sou · GMB397 · 1999-01-01 00:00:00 — Barn lever skilda från andra ålderskategorier, samhällsklasser och kulturmönster. Barn får en bristande insikt om olika sätt att leva och av människors livscykel. bor barnfamiljer i ett område, medan gamla bor i ett område. Människor med lika kulturell bakgrund bosätter sig i samma bostadsområden. Barn lever i en påtvingad kontakt med ett stort antal jämnåriga. Barn lever p.g.a. miljöombyten i ett osäkert förhållande till omgivningen. Föräldrar byter arbete och hela familjen flyttar. Detta tvingar in barnen i nya sociala och fysis- ka förhållanden. av alla barn som var uppväxta hade bott på samma ställe till . Av de barn som var uppväxta var motsvarande siffra 40 pro- cent.9 7Kuusela, (1993) Integration i invandrartäta bostadsområden? 9Aronsson, , , , (1984) Barn och rum. Barn lever i miljöer de saknar rätt och möjlighet att påverka. Dessa problemområden för barn i fråga om deras miljö var aktuella . Vad har hänt ? Tyvärr har segregationen blivit ännu större än . Miljonprogrammens bostäder stod outhyrda trots reparationer och förnyelse. kom dessa bostadsområden att kallas slum av politi- ker och massmedia.10 De familjer som lämnade miljonprogram- mens bostäder var de som hade resurser. När resursstarka hushåll lämnar vissa bostadsområden kan det innebära att de hushåll som stannar är de med sociala och ekonomiska problem. Kvar blir ofta invandrare och problemfamiljer. Av dem som stannar väljer en del medvetet att bo kvar. De uppskattar sammanhållningen och naturen och ser det som positivt att leva i en mångkulturell miljö. Många oroas dock över att familjerna med sociala problem i om- rådet är för många.11 präglas av en stor segregation mellan olika bostadsområden, både i fråga om ekonomiska och etniska skill- nader. Det visar sig att många invandrargrupper väljer att bo i när- heten av varandra. Ett exempel är Kuluborna som kommer från . Till en början tycks Kuluborna vara utspridda i olika om- råden som , , , , , , , , , , , , , och , men vid närmare granskning visar det sig att olika ursprungsbyar har samlat sig i olika områden. Byarna håller ihop i och även släkterna. 12 Trots att de bor i s.k. låg- statusområden med en hög utflyttningsfrekvens väljer många Kulubor att inte flytta från området. Däremot kanske man söker en större lägenhet inom området.13 som Kuluborna väljer 10Kuusela (1993) s. 27. 11Kuusela (1993) s. 65. 12Lundgren, (1993) Nybyggarna. Kultur, kultur, kultur – perspek- tiv på kulturmöten i , red. , s. 73. 13Lundgren (1993) s. 75. att stanna, väljer allt fler svenskar att flytta från områdena. De svenskar som bor kvar i området umgås med svenskar, medan Kuluborna umgås med Kulubor. På så sätt utformas det i förorter- na parallella livsformer utan beröringspunkter. Lärare som är verksamma i dessa problemområden anser att det finns både svenska barn och invandrarbarn som lever i misär i områdena. Föräldrarna har egna problem och orkar inte ta sig med barnen. Barnen lämnas mycket ensamma. Våld är, enligt lärarna, ett vanligt inslag i barnens lekar. Tilltron till andra människor är liten hos barnen vilket gör dem rädda för nya relationer.14 Flera vuxna i bostadsområden som är stämplade som problemområden beskriver en skillnad i förhållande till sin egen uppväxttids uppfostran. När de själva var barn lade sig vuxna i vad barn gjorde. De vuxna var överens om vilka normer som rådde och sade ifrån när barn passerade gränser för vad som var otillåtet. försvarar ofta föräldrar sina barn trots att barnen gjort fel och menar att andra vuxna inte ska lägga sig i vad deras barn gör.15 Det visar sig också, vilket är ett problem i en demokrati, att valdeltagande och politisk aktivitet i de minst attraktiva bostads- områdena är lägre än genomsnittet.16 För barnens del innebär det att de växer upp i en miljö där det saknas traditioner att försöka påverka samhället politiskt. I sämsta fall förmedlas även en bild av att det är meningslöst att försöka påverka samhället. En grupp människor som inte syntes i samhället var människor med funktionshinder. När föräldrar till barn med funktionshinder råddes att själva ta hand om sina barn till skillnad från tidigare, blev dessa barn synliga på ett annat sätt. Ett viktigt steg i en förhoppning om integration var avvecklandet av de stora vårdhemmen . var vårdhemmen som små samhällen i samhället. De som bodde på 14Kuusela (1993) s. 66. 15Ehn, (1996) Familj och grannar i byggd miljö. 16SOU 1990:36 s. 150. vårdhemmen behövde inte söka hjälp ute i samhället eftersom den mesta servicen, t.ex. frisör, tandläkare, fotvård etc., fanns inom vårdhemmet. I stället för de stora vårdhemmen skapades grupp- boenden och arbetsplatser utspridda i samhället. Korttidshem för barn med utvecklingsstörning kan ligga i ett vanligt villa- område. Undersökningar visar dock att kontakten med grannar inte är speciellt stor. Erfarenheten visar att fysisk närhet inte alls behöver leda till social kontakt mellan människor. Snarare är det så att ju större avståndet är till grannen, desto mer kontakt har man. Villaägare har mer kontakt med grannarna än familjer i hyreshus. Integrationen av människor med funktionshinder ses inte alltid som något positivt. I synnerhet när gruppbostäder förlagts till villaområden, har protester från villaägarna hörts. Argumentet har ofta varit att gruppbostäderna drar ner villapriserna i området.17 Barnadödligheten var stor , men minskade dras- tiskt bl.a. tack vare bättre hygieniska förhållanden och bättre barn- hälsovård. upptäckte dock barnläkarna att många barn dog vid olyckshändelser och att barn ofta skadades vid olika tillbud. Vissa av olyckorna tycktes gå att förebygga. genomfördes den s.k. Stockholmsundersökningen. Det visade sig att det totala antalet barnolyckor i åldrarna i Stockholms- området var 25 000. Antalet barn i var 250 000. Var tionde barn råkade alltså ut för en skada som krävde läkarvård.18 Resultatet av undersökningen ledde till att information om barnsäkerhet började spridas. En samarbetskommitté bildades där stommen var och Röda Korset. Kommittén arbetade med att genomföra ett barnperspektiv på miljöfrågor. Barnavårds- centralerna kopplades in för att informera föräldrar om hur farliga situationer kunde undvikas. Uppmärksamheten fästes t.ex. vid 17Ehn (1996) s. 54. Minnen och erfarenheter för fram- tiden. (1989) . trafik, brännskador och drunkningstillfällen. Med hjälp av eker- skydd kunde en tidigare vanlig olycka, nämligen att barn i cykel- barnstolar fastnade med fötterna i cykelns bakhjul, undvikas. gjordes en statlig utredning om barnolycksfall med anledning av att dödligheten bland barn p.g.a. olyckor varit i stort sett oförändrad . Olycksfall omfattade därmed en allt större del av den totala dödligheten bland barn.19 kom regler om barnsäkerhet i svensk byggnorm. Fönster skulle inte kunna öppnas allt för lätt. Kylskåp ska kunna öppnas från insidan. Överhuvudtaget skulle barns säkerhet beaktas vid byggnation. Medvetenheten om olycksrisker och åtgärder mot farliga miljö- er har lett till en nedgång i dödsolyckor bland barn, i synnerhet . Olycksfallsdödligheten är lägre . omkom 42 pojkar och 28 flickor i olyckor. Huvudorsakerna till de flesta olyckorna med dödlig utgång är trafik- och drunkningstillbuden.20 Med industrialismen följde urbanisering och mycket ny teknik kom i bruk. Jordbrukets mekanisering innebar fler risker till olyckor för barn . ökade bilismen och den maskinella utrustningen i hushållen. kom nya kemisk-tekniska produkter och nya mediciner där in- formation inte medföljde om de risker preparaten förde med sig. För barn betydde detta att deras miljö kom att bli mycket farligare . Paradoxalt nog innebar det nya, moderna samhället en mer riskfylld miljö för barnen. Utvecklingen mot mer trafik och teknik har påverkat barnens miljö och deras lekutrymme. Barn behöver leka. Det är viktigt för deras utveckling att de rör på sig, fantiserar, bearbetar upplevelser 19SOU 1979:28 s. 9. 20Barndom sätter spår (1997) BO s. 37. genom leken och gör nya erfarenheter. Därför är det viktigt att barn har en bra lekmiljö. Barns aktionsradie är mindre än de vuxnas. Barn är p.g.a. sin begränsade aktionsradie mer beroende av sin närmiljö än de vuxna.21 Därför måste lekplatserna ligga i barnens närhet. De första lekplatserna för barn startades i . I några av stadens parker avsattes områden för barns lek. Det var enkla grusplaner med en eller flera sandlådor samt sittplatser. fanns det tretton färdigställda lekplatser i . fanns det 85 lekplatser varav ett trettiotal hade utrustats med gungor. Anledningen till att upprätta speciella lekplatser var att barnen ansågs slita på parkerna. Vuxenaspekterna dominerade således vid införandet av lekplatser.22 anställdes lekledare till lekplatserna. Det fanns ett explicit fostrande inslag i verksamheten. Barn uppmana- des att vara rädda om parkmiljöerna. Det fostrande inslaget i barn- verksamheten fortsatte längre in . anordna- des t.ex. de första skogsmulleskolorna där barn undervisades om naturen.23 Lekplatser i bostadsområdena kom . Då hade även lekredskap som sandlådor, gungor, rutschkanor och klätterställningar fått en naturlig plats på lekpatsen.24 Lekparken är svensk till ursprunget. När FN efter andra världs- kriget ville väcka intresse för barns leksituation vände man sig till . Det anordnades ett europeiskt seminarium i FN:s regi i där fokus låg på lekparkerna.25 Det svenska engagemanget för lekplatser höll dock inte i sig. Det kan bero på 21Socialstyrelsen följer upp och utvärderar. Barns villkor i förändringstider (1993:2) s. 41. 22Asker, (1986) – innerstaden. 23Asker (1986) s. 226. 24Werkmäster, (1995) Lekskulptutens estetik. 25Bengtsson, (1981) Lekmiljö – livsmiljö. att barnomsorgen byggdes ut och att det därmed bygg- des speciella hus med tillhörande lekplatser för barn. Från början var inte lekplatserna en säker miljö för barn. Det fanns lekredskap som visade sig vara dödsfällor. fanns det exempelvis plaskdammar på lekplatserna, men de togs bort p.g.a. drunkningsrisken. En fara då lekplatserna blir riskfria är att de blir tråkiga. En lekplats som uppfattas som trist kan medföra att barnen söker sig till mer spännande platser t.ex. trafiken. Det finns även en fara med att lekplatserna är färdiga miljöer, eftersom det inte ger utrymme för barns eget skapande eller möjlighet att anpassa miljön till barnens egna upplevda be- hov.26 diskuteras skolan och dess ogynnsamma miljö. har larmrapporterna framför allt gällt lärarnas dåliga arbetsmiljö. uppmärksammas även skolelevernas dåliga miljö. Mögel- skador, dålig ventilation och nedslitna lokaler är några exempel på hur skolmiljön kan se ut. Ofta är skolorna som sämst ur miljösynpunkt i de områden som har låg status . Skolorna i dessa områden är ofta hårt slitna, eftersom många barnfamiljer flyttade till miljon- programmets nyproducerade lägenheter. brukar i normala fall barnantalet i bostadsområden sjunka till en lägre nivå, men denna minskning har uteblivit. Dessutom har slitaget ofta varit större i dessa skolor än andra skolor eftersom skolorna an- vänts till språk- och vuxenundervisning på kvällstid.27 omfattar arbetsmiljölagen även skolbarn. Eleverna ska utse skyddsombud inom klassen som ska medverka i skydds- arbetet på skolan. Elevmedverkan gäller från och med årskurs sju.28 Det visar sig att olyckstillbuden minskat rejält på de skolor där eleverna verkligen haft en aktiv medverkan i skyddsarbetet. När skolgårdar planeras utifrån barnens önskemål reduceras olyckstill- fällena. Barnen vet var på skolgården de brukar göra sig illa och var 26SOU 1975:36 s. 131. 27SOU 1990:36 s. 153. 28Arbetsmiljölagen 6 kap. § 17. de farliga ställena finns. Barnen som är ute och leker kan också redan på ett tidigt stadium anmäla om lekredskap gått sönder.29 Barn är mer känsliga för sin fysiska miljö än vuxna. Ändå visar historien att barn till en början inte inkluderades i utformningen av miljön. Resultatet blev att barn förolyckades och skadades. Efter hand har barn, i likhet med andra medborgare, inkluderats i miljö- skyddslagstiftningen. inte bara omfattas barn av lagstift- ningen utan de ska i skolsammanhang vara aktiva som skyddsom- bud. På de skolor där eleverna verkligen fått vara aktiva i skydds- arbetet har olyckorna minskat. I det här fallet besitter barn en kunskap som inte vuxna har. Det är barnen som vet hur lekredskap utnyttjas och vilka lekar som innebär risker. Vuxna har ett ansvar för att farliga platser och situationer för barn reduceras, eftersom barns, speciellt små barns, förmåga att förutse farliga situationer är begränsad. Ju äldre barn blir desto mer kunskap. Barn som nyttjare av speciella miljöer, t.ex. skolor och fritidshem, har kunskaper som bör tas till vara. Deras kompetens kan i dessa fall inte ersättas av vuxnas. I dessa sammanhang blir det därför viktigt att skapa kanaler för barn så att de kan bidra med sin barnkunskap. Barn drabbas hårdare av bostadssegregeringen än vuxna, efter- som deras aktionsradie är mindre. De har svårt att ta sig till andra miljöer och deras erfarenheter begränsas av för få möten med människor med en annan social bakgrund än deras egen. 29 Inslag i Rapport . har synen på barn och barns självbestämmande för- ändrats radikalt. I samband med denna förändring har även synen på fysiskt våld, psykiskt våld och sexuella övergrepp ändrats. Från att aga betraktats som en del av en normal uppfostran, finns det ett totalförbud mot fysisk och psykisk kränkning av barns integritet. Sexuella övergrepp, som inte diskuterades och där lagstiftningen till och med gjorde barnet medskyldigt, debatteras i massmedia och lagstiftningen skyddar barn från att utnyttjas sexuellt. framförs ofta åsikten att våldet i samhället har ökat markant. Men om det stämmer eller ej kan diskuteras. I varje stat finns ett legitimerat våld som är sanktionerat via lagstiftning, t.ex. fysiska kroppsstraff som stympning av kroppsdelar eller spöstraff. avskaffades t.ex. en stor del av dessa kroppsstraff i . Lagstiftningen definierar vad som ska betraktas som våld. definieras aga som våld, men räknades inte fysisk bestraffning av barn som våld. Det legitima våldet levde kvar längst inom hushållen. Mannens rätt att som husbonde aga sina underlydande spelade en viktig roll. Aga var inte bara något som kunde utdelas, utan aga var ofta något som rekommenderades för att inprägla en underordnad position. Vid en tillbakablick över historien är det slående hur förbud mot aga kommit först för vuxna för att sist nå de allra minsta och sva- gaste, nämligen barnen.1 Först kom ett totalförbud mot aga av barn. 1 Se (1990). Opublicerad c-uppsats, och rotting. En studie i straffmentalitet. I det betänkande som lämnades om uppfostran för van- artade barn och minderåriga förbrytare ansågs det lämpligt att i vissa fall ersätta böter med aga. I de barnlagar som kom 1902 bl.a. rörande vanartade barn, gavs barnavårdsnämnden rätt att aga barn. Vid en undersökning av barnavårdsnämnden i 1903-1925 visade det sig att enbart ett fåtal av de anmälda barnen agades. Andra åtgärder vidtogs i stället, t.ex. varningar och foster- hemsplaceringar. De som trots allt agades var pojkar. Detta ska inte tolkas som att aga därmed var något ovanligt, tvärtom agades barn av såväl föräldrar som lärare. Att barnavårdsnämnden inte agade barnen kan bero på att det var ansträngande att boka tid för agan, sammankalla nämnden och tillkalla vittnen. Vissa barn som skulle agas av barnavårdsnämnden, slapp undan eftersom deras för- äldrar motsatte sig agan.2 Många brev till barnavårdsnämnden i vittnar om att barn agades. I det kontrakt som fosterföräldrar skrev under när de tog fosterbarn reglerades agan. Där stod att i de fall som strängare straff behöves, erinre sig fosterfadern att luggning, ör- filar och andra slag i huvudet lätt kunde medföra framtida men för barnet, och att aga bör tilldelas med ris på lämpligt ställe.3 Idén om att det fanns en lämplig kroppsdel för aga, nämligen baken, visade sig helt fel. Pojkar riskerade t.ex. att vid svår aga få sina testiklar krossade och förstörda . fråntogs husbonden rätten att aga drängar och pigor. hade han haft rätt att aga drängar och pigor . Husbondens rätt att aga sin hustru för- svann 1864. Agan av barn fortsatte dock att vara tillåten inom hemmet och skolan. Lärarkåren ansåg att agan var ett nödvändigt uppfostringsmedel och de betraktade aga som ett pedagogiskt instrument. , (1993) Det bortträngda barnet. Uppsatser om psykoanalys och historia. Opuscula historica Upsaliensia. 2Sundkvist, (1994) De vanartade barnen. Mötet mellan barn, föräldrar och 1903-1925. 3Sundkvist (1994) s. 180. På de anstalter och institutioner som fanns för barn användes aga. På skyddshemmen framgår av handlingar att ris, rotting och batong användes för att bestraffa barnen.4 Skyddshemmen var avsedda för vanartade normalbegåvade barn. För de vanartade sinnesslöa barnen fanns det för pojkar och för flickor två specialanstalter. Även i reglementet för dessa an- stalter fanns följande regler: Eleverna skola hållas till ordning, flit och goda seder samt på lämpligt sätt övervakas. Elev, som visar gott uppförande och god flit, må som uppmuntran tillerkännas flitpenningar. Visar elev sådant uppförande, att tillrättavisning är av nöden, och har muntlig tillsägelse ej åsyftad verkan, må efter föreståndarens beprövande till elevens rättande vidtagas följande åtgärder: inskränkning i friheter, som äro eleverna i allmänhet medgivna; förlust av särskild förmån, som kan vara eleven beviljad; samt sängläge, antingen enbart eller i förening med inskränkning av antalet måltider eller tilldelning av enformig kost. Vid in- skränkning av antalet måltider och vid tilldelning av enformig kost skall tillses, att åtgärden icke användes på sådant sätt, att den kan medföra skada för elevens hälsa. Sängläge må kunna förenas med isolering i särskilt rum. I undantagsfall må lämplig kroppsaga utdelas av föreståndare eller lärarpersonal. Härvid skall hänsyn tagas till elevens ålder, utvecklingsgrad och sinnesbeskaffenhet. Över vidtagna discip- linära åtgärder skall särskild journal föras.5 Aga fanns med som ett sista alternativ i bestraffningsordningen. I första hand skulle uppfostran ske genom belöningar. 4Sundkvist (1994) s. 180. 5Sinnesslövårdssakunnigas betänkande 1 (1921) s. 92. av kontroll skedde över utövandet av aga genom att disciplinära åtgärder måste antecknas och redovisas. Ovanstående reglemente användes på en barn. Det accepterade våldet på skyddshemmen verkar av beskrivningar att döma ha varit grövre. Naturligtvis skil- de sig de olika skyddshemmen sig åt, på vissa anstalter var det ovanligt med fysiska bestraffningar, på andra skedde det var och varannan dag.6 Det handlade både om slag utdelade i affekt och aga i form av bestraffning där straff utmättes och utdelades i närvaro av vittnen som förde straffjournal. Det fördes dock en debatt om agans avskaffande såväl inom folk- skolan som inom skyddshemmen. Förbuden mot aga dröjde dock. Folkskollärarkåren ville ha kvar agan och arbetade aktivt för detta. När agan togs bort, avskaffades den först för de äldre eleverna och sist för de yngsta. Agan på läroverket togs bort . Det var som flickor fick inträde till läroverken på lika villkor som pojkarna. I folkskolan kom agaförbudet . Agans avskaffande på skyddshemmen kom 1946. En av or- sakerna till att agan inte avskaffades tidigare var att det ansågs se konstigt ut om skyddshemmen avskaffade agan medan den fanns kvar i folkskolan. Redan innan agan avskaffades gjordes en upp- maning till alla skyddshemsföreståndare att försöka klara sig utan aga. Det visade sig att de skyddshem som haft lite aga inte fick några disciplinära problem, medan de skyddshem som byggt hela sin auktoritet på våld fick det svårt. När agaförbudet på skyddshemmen inträtt skrev skyddshemsinspektören brev till samtliga rektorer . I brevet lade han till följande mening Om han eller hon gjort detta (agat) och genast underrättar mig, lovar jag att 6 Från tukthus till behandlingshem. Ett mörkt eller ljust kapitel i Social- ? (1992) Stiftelsen . ge honom allt skydd.7 Tanken på aga som något helt oacceptabelt fanns fortfarande inte. Allra längst var det tillåtet att aga inom familjen. Totalförbudet mot aga kom inte . I den debatt som förts om aga inom familjen har argument om det privatas okränkbarhet framförts. Motståndarna till ett agaförbud ansåg att staten inte skulle lägga sig i det som sker privat, dvs. De argumenterade för att det var var och ens ensak hur de vill uppfostra sina barn. Där- med blev barn länge i praktiken rättslösa inom familjen. framlade barnrättsorganisationer be- lägg för barnmisshandelns omfattning. Upprinnelsen till informa- tionen om barnmisshandeln kom från . Där fick läkaren respons på sina artiklar om misshandlade barn. I sitt arbete som läkare hade han stött på flera barn som vid röntgen upptäcktes ha skador på de långa rörbenen och blödningar under hårda hjärnhinnan. Till en början trodde läkarna att de stött på en ny barnsjukdom, men insåg de att skadorna var sviter efter fysisk misshandel. myntade be- greppet the battered child syndrome.8 Läkare i tog åt sig kunskaperna och spred dem vidare. skedde en lagändring då vårdnadshavaren inte längre hade lagligt stöd för aga, men något totalförbud handlade det inte om. Barnrättsorganisationerna engagerade sig för barns rätt till integritet och försökte sprida information. Ett exempel är (barnens rätt i samhället) som bildades i upprördheten över att en flicka misshandlades till döds, trots att flera myndigheter tidigt hade kunskap om att flickan misshandlades. anordnade bl.a. en vandringsutställning om misshandel. Organisationen öppnade också en jourtelefon dit utsatta barn kunde ringa och direkt kom- ma i kontakt med vuxna. 7Från tukthus till skyddshem (1992) s. 189. 8Helfer och (1968) The battered child. diskuterade barnavårdsnämnder och filantropiska föreningar vanvårdade barn. De barnlagar som kom 1902 gav inte rätt att omhänderta barn som vanvårdades. Barn kunde inte om- händertas för sin egen skull, för att de for illa. I stället var lagen inriktad på barn som låg inom farozonen för att senare i livet moraliskt fördärva samhället. I praktiken insåg man dock att barn som vanvårdades riskerade att bli vanartade. Vanvården kunde handla om att barn inte fick tillräckligt med mat, att de inte var rena eller att de inte hade hela eller tillräckliga kläder. Det var inte bara barn som kunde vara vanvårdade utan också hem, och på sätt och vis sammanföll detta. betraktades hustrun som ansvarig för vård av barn såväl som för hem.9 Rapporter om vanvårdade barn och hem finns kvar i sjuk- husjournaler och filantropiska föreningars arkiv. Med barnavårdslagen kom även vanvård att vara en orsak för skiljande från hemmet. läggs även en mer psyko- logisk aspekt på vanvård. Barn ska behandlas med respekt. Den lag som förbjuder aga påbjuder även att barn ska behandlas på ett respektfullt sätt. I lagen står att ... barn skall behandlas med akt- ning för sin person och egenart och får inte utsättas för kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling.10 De straff som användes t.ex. på skyddshemmen där isolering och indragning av mat förekom är nu förbjudna. Till våld riktat mot barn hör även sexualiserat våld och psykiskt våld. Vid de sexuella övergrepp som skett mot barn av en okänd förövare har förståelsen och ställningstagandet för barnet som offer varit större än vid sexuella övergrepp inom familjen. Trots detta kunde fosterbarn som utsattes för 9Weiner, (1995) De räddade barnen. Om fattiga barn, mödrar och fä- der och deras möte med filantropin i 1900-1940. 10Föräldrabalken 6 kap. 1 §. övergrepp av okänd förövare tvingas flytta från sina fosterföräld- rar, trots att barnen var oskyldiga. Återigen avspeglas tanken att barn genom andra problem själva försatte sig i dessa sexuella över- greppssituationer. av rådde en officiell syn på incest där även barn sågs som medskyldiga till incestövergrepp. Lagstiftning mot incest, eller blodskam, har funnits mycket .