sou · GMB366d2 · 1999-01-01 00:00:00 — Det enda tydliga undantaget gäller frågor som rör läs- och skriv- svårigheter/dyslexi. Kommittén har förståelse för att fortbildningen inom skolan har koncentrerats kring den mängd förändringar som skett, t ex med nya styrsystem, nya läroplaner, utarbetandet av lokala arbetsplaner m m. Kommittén menar dock att det nu ges utrymme att också priori- tera andra frågeställningar, däribland frågor om elever i behov av särskilt stöd till följd av funktionshinder. Det finns enligt kommitténs uppfattning behov av att satsa på en generell kompetensutveckling för all personal i skolan om elever med funktionshinder. För att detta skall komma till stånd krävs att prioriterar detta område inom ramen för de medel verket förfogar över samt att kommunerna prioriterar det inom sin planering. Utbildning och kompetensutveckling av rektorer/skolledare Rektorerna/skolledarna har en avgörande betydelse för hur skolan klarar sina olika uppgifter. Kommittén har konstaterat att de i hög grad saknar kunskap om elever med funktionshinder och deras behov av insatser. Kommittén föreslår därför att frågor som rör elever med funktionshinder i skolan ges utrymme i rektorsutbild- ningen och den av regeringen aviserade skolledarutbildningen. Att i utbildningen med exempel ta utgångspunkt i de behov som elever i behov av särskilt stöd har kan tillföra arbetet nya dimensio- ner som tillgodogörs hela skolan. Det finns behov av en ökad specialpedagogisk kompetens i den svenska skolan. För att bygga upp denna krävs en stor flexibilitet i utbildningsutbudet. För att uppnå en ökad flexibilitet bör möjligheten att samordna de olika utbildningarna prövas. Detta så att det görs möjligt att snedda mellan olika spår. I detta kan det finnas skäl att ta intryck av hur motsvarande utbildningar är uppbyggda i . Det bör också vara möjligt för andra än pedagoger att följa en- staka kurser i specialpedagogik, dock utan att kunna erhålla speci- alpedagogexamen. 332 Lärarutbildning och lärarfortbildning I kommitténs uppdrag ingår att kartlägga den statliga lärome- delsproduktionen och föreslå hur den kan effektiviseras. Härvid skall kommittén särskilt beakta hur den tekniska utvecklingen på området kan ge ökad kvalitet och högre grad av kostnads- effektivitet. Kommittén skall föreslå vilken läromedelsproduktion som staten bör stå för och vilken produktion som kan skötas på en fri läromedelsmarknad, eventuellt med visst produktionsstöd. Kommittén skall också belysa eventuella effektivitets- och rationaliseringsvinster av en samordning mellan Talboks- och (TPB:s) och SIH:s läromedelsproduktion alternativt en samordning inom . uppmärksammades bristen på läromedel för elever med funktionshinder, bl a i Blind- och dövskoleutredningen 191 där man föreslog den första rikscentralen för pedagogiska hjälpme- del som inrättades (RPH-syn). För att öka möjligheterna för rörelsehindrade elever att gå i vanliga skolor inrättades den andra rikscentralen (RPH-rh). I (SOU 1968:36) föreslogs åtgärder som skulle främja utveckling och produktion av läromedel för special- skolorna, särskolan och specialundervisning. Förslaget ledde till (Läromedel Inom Specialundervisningen) som byggde på att grupper av aktiva lärare i projektform tog fram prototyper till produktion av framför allt laborativt material och bildmaterial. Inom ramen för projektet skapades RPH-hör och RPH- sär. Verksamheterna vid de nu fyra RPH-centralerna var specialise- rade på den enskilda handikappgruppens behov och hade mycket lite gemensamt med reguljär läromedelsproduktion. 191 SOU 1964:61 och 62, prop 1965:70 I sin slutrapport konstaterade att målgrupperna är små och behoven av anpassningar omfattande. Bland de erfarenheter som redovisades var att det visat sig svårt att intressera lärome- delsproducenterna för att producera läromedlen. Produkterna visade sig vara kommersiellt ointressanta. Dessutom fanns knap- past kompetens hos förlagen för att kunna tillgodose de krav som ställdes på läromedel för de speciella handikappgrupperna. fördes intensiva diskussioner om statliga insatser på läromedelsområdet rent generellt. En del förespråkade att staten skulle ta över all läromedelsproduktion, andra att ett sam- hällsägt förlag skulle skapas för att i konkurrens med de privata förlagen skapa nödvändig bredd i utbudet av pedagogiska hjälpme- del. Det praktiska utvecklingsarbetet skulle inta en central ställning i ett sådant företag. Utredningen på läromedelsområdet (SOU 1971:91) kom emellertid fram till att det var omöjligt för samhället att ta över produktionen av läromedel. Antalet olika slags läromedel var stort och marknaden splittrad på en stor mängd företag och bran- scher. Produktionsstöd föreslogs som den riktiga vägen att initiera produktion inom de områden där läromedelsutbudet var otillfreds- ställande En stor fråga för utredningen var hur information om läromedel skulle organiseras. Ett centralt läromedelsregister före- Någon särskild uppmärksamhet ägnades inte åt läromedel för funktionshindrade. Som ett resultat av utredningen om samhällsinsatser på skolom- rådet192 inrättades ett statligt tion, SIL, med uppgift bl a att administrera produktionsstödet och svara för ett centralt läromedelsregister. samordnades RPH-centralerna under SIL. Den mest genomgripande utredningen kring läromedelsfrågor var Utredningen om läromedelsmarknaden (ULÄ)193. De stora frågorna gällde centrala läromedel, granskning och information om läromedel samt statens insatser inom dessa områden. ULÄ konstaterade bl a att läromedelsmarknaden var en på många sätt väl fungerande marknad. Den främsta svagheten var att förlagen av lönsam- hetsskäl inte i tillräcklig utsträckning producerade läromedel för små målgrupper. De huvudsakliga statliga insatserna, frånsett lärome- delsinformationen, nämligen forskning och utvecklingsarbete och insatser för en förbättrad läromedelsförsörjning inom bristområden ansågs nödvändiga även . Granskning av och informa- tion om läromedel föreslogs få en förändrad struktur och skötas av SÖ respektive förlagens branschorganisation, Föreningen (). SIL:s läromedelsregistrering skulle avvecklas och FSL:s register skulle i stället bilda grund för ett enhetligt register. ULÄ ansåg det därför inte meningsfullt att behålla SIL som självständig myndighet. Ansvaret för RPH-centralerna och för produktionsstöd föreslogs flyttas över till SÖ. beslutade att lägga ner SIL. Rikscentralerna skulle återgå till SÖ och läromedelsinformationen skötas av FSL. Beslutet blev inte verkställt utan beslutade att SIL skulle bestå och tillsammans med centralerna bilda en ny myndig- het, , även den kallad SIL. betona- des istället vikten av att staten skulle ha makt och inflytande i läro- medelsfrågor. Man menade bl a att produktionen av läromedel var ojämnt fördelad. Det fanns ett överflöd inom stora och för lärome- delsproducenterna lönsamma områden men brister inom små och mindre områden. Inom sådana områden fanns också risker för att utvecklingsar- betet skulle bli svagt eller obefintligt om inte samhällsinsatser balan- serade detta förhållande. SIL:s uppgift blev att fastställa baslärome- del, granska läromedel och ansvara för läromedelsinformation. Beträffande läromedelskataloger slöt staten avtal med FSL om att de skulle ge ut sådana. SIL blev även central myndighet för RPH- centralerna och skulle även i fortsättningen besluta om statsbidrag till produktion av läromedel inom bristområden. På uppdrag av regeringen gjorde Statskontoret 1986 en översyn av SIL194. Översynen ledde till att SIL och rikscentralerna för pedago- giska hjälpmedel 1987 slogs samman till en myndighet med fyra enheter och ett centralt kansli. Medel från produktionsstödsanslaget skulle överföras till läromedelsutveckling. att fastställa basläromedel, granska läromedel genom sin lärome- delsnämnd, informera om läromedel samt att främja utveckling och produktion av läromedel inom bristområden. Huvuddelen av resur- serna var knutna till de fyra RPH-centralerna med 47 heltidstjänster. En läromedelsöversyn195 resulterade i att SIL fick i uppdrag dels att genomföra en fortlöpande granskning av läroböcker dels ansvara för en ämnesgranskning. Mot bakgrund av den förestående förändringen av skolsektorn gjorde () en revision av SIL. Syftet var att pröva SIL:s roll och uppgifter och granska kapacitet och resursutnyttjande inom myndigheten. RRV ansåg i sin granskning196 bl a att SIL hade påtagliga problem att förena sina två huvudupp- gifter: Dels att genom granskning och information utöva tillsyn över läromedelsområdet, en myndighetsuppgift. Dels att själv producera eller initiera extern produktion, en produktionsuppgift. När det gällde produktionen av bristläromedel saknades en över- gripande och klar inriktning av verksamheten och samarbetet mellan enheterna var outvecklat. I stor utsträckning framställdes läromedel i egen regi till höga kostnader. Stöd till extern produktion styrdes helt utifrån producenternas ansökningar och med låg grad av marknadsföring. RRV ifrågasatte om stödet användes effektivt. RRV föreslog bl a att SIL:s roll skulle renodlas till att främja produktion av, utveckla, utprova och informera om bristläromedel. Extern kompetens borde utnyttjas i större utsträckning. Myndigheten borde mera förutsätt- ningslöst pröva om framställning skulle ske i egen regi eller på entreprenad. Granskningsuppgiften skulle föras till SÖ. Som ett resultat av omorganisationen av den statliga skoladminist- rationen upphörde SIL och SÖ. En del av SIL:s verksamhet avvecklades och det kvarvarande statliga ansvaret för läromedel delades upp på flera myndigheter. De delar av SIL som var inriktade mot handikappområdet inklusive de fyra produktions- enheterna, de f d RPH-centralerna, fördes till det nya , övrigt till det nya . I propositionen (1990/91:18) sägs om de nya myndigheternas roll bl a: Till den nya myndigheten för stöd till handikappade elever inom skolväsendet bör föras de delar av SIL som är inriktat mot handikappområdet.- - - De uppgifter som SIL har när det gäller fastställande av basläromedel, granskning och information om läromedel förs till det nya . Även de uppgifter som ligger på enheten för minoritets- och invandrarundervisning inom SIL bör flyttas till . Frågor som gäller invandrarnas 195Ds 1988:22, 23 och 24 skolgång, läromedel m m är ett allmänt inslag i det svenska skolväsendet och bör därför organisatoriskt och administrativt behandlas tillsammans med övriga statliga insatser för skol- väsendet. Visst statligt stöd till produktion av läromedel/studiematerial för handikappade vuxna med funktionshinder övergick från SÖ till Sisus, dåvarande . RRV genomförde en uppföljning med anledning av de problem och brister som man funnit i sin revision av SIL . RRV konstaterade nu att målkonflikten mellan de båda huvudupp- gifterna i den tidigare organisationen, nämligen att utöva tillsyn över läromedelsområdet och att främja produktion av bristläromedel, hade upphört genom ombildandet av SIL till . När det gäller produktionsuppgifter konstaterade RRV att flertalet åtgärdsförslag varit föremål för behandling inom myndigheten. Även om det fortfa- rande fanns utrymme för förbättringar bedömer RRV att inriktningen var den rätta. Lagerhållning och distribution hade fått en tillfredsstäl- lande lösning. Ansträngningar hade vidtagits för att förbättra be- hovsinventering och resultatuppföljning. Även ansvarsfördelningen mellan huvudkontoret och produktionsenheterna hade enligt RRV förbättrats i förhållande till hur det var tidigare. Den gängse tolkningen av begreppet läromedel härrör från Utred- ningen om läromedelsmarknaden (SOU 1980:15) som definierade att läromedel är sådant som lärare och elev kommer överens om att använda för att nå uppställda mål. Denna vida tolkning har i dagens IT-värld fått en ytterligare dimension i och med att information och kunskap nu finns tillgänglig i nya former. Genom IT och multimedia växer en ny typ av läromedel fram bland övriga traditionella lärome- del. Det innebär bl a att databaser av olika slag, tidningar och tidskrifter i ökande omfattning används för faktasökning. Oavsett medium är särskilda läromedelsanpassningar i vissa fall en förutsättning för att elever med funktionshinder skall kunna tillgodogöra sig undervisningen. Ett funktionshinder i sig säger inte alltid hur läromedel skall vara beskaffade för enskilda elever. Men det säger något om vissa hinder som måste överbryggas beroende på om eleven är t ex synskadad, döv/hörselskadad, rörelsehindrad eller utvecklingsstörd. Det är funktionshindrade elevers behov som utgjort grunden och är dessa elever målgruppen för den statliga läromedels- framställningen. Läromedel för döva/hörselskadade För döva, gravt hörselskadade och många dövblinda barn är teck- enspråket deras förstaspråk och skriven svenska deras andraspråk. En del av eleverna med hörselskada behärskar i viss mån talad svenska. Teckenspråket saknar skriftspråk. För ett dövt barn är svenskan ett tyst språk som måste läras in utifrån ett system med skrivna krumelurer. Målet om tvåspråkighet i specialskolan innebär att eleverna skall förstå och uttrycka sig väl på teckenspråk samt lära sig läsa och skriva på svenska. Särskilda läromedel utformas bl a genom att vanliga läromedel översätts till teckenspråk på film eller video eller genom att texten bearbetas och anpassas så att den språkliga nivån blir den rätta. Det finns numera några läromedel som utvecklats på teckenspråk utifrån dövas behov. Det produceras lättlästa böcker och läromedel för läsare med särskilda behov av sådan text. Lättlästa texter i allmänhet är gjorda främst med tanke på vad som är lätt för hörande. Det som blir lättare för hörande kan bli svårare för döva. Då en textmassa bantas kraftigt blir texten komprimerad. Man tar bort många av kännetecknen i språket, det blir svårt att känna igen sig i texten och den kan bli omöjlig att förstå. Det är också viktigt för döva elevers identitet att det finns läromedel på deras eget språk. Liksom hörande elever kan döva ha behov av specialundervisning och material för detta. Läromedel för elever med rörelsehinder Många elever med rörelsehinder har, utöver nedsatt motorik, per- ceptionsstörningar, de kan ha svårt att bläddra, lyfta och skriva. Många kan också ha svårt att tyda innehåll och illustrationer om layouten upplevs rörig. Böcker på diskett och cd-rom-skivor ger nya möjligheter att bläddra i litteratur, slå upp ord i lexikon, göra anteck- ningar. En del elever talar inte och lär sig inte läsa med vanliga bokstäver. I dessa fall används alternativa kommunikationsmetoder, t ex Bliss som är ett kommunikationssystem som består av streck- symboler i olika sammansättningar. Bliss- systemet har anpassats för Windowshantering vilket också underlättar kommunikation med Bliss via E-post. Många elever med rörelsehinder kan ha behov av talböcker. Läromedel för elever med synskada För att en elev med synskada skall kunna ta del av en skriven text måste den transkriberas från tryckt skrift till punktskrift, illustrationer föras över till reliefbilder, hela materialet läsas in, eller överföras elektroniskt till en diskett. Läromedel innehåller så gott som alltid illustrationer och tabeller som ger belysande exempel eller förklarar olika problem. Läromedlet måste därför kompletteras av någon som kan med ord förklara t ex matematiska problem och lösningar när synen, eller snarare de omvärldserfarenheter synen normalt ger, inte kan användas som stöd för förklaringen. Redigeringen måste också göras så att eleven kan hitta bland texter, tabeller, illustratio- ner och kommentarer på sidan, uppslaget eller i övningsboken. Inom synområdet används olika begrepp för likartade produkter. En talbok är en bok som är inläst på kassett, framställd enligt regler i Upphovsrättslagen (URL) , i första hand för synskadade. En talbok innehåller därför hänvisande tonsignaler, eventuella bilder och diagram etc är beskrivna i ord. Talböcker finns inte att köpa i handeln utan kan enbart lånas på bibliotek. Villkoren regleras i URL 17 § samt tillämpningsföreskrifter och i avtal med För- Talböcker får endast lånas av personer som p g a något funktionshinder inte kan läsa vanliga tryckta böcker t ex synskada, läs- och skrivsvårigheter. Afatiker hör också till de grup- per som har rätt att låna talböcker. Generellt räknar man i biblio- teksvärlden med att av befolkningen är berätti- gade att låna talböcker. En diskettbok är en bok där texten finns på diskett och kan tas upp på en dator i form av t ex syntetiskt tal, punktskrift eller storstil. Istället för begreppet diskettbok används alltmerE-textbok eller E- bok eftersom lagringsmediet numera ofta är en cd-rom-skiva. Efterfrågan ökar kraftigt. De upphovsrättsliga frågorna regleras genom avtal eftersom frågan om elektronisk framställning inte är reglerad i URL. SIH:s avtal med branschorganisationerna innebär 197SFS 1960:729, ändr 1993:1007 att E-böcker endast får levereras till gravt synskadade elever och vissa andra elever med funktionshinder som försetts med personligt datorhjälpmedel genom försorg. skall vara försedd med kopieringsskydd. En kassettbok är en bok inläst på kassett och är en kommersiell produkt som kan köpas i handeln och lånas på bibliotek av vem som helst. Det finns också kassettbokklubbar. Benämningen an- vändes också för de talböcker som , innan myndigheten fick talbokstillstånd, framställde enligt särskilda avtal med författar- och utgivarorganisationerna, dvs vanliga läromedel inlästa för synskadade. Ett synonymt begrepp ärläromedelskassett,dvs en intalad version av ett läromedel, avsedd för elever med läs- och skrivsvårigheter/dyslexi. En läromedelskassett är en kommersiell produkt, framställd av respektive läromedelsförlag, ofta med eko- nomiskt stöd från . En läromedelskassett är dock inte fullt ut anpassad för en synskadad elev. Läromedel för dövblinda elever En del läromedel för döva respektive synskadade kan användas som de är även av dövblinda elever. I vissa fall måste dock speci- ella lösningar utarbetas som i huvudsak bygger på känseln. Läromedel för elever med utvecklingsstörning Elever med utvecklingsstörning är en mycket heterogen grupp. Inom särskolan är spännvidden stor vad gäller elevernas förutsätt- ningar att tillgodogöra sig undervisning och att kunna använda olika läromedel. En del lär sig läsa och förstå texter som är anpassade till deras utvecklingsnivå. En del kan behöva använda alternativa kommunikationssätt, t ex Pictogram. För andra åter måste individu- ella kommunikationsprogram utvecklas i samspelet mellan eleven och läraren. Beroende på utvecklingsnivå har eleverna olika förut- sättningar att förstå orsak och verkan, att förstå liknelser och att göra jämförelser. För en del elever måste förlopp och skeenden konkretiseras med hjälp av taktil och sensomotorisk upplevelse, medan detta för andra elever kan göras tydligt med bilders eller datorers hjälp. Läromedel för utvecklingsstörda är därför av olika karaktär – laborativa, tryckta, datorprogram, videoprogram. tilläggshandikapp och kan därför också ha behov av ytterligare läromedelsanpassningar. 10.3Ny teknik och nya medier Informations- och kommunikationsteknologin är under stark utveck- ling vilket medför stora förändringar i samhället och med nödvän- dighet också i undervisningssammanhang. För personer med funktionshinder har utvecklingen fått en alldeles särskild betydelse eftersom IT kan reducera ett funktionshinders handikappande konsekvenser. Ett stort antal funktionshindrade elever har datorba- serade personliga hjälpmedel. Dessa hjälpmedel är en förutsättning för att de skall kunna delta i skolarbetet. Datorn med de särskilda anpassningarna har blivit deras papper och penna och skapat helt nya förutsättningar för dem att självständigt kunna arbeta i skolan. IT i utbildningssammanhang befinner sig i början av en utveckling som kommer att öka kraftigt. Ett exempel är läromedel för synska- dade. Anpassningar av tryckta läromedel 1995/96 var till tryckta punktskriftsböcker, resten E-böcker. var tryckta punktskriftsböcker och resten E-böcker. Utveck- lingen går så snabbt att varje beskrivning också blir snabbt inaktuell. Den digitala tekniken ger endast en antydan om vad som är möjligt i ett framtida multimediasamhälle. En stark utveckling pågår av multimediatekniken inom det speci- alpedagogiska området. Text, rörliga bilder, ljud, animationer och stillbilder kan hanteras och de pedagogiska effekterna blir förstärkta. Den digitala tekniken ger t ex nya möjligheter att överföra tidningar och böcker till talsyntes och punktskrift. kommer alla teleabonnenter bl a att ha tillgång till interaktiv kommu- nikation med kapacitetskrävande rörliga bilder. Talstöd med hjälp av talsyntes, digitaliserat (inspelat) tal och olika former av display/tang- entbord kan användas för att göra läromedel tillgängliga för elever med olika slag av funktionshinder. Inom pågår utveckling av läromedel inom teckenspråksområdet som utnyttjar digitaliserad video nedlagd på cd-rom. En utmaning i detta arbete har bl a varit att få fram en bildkvalitet som kan återge teckenspråkets alla bety- delsebärande rörelser. Den nya tekniken kan innebära förbättrad tillgänglighet och kva- litet hos produkterna. De allmänna förutsättningarna för såväl fram- ställning som distribution och försäljning påverkas, vilket också innebär att produkter faktiskt kan bli betydligt billigare än . är själva utvecklingskostnaderna ofta höga. Kostnaderna för att framställa läromedel på teckenspråk är t ex fyra gånger högre än för andra läromedel för funktionshindrade. Men utvecklingen har också medfört en del nya tillgänglighets- problem. Det finns flera exempel på detta bl a allmänna databaser som inte beaktat funktionshindrades behov vilket gjort att de inte är tillgängliga för dem. tjänster har automatiserats utan att automatiska terminaler gjorts tillgängliga. Det finns också stora skillnader mellan olika grupper av funktionshindrade vad gäller användning av IT. Gravt synskadade har varit flitiga användare av ny teknik medan t ex hjärnskadade eller utvecklings- störda inte på motsvarande sätt blivit delaktiga i de möjligheter som ny teknik kan innebära. För många funktionshindrade elever är datoriserade (elektroniska) läromedel inte ett komplement till traditionella läromedel utan det enda möjliga alternativet. Det är en självklar förutsättning att nya medier då också skall vara tillgängliga för funktionshindrade elever. Datorn kan kompensera motoriska brister eller stimulera kausaltän- kande. Men tekniken kan inte fylla alla behov och IT-baserade läromedel är inte ett alternativ för alla funktionshindrade. Behovet att få ta i och manipulera med konkreta ting och upplevelser kan t ex för många utvecklingsstörda inte ersättas av abstrakta bilder eller förlopp på en bildskärm. Även om IT inte kan undanröja läromedelshindren för alla elever med funktionshinder finns här en stor potential som ännu inte utnyttjas fullt ut. Den tekniska utvecklingen i sig är ingen garanti för att läromedlen för funktionshindrade blir bättre eller mer tillgängliga. Trots att innehållet i läroböcker lagras elektroniskt i samband med tryckningen är det än så länge dyrare att bearbeta denna lagrade form än att scanna in det färdiga materialet för anpassning för t ex synskadade. Tekniska tillämpningar som är bra för funktionshindrade kommer inte fram av sig själva i den allmänna produktutvecklingen. Det krävs också mycket god kännedom om såväl teknikens möjligheter och begränsningar som funktionshindrades möjligheter och svårig- heter i olika inlärningssituationer. Det är oerhört viktigt att detta beaktas redan i samband med utvecklingen av ny teknik så att produkter för funktionshindrade inte skall komma på efterkälken eller behöva bli kostsamma av den anledningen att man måste göra särlösningar i efterhand. Som nämnts finns tyvärr flera exempel på sådant.