfas att hitta avtal som passar den nya myndighetens verksamhetsinriktning. Detta hindrar i sig inte att skillnader mellan olika arbetsplatser kvarstår i den mån de är motiverade av verksamhetens art och parterna är överens om detta. Enligt direktiven skall redovisas hur kompetensförsörjning och be- manning inom hela den nya myndigheten bör organiseras. Ytterligare ett moment i samtalen med museiledningar och lokala fackliga organi- sationer har därför varit kompetensbehoven i verksamheten och perso- nalfrågor av mer generell natur. Sålunda har diskuterats frågor om vilken kompetens som finns samt eventuellt saknas på något eller några områden. Museernas egna bedömningar ger inte underlag för att beskriva läget annat än i relativt allmänna termer. Man anser sig sålunda i princip ha kompetens inom samtliga sakområden så som verksamheten är profilerad och organiserad , även om sårbarheten är stor genom det ringa antalet personer på varje enskild punkt. Denna problematik är särskilt uttalad vid i med dess ringa per- sonalvolym. Där anser man sig också behöva komplettera sin kompetens inom vissa delar av det fältet. i såväl som Folkens museum-etno- grafiska framhåller de kompetensmässiga fördelar som de båda etno- grafiska museerna kan vinna av varandra. Vidare trycker man på be- hovet att satsa på att skapa bättre förutsättningar för tvär- vetenskapligt samarbete, t.ex. genom rekrytering även av specialister inom angränsande områden som religionsvetenskap och kulturgeografi. betonar från sina utgångspunkter risken för framtida rekryteringsproblem av vetenskapligt utbildade specialister. Orsaker uppges vara en tilltagande bristsituation inom landet samt en osäkerhet om hur museets traditionella uppgifter kommer att utvecklas . I botten på alla kompetensresonemang har från i första hand och legat frågor om den kom- mande inriktningen och hur den ämnesmässiga kompetensprofilen stämmer överens med ett framtidsläge i en ny organisation. Allmän museikompetens bedöms erbjuda väsentligt mindre av rekryteringssvårigheter, speciellt efter . Särskilt Fol- kens museum-etnografiska lyfter här fram behovet av bättre personal- resurser på utställningssidan, t.ex. av utställningsproducenter med sam- ordnande uppgifter. Detta förhållande, liksom vissa brister på teknik- sidan, bör kunna dra nytta av samordningsmöjligheterna i den nya organisationen. , som är förhållandevis starkt integrerat i Statens konstmuseer, saknar – i motsats till övriga – ett egentligt kansli med ekonomiska uppgifter och därmed i huvudsak en administrativ resurs på mellannivå i det egna museet. Genomgående finns på IT-området stora brister vad gäller både lo- kala resurspersoner (IT-samordning, internstöd) och breddkompetens hos personalen. Denna situation torde gälla museiområdet i stort, även om trots detta t.ex. museernas web-tjänster på Internet utvecklats relativt väl . Personalutvecklingen måste sålunda med särskild tyngd inbegripa IT i takt med etableringen av en ny IT-struktur i den nya myndigheten. Samtliga museer framhåller starkt bristen på reella möjligheter , vad avser både tid och resurser, till ett fortlöpande och effektivt personalutvecklingsarbete. Behovet av satsningar i den delen betonas därför mycket starkt, en bedömning som helt delas av kom- mittén.