sou · GMB314 · 1999-01-01 00:00:00 — I den svenska beskriv- ningen anges att Protonsystemet närmast kan jämföras med vanliga anvisningar vid konto- eller kreditkortstransaktioner, eller med resecheckar. pekas på att det inte ställs något krav på legitimationskontroll. I beskrivningen avfärdas en jämförelse med löpande skuldebrev under åberopande av att de digitala värdeenheterna inte kan bli föremål för upprepade överlåtelser; jfr dock beskrivningen ovan av inlösenrutinen kortinnehavare-säljställe, säljställe-inlösande bank och inlösande-kortutställande bank. Mondex är ett system för kort, utvecklat av , som ur- sprungligen ägdes av NatWest, och . 123 Mondex har liksom Proton utvecklats med tanke på transaktioner vid personliga besök på säljställen, men med en kortläsare kopplad till datorn eller en särskild telefon kan Mondex användas också för betalningar på distans, t.ex. via Internet. Det finns betydande skillnader mellan Mondex och andra system som t.ex. Proton. Viktigast är att de digitala värdeenheterna i princip skall kunna transfereras fritt, t.ex. från kort till kort, och handlaren kan istället för att lös in enheterna betala med dem till andra som är anslutna Det är emellertid inte helt klart var gränserna för denna transfererbarhet går kan en mondexenhet cirkulera hur länge som helst och i vilka riktningar som helst? Mondex lämnar även i övrigt knapphändig information om säker- hetsteknik och andra rutiner. Det är exempelvis inte klart i vilka delar systemet bygger på symmetrisk eller asymmetrisk kryptering och i vilken mån systemet kan sägas vara anonymt. 124 Som i Protonsystemet behöver användarna inte identifiera sig när de genomför en transaktion, men transaktionerna sägs ändå vara spårbara. Enligt Mondex skall en bild av betalningsflödena kunna skapas genom urval av transaktioner så att förfalskningar och bedrägerier kan uppdagas innan vinsterna därav skör- 123Nu deltar ytterligare 15 banker världen över men aktiemajoriteten () förvärvades av MasterCard . 124I dokumentet från den på Bankområdet anges att asymmetrisk kryptering används med undantag för pilotsystem. I det berörda dokumentet från den på Bankområdet sägs dock att skuggkonton inte förs men att sådana kan införas om det önskas. I likhet med andra kortsystem sker transaktionerna off-line men rutinerna kan knytas till ett vanligt konto för laddning av kort, som kan ske via uttagsautomater, särskilt utrustade telefoner, datorer med kortläsare, köpterminaler, etc. Med mondexkorten kan en mängd olika valutor hanteras och betalningsmottagaren kan omgående förfoga över mottagna mondex- enheter. Därför behövs ingen clearing i vanlig mening. Det finns också en möjlighet för innehavaren att låsa kortet med ett lösenord så att kortet inte kan användas av obehöriga. Kortet kan dessutom användas för t.ex. behörighetskontroll vid tillträde till informationssystem eller vid utförande av banktjänster via nät. First Virtuals system för elektroniska betalningar lämpar sig som ett första exempel på nya rutiner för betalningar knutna till individualiserade konton, eftersom skyddet mot manipulationer bygger på administrativa åtgärder inte tekniska. First Virtual gör nämligen gällande att det inte finns någon teknologi som kan övervinna de säkerhetsrisker som ett öppet nät för med sig. 125 Istället för att sända känslig information via sådana nät, för First Virtual en databas med erforderliga uppgifter om betalare och betalningsmottagare, kontoinformation, m.m. Användarna måste alltså registrera sig på förhand hos First Virtual och de får då ett lösenord (s.k. VirtualPIN) som skall används för identifikation vid transaktioner. Vid registreringen av användare överförs kontokorts- information m.m. via fax eller telefon, medan den efterföljande kommunikationen vid transaktioner sker med e-post. Den finansiella aspekten av transaktionerna sköts emellertid av First Virtual genom 125Inte ens den starkaste krypteringen är tillräckligt säker på grund av risker för s.k. trojanska hästar. Med det menas att det är relativt lätt att smyga in ett program i någons dator som kopierar till exempel kreditkortsinformation uppgifterna skrivs, innan de har krypterats för överföring. First Virtual påstår sig ha utvecklat ett datavirus som automatiskt kopierar sådan information och att de provat det på alla existerande kryptobaserade system. Dessa system skulle därvid ha visat sig vara sårbara för denna typ av missbruk. CyberCash säger sig ha utvecklat en metod för att undvika problemet. existerande skyddade nät, och säljarens konto krediteras först så att kunderna får tillfälle att upptäcka felaktiga debiteringar. Kunden är anonym inför säljaren eftersom han bara identifierar sig med sin VirtualPIN, men transaktionen är spårbar eftersom PIN-koden är kopplad till ett vanligt bankkonto och First Virtual registrerar varje transaktion. När en transaktion skall genomföras sänder kunden en beställning och sin VirtualPIN till säljaren, som sänder en förfrågan till First Virtual om kundens kod är korrekt. Om First Virtual svarar att koden är korrekt levererar säljaren, och First Virtual sänder ett meddelande till kunden för att verifiera transaktionen. Kunden bekräftar därefter eller avvisar trans- aktionen allt via e-post. First Virtual debiterar kundens konto och krediterar säljarens samt genomför sedermera transaktionen via säkra nät. Överföringar från person till person är möjliga endast om mottagaren är ansluten i egenskap av handlare. Rutinerna säkerställer inte att säljaren får betalt126 och avvecklingen sker, som framgått, först . Kontohavaren får inte ränta och endast en valuta kan användas (USD). Medlen kan dock tas ut när så önskas. Användningen av e-post medför att åtgärder vidtas on-line vid varje transaktion. Kommunikationen är emellertid indirekt eftersom meddelandena inte läses och besvaras . CyberCash tillhandahåller också rutiner knutna till individualiserade konton för betalningar via nät (). Rutinerna liknar en vanlig betalning med kreditkort, där CyberCash fungerar som intermediär mellan säljaren och dennes inlösande bank. Känslig information överförs visserligen via öppna nät men både kund och säljare använder särskild mjukvara så att uppgifterna krypteras, och kundens kontokortsinformation hålls därigenom hemlig även för handla- ren. Rutinerna bygger på en kombination av symmetrisk och asymmetrisk kryptering. Transaktionerna, som sker on-line, är fullständigt spårbara. Betalning sker så att kunden genererar en betalningsorder som krypteras, först med betalarens hemliga nyckel och sedan med säljarens publika nyckel. När betalningsordern når säljaren förser han ordern med 126First Virtual rekommenderar att säljaren överlåter åt köparen att avgöra om han vill betala för produkten, men rutinerna kan utformas så att leverans sker först efter betalning. sin hemliga nyckel och vidarebefordrar meddelandet till en CyberCash- server som är kopplad till det vanliga kreditkortsnätet, på samma sätt som en kortläsare i en affär. Där tas meddelandet om hand i en säker miljö, dekrypteras och skickas vidare via slutna nät till handlarens bank. Banken kommunicerar med kundens bank för auktorisation. Svaret skickas sedan till CyberCash. Hela transaktionen sägs ta . Transaction () är ett antal specifikationer utvecklade av Visa och MasterCard för att skydda finansiell information under varje steg i en handels- och betalningsprocess; från registrering av korthavare och säljföretag till själva betalningen. 127 Rutinerna syftar till att skydda vanliga korttransaktioner så att meddelanden kan utväxlas varigenom kontobaserade betalningar sker direkt via öppna nät, skyddade mot obehörig insyn och mot manipulationer. · skydda mot obehörig insyn i uppgifter om betalningar samt order m.m. som befordras tillsammans med betaldata (confidentiality of information) ·säkerställa att överförda data inte ändras obehörigt ( integrity of data) ·göra det möjligt att verifiera dels att den som initierar en transaktion är kontohavaren och inte en obehörig (cardholder account authentication), dels att handlaren har sådana överenskommelser med ett finansiellt institut att han är behörig att genomföra transaktionen (merchant authentication) ·tillgodose vissa andra tekniska och administrativa krav på att systemen är förenliga med varandra (interoperability). Dessa olika funktioner för informationssäkerhet beskrivs var för sig för att tydliggöras, men de måste införas som en enhet för att skall fungera. Rutinerna bygger, precis som CyberCash, på en kombination av symmetrisk och asymmetrisk kryptering. Behovet av insynsskydd tillgodoses genom symmetrisk kryptering av meddelanden (DES), medan verifiering av kontohavaren och handlare samt skydd mot manipulering av data under t.ex. överföring via öppna nät möjliggörs genom digitala signaturer (RSA). En transaktion enligt SET-standarden kan beskrivas enligt följande. När kunden bestämt sig för ett inköp och valt att betala med kontokort 127Flera bedömare antar att kommer att dominera marknaden för kontobaserade betalningar via Internet, och många planerar att utveckla produkter i enlighet med dessa öppna specifikationer. sänder han en elektronisk order tillsammans med en betalningsinstruktion som signeras digitalt. Säljaren sänder i sin tur en begäran till kontoförande institut om auktorisation av betalningen samt en bekräftelse av ordern till köparen. Därefter levererar han och begär betalning från köparens finansiella institut. Detta förfarandet kan dock varieras inom vissa ramar. De rutiner som SET-standarden bygger på är omfattande och komplexa. De kan förenklat beskrivas så att traditionella rutiner för betalningar med kontokort, där kunden skriver under ett kontokortsavdrag/en köpnota eller bekräftar en elektroniska transaktion med ett lösenord, ersätts av dokument som förses med utställarens digitala signatur. På motsvarande sätt ersätts traditionella kuvert och kommunikation via skyddade nät med överföring via öppna nät av krypterade dokument. I SET-standarden kallas också den tekniskt skyddade symmetriska nyckel som mottagaren erhåller tillsammans med meddelandet för digitalt kuvert (digital envelope). Eftersom rutinerna bygger på en mer eller mindre öppen kommunikation on-line mellan olika finansiella institut förutsätts en hierarki av nycklar och certifikat som parterna behöver kunna lita på. De identifierar sig för varandra med hjälp av dessa och varje transaktion förutsätter utbyte av ett antal meddelanden, nycklar och certifikat. Detta fördyrar transaktionerna och är därför inte lämpat för små betalningar. Alla transaktioner enligt registreras men säljaren har bara delvis tillgång till överförda uppgifter. baseras nämligen på en kombination av kryptografiska rutiner så att två meddelanden knyts till varandra. Exempelvis kan en kund, tillsammans med ett anbud, sända en betalnings- auktorisation, som sedan kan vidarebefordras till det finansiella institutet, för den händelse anbudet skulle accepteras. Därvid är det möjligt för institutet, men inte för säljaren, att läsa kontonummer m.m., medan institutet inte kan ta del av detaljerna i överenskommelsen mellan kund och säljare. Uppgifter kan även i övrigt döljas för olika aktörer. Enligt dokumentationen av SET-standarden antas emellertid att aktörerna kommer att samarbeta för att ge en fullständig bild av en transaktion om det skulle visa sig nödvändigt. Transferering kan endast ske i en riktning, från kund till säljställe och det beror på hur rutinerna används hur snabbt avvecklingen sker. Det kan gå avsevärd tid från det att en säljare begärt att köparens finansiella institut skall auktorisera transaktionen till dess han sänder en begäran om betalning. Flera internationella IT-företag samarbetar kring SET-standarden, som beräknas få en betydande spridning. Ett pilotprojekt i syftar till att använda SET-standarden för Internetbetalningar. I projektet ingår FöreningsSparbanken, S-E-Banken, , samt 35 utländska banker. har huvudnyckeln och varje bank erhåller sin bankspecifika certifikatnyckel. Bankerna själva distribuerar de privata kund- respektive säljarnycklarna. En skiss till näringsrättslig reglering av elektroniska pengar Regleringen av elektroniska pengar bör inledas med följande definitioner: digitala värdeenheter som används som allmänna betalningsinstrument elektroniska registreringar av medel som kan användas för betalningar utan att finnas på ett individualiserat konto den som brukar elektroniska pengar för betal- ning, den som ger ut elektroniska pengar *Digitala värdeenheter är inte att anse som allmänna betalningsinstrument om de 1.ges ut för användning endast på en viss begränsad plats, 2.är giltiga endast , eller 3.är tillgängliga för betalning endast av varor och tjänster som framställs eller säljs av utgivaren eller av ett annat företag som ingår i samma koncern eller i samma företagsgrupp med nära ekonomisk samhörighet. System för elektroniska pengar *Riktlinjer för system för elektroniska pengar bör slås fast genom att de skall uppfylla grundläggande krav på stabilitet, säkerhet och revider- barhet. Utgivning och tillstånd m.m. *Elektroniska pengar får ges ut av banker och kreditmarknadsföretag. Andra institut får ge ut elektroniska pengar endast efter tillstånd av . *Tillstånd behövs inte om verksamheten bedrivs av riksbank eller av ett utländskt företag som har säte inom EES och [EU- anpassning]. *En ansökan om tillstånd skall innehålla en beskrivning av det tilltänkta systemet för elektroniska pengar och av berörda verksam heter. *får meddela tillstånd om det kan antas att 1.systemet uppfyller kraven på stabilitet, säkerhet och reviderbarhet, 2.utgivarens finansiering och betalningsberedskap är tillfredsställande, och 3.ägare av ett kvalificerat innehav i företaget och företagets styrelse och verkställande direktör och dennes ställföreträdare uppfyller mot- svarande krav som ägare och företrädare enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 och 4 och andra stycket samt 5 kap. 11-15, 15 a och 15 b §§ lagen (1996:1610) om finansieringsverksamhet. *Tillståndet får förenas med föreskrifter om hur verksamheten skall bedrivas och om skyldighet att anmäla ändringar av förhållanden som skulle ha varit av betydelse för beslutet att ge tillstånd. *Den som har tillstånd enligt denna lag får inte driva annan verksamhet än utgivning och administration av betalningsmedel. får dock ge en utgivare tillstånd att driva annan verksamhet om denna inte kan antas äventyra utgivarens finansiering eller betalnings- beredskap. *Den som har tillstånd att ge ut elektroniska pengar står under Finans- inspektionens tillsyn. Återkallelse och ingripande mot den som saknar tillstånd *Ett tillstånd kan återkallas av om utgivaren inte driver sin rörelse i enlighet med denna lag eller om förutsättningar för tillstånd annars inte längre föreligger. *Om det bedöms tillräckligt får istället förelägga om rättelse eller meddela varning. *Om någon bedriver tillståndspliktig verksamhet utan att vara berättigad till det, skall förelägga honom att upphöra med verksamheten. Inspektionen får besluta hur avvecklingen av verksamheten skall ske. *Om det är osäkert om verksamheten är tillståndspliktig, får inspektionen förelägga den som driver verksamheten att lämna de upplysningar som behövs för att inspektionen skall kunna bedöma om så är fallet. *Om inspektionen meddelar föreläggande, får det förenas med vite. Garanti för mottagna medel *I lagen (1995:1571) om insättningsgaranti finns bestämmelser om skydd för elektroniska pengar. *Den som tillhandahåller digitala värdeenheter som får ges ut utan tillstånd av skall, vid annonsering, skyltning och annan marknadsföring av tjänsten, informera om att betalningsmedlen inte omfattas av garanti enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. *Bestämmelserna i 2 kap. 3 a § bankrörelselagen (1987:617) tillämpas inte på system för elektroniska pengar. *verksamhet bör bekostas med årliga avgifter. *beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd behövs vid överklagande till kammarrätten. Lagarna på det finansiella området innehåller en mängd normgivnings- bemyndiganden. Min skiss har inte tagit sikte på sådana frågor men det behöver övervägas huruvida bestämmelser om delegation behövs i lag eller om en rätt för regeringen att meddela föreskrifter och att delegera föreskriftsrätt följer redan av regeringsformen (RF). Avgörande för denna bedömning är vilken typ av regler som avses. Vad som främst aktualiseras i anknytning till min skiss rörande regler i lag om e-pengar är kompletterande föreskrifter om näringsverksamhet (se 8 kap. 3 och 7 §§ RF). Det är emellertid oklart hur omfattande en lag- reglering av e-pengar kan komma att bli och i vilken mån regeringen och bör ges en normgivningskompetens som går längre än vad som följer av 8 kap. 13 § RF. Jag begränsar mig därför till att erinra om behovet av att genomlysa dessa frågor när en reglering av e- pengar närmare utformas. 128Privaträttsliga regler hör till det obligatoriska lagområdet. får alltså inte delegera sådan normgivningsmakt (8 kap. 2 § RF). Däremot får regeringen på området för s.k. betungande offentligrättsliga näringsrättsliga föreskrifter (se 8 kap. 3 § RF), efter bemyndigande i lag genom förordning, meddela föreskrifter om annat än skatt, i de ämnen som anges i 8 kap. 7 § RF (se vidare prop. 1994/95:50 s. 283 ff.). Därvid får också s.k. subdelegation ske; dvs. att får medge att regeringen överlåter åt en förvaltningsmyndighet (eller en kommun) att meddela föreskrifter i ämnet (8 kap. 11 § RF). Detsamma gäller enligt 8 kap. 9 § RF för sådana föreskrifter om avgifter, som på grund av 3 § samma kapitel annars skall meddelas av . Slutligen följer direkt av RF en rätt för regeringen att meddela verkställighets- föreskrifter och föreskrifter inom ramen för den s.k. restkompetensen; dvs. föreskrifter som inte enligt grundlag skall meddelas av (8 kap. 13 §). Regeringen får delegera denna föreskriftsrätt. Trots att det alltså följer av grundlag att den normgivningskompetens som avses i 8 kap. 13 § RF tillkommer regeringen, förekommer det bestämmelser i vanlig lag om delegation av sådan kompetens till regeringen; s.k. kvasidelegation. aktivt kort, 41 anonymitet, 38; 47; 49; 59; 116; 118; 120 asymmetrisk kryptering, 33 autenticitet. 3E äkthet avveckling, 40 betalkort, 43 betalkraft, 20; 22; 51 betalning, 19 betalningsförmedlare, 21 betalningsförmedling, 21 betalningsinstrument, 20; 22; 52 betalningsmedel, 19; 20; 22; 36; 51 betalningsväsendet, 19 betalsystem, 19 bitmönster, 32 blinda signaturer, 115 bokbetalning, 20 bokpengar, 20 byteshandel, 23 Cash, 117 chip, 26; 41 CyberBucks, 116 CyberCash, 122 data, 21; 31; 52; 54 debetkort, 42 digital, 21 digitala dokument, 20; 31; 45; 50; 52 dubbelspendering, 31; 38; 53 e-cash, 48 elektronisk, 21. 3E digital elektroniskt arkiv, 30 elektroniskt förvar, 36 e-pengar, 20; 45; 50; 52; 55; 59 externa kort, 44 fasta valörer, 37; 52 First Virtual, 121 float, 41; 71; 119 fordring, 19 fordringsbevis, 25 fysiska objekt, 29 fysiska skydd, 30 förbetalda kort, 43 förskottsbetalning, 65 förskottsbetalningar, 58 hybridsystem, 37 information, 21 instrument, 22; 27; 60 insättningsbevis, 25 interna kort, 44 konkret föremål, 31 kontanter, 19; 59; 61 kontantkort, 27; 43 konto, 20; 29; 31; 42; 60; 64 individualiserat konto, 20; 37 kontoföring, 36 samlingskonto, 66 skuggkonto, 20; 36; 39; 49; 52; 59; 61; 119 kontobaserade tillämpningar, 50 kontokort, 26; 42 kortpengar, 49 kreditivsedel, 25 kreditkort, 26; 43 kreditmynt, 26 kryptering, 33 kryptografi, 21; 32 KUNDMEDEL, 65 kvasimateriell, 32; 53 legitimationsfunktion, 44 logiska skydd, 30; 32 magnetrand, 26 -ILLICENT, 48 Mondex, 120 multi-loop, 40 multi-purpose, 40 nominalism, 24; 51 nätpengar, 45; 47 off-line, 48; 49 on-line, 47 originalexemplar, 30 originalinnehåll, 30 pengar, 22 plastkort, 26; 41 räkneenhet, 22 rättsliga modeller, 50 saldo, 36; 52 seigniorage, 71 signering, 33 single-loop, 40 single-purpose, 40 självständigt värde, 26; 61 slutna system, 39 symboler, 51 symmetrisk kryptering, 33 transfererbarhet, 40; 48; 49; 120 urkund, 27 uttagskort, 43 valorism, 24 valuta, 19 valutor, 41 värdeenhet, 20; 37; 44; 52; 53; 59 värdemärke, 27 värdemätare, 22 återbetalbar, 41; 119 äkthet, 45 äkthetstecken, 28 öppna system, 39