sou · GMB350 · 1999-01-01 00:00:00 — lade läkemedelsförsörjningsutredningen fram sitt be- tänkande Läkemedelsförsörjning i samverkan (SOU 1969:46). Detta innehöll dels en redovisning av utförda utredningar och därav föran- ledda förslag, dels en redogörelse för uppnått resultat vid förhandling- arna med . Beträffande apoteksverksamheten var huvudförslaget att ett apo- teksbolag skulle bildas och att staten genom lagstiftning gav detta bo- lag principiell ensamrätt att bedriva detaljhandel med läkemedel. Bola- get skulle till 2/3 ägas av staten och till 1/3 av en av bildad stiftelse. Aktiekapitalet skulle vara och genom 20 procents överkurs vid aktieteckningen skulle en reservfond av erhållas. Ett avtal skulle ingås mellan staten och Apoteksbolaget rörande bolagets rättigheter och skyldigheter. Apoteksbolaget skulle per lösa in samtliga exis- terande apotek och erbjuda alla tidigare apoteksinnehavare och apoteksanställda tjänst inom det nya företaget. , som varit en sammanslutning med obligatoriskt medlemskap för landets apoteksinnehavare och som i flera avseenden haft karaktär av ledningsorgan för apoteksväsendet, skulle ombildas till en privat förening utan obligatoriskt medlemskap. Föreningen skulle främja apoteksväsendets och farmacins utveckling samt en hög farma- ceutisk yrkesstandard. Apoteksbolaget skulle av överta dels societetens innehav av aktier i , dels societetens tek- niska huvudavdelning med laboratorium, dels delar av societetens administrativa huvudavdelning och dels en fastighet i vilken ett dist- riktslaboratorium var inrymt. Den industriella läkemedelstillverkning som bedrivits inom apoteks- väsendet (ACO), skulle skiljas av och drivas inom ett särskilt ACO- bolag som under en minimitid av skulle vara dotterföretag till Apoteksbolaget. På enahanda sätt skulle Vitrums tillverkning drivas. I fråga om droghandeln föreslogs inte något statsmonopol. I stället borde den redan inledda övergången från sortimentsgrosshandel till enkanalsystem befrämjas. För att befrämja den producentobundna informationen om läkeme- del och utvecklingen av en läkemedelsstatistik föreslogs inrättande av ett statligt läkemedelsinstitut. Detta skulle vara ett samarbetsorgan på området och verka genom att ge ut tryckt producentobunden informa- tion om läkemedel, anordna symposier, bekosta konsulenter i farma- kologi vid sjukhusen, producera förbrukningsstatistik m.m. Institutet 42 5TREDNINGAR SOM P¥VERKAT L¤KEMEDELSF¶RS¶RJNINGEN skulle ledas av en styrelse med bred förankring, inrymmande företräd- are för , läkemedelskontrollen, universiteten, apoteks- bolaget, sjukvårdens huvudmän, läkarkåren, , andra yrkessammanslutningar och läkemedelsindustrin. Finansieringen skulle ske dels genom att enligt överenskom- melsen med staten överlämnade sin avkastning av innehavda aktier i till institutet, dels genom ett smärre prispåslag på alla farmaceutiska specialiteter. En ny politik för prissättning av läkemedel föreslogs. Denna skulle åstadkommas genom att Apoteksbolaget fick en expert- och förhandlar- roll beträffande priset på farmaceutiska specialiteter. Apoteksbolaget var avsett att bli ett rikstäckande företag med om- kring 600 apotek och 750 läkemedelsförråd. Huvudkontoret med cen- tral ledning och serviceorgan skulle förläggas till . Ekono- miskt skulle varje apotek sortera direkt under den centrala ledningen, men i övrigt skulle apoteken i stor utsträckning repliera på de sju regionkontor som föreslogs bli inrättade i , , , , , och , där regionsjukhusen som centra för de sju sjukvårdsregionerna var belägna. Regioncheferna skulle vara företagsledningens förlängda arm i regionerna och fungera som kontaktorgan för regionens apotek och förbindelselänk mellan dessa och företagsledningen. De skulle också medverka till att stimu- lera samarbetet mellan apoteken å den ena sidan och sjukvården och andra samhällets organ å den andra. Utredningen presenterade vissa specialundersökningar som pekade på nya möjligheter att rationalisera apoteksverksamheten och ge allmänheten en förbättrad service. Dit hörde i första hand nya sys- tem för receptexpeditionen som b yggde på modern datateknik. På sådan baserades också nya system för lagerkontroll och varuanskaff- ning. Studier över receptens ursprung och frekvens pekade på behovet av enkla expeditionsapotek vid sjukhusen och större öppenvårdscent- raler. Även om utredningen inte lade fram formliga förslag om hur så- dana nyheter skulle förverkligas inom Apoteksbolaget, utgick den från att sådana innovationer skulle prövas och att stor flexibilitet skulle känneteckna den nya verksamheten. Vid remissbehandlingen av be- tänkande konstaterade flera remissinstanser utan kommentar att en för- handlingsöverenskommelse förelåg, medan andra direkt tillstyrkte eller sade sig inte ha något att erinra mot inrättande av ett föreslaget apo- 5TREDNINGAR SOM P¥VERKAT L¤KEMEDELSF¶RS¶RJNINGEN 43 Något formligt avstyrkande förekom inte, men avvikande meningar beträffande olika delar av bolagets verksamhet framfördes i flera remissyttranden. Det fanns inga invändningar mot bildande av ett ACO-bolag, men flera remissorgan ansåg det olämpligt att det blev ett dotterbolag till . Beträffande droghandelns ställning var remissutfallet oenhetligt. Medan vissa remissorgan skulle ha föredragit en centraliserad statlig droghandel, hade andra en rad synpunkter på formerna för och effekter- na av enkanaldistribution. Ytterligare andra hade betänkligheter mot att Apoteksbolaget ens drev droghandelsverk- samhet i form av dotterbolag. , slutligen, ifråga- satte om det över huvud taget skulle finnas behov av särskilda grossis- ter på läkemedelsgrossister i när Apoteksbolaget fick inköps- monopol. Om avansen i grossistledet tillfördes Apoteksbolaget borde den enligt verket i stället kunna användas för prissänkningar. Utredningens förslag om en ny prispolitik tilldrog sig stort intresse hos remissinstanserna. anslöt sig till utredningens förslag i dess helhet och LO underströk vikten av att de möjligheter utredningen föreslog för att följa prisutvecklingen användes så att pris- justeringar kunde göras enligt utredningens intentioner. Övriga remiss- organ som yttrat sig om prispolitiken redovisade en varierande inställ- ning till de olika delfrågorna. Flertalet remissinstanser som yttrade sig över utredningens förslag om ett särskilt läkemedelsinstitut anslöt sig i huvudsak till utredningens uppfattning om behovet av åtgärder för att förbättra läkemedelsinfor- mationen men avvisade tanken om ett särskilt . Förslag med anledning av be- tänkande lades fram riksdag genom propositionen 1970:74. De i propositionen framlagda förslagen om en ny organisation för apoteksväsendet överensstämde i allt väsentligt med vad Läkemedels- försörjningsutredningen föreslagit. Departementschefen framhöll att genom överenskommelsen mellan staten och fick det nya apoteksbolaget möjlighet att redan från början driva sin verk- samhet i en aktiv medverkan från hela apotekarkåren. Genom att hela den befintliga apoteksorganisationen övertogs av bolaget skapades garantier för en god service till allmänheten. gav den nya organisationen ökade möjligheter till rationaliseringar genom utnyttjan- de av moderna tekniska resurser. I propositionen lades också fram förslag om en ny prispolitik, men med hänsyn till vad som anförts i vissa remissyttranden modifierades utredningens förslag något. Sålunda borde man enligt propositionen 44 5TREDNINGAR SOM P¥VERKAT L¤KEMEDELSF¶RS¶RJNINGEN söka få till stånd en ordning där förhandlingar mellan apoteksbolaget och läkemedelsfabrikanterna i fråga om priset blev det normala men bibehålla kravet på att läkemedels pris skall vara skäligt för att registre- ring skall kunna ske. borde man föra in en föreskrift i tillämpningskungörelsen till läkemedelsförordningen av den innebör- den att ett pris varom apoteksbolaget och producenten enats skulle an- ses som skäligt, såvida inte särskilda skäl talade för annat. Regel- mässigt borde förhandlingar mellan bolaget och producenten i pris- frågan inledas i samband med att ansökan om registrering gjordes. Endast om förhandlingarna inte ledde till resultat borde Socialstyrel- sens läkemedelsnämnd själv i sak pröva om priset var skäligt och fast- ställa ett högsta tillåtet pris. Så länge ACO och Vitrum var dotterföre- tag till Apoteksbolaget borde dock prisets skälighet beträffande dessa företags produkter alltid prövas av läkemedelsnämnden i samband med registrering. Efter en redogörelse för utredningens och remissorganens syn på droghandelsfrågan förklarade departementschefen att enligt hans mening borde Vitrums droghandel antingen den drevs som dotterföre- tag till apoteksbolaget eller om den sedermera direkt införlivades med bolaget fungera som en inköpsavdelning för bolaget och ut- göra dess apparat för intern varudistribution. Mot denna bakgrund fann han i likhet med utredningen att man borde prövas vilka resultat som kunde uppnås med mindre genomgripande åtgärder än att monopolisera droghandeln. Departementschefen förklarade sig övertygad om att ökade insatser från samhällets sida behövdes för att främja en obunden läkemedels- information. Delvis borde detta ske i anslutning till en aviserad för- stärkning av läkemedelskontrollen. I övrigt menade han att Apoteks- bolaget borde få ett ansvar för att ekonomiska resurser ställdes till för- fogande för information och sådana därmed nära sammanhängande uppgifter som statistik samt speciella undersökningar och utredningar rörande läkemedelsanvändningen. Det syntes lämpligt att bolagsled- ningen biträddes av en för ändamålet bildad nämnd. I nämnden borde finnas allsidig sakkunskap på läkemedelsområdet med starkt medi- cinskt inslag och representation för sjukvårdens huvudmän. I avtalet mellan staten och Apoteksbolaget borde tas in en föreskrift om att det skulle åligga bolaget att verka för en förbättrad information och statistik på läkemedelsområdet. Bolagsstyrelsen borde vid sina priskalkyler ta hänsyn till att erforderliga medel skall kunna ställas till förfogande för dessa uppgifter. Till belysning av vilken obetydlig effekt informationskostnaderna skulle få på läkemedelspriserna nämn- des att vid en initial omsättning av skulle ett så begränsat bidrag som av omsättningen ge 7 miljoner 5TREDNINGAR SOM P¥VERKAT L¤KEMEDELSF¶RS¶RJNINGEN 45 Till detta skulle komma beräknade från Apote- karsocietetens stiftelse. Ett förslag till lag om detaljhandel med läkemedel lades fram i pro- positionen. Enligt denna skulle detaljhandel med läkemedel få drivas endast av staten eller av juridisk person i vilken staten ägde ett be- stämmande inflytande. Maj;t skulle bestämma av vem och på vilka villkor detaljhandel med läkemedel fick drivas. Ett förslag om en närmast formell ändring i förordningen angående kostnadsfria eller prisnedsatta läkemedel lades också fram. Vidare in- hämtades yttrande över föreslagna ändringar i fyra förord- ningar rörande läkemedel, gifter, narkotika samt injektionssprutor och kanyler. 2IKSDAGEN BESLUTAR ATT ETT APOTEKSBOLAG SKALL INR¤TTAS Med anledning av proposition 1970:70 väcktes fem motioner i första kammaren och sex, därav fem likalydande, i andra kammaren. Propositionen behandlades av andra lagutskottet såvitt angick för- fattningsförslagen. Ingen erinran förekom (utlåtande nr 37) I övrigt be- handlades propositionen av statsutskottet (utlåtande nr 98). konstaterade att inget yrkande förekommit mot att statens ensamrätt att driva detaljhandel slogs fast i lag eller mot att denna ensamrätt överläts till ett för ändamålet bildat apoteksbolag. Nå- gon erinran mot att godkänna den träffade överenskommelsen med om formerna för avlösning av dåvarande apoteks- system fanns inte. Därför anslöt sig statsutskottet i princip till att staten övertog upphandling och distribution av läkemedel genom ett nyinrättat apoteksbolag. Vad gällde apoteksbolagets verksamhet gick meningarna i viss mån isär. I allt väsentligt anslöt sig utskottets majoritet till propositionens förslag, men i fråga om priskontrollen, droghandelns verksamhet och läkemedelsinformationen förekom vissa reservationer. Sålunda hävdade de fyra moderata ledamöterna i motsats till ut- skottets majoritet att Apoteksbolagets verksamhet endast borde omfatta distribution av läkemedel. I överensstämmelse med denna sin upp- fattning reserverade de sig mot bolagets befattning med priskontroll och läkemedelsinformation. De uttalade sig också reservationsvis för att en sortimentsorienterad droghandelsdistribution borde tillämpas och att Vitrums droghandel borde frigöras från Apoteksbolaget och arbeta som en fristående droghandel som konkurrerade med övriga grossister på lika villkor. 46 5TREDNINGAR SOM P¥VERKAT L¤KEMEDELSF¶RS¶RJNINGEN Beträffande priskontrollen förekom ytterligare en reservation. Bakom denna stod nio ledamöter från och , som ansåg att det borde finnas möjlighet för läkemedelsnämnden att på eget initiativ eller efter anmälan pröva skäligheten av priset på visst läke- medel. kamrar behandlade propositionen . Propositionens förslag till lag om ensamrätt för staten att driva detaljhandel med läkemedel och möjligheten att överlåta denna rätt till ett för ändamålet bildat apoteksbolag bifölls i båda kamrarna utan vote- ring. I fråga om Apoteksbolagets verksamhet anslöt sig med stor majoritet till propositionens förslag. De frågor där en större eller mindre minoritet röstade mot förslaget gällde apoteksbolagets informa- tionsverksamhet, droghandelns ställning och priskontrollens utform- ning. I båda kamrarna tillsammantaget avgavs av rösterna för att Apoteksbolaget skulle driva information om läkemedel. Beträffande droghandelns ställning avgavs av rösterna till förmån för propositionens förslag. Motsvarande siffra för priskontrollens anordning var . 5TBYGGD L¤KEMEDELSKONTROLL F¶RLAGD TILL 5PPSALA På framställning av ställde Kungl. Maj:t medel till förfogande för att styrelsen i samråd med Statskontoret och Läke- medelsförsörjningsutredningen skulle kunna utreda vissa organisa- tionsfrågor rörande läkemedelskontrollen. Bakgrunden var att läkeme- delskontrollen inte hållit jämna steg med utvecklingen på läkemedels- området i övrigt, varför förstärkta insatser från samhällets sida krävdes. En rapport med utredning och förslag överlämnades till Kungl. Det framlagda förslaget byggde på att större delen av de befin tliga resurserna för läkemedelskontrollen fördes samman till en organisa- tionsenhet, Statens läkemedelskontroll. ställd under inseende. Inom skulle bli kvar en mindre del av läke- medelsbyrån samt . Kostnadsökningarna beräkna- des till som helt skulle täckas genom höjda avgifter för kontrollen av farmaceutiska specialiteter. Med hänsyn till erinringar som förekom under remissbehandlingen och till angelägenheten av att fortfarande blev ytterst ansvarig för läkemedelskontrollens målsättning och innehåll lade Kungl. Maj:t fram ett jämkat förslag för . 5TREDNINGAR SOM P¥VERKAT L¤KEMEDELSF¶RS¶RJNINGEN 47 samma proposition i viket förslaget till inrättande av ett apoteksbolag presenterades (prop. Förslaget innebar att en särskild läkemedelsavdelning under ledning av en avdelningschef inrättades i . I denna skulle ingå dåvarande samt farmakopékom- mittén med tillhörande laboratorium. Utöver laboratoriet skulle läke- medelsavdelningen omfatta två byråer, en allmän byrå och en registre- ringsbyrå. Vid laboratoriet skulle finnas en farmaceutisk, en farmako- logisk och en farmakoterapeutisk enhet samt en enhet för kliniska läkemedelsprövningar. Den föreslagna nya organisationen innebar en ökning med 19 tjänster och skulle dra en total årlig kostnad av . hade föreslagit att sonderingar för att skaffa nya lokaler för läkemedelskontrollen borde göras . Läkemedelsför- sörjningsutredningen argumenterade i sitt betänkande starkt för en för- flyttning till . I propositionen sade sig departementschefen dela uppfattningen att en flyttning till borde ske och att Byggnads- styrelsen skulle få i uppdrag att utarbeta b yggnadsprogram för den nya kontrollorganisationen. Efter utlåtande från beslöt i enlighet med propositionens förslag och ett särskilt anslag för statlig läkemedels- kontroll uppfördes på riksstaten. 3TATEN ENGAGERAR SIG INOM L¤KEMEDELSINDUSTRIN undertecknades under förbehåll om Kungl. Maj:ts godkän- nande ett avtal mellan staten och Prippsbryggerierna om att staten skulle förvärva av aktierna i läkemedelsföretaget , som var ett helägt dotterbolag till br yggerierna. Genom proposition 1969:142 hemställdes att ville bemyndiga Kungl. Maj:t att godkänna dels detta avtal dels det avtal som i samband med förhand- lingarna mellan staten och upprättats angående statens förvärv av Vitrum. Föredragande departementschefen statsrådet utvecklade såväl principiella skäl för att staten engagerade sig inom läkemedels- industrin som speciella skäl för de aktuella förvärven. Han framhöll därvid att det centrala målet för statens läkemedelspolitik borde vara att kvalitativt högtstående läkemedel kunde tillhandahållas medborgarna i rätt omfattning och på rätt plats till lägsta möjliga kostnad. En konsekvens härav var att en rationell politik måste omfatta forskning, produktion, grosshandel och detaljhandel och inte endast något enstaka av dessa led. Han ansåg det också nödvändigt, att statliga 48 5TREDNINGAR SOM P¥VERKAT L¤KEMEDELSF¶RS¶RJNINGEN åtgärder inom ett led var samordnade med åtgärder inom andra led om bästa möjliga samhälleliga resultat skulle kunna uppnås. Vad beträf- fade produktionen vid Kabi och Vitrum betecknade han det som mycket betydelsefullt att båda företagens forskning låg inom sådana forskningsområden – främst biokemin – där svenska forskare intagit en framstående ställning. Kortfattat berördes de långt framskridna planerna på inrättande av ett statligt apoteksbolag från ingången av 1971. I detta sammanhang nämndes att staten genom förvärvet av Vitrum skulle få tillgång till en egen enhet för partihandel och att efter en övergångstid såväl Vitrums produktion som den inom apoteksväsendet bedrivna ACO-produktio- nen var avsedda att jämte Kabi-gruppen bilda en statlig tillverknings- koncern. tillstyrkte bifall till propositionens hemställan och beslöt i enlighet därmed. 3AMORDNING MELLAN CIVIL OCH MILIT¤R L¤KEMEDELSF¶RS¶RJNING I propositionen rörande inrättande av Apoteksbolaget uttalade före- dragande departementschefen att även om staten överlät sin ensamrätt att driva detaljhandel med läkemedel till det nybildade apoteksbolaget borde gränserna för det statliga militärapoteket inte ändras tills vidare. Efter bolagets tillkomst borde emellertid frågan tas upp hur läkeme- delshanteringen på det civila och militära området bäst kunde samord- nas. Vid mitten av 1971 bemyndigade Kungl. Maj:t styrelsen för Apo- teksbolaget att i samråd med , Överbefälhavaren, sjukvårdsstyrelse, Militärapoteket och andra berörda myndig- heter utreda och inkomma med förslag om lämpliga former för sam- ordning av civil och militär läkemedelsförsörjning. Vid utredningen skulle behovet av en effektiv total beredskap på läkemedelsområdet särskilt beaktas. Under medverkan av berörda parter utreddes frågan och ett stencile- rat betänkande med förslag till åtgärder överlämnades till Kungl. Efter remissbehandling av betänkandet avgavs proposi- tion i ämnet till riksdag, som biföll de av Kungl. Maj:t fram- lagda förslagen. beslut innebar, att den särskilda militära apoteksorgani- sationen skulle upphöra och att dess uppgifter skulle föras över till Apoteksbolaget. Sålunda skulle Militärapoteket och dess tre filial- apotek inordnas i bolaget. Vidare skulle driften vid krigsmaktens beredskapsförråd av läkemedel övertas av bolaget och knytas till lämp- 5TREDNINGAR SOM P¥VERKAT L¤KEMEDELSF¶RS¶RJNINGEN 49 Den nya organisationen skulle träda i kraft . $ELEGATION TILLKALLAS F¶R SAMORDNING INOM L¤KEMEDELSINDUSTRIN bemyndigade regeringen chefen för mentet att tillkalla sakkunniga att ingå i en delegation med uppgift att närmare utreda möjligheterna till en samordning av resurserna inom svensk läkemedelsindustri och att ta initiativ i dessa frågor. Bakom regeringens beslut kan man från direktiven urskilja två utgångspunkter. Den ena var, att det ansågs önskvärt med ett starkare samhälleligt inflytande över läkemedelsindustrin. Den andra var att en samordning av läkemedelsindustrins resurser ansågs vara till fördel för såväl industrin som för samhället. Delegationens huvuduppgift skulle vara att ta initiativ till samordningsprojekt avseende produktion och forskning liksom vissa samordningsprojekt avseende marknadsföring. Arbetet borde bedrivas med särskild inriktning på att tillgodose sam- hällets krav på inflytande över läkemedelsindustrin. Projekten kunde avse två eller flera företag och kunde ges formen av samarbetsavtal, gemensamma bolag eller företagsfusioner. En övergripande målsätt- ning borde vara att i samhällets regi sammanföra läkemedelsindustrins verksamhet. Till ledamöter i delegationen tillkallades representanter för Kabi- gruppen och andra företag som tillhörde (, , och ) samt företrädare för berörda fackliga organisationer, Industridepartementet, , Apoteksbolaget samt . Delegationen antog be- nämningen Läkemedelsindustridelegationen (). Delegationens aktiva verksamhet började . Efter regeringsskiftet var det ovisst huruvida delegationens arbete skulle fortsätta. Ett omfattande kartläggningsarbete drevs emellertid vidare och redovisades på i en delrapport (Ds I 1978:18). Kort därefter beslöt regeringen att delegationen skulle fortsätta men med delvis ändrade direktiv. Sålunda skulle målsättningen att i sam- hällets regi sammanföra läkemedelsindustrins verksamhet inte längre gälla och delegationens arbete borde ske förutsättningslöst med avse- ende på samhällets intressen vad gällde inflytande över denna industri. En utgångspunkt för det fortsatta arbetet borde vara att allmänt goda betingelser skulle föreligga för en konkurrenskraftig svensk läkeme- delsindustri med möjlighet att göra sig gällande även på den internatio- nella marknaden. Vidare borde bra och så långt möjligt billiga läkeme- del stå till förfogande inom landet. Den svenska industrins roll i den 50 5TREDNINGAR SOM P¥VERKAT L¤KEMEDELSF¶RS¶RJNINGEN inhemska läkemedelsförsörjningen borde särskilt belysas. Delegationen borde också beakta möjligheterna att utveckla samarbetet mellan företrädare för läkemedelsindustrin och samhället. avgav sitt slutbetänkande i mitten av (SOU 1980:33). Det enda konkreta förslag som fördes fram i slutbetänkandet var in- rättandet av ett branschråd för läkemedelsindustrin. I propositionen 1980/81:130 om industripolitikens inriktning anförde emellertid före- dragande departementschefen statsrådet att det inte skulle vara särskilt ändamålsenligt att inrätta ett sådant branschråd. Ett dylikt in- rättades dock 1984 men kom inte att få någon nämnvärd betydelse. Även om LIND:s verksamhet inte avkastade några påtagliga ome- delbara resultat torde den kartläggning och problemanalys som delega- tionen företog ha haft stor betydelse för den svenska läkemedels- industrins fortsatta utveckling. Detta gäller särskilt slutbetänkandets avsnitt om den svenska läkemedelsindustrins struktur och dåvarande samt framtida konkurrenskraft. Detta kan i själva verket ses som ett förebud om den långtgående företagsfusionering som sedan ägde rum senare del. Delegationens arbete bidrog nog också till att skapa en större öppenhet mellan företagen vilket med stor sannolik- het underlättade tillkomsten av en del interna överenskommelser om samarbete, bland annat produktbyten som innebar rationaliseringar för berörda företag. De då alltmer uppmärksammade s.k. naturmedlen föranledde Social- styrelsen att 1973 tillsätta en arbetsgrupp för att utreda förutsättning- arna för användning av sådana medel vid sjukdomsbehandling. På grundval av gruppens arbete föreslog att naturmedlen skulle undantas från läkemedelsförordningens tillämpningsområde. Efter en remissbehandling med oenhetlig tendens förelades frågan riks- dagen genom propositionen 1976/77:134.