sou · GMB357 · 1999-01-01 00:00:00 — () har som huvuduppgift att föreslå en strategi som långsiktigt främjar utvecklingen i hela landet av de möjligheter till distansutbildning som den moderna informa- tionstekniken erbjuder (Dir 1995:69). DUKOMs förslag skall bl.a. grunda sig erfarenheterna från ett stort antal projekt som bedrivits i anslutning till utredningsarbetet. Kommittén inbjöd i princip alla anordnare av vuxenut- bildning och högskoleutbildning i landet samt ett betydande antal orga- nisationer och företag att ansöka om utvecklingsmedel. Totalt inkom ca. Summan av de sökta bidragen uppgick till drygt 500 milj.kr. Kommittén överlämnade efter en omfattande beredning till rege- ringen förslag om att ca. 100 projekt skulle beviljas bidrag till ett be- lopp om sammanlagt ca. Urvalet innebar att ca. 35 av pro- jekten hänförde sig till folkbildningens område, ca. 40 till universitet och högskolor medan återstoden, ca. 25, hänförde sig till främst kom- vux och vidare till ett begränsat antal organisationer och företag. Regeringen beslutade helt i enlighet med DUKOMs förslag, och projekten genomfördes sedan i huvudsak /97 under kom- mitténs överinseende. För att uppnå en god kvalitet och nödvändig enhetlighet i projektens egna utvärderingar utarbetade DUKOM anvisningar för vad dessa ut- värderingar borde innehålla och hur de borde utformas. Anvisningarna förankrades vid ett antal nationella, regionala och tematiska konferen- ser till vilka alla projekt inbjöds. Projektens utvärderingar inlämnades till DUKOM och föreliggande rapport utgör en sammanfattning och analys av dessa. Den har utförts av fil. kand. , doktorand i pedagogik vid . Hon har självständigt utfört arbetet och svarar ensam för innehållet. Dock har hon tagit till vara synpunkter som fram- kommit vid sammanträden med kommitténs experter. Rapporten är avsedd att användas som en del av underlaget inför ut- formningen av DUKOMs förslag. Den döljer inte problem och till- kortakommanden av mera generellt slag som förekommit inom projek- ten, och i det avseendet kan den tjäna som en kunskapsbank för den som vill undvika att upprepa andras misstag. Men framför allt söker den lyfta fram de förutsättningar som visat sig vara avgörande för ar- betet i projekten och de erfarenheter som beskrivits som centrala. Till sin omfattning och bredd torde DUKOM-projekten som helhet vara unika inom svensk distansutbildning. I själva verket torde det fin- nas få om ens någon motsvarighet också internationellt. Utöver det värde som projekten har för DUKOMs arbete bör den samlade erfaren- heten vara till stor nytta både för praktikerna på fältet och för forsk- ningen inom området. Den samlade och mera generella analysen finns i föreliggande rap- port. Den som vill söka sig till källorna och de mera konkreta erfarenhe- terna bör söka sig direkt till projekten. Utvärderingarna av dem finns samlade på en särskild web-plats som kan nås på adressen . Där finns också länkar till bl.a. de projekt- ansvariga. Ansvarig för produktionen av heloriginal har varit. Om urvalet av projekt DUKOMs historiska och nutida sammanhang Distansutbildningens historia – till Öppenhet bland DUKOMs utvecklingsprojekt Pedagogik och IT-stöd inom högskoleprojekten IT-stöd och pedagogisk modell Tillgång till utrustning och nätanslutning IT-kompetens – deltagarnas och lärarnas Pedagogik och IT-stöd inom kommunprojekten IT-stöd och pedagogisk modell Deltagarnas tillgång till utrustning och nätanslutning IT-kompetens och teknisk support – deltagarnas och Pedagogik och IT-stöd inom folkbildningsprojekten IT-stöd och pedagogisk modell Deltagarnas tillgång till utrustning och nätanslutning IT-kompetens och teknisk support – deltagarnas och lärarnas Regeringen beslutade att tillkalla en utredare med uppgift att föreslå åtgärder som kan främja användningen av distansmetoder inom främst vuxenutbildningen och högskolan. Utredarens huvudupp- gift var att föreslå en strategi som långsiktigt främjar utvecklingen i hela landet av de möjligheter till distansutbildning som den moderna informationstekniken erbjuder. 1 Utredningen antog namnet – DUKOM.2 Detta beslut innebar att det inom tillsatts tre utredningar om eller med anknytning till distansutbildning inom loppet av . 3 I direktiven till alla tre utredningarna diskuteras di- stansutbildningen i relation till svensk vuxenutbildning och högskole- utbildning och även i relation till arbetsmarknaden. Distansutbildning antas kunna bidra till att utjämna regionala och sociala skillnader, ef- fektivisera vuxenutbildningen och överhuvudtaget bidra till att stärka både enskildas och hela landets (ekonomiska) konkurrenskraft. En av skillnaderna mellan DUKOM och de två föregående utred- ningarna, är den betydelse som tillmäts tekniska hjälpmedel i di- stansutbildningen: I DUKOM görs IT-stödets potential för första gång- en till en huvudfråga. Distansutbildningen och den moderna informa- tionstekniken står i centrum för intresset. I direktiven till de två tidigare utredningarna nämns antingen tekniken inte alls, eller så behandlas den mer i förbigående. En annan skillnad mellan utredningarna, är att DUKOMs förslag ska grundas på praktisk erfarenhet och bidra till att utveckla använd- ningen av distansmetoder i utbildningen. 4 Efter att inledningsvis ha 1Dir 1995:69, s. 1. 2I formell mening utgörs kommittén av en person – en särskild utredare. Till sin hjälp har han en referensgrupp och ett kansli. 3De två tidigare var Utredningen om distansutbildning (Dir 1991:47) och Utred- ningen om effektivare vuxenutbildning (Dir 1992:48). 4Dir 1995:69, s. 7. fastslagit att tidigare utredningar inom framför allt distansutbildnings- området bör ligga till grund för utredningsarbetet, beskriver direktiven förutsättningarna för en projektverksamhet som ska genomföras inom ramarna för DUKOM. I dessa sägs att medel ska anslås till ett antal projekt, som ska an- vändas för att tillgodose de behov som utredaren efter sin kartlägg- ning bedömer som särskilt angelägna . 5 Mer specifikt ska projekten bidra till att göra olika utbildningar mer flexibla och tillgängliga för grupper som har svårigheter att utnyttja andra möjligheter till utbild- ning som ges . Behovet av stöd till lokala och regionala centra ska också ägnas uppmärksamhet I direktiven fastslås också att projektmedel i första hand ska tilldelas redan befintliga utbildningsanordnare. Inom departementet fanns pengar öronmärkta för verksamhet med distansutbildning i an- slutning till högskola och folkbildning och ytterligare medel tillfördes för att även möjliggöra distanspedagogisk utvecklingsverksamhet inom framför allt komvux. Sammantaget ställdes till kommitténs förfogande, fördelade på tre områden; högskolan, folkbild- ningen och, i huvudsak, kommunala utbildningar. Projektverksamheten kom att utgöra en stor och resurskrävande del av utredningens arbete och den innebar också att DUKOM fick relativt på sig för att genomföra arbetet. anslogs för planering, urval, utveckling, genomförande och utvärdering av utvecklingspro- jekten. 1.2Om urvalet av projekt Även om DUKOMs projektverksamhet i sig kan anses ha varit omfat- tande – många har satsats, hundratals människor har arbetat och tusentals har deltagit i olika kurser och utbildningar – så är den ändå bara ett urval. Projekten visar på ett antal idéer som finns om distansutbildning och IT i det här landet. De visar på möjliga pedago- giska lösningar, på olika sätt att använda sig av den nya informations- tekniken, på frågeställningar som återstår att besvara och på problem och hinder som kan möta den som söker bidra till utveckling inom om- rådet. Men DUKOMs projekt ger ingen heltäckande beskrivning av nå- gonting. Projekten är en del av en mycket mer omfattande verksamhet och de är inte nödvändigtvis representativa för denna större verksam- het. Troligen är de typiska i ganska många avseenden, men inte alls i 5 Dir 1995:69, s. 7. Projekten har valts utifrån de premisser som gällt inom denna sär- skilda kommitté och de prioriteringar som gjorts har påverkat vilka re- sultaten av utvecklingsarbetet blivit. Detta framkommer tydligt i utvärderingen av projekten. De urvals- principer som gällt slår igenom i projektens agerande och i många av resultaten av deras mödor. Därför redogörs nedan för hur urvalet av projekt gick till. Urvalet – själva arbetsgången inbjöds samtliga universitet och högskolor, samtliga kommuner, samtliga studieförbund och folkhögskolor, ett an- tal andra organisationer samt ett antal företag att ansöka om utveck- lingsmedel från DUKOM. Ansökningarna skulle vara inne och p.g.a. den korta tid som fanns till förfogande be- hövde projekten i det här skedet bara komma in med en projektskiss. Intresset visade sig stort. När ansökningstiden gick ut fanns ca 370 skrivelser diarieförda, omfattande mer än 500 olika projektförslag. Totalt söktes medel för mer än – mer än fem gång- er så mycket som fanns tillgängligt. I den första urvalsomgången deltog och tre exper- ter6 som anställdes för att hjälpa till just vid urvalet av projekt och för att sedan ha fortsatt kontakt med projekten under utvecklingsarbete och genomförande. Experterna gavs ansvar för varsin grupp av projekt; för högskoleprojekten, folkbildningsprojekten respektive för kommunernas och de övriga projekten. Den första grovsållningen tog . kunde kommittén lämna besked till projekten att de antingen valts bort, eller att de fortfarande bedömdes som intressanta och därför ombads skicka in en ny, fördjupad ansökan. Den utgjordes av en mall där DUKOMs urvalskriterier formulerats i elva frågeområden. För detta arbete fick projekten på sig. De kompletterande ansökningarna bearbetades inom DUKOM. Sek- retariatet gick igenom och tog preliminär ställning till samtliga ansök- ningar, medan respektive expert gjorde en mer ingående granskning och bedömning av sin egen grupp. I det skedet togs ytterligare kon- takter med vissa projekt för närmare information om budgetfrågor, för- ankring i den egna organisationen och andra eventuella oklarheter i ansökan. Efter detta interna beredningsarbete överlämnade kommittén i bör- jan av april till sitt förslag på vilka projekt 6 Det s.k. sekretariatet utgörs av och de tre experterna. som borde beviljas bidrag och vilka belopp de borde tilldelas. Totalt föreslogs 97 projekt få bidrag till ett sammanlagt be- lopp av nära . Regeringen beslutade med vis- sa smärre tillägg helt i enlighet med DUKOMs förslag. Redan i inbjudan till olika utbildningsanordnare att söka projektbidrag 7 hade DUKOM formulerat ett antal kriterier som skulle tjäna som grund för urvalet av projekt. Det mest grundläggande villkoret var att projekten skulle avse inter- aktiv distansutbildning med betydande inslag av modern informations- teknik. Ett annat avgörande kriterium var att projekten skulle kunna resultera i ny kunskap av pedagogisk, didaktisk och/eller organisatorisk art. Resultaten skulle vara användbara som underlag för en statlig stra- tegi för att främja en utveckling av distansutbildning med IT-stöd. Det var också så kommitténs huvudsakliga uppdrag beskrevs i direktiven. Mer konkret angavs också att kursdeltagarnas ansvar för de egna studierna och ökade möjligheter för dem att välja studiesätt, tidpunkt för studierna och studietakt skulle vara utgångspunkten för utveck- lingsarbetet. Med detta i åtanke skulle t.ex. studiehandledningar, inne- håll, läromedel och IT-stödet utvecklas och väljas. Av hänsyn till del- tagarnas kunskapsnivå och ekonomiska villkor skulle IT-stödet dess- utom helst vara lättillgängligt. Vidare förklarade man sig från DU- KOMs sida vara intresserad av projekt som syftade till att öka utbild- ningsmöjligheterna för olika grupper av vuxna som har svårigheter att delta i mera traditionellt organiserad utbildning. Vidareutbildning av vuxna prioriterades och helst skulle sådan försöksverksamhet utvecklas i samarbete med berörda arbetsgivare. Det beskrevs som en fördel, om än inte ett krav, om projekten innefattade samarbete mellan olika ut- bildningsanordnare. Ansökningarna skulle också vara realistiska. Med detta avsågs att projekten efter projekttidens slut skulle kunna övergå i reguljär verk- samhet. Dessutom skulle ansökningarna endast avse kostnader för själva ut- vecklingsarbetet. Genomförandekostnader och investeringskostnader för utrustning och dylikt förutsattes utbildningsanordnaren stå för själv. 7 Dnr 21/95, daterad , Inbjudan till Rektorerna vid universitet och högskolor, till samtliga folkhögskolor, till samtliga kommuner och landsting samt statens skolor för vuxna samt till fackliga organisationer, branschorganisationer och vissa myndigheter och företag. Sådant bekostade DUKOM bara i undantagsfall. I den andra urvalsomgången, i den mall som projekten skulle fylla i inför det slutliga urvalet, återkom DUKOM dels till de kriterier som angetts tidigare, dels tillkom ytterligare två; projekten skulle nu även beskrivas i termer av kostnadseffektivitet och internationalisering. På vilket sätt kunde projektet bidra till att utveckla ny kunskap om en kostnadseffektiv distansutbildning och vilka internationella kontakter fanns? Totalt inkom ungefär 500 projektförslag, formulerade utifrån ovan- stående kriterier. När urvalet var avklarat återstod cirka 100 av dem. Då hade man inom DUKOM tagit till även mer praktiska och handfasta överväganden. Projekt valdes med det uttalade syftet att skapa största möjliga bredd i olika slag av använd teknik, pedagogik/didaktik, orga- nisation, samarbetsformer, målgrupper och valmöjligheter för de stude- rande. Det innebar att projekt som liknade varandra alltför mycket inte tilläts och i valet mellan två eller flera likartade projekt, tittade man t.ex. på projektledarens tidigare erfarenhet. Projekt som sökte medel för ren teknikutveckling gallrades bort. DUKOMs huvudsyfte var pedagogisk utveckling, inte teknikutveck- lingen i sig. Överhuvudtaget prioriterades realism i teknikvalet. Pro- jekten skulle innehålla IT-stöd som gjorde dem praktiskt möjliga att genomföra, som kunde användas även i en senare reguljär verksamhet och som inte innebar att deltagarna gjordes till försökskaniner för ny och obeprövad teknik. Sammantaget tilldelades 42 högskoleprojekt, 35 folkbildningsprojekt och 23 projekt inom gruppen kommuner och övriga utvecklingsme- del från DUKOM. Dessa 100 projekt fick dela på . Högskoleprojekten erhöll i genomsnitt vardera. Anslagens storlek varierade mellan och och 15 av projekten tilldelades eller mer. I huvudsak rörde det sig om kursprojekt – projekt inriktade på att utveckla hela eller delar av kurser, eller i några fall på att ta fram studiematerial och andra hjälp- medel för kursers genomförande. Projekten gavs i huvudsak två olika inriktningar: Antingen gick ut- vecklingsarbetet ut på att ta fram fort- och vidareutbildningar för olika yrkeskategorier eller för olika sektorer på arbetsmarknaden, eller så innebar det att utveckla högskolans utbud av reguljära distans- eller campusförlagda kurser. En majoritet av projekten genomfördes i sam- arbete mellan flera parter – högskolor och universitet sinsemellan eller högskolor och universitet i samarbete med framför allt olika arbetsgiva- re. Målgrupperna var i de flesta projekten yrkesarbetande vuxna som av olika anledningar kunde tänkas ha nytta av just distansformen och IT- stödet. Och det distansöverbryggande IT-stöd som de flesta hög- skoleprojekten valde att arbeta med var den datorburna kommunikatio- nen. Framför allt arbetade man med olika datorkonferenssystem, men även med öppnare kommunikation på internet, t.ex. web-baserad e- post. Även bildkonferensteknik och CD-rom har provats på i ett mindre antal projekt. De 23 kommunprojekten. 8 fick dela på lite . Det gjorde dem aningen billigare än högskoleprojekten – snittkostnaden blev un- gefär per projekt och i faktiska tal varierade anslagen . Mer än hälften av kommunprojekten – 13 stycken – fick eller mer i anslag. Nästan samtliga dessa dyrare projekt arbetade med bildkonferens som distansöverbryg- gande medium, eller så arbetade de fram egen CD-rom. var det vanligaste IT- stödet bland projekten i denna grupp, men även datorbaserad (skriftlig) kommunikation förekom ofta. Bildkonferenserna användes i första hand för att förmedla föreläsningar eller handledning till kursdeltagarna och det gjorde att det distansöver- bryggande mediets kunskapsförmedlande funktion pl acerades i för- grunden. Datorerna användes för dialog och interaktion inom projek- ten. Bland kommunprojekten inriktades majoriteten mot arbetsmark- nadens behov, mot fort- och vidareutbildning för vuxna och yrkesverk- samma på både privat och offentlig arbetsmarknad. I ett mindre antal projekt prioriterades lokala utvecklingsbehov mer, med större tonvikt lagd på att nå vuxna människor som av geografiska eller andra skäl har svårt att delta i samhällets reguljära utbildningar. I kommunprojekten samarbetade ofta lokala intressenter och re- presentanter från arbetsliv och arbetsmarknad. 8 Beteckningarna kommunprojekt, kommungrupp och liknande sätts inom citationstecken för att markera att de refererar till samtliga projekt i denna grupp, inte bara till de projekt som har en huvudman. Folkbildningsprojekten var relativt billiga. Även om anslagens storlek rörde sig i ungefär samma kostnadsintervall som i de två andra grup- perna (– ) blev den genomsnittliga kostnaden bara per projekt. I sju projekt antingen tangerade eller översteg anslagen . Även bland folkbildningspro- jekten innehöll dessa mer kostnadskrävande projekt sats- ningar på bildkonferensteknik eller produktion av egen CD-rom. Det vanligaste tekniska hjälpmedlet i denna projektgrupp var annars datorn. Datorkommunikation i någon form och sökningar på internet förekom i de flesta projekten. Och datorerna ingick i folkbildningsmäs- siga distanskurser med folkbildningens vanliga målgrupper som använ- dare. Projektens inriktning var att återskapa folkbildning på distans. Arbetet genomfördes i de flesta projekt av flera samverkande folk- rörelse- eller folkbildningsorganisationer. DUKOMs huvudsakliga syfte med utvecklingsprojekten var att få fram ett underlag att grunda sina senare förslag på. Att projekten skulle ut- värderas gjordes därför tidigt klart. Redan i projektens kompletterande ansökan om medel ombads var och en formulera en plan för hur utvär- deringen av det egna projektet skulle gå till. DUKOM tillsatte även en utvärderingsgrupp vars uppgift var att hjälpa kommittén att utveckla en plan för den övergripande utvärde- ringen av projektverksamheten. Utvärderingsgruppen påbörjade sitt arbete ungefär som projekten startade . Gruppens arbete resulterade dels i ett mer teoretiskt resonerande PM om principerna bakom olika utvärderingsansatser, dels i konkreta råd och riktlinjer till projekten för deras självvärdering. Projekten fick veta att de förväntades komma in med två delrapporteringar under ar- betets gång, och , och en mer omfattande slutrapportering då arbetet beräknades vara avslutat. För den löpande dokumentationen uppmanades samtliga dessutom att föra minnesanteckningar, och gärna även loggbok eller dagbok. Projekten informerades även om att deras arbete skulle följas av de tre experter som tidigare anställts som projektansvariga. Den utvärderingsplan som fastställdes inledningsvis har i princip följts. Datumen för projektens delrapporteringar har visserligen ändrats och även riktlinjerna för hur rapporteringen ska utformas har modifie- rats, men på det stora hela har den ursprungliga planen gällt och ge- nomförts. anställdes en expert inom kommittén med upp- gift att sammanfatta, sammanställa och analysera projektens slutrappor- ter och inbjöds samtliga projekt till ett tvådagars semina- rium om hur deras slutrapportering skulle se ut och genomföras. Det bestämdes att den skulle bestå av två delar. Den första delen ut- gjordes av en frågemall som utarbetades inom DUKOMs utvärderings- grupp och senare modifierades av kansliet och utvärderingsansvarig. skulle samtliga projekt besvara och den innehöll 13 frågeområ- den, vart och ett belyst med hjälp av ett antal konkreta och relativt av- gränsade frågor (se bilaga 2). användes av två olika skäl. För det första behövdes ett red- skap för att göra den stora mängden empiri från 100 utvecklingsprojekt praktiskt hanterbar. För att skapa möjligheter till jämförelser mellan projekten var det nödvändigt att de lämnade ifrån sig ungefär jämför- bara beskrivningar och redogörelser. Det var också meningen att pro- jektens uppgifter skulle läggas in på en databas för att på så sätt göras tillgängliga för en större allmänhet. En någorlunda enhetlig struktur på rapporteringen var därför nödvändig och denna struktur angavs av frå- gemallen. Den andra delen av projektens slutrapportering var mer fri. Förutom att svara på frågor skulle också vart och ett av projekten helst skriva en egen och kompletterande slutrapport. Innehållet i denna be- stämdes av projekten. Avsikten var att den fria rapporten skulle använ- das för att utveckla de resonemang och beskriva de erfarenheter som inte frågades efter i DUKOMs förbestämda frågor, men som av pro- jekten själva bedömdes vara relevanta. Dead-line för slutrapporteringen sattes till den . För någ- ra projekt drog utvärderingsarbetet ut längre , men efter hand har nästan samtliga projekt lämnat in sina två rapporter. Föreliggande rapport och analysarbetet bakom den Denna rapport är i första hand en sammanställning och analys av pro- jektens slutrapporter, dvs. av mallarna och de friare rapporterna sam- mantagna. De tidigare delrapporterna har tjänat som bakgrunds- material. Mallarna har bildat stommen i rapporten. I analysens första steg be- handlades frågor var för sig, dvs. projektens svar på respektive Resultatet blev en allmänt hållen och neutral första beskrivning av verksamheten, där enskilda projekts karak- täristika suddades ut och bara övergripande mönster och trender syn- liggjordes. I nästa steg var avsikten att återskapa förståelsen för de enskilda projekten. De fria rapporterna analyserades projektvis, alltså som en helhet för sig och denna individualiserade kunskap fogades till den tidigare och mer allmänna beskrivningen. För att illustrera projektens verklighet plockades även många citat från rapporterna. Samtliga citat i den följande texten är, om inte annat anges, hämtade från projektens slutrapporter. Slutligen, för att bättre kunna tolka och förstå resultaten, genomför- des vissa litteraturstudier. Resultatet har blivit en rapport vars innehåll grundas på erfarenheter från 100 utvecklingsprojekt och de nästan 200 slutrapporter som dessa projekt skickat till DUKOM. Men det är inte en rapport som innehåller allt. De frågeställningar som behandlats här har valts utifrån kommit- téns uppdrag – att föreslå en långsiktig utvecklingsstrategi. Frågor och erfarenheter som inte är helt relevanta i just detta sammanhang, annan kunskap och information som projekten lämnat, har utelämnats. Det är dessutom en rapport i vilken projektens arbete beskrivs i främst utbildningsanordnarnas och lärarnas perspektiv. DUKOMs historiska och nutida sammanhang 15 2DUKOMs historiska och nutida sammanhang I DUKOMs direktiv fastslås att Arbetslivets behov och krav är en gi- ven utgångspunkt när det gäller utredningen om distansmetoder. Det gäller framför allt att underlätta den enskilda människans möjligheter och strävan att genom utbildning förbättra sin ställning på arbets- marknaden och öka inflytandet över det egna arbetet.. 9 Men detta är inget självklart ställningstagande, varken som uttryck för en statlig di- stansutbildningspolicy, eller bland de andra aktörer som är verksamma inom distansutbildningsområdet . offi- ciella syn på distansutbildningen har ändrats under de se- naste 30 åren. Dagens synsätt är inte självklart, utan bör ses som ett tidens tecken. Distansutbildning i befinner sig i flera avseenden i föränd- ring, nya idéer och metoder utvecklas och möts.