sou · GMB3115d1 · 1999-01-01 00:00:00 — Vissa bedömare tror att det kommer att vara möjligt för tre fjärdedelar av befolkningen att distansarbeta. Andra bedömare, som , tror på en mindre dramatisk utveckling, men gör ändå bedömningen att 20–av befolkningen i kommer att kunna distansarbeta i början av nästa sekel. När det gäller de andra som undersökts framgår det att optimismen när det gäller utvecklingen av distansarbete är större i än i Austra- lien. Vissa bedömare i uppskattar att 10–av arbets- kraften i medelstora till stora organisationer kommer att distansarbeta . När det gäller utvecklingen i de europeiska länder som ingår i utredningen kan man konstatera att det generellt sett anses finnas en stor grupp potentiella distansarbetare. Enligt tillgänglig statistik ligger och i topp när det gäller andelen distansarbetare. Svenska undersökningar visar att av den arbetsföra befolkningen skulle kunna distansarbeta, eller bedömer att de skulle kunna göra det. Motsvarande uppskattning beträffande hamnar 230 $ISTANSARBETE I ETT INTERNATIONELLT PERSPEKTIV Övriga länder hamnar på en lägre nivå, men även i dessa länder tror man på en ökad andel distansarbetare. $ISTANSARBETE I ETT INTERNATIONELLT PERSPEKTIV 231 10.2ILO:s konvention och rekommendation om hemarbete (nr 177) om hemarbete antogs 1996. har ännu inte tagit ställning till ratifikation av konventionen, som ännu inte trätt i kraft. Vi gör den bedömningen att, om förslag om att ta bort undantagen för hemarbete i arbetstidslagen och i semester- lagen genomförs, så finns det – från utredningens perspektiv – inte några bestämmelser i svensk rätt som strider mot konventionen. Internationella Arbetsorganisationen () började arbeta med att utforma en internationell konvention samt en rekommendation om hem- arbete. antog den 83:e Internationella arbetskonferensen en konvention (nr 177) och en rekommendation (nr 184) om hemarbete. Vid omröstningarna avstod arbetsgivarrepresentanterna från att rösta. Samt- liga regeringsrepresentanter från EU:s medlemsländer, med undantag för och , röstade för godkännande av både konven- tionen och rekommendationen. röstade för ett godkännande av rekommendationen, medan röstade emot både konven- tionen och rekommendationen. har rekommenderat samtliga medlemsländer att ratificera konventionen, men är det enda medlemsland i som gjort det. Den har ännu inte trätt i kraft, eftersom det först krävs att minst två medlemsländer har ratificerat konventionen. Syftet med konventionen är att säkerställa att den som arbetar i hemmet får samma rättigheter som övriga löntagare. Artikel 1 innehåller vissa definitioner. Med hemarbete avses arbete som en arbetstagare utför mot lön eller ersättning i det egna hemmet eller i en annan lokal efter eget val än arbetsgivarens arbetsplats. Arbetet skall resultera i en specificerad produkt eller tjänst. Arbetet anses inte som hemarbete i konventionens mening om personen har den grad av själv- ständighet eller ekonomiskt oberoende som behövs för att anses som 232 $ISTANSARBETE I ETT INTERNATIONELLT PERSPEKTIV egenföretagare enligt nationella författningar eller domstolsbeslut. En arbetstagare som endast tillfälligt utför sitt arbete i hemmet i stället för på sin ordinarie arbetsplats anses inte som hemarbetare. En arbetsgivare definieras i konventionen som en fysisk eller juridisk person som, anting- en direkt eller genom mellanhand, lämnar ut hemarbete som ett led i sin verksamhet. Av artikel 2 framgår att konventionen är tillämplig på alla personer som utför hemarbete enligt artikel 1. Enligt artikel 3 skall varje medlemsstat som ratificerat konventionen anta, genomföra och regelbundet granska ett nationellt program angående hemarbete som syftar till att förbättra de hemarbetandes situation. Dessa åtgärder skall vidtas i samråd med de mest representativa arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna och, i förekommande fall, med orga- nisationer för hemarbetande och för arbetsgivare som anlitar hem- arbetare. Av artikel 4 framgår att den nationella politiken så långt det är möjligt skall främja likabehandling mellan hemarbetare och andra löntagare. Här finns också en uppräkning av ett antal områden där likabehandling särskilt skall främjas: hemarbetandes rätt att ansluta sig till organisationer och delta i deras arbete, skydd mot diskriminering i anställning och yrkesutövning och i fråga om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen, lön /ersättning, lagstadgat socialförsäkringsskydd, tillgång till utbildning, minimiålder för tillträde till arbete samt skydd vid havandeskap och barnsbörd. Artikel 5 innehåller bestämmelser om att den nationella politiken för hemarbete skall genomföras genom lagstiftning, kollektivavtal, skiljedom eller på annat lämpligt sätt i enlighet med nationell praxis. Av artikel 6 framgår att lämpliga åtgärder skall vidtas så att arbetsmarknadsstatistiken i möjligaste mån innefattar hemarbete. Enligt artikel 7 skall nationell lagstiftning angående hälsa och säkerhet tillämpas på hemarbete, med beaktande av dess speciella karaktär. Lagstiftningen skall också fastställa på vilka villkor vissa slags arbeten och användningen av vissa ämnen kan förbjudas i hemarbete av säkerhets- och hälsoskäl. Artikel 8 innehåller bestämmelser om mellanhänders ansvar. Enligt artikel 9 skall det finnas ett tillsynssystem som säkerställer att den lagstiftning som är tillämplig på hemarbete iakttas. Det skall också finnas effektiva rättsliga medel och påföljder vid överträdelser. Rekommendationen innehåller närmare bestämmelser om komplettering av konventionen. Den innehåller allmänna bestämmelser om bl.a. tillsyn och arbetstagares rätt till information. Den innehåller också rekommen- $ISTANSARBETE I ETT INTERNATIONELLT PERSPEKTIV 233 dationer om bl.a. minimiålder, rätt för arbetstagare att organisera sig och att förhandla kollektivt, lön/ersättning, säkerhet och hälsa i arbetet, arbetstid, viloperioder och ledighet, social trygghet och skydd vid havan- deskap och barnsbörd, skydd vid upphörande av anställning, lösande av tvister och program med anknytning till hemarbete. Utredningen har ställt sig bakom förslag att ta bort undantaget i arbetstidslagen för arbete som utförs i arbetstagarens hem och motsvarande undantag i semesterlagen beträffande rätten till semes- terledighet (se avsnitt 4.6). Dessa undantag är de enda bestämmelser i den lagstiftning utredningen analyserat som möjligen skulle kunna strida mot konventionen (artikel 4). Om de föreslagna lagändringarna genom- förs skulle det alltså – från denna utrednings utgångspunkt – inte finnas några bestämmelser i svensk lagstiftning som strider mot konventionen. Några övriga ratifikationshinder med anknytning till distansarbete har vi inte funnit. 234 $ISTANSARBETE I ETT INTERNATIONELLT PERSPEKTIV Det finns ett antal internationella regelverk som kan bli tillämpliga i de fall distansarbete sker över nationsgränserna: Romkonventionen om tillämp- lig lag vid avtalsförpliktelser, förordning (EEG) 1408/71 om samordning av medlemsländernas lagstiftning om social trygghet, och direktiv /1/EG Utstationeringsdirektivet. På skatteområdet finns ett stort antal dubbel- beskattningsavtal som har ingått med andra stater, sexmånaders- respektive ettårsregeln i kommunalskattelagen samt lagen om avräkning av utländsk skatt. Vid den helt dominerande delen av det distansarbete som utförs finns arbetsgivare och arbetstagare inom samma land. Den ökade interna- tionaliseringen inom ekonomin och, framför allt, den ökade integrationen inom EU kan, tillsammans med den tekniska utvecklingen, komma att medföra att det blir vanligare att en arbetstagare bor och arbetar i ett land medan arbetsgivaren befinner sig i ett annat land. Vissa av dessa arbets- tagare kan i olika sammanhang komma att bli betraktade som distans- arbetare. Vid transnationellt arbete i olika former kan vissa av de bestämmelser som beskrivs i detta avsnitt bli tillämpliga. Bestämmelserna är inte särskilt avsedda för distansarbetare och har sannolikt störst betydelse för arbetstagare som inte kan anses som distansarbetare. Det finns ändå anledning att ge en översiktlig beskrivning av bestämmelserna, framför allt av vilka bestämmelser som gäller i EU. Reglerna kan vara svår- överskådliga, och det finns all anledning för såväl arbetsgivare som arbetstagare att ta reda på vilken lagstiftning som gäller när arbete utförs över nationsgränser. Man bör också vara medveten om vad som krävs t.ex. i form av anmälan och betalning av avgifter till ett lands social- försäkringssystem. Det finns annars en risk för att arbetsgivaren eller den anställde kan tvingas betala dubbla avgifter eller skatter, eller att den anställde helt ställs utanför socialförsäkringssystemet. $ISTANSARBETE I ETT INTERNATIONELLT PERSPEKTIV 235 Romkonventionen – konventionen om tillämplig lag vid avtalsförpliktelser Konventionen om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (Romkonven- tionen) innehåller regler om vilken lag som skall tillämpas när det uppkommer ett val mellan olika länders rättsordning. Konventionen har tillträtts av samtliga stater som är medlemmar i . Den har emellertid ännu inte trätt i kraft i förhållande till samtliga medlemsstater, men har däremot kommit att tillämpas även utanför EU. Huvudprincipen i konventionen är att parterna har rätt att själva bestämma vilket lands lag som skall tillämpas. När det gäller individuella anställningsavtal har arbetstagaren alltid, oavsett vilken lag parterna har avtalat om, kvar det skydd han eller hon har enligt tvingande bestämmelser i den lag som skulle ha tillämpats om inget lagval gjorts. Det är då i regel fråga om tvingande bestämmelser i lagen i det land där arbetstagaren vanligtvis utför sitt arbete (artikel 6). Genom lagen (1998:167) om tillämplig lag för avtalsförpliktelser, som trädde i kraft , kommer konventionens lagvalsregler att gälla som svensk lag. Lagstiftning om social trygghet – Förordning (EEG) nr 1408/71 Förordning 1408/71 om tillämpningen av systemen för social tr anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar som flyttar inom europeiska gemenskapen har tillkommit för att underlätta den fria rörlig- heten för bl.a. arbetstagare. Förordningen innehåller bestämmelser om samordning mellan medlemsländernas lagstiftning om social trygghet. Den omfattar både anställda och egenföretagare. är att en enskild individ skall omfattas av lagstiftningen i endast ett Det gäller både rätten till socialförsäkringsförmåner och skyldigheten att betala avgifter40. Ett annat viktigt syfte med förordningen är att undanröja diskriminering beroende på Konsekvenserna av förordningen för den i bl.a. betänkandena 3OCIAL TRYGGHET OCH %%3 (SOU %N LAG OM SOCIALF¶RS¤KRINGAR (SOU Bestämmelserna i förordningen innebär inte att en anställd eller egenföretagare automatiskt omfattas av socialförsäkringssystemet i det 40 Se EU-publica häfte 11 s. 3 ff. och allmänna råd 1995:3 Socialförsäkringen OCH %5 s. 12 ff. 236 $ISTANSARBETE I ETT INTERNATIONELLT PERSPEKTIV land vars lagstiftning personen omfattas av. Sådana förutsättningar be- stäms av den nationella lagstiftningen. Den lagstiftningen måste emel- lertid sätta upp lika villkor för tillhörighet till försäkringen för med- borgare från de andra medlemsländerna som för det egna landets med- borgare. Olika medlemsländer har olika regler och förutsättningar för att individer skall omfattas av deras system för sociala förmåner. Vissa länder, t.ex. , har ett obligatoriskt system. Andra medlemsländer har ett system som bygger på principen att förmåner är k opplade till att avgifter betalats in. Något krav på att en person skall vara bosatt i landet för att dess lagstiftning skall tillämpas får dock enligt förordningen inte ställas. En av huvudprinciperna i förordningen är att arbetslandets lag gäller. Det innebär att en person omfattas av systemet för social trygghet i det land han eller hon arbetar i. Det viktigaste undantaget är bestämmelserna om utsändning. Undantaget omfattar anställda som är medborgare i ett medlemsland där han eller hon normalt arbetar hos ett företag och som av detta företag sänds ut för att arbeta i ett annat medlemsland. Bestäm- melsen innebär att, om arbetet inte väntas vara än och den anställde inte efterträder någon annan som fullgjort sin utsändnings- period, så skall personen omfattas av lagstiftningen i det land från vilket han eller hon sänts ut. Medlemsländer har också möjlighet att ingå avtal om dispens från bestämmelserna i förordningen. För den som för sin arbetsgivare i utför distansarbete i ett annat land saknar det betydelse i vilken medlemsstat personen är bosatt i. Avgörande är om personen kan anses vara försäkrad som anställd i , trots att arbetet fysiskt sett utförs i ett annat land. Det finns ännu ingen fast EU-praxis som entydigt har avgjort frågan om vilket lands lagstiftning som skall gälla i samband med t.ex. distansarbete. Den som emellertid omfattas av svensk lagstiftning och som utför distansarbete i ett annat land, har enligt förordningen dock rätt till sjuk- vårdsförmåner i det landet. För att erhålla dessa förmåner fordras ett intyg, som utfärdas av den svenska . Andra förmåner utgår direkt från . Direktiv /71/EG Utstationeringsdirektivet Direktivet har tillkommit för att skapa ökad klarhet i vilka regler om arbets- och anställningsvillkor som är tillämpliga vid utstationeringar, för att i sin tur underlätta etableringsfriheten och den fria rörligheten av tjänster. Ett annat syfte med direktivet är att undvika s.k. social dump- ning. $ISTANSARBETE I ETT INTERNATIONELLT PERSPEKTIV 237 Direktivet anger att arbetstagare som av sin arbetsgivare sänds till ett annat medlemsland för att tillfälligt arbeta där skall omfattas av värd- landets arbets- och anställningsvillkor på vissa områden. De minimi- villkor som räknas upp består av bestämmelser om längsta arbetstid och kortaste vilotid, minsta antal betalda semesterdagar , minimilön, villkor för att ställa arbetstagare till förfogande (särskilt vad gäller uthyr- ningsföretag), regler om säkerhet, hälsa och hygien på arbetsplatsen, skyddsåtgärder med hänsyn till arbets- och anställningsvillkor för gravida kvinnor och kvinnor som fött barn samt för barn och unga samt regler om lika behandling av kvinnor och män jämte andra bestämmelser om icke-diskriminerande behandling. Direktivet skall vara införlivat i medlemsstaternas lagstiftning . I betänkandet SOU 1998:52 har lämnats förslag till viss lagstiftning. Den som arbetar i ett land för en arbetsgivare i ett annat land löper främst risk för dubbelbeskattning. Det är ett av skälen till att det ingås dubbel- beskattningsavtal mellan olika länder. har ingått ett stort antal sådana avtal. Kommunalskattelagen innehåller bestämmelser om skattefrihet för fysis- ka personer som är bosatta i , men som fått avlöning eller liknande under vistelse och arbete utomlands (54 § första stycket f. och punkt 3 av anvisningarna till paragrafen). Den s.k. sexmånadersregeln innebär skattefrihet i om inkomsten beskattats i verksamhets- landet och vistelsen där varat . Ettårsregeln innebär skattefrihet om anställningen och vistelsen varat under i ett och samma land. Det gäller även om inkomsten inte beskattats i verk- samhetslandet på grund av lagstiftning, administrativ praxis eller dubbel- beskattningsavtal. 238 $ISTANSARBETE I ETT INTERNATIONELLT PERSPEKTIV !VR¤KNING AV UTL¤NDSK SKATT Lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt innebär att en skattskyldig i vissa fall kan få avräkna skatt som betalts utomlands mot skatt som skall betalas i . Lagen gäller inte om det finns ett tillämpligt dubbelbeskattningsavtal. Lag om ändring i 22 § lagen (1982:80) om anställningsskydd Bakgrunden till och innebörden av förslaget har utvecklats under avsnitt 4.2. Förslaget får närmast ses som ett förtydligande av lagtexten för att komma tillrätta med den osäkerhet som råder kring tillämp- ningen av driftsenhetsbegreppet vid distansarbete. Förslaget tar sikte på den helt dominerande gruppen distansarbetare som har arbetsplatsen förlagd till bostaden. Det får överlämnas till rättstillämpningen att av- göra om bestämmelsen bör kunna tillämpas i andra fall när endast någon eller några arbetstagare arbetar på arbetsplatsen och det av verk- samhetsskäl är av underordnad betydelse vid vilken av flera arbets- platser som en driftsinskränkning sker, t.ex. arbetstagare som utför sitt arbete vid en grannskapscentral. Förslaget innebär att den omständigheten att arbetet utförs i bosta- den inte skall vara den avgörande faktorn vid bestämmande av vilken driftsenhet distansarbetaren tillhör. En konsekvens av förslaget blir att ett mer organisatoriskt färgat synsätt kommer att tillämpas i dessa fall. Som utvecklats under avsnitt 4.2 gör utredningen den bedömningen att distansarbetare som har en fast anknytning till huvudarbetsplatsen, dvs. i praktiken har en arbetsplats där och utför arbete där regelbundet, normalt bör anses tillhöra huvudarbetsplatsens driftsenhet. Lag om ändring i Kommunalskattelagen (1928:370) Bakgrunden till och innebörden av förslaget har utvecklats under avsnitt 5.3. Förslaget innebär att arbetstagare, som under beskattnings- året i tjänsten arbetat minst i bostaden och som inte har inrättat en särskild del av bostaden för sitt arbete, skall medges avdrag för kostnader för arbetsutrymme med respektive , beroende på om bostaden är inrättad i egen fastighet eller inte. Vid beräkningen av antalet timmar skall endast arbete som det med hänsyn till arbetet eller anställningens art varit motiverat att utföra i bostaden beaktas. Förslaget medför att möjligheten till avdrag för kostnader för arbets- utrymme i bostaden utökas för arbetstagare. Därvid bör samma bedöm- ningsgrunder gälla för löntagare som för näringsidkare. Genom för- slaget åstadkommes en större likformighet när det gäller avdrags- möjligheterna för arbetsutrymme i bostaden mellan näringsidkare och löntagare. 12 Konsekvenser av förslagen De förslag utredningen lämnat beräknas inte få några direkta regional- politiska konsekvenser. De förslag som lämnas är emellerid avsedda att undanröja hinder för distansarbete. Distansarbete är en arbetsform som kan få särskild betydelse i bl.a. glesbygd. Förslagen kan därför indirekt få positiva regionalpolitiska konsekvenser. Vi har också föreslagit att ges i uppdrag att kartlägga i vilken utsträckning det skett omlokalisering av distansoberoende verksam- heter. Den ökade kunskap en sådan kartläggning kan ge kan få positiva regionalpolitiska konsekvenser. Även en ökad forskning kring distansarbete i ett regionalt perspektiv kan få sådana positiva konsekvenser. Vi har i avsnitt 7.2 om teknisk infrastruktur poängterat att det är angeläget att det, för att ge utökade möjligheter till distansarbete, kan garanteras att det finns tillgång till avancerad teknisk infrastruktur utan regionala prisskillnader. Regeringen har också ekonomiska vårproposition aviserat att tillgången till avancerad infrastruktur ur ett regionalt perspektiv skall utredas. Utredningen har inte lämnat förslag som får några direkta jämställd- hetspolitiska konsekvenser. Studier visar att kvinnor som arbetar i bostaden ofta inte har ett särskilt arbetsrum. Det innebär att de vid inkomstbeskattnigen heller inte har rätt till avdrag för arbetsrum. Vårt förslag till utökade möjlig- heter till avdrag i det hänseendet kan därför få positiva konsekvenser för jämställdheten. Vi har också pekat på behovet av ytterligare forskning kring distans- arbetets konsekvenser ur ett jämställdhetsperspektiv. 242 +ONSEKVENSER AV F¶RSLAGEN Utredningen har lämnat ett förslag till utvidgade möjligheter till avdrag för kostnaden för arbetsrum. Förslaget skall ses som ett sätt att stimu- lera distansarbete. Det går inte att göra en säker bedömning av hur många löntagare som kan komma att beröras, men vi uppskattar antalet till högst 50 000 personer. Hur många av dessa som redan nu har rätt till avdrag för kostnader för arbetsrum går inte att beräkna. En viss ökning av antalet löntagare som får möjlighet att göra avdrag för kost- nader för arbetsrum kan emellertid förväntas ske. Förslaget kan också komma att medföra en viss ökning av kostnaderna för administration inom skatteförvaltningen. Inte heller dessa kostnader går att beräkna. Förslaget kan komma att medföra att vissa deltidsanställda ökar sin arbetstid och att enskilda individer ges ökade möjligheter att få ett arbete. Någon beräkning av storleken på dessa effekter går emellertid heller inte att göra. Vi gör därför den bedömningen att det inte går att göra någon säker beräkning av de statsfinansiella konsekvenserna av förslaget. Vi gör den bedömningen att våra förslag inte kommer att få några konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet. Särskilt yttrande av , är en illustration av det vanskliga med att belysa morgondagens arbetsliv och arbetsmarknad med gårdagens idéer, förhållanden, regler och strukturer. Utredningen väljer trots direktivets breda definition av distansarbete att avgränsa sig till anställda medarbetare, som arbetar i hemmet på en fast arbetsplats med eller utan hjälp av informationsteknik. Utredningen har inte kunnat ange förekomsten av distansarbete och inte klarlagt vilka hinder som kan finnas i lagstiftningen för användningen av sådant distansarbete. En svårighet har därvid varit avsaknaden av entydiga definitioner av distansarbete. Utredningen domineras av en kritisk granskning, i vilken det slås fast att befintliga regler, förordningar och samarbetsformer täcker distans- arbete i hemmet. Det är tveksamt om det bland utredningens förslag till åtgärder står att finna förslag som enligt direktivet skulle underlätta och stimulera distansarbete. Och trots att utredningen i princip inte funnit problem med distansarbetet, som inte kunder, chefer och medarbetare själva kan lösa, föreslås skärpningar i lagstiftningen. Dessa förslag till bl.a. ändringar i lagen om anställningsskydd bör ej genomföras, eftersom de inte bara är onödiga utan också kan påverka grupper utöver de distansarbetande. Utredningen har knappast tagit ställning till utvecklingen av ny teknik och nya organisatoriska idéer, som ständigt levererar nya möjligheter för kunder, företag och medarbetare att komma överens om arbetsplats, arbetstid, arbetsmiljö, arbetskamrater m.m. Direktivet tolkades som att positiva beskrivningar av distansarbetet av utredningen skulle balanseras med möjliga nackdelar. Detta har tillsammans med utredningens val av definition medfört att utredningen på ett olyckligt sätt påverkats i följande avseenden: ·Utgångspunkten blev ett historiskt fackligt motstånd mot hemarbete. ·Exempel användes, som inte hämtats från distansarbete med hjälp av informationsteknik. ·Det flexibla distansarbetet, som utmanar industrisamhällets regler, värderingar och arbetsformer, marginaliserades. ·Signaler om behov av att stödja distansarbete genom avreglering i t.ex. arbetsmiljölagstiftningen ignorerades. domineras av en inventering av tänkbara faror som skulle kunna drabba anställda medarbetare som, vanligtvis på egen begäran, distansarbetar i sitt hem. Analysen speglar inte den gängse bilden av distansarbete. , M, , G, , T, ,G, , U, Skärstrand, E: 'R¤NSL¶ST ARBETE ELLER ARBETETS NYA GR¤NSER $ELSTUDIE Arbetslivsinstitutet. (in press). !-3 TIDNINGEN Pendlingsregionerna blir allt större. Arbete på distans - i siffror och exempel. !RBETSMILJ¶ 120 samtal . Nr 12 1997. , G: Hemjobb riskabelt för arbetsnarkoman. I: !KTUELL ARBETSLIVSFORSKNING. Nr 2 1998. Baneryd, K: 3WEDISH NATIONAL REPORT ON 4ELEWORK (EALTH AND 3AFETY )SSUES IN THE -EMBER 3TATES OF THE %UROPEAN 5NION European , D: 4HE #OMING OF 0OST - INDUSTRIAL 3OCIETY Basic Books. , O, Lunning, L, Toijer, G: -EDBEST¤MMANDELAGEN. , T, Klusell, L, Rosenblad, T: 5TV¤RDERING AV &RAMTIDENS KONTOR , C, , B: !RBETE P¥ DISTANS OCH L¤RANDE KFB-Rapport "RA DISTANSARBETSPLATER 2IKTLINJER F¶R ARBETSMILJ¶ VID DISTANSARBETE TCO. Byggskadeinspektörernas psykosociala arbetssituation 1993 och 1996. , B, , L: !RBETSTIDSLAGEN.