sou · GMB3111 · 1999-01-01 00:00:00 — tillförlitliga prognoser om hur omfattningen av ljud- och bild upptagning- ar på webben kommer att förändras. Det kan dock konstateras att elek- tronisk lagring av ljud och framför allt rörliga bilder är mycket utrym- meskrävande och därmed betydligt dyrare än lagring av textinformation. 20.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk Förslaget såvitt avser denna lag har behandlats i den allmänna motive- ringen, avsnitt 14. 16 § De arkiv och bibliotek som avses i tredje och fjärde styckena har rätt att framställa exemplar av verk, dock inte andra datorprogram än sådana som avses i 16 a §, 1.för bevarande-, kompletterings- eller forskningsändamål, 2.för utlämning till lånesökande av enskilda artiklar eller korta avsnitt eller av material som av säkerhetsskäl inte bör utlämnas i ori- ginal eller 3.för användning i läsapparater. I de fall som avses i första stycket 2 och 3 får exemplar framställas endast genom reprografiskt förfarande. Rätt till exemplarframställning enligt denna paragraf har 1.de statliga och kommunala arkivmyndigheterna, 2.Arkivet för ljud och bild, 3.de vetenskapliga bibliotek och fackbibliotek som drivs av det allmänna samt Regeringen får i enskilda fall besluta att vissa andra arkiv och bib- liotek än de som anges i tredje stycket skall ha rätt till exemplarfram- ställning enligt denna paragraf. Ändringen innebär att undantaget för datorprogram i rätten till ex- emplarframställning enligt paragrafen inte gäller datorprogram av vilka Kungl.biblioteket, Lunds universitetsbibliotek och Arkivet för ljud och bild har framställt exemplar enligt den nya 16 a §. 16 a § Kungl. , Lunds universitetsbibliotek och Arkivet för ljud och bild har rätt att framställa exemplar av verk som förekommer i elektronisk form över datanät. Paragrafen är ny. Enligt 16 § upphovsrättslagen har vissa arkiv och bibliotek rätt att framställa exemplar av verk, dock inte datorprogram, för bl.a. bevarande-, kompletterings- eller forskningsändamål. I föreva- rande paragraf ges Kungl. , Lunds universitetsbibliotek och Arkivet för ljud och bild även en rätt att framställa exemplar av verk som förekommer i elektronisk form över datanät. Något undantag för datorprogram görs inte. Även exem plar av sådana får alltså framställas. 21 § Var och en får framföra utgivna verk offentligt 1.vid tillfällen där framförandet av sådana verk inte är det huvud- sakliga, tillträdet är avgiftsfritt och anordnandet sker utan förvärvs- syfte samt 2.vid undervisning eller gudstjänst. Första stycket gäller inte sceniska verk, filmverk och datorprogram av vilka exemplar har framstä llts med stöd av 16 a § samt ger inte rätt att sända ut verk i ljudradio eller television. Första stycket 2 ger inte rätt att i förvärvssyfte framföra samman- ställningar vid undervisning. I paragrafens andra stycket har undantagen från framföranderätten enligt första stycket kompletterats med datorprogram av vilka exemplar har framställts med stöd av den nya 16 a §. 20.2Förslaget till ändring i lagen (1993:1392) om pliktexemplar av dokument Förslaget såvitt avser denna lag har behandlats i den allmänna motive- ringen, avsnitt 13. 14 § Av fonogram som har framställts här i landet i minst 50 exemplar och som har gjorts tillgängligt för allmänheten här skall ett pliktex- emplar lämnas. Av fonogram som har framställts utomlands och har gjorts till- gängligt för allmänheten här i landet i minst 50 exemplar skall ett pliktexemplar lämnas, om fonogrammet rör svenska förhållanden. Vad som sägs om fonogram i första och andra styckena skall till- lämpas även på dokument för elektronisk återgivning som är av annat slag än som avses i 10 § och som inte är videogram eller fonogram. I stället för ett skall dock åtta pliktexemplar lämnas. Föreskrifterna i denna paragraf gäller inte om annat följer av 15 § eller av vad som föreskrivs om kombinerat material i 16 och 17 §§. Ändringen i paragrafen består i att det i tredje stycket föreskrivs att det av de dokument för elektronisk återgivning som anges där skall läm- nas åtta pliktexemplar i stället för, som tidigare, ett. Föreskrifter om till vem pliktexemplaren skall lämnas finns i 25 §. 18 a § Av sammanställning som föreligger i digital form och som har gjorts tillgänglig för allmänheten här i landet över datanät och rör svenska förhållanden skall på anmodan av den myndighet som rege- ringen bestämmer två pliktexemplar lämnas, om det inte i anmodan medges att sammanställningen överförs på elektronisk väg. Föreskrifterna i första st ycket gäller inte sammanställning varav pliktexemplar skall lämnas enligt någon av de föregående paragrafer- na. I en anmodan enligt första stycket att lämna pliktexemplar skall, under hänsynstagande till l everantörens tekniska och ekonomiska möj- ligheter, anges i vilket format sammanställningen skall lämnas. Paragrafen är ny. Med sammanställning avses detsamma som i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (exempelvis 12 och 21 §§). Begreppet där har i huvudsak samma inne- börd som begreppet databas i och rådets direktiv /9/EG om rättsligt skydd för databaser. Med sammanställning avses således en samling av verk, data eller andra självständiga element som sammanställts på ett systematiskt och metodiskt sätt. Enligt paragrafens första stycke skall två pliktexemplar av samman- ställning som föreligger i digital form lämnas på anmodan av den myn- dighet som regeringen bestämmer. Förutsättning för leveransplikt är att sammanställningen har gjorts tillgänglig här i landet över datanät och rör svenska förhållanden. För att en anmodan att lämna pliktexemplar skall kunna efterkommas krävs att särskilda dokument framställs. Ofta kan det både för den som skall lämna sammanställningen och den mottagande myndigheten vara enklare att överlämnandet sker genom överföring på elektronisk väg. I en anmodan om pliktleverans kan medges att överlämnandet i stället sker på ett sådant sätt. Om innehållet i den sammanställning som har gjorts tillgänglig över datanät överensstämmer med innehållet i en sammanställning som skall överlämnas som pliktexemplar enligt bestämmelserna i de föregående paragraferna i lagen, får pliktleverans inte åläggas enligt förevarande paragraf. För den mottagande myndigheten är det angeläget att sammanställ- ningen levereras i ett format som är möjligt att konvertera. I första hand bör myndigheten samråda med den leveranspliktige i frågan om format. Om parterna inte kan komma överens, är det myndigheten som har be- stämmanderätten. Vid prövningen av frågan om format skall dock myn- digheten beakta leverantörens tekniska och ekonomiska möjligheter. Det måste tillses att leveransplikten inte blir alltför betungande. Regler om till vem anmodan skall riktas finns i 23a §. I en anmodan enligt paragrafen att överlämna en sammanställning som pliktexemplar eller på elektronisk väg skall självfallet anges till vil- ken myndighet leveransen skall ske. 23 a § Lämnande av pliktexemplar eller överföring på elektronisk väg av sammanställning i digital form åligger den som låtit göra samman- ställningen tillgänglig för allmänheten här i landet. I paragrafen, som är ny, ges föreskrifter om vem som ansvarar för överlämnande av pliktexemplar eller överföring på elektronisk väg av sammanställning i digital form. 25 § Pliktexemplar av film, videogram, fonogram eller av upptagning av ljudradio- och televisionsprogram skall lämnas till Arkivet för ljud och bild. Av pliktexemplar av dokument för elektronisk återgivning som är av annat slag än som avses i 10 § och som inte är videogram eller fono- gram skall ett exemplar lämnas till Arkivet för ljud och bild samt ett exemplar till vart och ett av Kungl. och , Upp- sala, , , och . Enligt ändringen i 14 § tredje stycket skall åtta pliktexemplar av do- kument som avses där lämnas i stället för som tidigare ett. Förevarande paragraf har ändrats så att det i ett nytt andra stycke anges till vem ex- emplaren av de nämnda dokumenten skall lämnas. 33 a § Om tillgång till lösenord eller liknande utgör förutsättning för tillgång till elektronisk information som görs tillgänglig för allmänhe- ten här i landet över datanät och som rör svenska förhållanden, skall lösenordet på anmodan av den myndighet som regeringen bestämmer lämnas ut av den som upprättat lösenordet eller som tillhandahåller den tjänst för elektronisk förmedling av meddelanden där informatio- nen finns. Paragrafen är ny. Bestämmelsen har sin bakgrund i att Kungl. bibli- oteket (KB) och Arkivet för ljud och bild () avses samla in och be- vara elektronisk information som görs tillgänglig för allmänheten här i landet över datanät. I vissa fall behövs tillgång till lösenord för att den eftersökta informationen skall kunna nås. Enligt förevarande paragraf ges den myndighet som regeringen bestämmer rätt att kräva utlämnande av ett sådant lösenord. Kravet på utlämnande av lösenordet skall riktas till den som har upp- rättat det. Det kan emellertid ofta vara svårt för myndigheten att inhämta uppgift om vem denne är. Enligt paragrafen kan därför kravet alternativt riktas till den som tillhandahåller den tjänst för elektronisk förmedling av meddelanden där informationen finns. En sådan tjänst benämns i lagen (1998:112) om ansvar för elektroniska anslagstavlor för elektronisk an- slagstavla. Om kravet inte följs, kan vitesföreläggande utfärdas enligt 34 §. Vid handläggningen av vitesföreläggande är lagen ( 1985:206) om viten till- lämplig. Enligt 2 § andra stycket den lagen får vite inte föreläggas, om adressaten kan antas sakna faktisk eller rättslig möjlighet att följa före- läggandet. Innan krav på utlämnande av lösenord enligt förevarande pa- ragraf ställs mot den som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla måste således tillses att adressaten verkligen har möjlighet att lämna ut lösenordet. 34 § Den som åsidosätter skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt denna lag eller att lämna ut lösenord på anmodan kan av den myndig- het som regeringen bestämmer vid vite föreläggas att fullgöra sin skyl- dighet. Ändringen innebär att vitesföreläggande kan tillgripas även mot den som åsidosätter skyldigheten att på anmodan enligt 33 a § lämna ut lö- senord. En särskild utredare tillkallas för att göra en förutsättningslös översyn av lagen (1993:1392) om pliktexemplar av dokument (pliktexemplars- lagen). Mot bakgrund av de snabba informationstekniska förändringarna av- seende offentliggörande av dokument, skall utredaren överväga och, om det behövs, föreslå ändringar i pliktexemplarslagen i syfte att säkra för- utsättningarna för forskning och för bevarande och tillhandahållande av kulturarvet. Enligt pliktexemplarslagen skall exemplar av dokument lämnas till vissa bibliotek och arkiv för att där bevaras och tillhandahållas för forskning och studier. Med dokument avses här ett föremål som lagrar information för senare läsning, avlyssning eller visning. Den lagstadgade leveransplikten omfattar bl.a. vissa typer av elektro- niska dokument, nämligen sådana som finns i fixerad form och i utgåvor som kan köpas, lånas, osv. såsom cd-rom, disketter, videogram och fo- nogram. Däremot omfattas inte information som görs tillgänglig via s.k. on line-förbindelse och inte heller elektroniska dokument som utgör under- lag för tryckt material. Syftet med pliktexemplarslagen är att bevara och tillhandahålla ytt- ringar av svenskt liv, svenskt samhälle och svensk kultur för eftervärlden och att ge kunskap om och insyn i vårt samhälle. Detta främjar ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande, visar vår egenart och ger oss vår identitet i och värl- den (prop. 1993/94:10 s. 17). Som en följd av den snabba utvecklingen inom såväl tryckeri- som in- formationstekniken kommer en allt större del av det framtida informa- tionsflödet inte att omfattas av pliktexemplarslagen i dess nuvarande utformning. Detta problem uppmärksammades av kulturutskottet i betänkandet Pliktexemplarslagen, m.m. (bet. 1995/96:KrU4). Utskottet konstaterade att information allt oftare lagras enbart digi- talt. Det är inte ovanligt att material såsom vetenskapliga uppsatser, tid- skrifter m.m. endast finns tillgängligt via datanät. Elektroniska doku- ment, som inte lagrar information i fixerad form utan är tillgängliga en- dast genom direktkoppling, är inte leveranspliktiga enligt pliktexemp- larslagen. blir datanäten, främst via Internet, tillgängliga för allt fler medborgare. Utvecklingen av tryckeri- och informationstekniken innebär bl.a. att allt fler dokument aldrig får fixerad form i pliktexemplarslagens mening. Som en följd härav minskar möjligheterna att tillgodose det syfte som ligger bakom reglerna i pliktexemplarslagen. Med gällande lagstiftning kommer en allt större del av informationsflödet inte att om- fattas av reglerna om leveransplikt. Utskottet föreslog därför att riksda- gen skulle ge regeringen till känna att en förutsättningslös översyn skulle göras av pliktexemplarslagen. beslöt i enlig- het härmed (rskr. 1995/96:60). Pliktexemplarslagen har under utretts , vilket resulterat i betänkandena SOU 1974:94 Bevara ljud och bild, DsU 1975:4 Dagspress på mikrofilm, DsU 1977:12 Pliktexemplar av skrift, SOU 1987:51 Ljud och bild till eftervärlden, SOU 1989:89 Översyn av lagen om pliktexemplar samt SOU 1992:92 Pliktleverans. Den senaste utredningen, , redovisade alltså sina förslag i betänkandet SOU 1992:92 Pliktleverans. Detta låg till grund för den nu gällande pliktexemplarslagen (prop. 1993/94:10, bet. 1993/94:KrU8, rskr. 1993/94:25). Med anledning av den snabba ut- veckling av tryckeri- och informationstekniken, som skett , och för att i möjlig mån förhindra att material i allt högre utsträckning undanhålls forskningen liksom att delar av kulturarvet förloras, bör, som uttalat, hithörande frågor åter utredas. Inom flera länder arbetar man med likartade legala frågeställningar. Utredningar pågår i bl.a. och . Utredaren skall överväga huruvida sådan elektronisk information som inte omfattas av de nuvarande bestämmelserna i pliktexemplarslagen skall vara föremål för leveransplikt . Tekniska frågor om hur leveranserna skall ske skall även utredas. Om utredaren bedömer att sådan leveransplikt bör införas, skall om- fattningen av denna, hur den skall utformas samt vem som skall fullgöra leveransplikten, utredas. Förslag till ändring av pliktexemplarslagen skall lämnas. Med hänvisning till den stora mängden material finns det skäl att under utredningsarbetet beakta att leveransplikten inte får bli så omfattande att den i praktiken blir svår att utträtthålla. Härvidlag skall även kostnadsaspekten såväl för staten som för leverantörerna av plikt- material beaktas. Förslag till finansiering skall lämnas till eventuellt ut- ökade kostnader. Utredaren skall även beakta de upphovsrättsliga as- pekterna av en utvidgad pliktleverans. Utredaren skall ta ställning till om leveransplikten skall gälla för elektroniska dokument som utgör underlag för sådant tryckt material, som är leveranspliktigt. Arbetet skall bedrivas förutsättningslöst. Samråd skall ske med kommittéer och arbetsgrupper inom det informationstekniska området. Utredaren bör följa pågående utredningar i andra länder. De pliktex- emplarsregler som redan finns i andra länder, främst inom , Eu- roparådet och EU, skall uppmärksammas. För utredningsarbetet gäller regeringens direktiv till samtliga kom- mittéer och särskilda utredare angående redovisning av regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), om att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23), om att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) samt om att redovisa konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . 1 Kort historik om elektroniska publikationer 1.1 Begreppet elektronisk publikation Redan frågan vad elektronisk publicering innebär är inte helt oproble- matisk. Åsyftar man exempelvis att överföra ord eller text med elektro- niska medel, så skulle ju radio passa in här. Begränsar man det till digi- tal överföring, kan man börja tala om datanätverk som videotex eller Minitel, och kan det vara analog överföring av text med elektroniska medel, så skulle man kanske kunna inkludera telex och text-TV. Även om man inte räknar radio som elektronisk publicering, så kanske man räknar distribution av radioprogram i form av ljudfiler på Internet som en sorts publicering. Gränserna är alltså något diffusa och beror på från vilket håll och med vilket synsätt man nalkas företeelsen. Meddelandena bör till att börja med inte vara bilaterala förbindelser från person till person eller företag till företag, utan ord, bild eller text som görs tillgängligt för flera – elektroniska anslag, nyhetsbrev, över- sikter, handböcker, scheman etc. definierar elektronisk publicering som utgiv- ning eller offentliggörande av material i elektronisk form, dvs. i en form som kräver elektronisk apparatur för att läsaren/användaren skall kunna tillgodogöra sig materialet. Och det kanske inte är en så dum definition, för då får man med även print-on-demand, trots att sista ledet i den pub- likationsformen inte innebär läsning på skärm eller med hjälp av någon annan apparatur, utan på en pappersutskrift. Det är rimligt att man räk- nar med print-on-demand, eftersom det är en distributionsform som byg- ger på den nya informationstekniken och ändrar på många av den traditionella publiceringens villkor när det gäller upplagor och lager- hållning, tillgänglighet, uppdateringsmöjli gheter osv. Men då kan man ju fråga sig: om elektronisk publicering alltså kan förekomma med tryck på papper som slutprodukt, kan vilken bok eller tidskrift som helst gjord med desktop publishing-metoder eller elektro- nisk prepress räknas som elektronisk? användes ut- trycket elektronisk publicering just för denna typ av trycksaksframställ- ning (exv. fanns en tidskrift om desktop publishing med just namnet Elektronisk publicering, utgiven av Populär Kommu- nikation i ). Personligen gissar jag att ju mer all publicering i alla stadier genom- syras av de nya teknikernas alla möjligheter, desto mer självklart blir det att hela processen kommer att räknas till elektronisk publicering – även sådant som bara kallas prepress. Även de av framtidens böcker som binds in och trycks på papper kommer säkerligen att räknas till en annan era än , därför att så många av bokens andra förutsättningar radikalt ändrats. Den tidigaste formen av e-publicering förekom troligen på olika företags interna e-postsystem, liksom förstås på det tidiga Internet, under 70- talet. Meddelanden som spreds centralt till alla medarbetare i en organi- sation eller brev med flera adressater, som skickades mellan de olika medarbetarna inbördes, kan betraktas som en form av publicering, ibland jämförbar med personaltidningar. hade t.ex. ett e-postsystem för de anställda, som omfattade 120 000 personer i olika länder. 1 I hade utvecklats datorstödd meddelandeväxling med systemet FORUM, senare konferens- systemet KOM, som utvecklades vid (QZ). Systemet utvecklades först för FOA:s räkning och spreds sedan det i hela högskolevärlden. Ett annat var MEMO, som skapades vid . KOM-systemet blev förresten skådeplatsen för det första – och hit- tills enda – svenska rättsfallet gällande förtal, där brottet skett i ett digi- talt medium. 1985 förde FOA-forskaren en diskussion om filmaren och debattören och utpekade henne som sovjetisk spion. En KOM-användare skickade texten i fråga till som stämde Block. Han dömdes till i böter plus de egna och motpartens rättegångskostnader. Block ålades också att publicera domen på KOM-systemet. fanns även en del föregångare till de onlinetjäns- ter vi har . (teletext) startade i med systemet Ceefax (=seefacts). Ungefär uppstod Minitel i . Vi- deotex startades i . Via videotexterminalerna (eller med ett speciellt kommunikationsprogram på en persondator) kunde man beställa t.ex. biljetter och taxi, annars bestod den rena publiceringen främst av olika katalogtjänster. Vid uppstod också de amerikanska onlinetjänsterna för persondatorägare, Compuserve, Online etc., en sorts gigantiska BBS:er med diskussionsgrupper, onlineshopping, referenser i form av 1 Enligt , tidigare på , numera i Postens affärsut- vecklingsgrupp, intervjuad i Pawlos prudentliga 9708 på http:// www.algonet. se/~mpawlo/pp9708.html 190 Bilaga 2 SOU 1998:111 uppslagsverk och databaser, nyhetsförmedling, e-postfunktioner m.m. Compuserve existerade som ett tiddelningssystem (timesharing – en större dator delar sin tid mellan flera användare), men inspirerad av videotex började man att satsa mer på en onlinetjänst för den växande skaran PC-ägare. startades Online och 1988 . Även en del företags inter- na nätverk byggdes ut för att kunna betjäna t.ex. kunder och återförsäl- jare. Så hade t.ex. sitt forum AppleLink . Alla de här tjänsterna (utom Apples, som är helt nedlagd) ten- derar att knytas alltmer till Internet. Här förekommer publicering i flera former: nyhetsutskick, nyhetsbrev, produktkataloger och anslag samt databaser, ofta exv. fulltextdatabaser med tidningsartiklar eller särskilda gateways till stora databasvärdar som Dialog/Knowledge Index. Här samsas – precis som på Internet – officiella och inofficiella publikatio- ner, upphovsrättsligt skyddade och sådana som får användas fritt. På t.ex. Compuserve och Online, liksom på mängder av BBS:er, spreds enkla elektroniska fanzines (e-zines) och nyhetsbrev i rent ASCII-format. Det var oftast fritt att sprida dem vidare, vem som helst kunde ladda upp dem på sin egen server och därifrån t illhandahålla dem. Här fanns e-zines för hackers som exv. CDC (Cult of the Dead Cow, startad ), Phrack, och andra datororienterade publikationer som CUD (Computer Underground Digest), den mer rumsrena TidBIts för Macanvändare samt många andra mer generella som MOOSE och MiLK. fick man själv hämta (ladda ned) dem från en server eller en diskussionsgrupp. För dem som inte hade tillgång till något datanätverk eller modem- uppkoppling gjordes också många sådana här publikationer tillgängliga på diskett. Och på Internet kunde de erhållas genom ett prenumerations- förfarande, då man skickade in sin e-postadress till en mailrobot som sedan automatiskt skötte utskicken. runt 1983-84 kom de första cd-rom-skivorna. Under de tidiga åren gavs det mest ut börsinformation, vetenskapliga databaser, exv. kemisk-tekniska eller medicinska; varumärkesregister, bibliografier etc., av förlag som Silverplatter, , Compton, Bowker m.fl. Den stora katalogen The Cd-rom Directory () innehöll 1986 48 titlar, 1995 var de 9 500 och 1997 19 000. Inom företagen förekom tidigt dokumentation av arbetsprocesser, lik- som handböcker i elektronisk form, ofta i helt egna format som utveck- lats av företagets egen dataavdelning. hade t.ex. tidigt hela sin dokumentation av AXE-växlarna på cd-rom. En tidig humanistisk utgåva var Theasurus Linguae Graecae med 700 klassiska grekiska texter som kom ut . Året därpå kom B ooks in Print på cd, liksom (som innehöll Academic American Encyclopedias samtliga 21 volymer i en till en början huvud- sakligen textbaserad version). Franska ordboken kom på cd 1989 och kom 1992. Men går man till Libriskatalogen visar det sig att cd-skivor och dis- ketter inte var de tidigast registrerade digitala publikationerna, de som kategoriserats som elektronisk resurs. I Libris är den första elektronis- ka posten , American national election study i en utgåva från i OSIRIS-format. De tidiga filerna är ofta olika statistiska undersökningar. Den första svenskspråkiga posten är behandling i radio och TV , ut- given av (också OSIRIS). 1987 kom flexskivan (floppy disk) Förteckning över författningar rörande 1276- 1900 av , utgivare i . Den första svenska cd-rom-skivan, , utgavs av i samarbete med .