sou · GMB394 · 1999-01-01 00:00:00 — Småföretagsdelegationen tillkallades för att identifiera pro- blem och föreslå åtgärder för att undanröja onödiga hinder för etablering och tillväxt i småföretag. Delegationen har till stor del arbetat otraditionellt och haft nära kontakter med småföretagare, organisationer och myndigheter. Vi har träffat och intervjuat småföretagare och låtit dem och andra komma till tals i debatter, hearings och samtal. I denna sjunde rapport redovisas samtliga förslag från de tidigare rapporterna i sammanfattning. Dessutom redovisas ett antal nya förslag inom regelförbättring-/förenk- lingsområdet. I Småföretagsdelegationen har följande ledamöter ingått: , , , , , , , , , , och . Delegationen har biträtts av experterna (fr.o.m. ), , , (t.o.m. ) och , samtliga från Närings- och , samt , LRF (fr.o.m. ). Inom delegationens sekretariat har , , och arbetat med rapporten. För redaktionell utformning och utskrift har svarat. Småföretagsdelegationen överlämnar härmed sin sjunde rapport, , till regeringen. 1.2Småföretagen som utgångspunkten för delegationens Småföretagspolitik för tillväxt...................................................... Skattesystem och skattetryck........................................... Myndighetssamverkan vid anmälan.................................. Konkurrens mellan offentligt och privat........................... Moms och uppbördsdeklaration ....................................... 4.8Nya EG-anpassade regler om resultaträkningens Informations- och samrådsplikt vid markarbeten.............. 4.11Förenkla redovisningen av mat och alkohol för 4.12Konkurrensneutralitet mellan statligt anställda distrikts- veterinärer och privatpraktiserande veterinärer ................. Sammanställning av förslag.......................................................... Förslag lämnade i särskilt aktualiserade frågor ................. Förslag kring regelreformering......................................... Förenkling av befintliga regler ......................................... Förslag kring tillgänglighet .............................................. Förslag kring kompetensförsörjning ................................. Förslag kring kapitalförsörjning ....................................... Förslag kring social ekonomi och samverkan mellan Genomförande, kostnader och finansiering.................................. Effekter för småföretagen och företagsklimatet av Budgeteffekter och finansiering........................................ Budgeteffekter av merparten av förslagen......................... Budgeteffekter av vissa större reformer............................ Genomförande av förslagen ............................................. och föreslå åtgärder för att etablering och tillväxt i småföretag. Delegationen förutsattes arbeta nära näringslivets organisationer, fackliga organisationer, statliga myndigheter och kommuner och bygga sina förslag på kartläggningar av småföretagens problem. Delegationen fick i uppdrag att halvårsvis rapportera t ill regeringen hur arbetet fortskrider och att slutgiltigt redovisa arbetet . 1.2Småföretagen som utgångspunkten för delegationens arbete I Småföretagsdelegationens direktiv 1 sägs att samhället bör skapa förutsättningar för konkurrenskraftiga företag som kan generera tillväxt och sysselsättning. Det kunde ha föranlett Småföretagsdelegationen att avgränsa intresset till de företag som har stor tillväxtpotential, t.ex. högteknologiska IT- eller medicinska företag, i en förhoppning att kunna främja framväxten av nya svenska storföretag liknande dem som växt upp till globala koncerner . Det är naturligtvis vår ambition att kunna peka på nyckelfaktorer som kan innebära att goda verksamhetsidéer lättare kan förverkligas i nya och växande företag. Delegationen har dock valt att arbeta för åtgärder som kan gynna småföretagande i stort, inte bara företagande med stor tillväxtpotential. 1 Dir 1996:70. är mycket heterogen. Det enda alla småföretag har gemensamt är just att de är små. Delegationen har tagit fasta på det faktum att många småföretag varken vill eller kan expandera. De flesta småföretag producerar service för en lokal marknad. Resonemanget är naturligtvis förenklat. Men vi har dragit slutsatsen att delegationen inte uteslutande skall ägna sig åt de renodlade tillväxtföretagen. Villkoren för att bedriva lönsam verksamhet i det stora antalet mycket små, ofta serviceproducerande företagen spelar sammantaget stor roll för försörjningen, sysselsättningen och välfärds- utvecklingen. Ett lönsamt enmansföretag sysselsätter och försörjer en person och kanske dennes familj. – inte minst företag i samverkan – kan innebära ändrade konsumtionsmönster och bidra till att generera tillväxt i ekonomin. Småföretagsdelegationens arbete har inriktats på förslag om hur hinder för etablering och tillväxt i småföretag skall undanröjas, oberoende av vilka kategorier de tillhör. Eftersom småföretagsgruppen är heterogen kan vissa förslag vara ointressanta eller irrelevanta för någon delgr upp. Förslag om introduktion av IT som arbetsverktyg i småföretag är t.ex. ovidkommande för det företag vars affärsidé är att utveckla och sälja programvara till datorer, åtminstone vad gäller förslagets direkta syfte. Den indirekta effekten blir däremot påtaglig också för IT-företaget – efterfrågan på utrustning och programvara ökar, när antalet IT-användare ökar bland småföretagen. 1.3Småföretagsdelegationens sammansättning och arbetsformer Småföretagsdelegationen har varit brett sammansatt med representanter för näringslivet, organisationer och centrala myndigheter med verksamhet på områden som betyder mycket för företagen. Närings- och som ansvarar för småföretagsfrågor i har varit representerat genom flera experter. Delegationen har strukturerat sitt arbete i ett antal huvudområden som bedömts vara särskilt viktiga för småföretagen: ·tillgång till information och myndigheters service ·social ekonomi och former för samverkan i nätverk. Delegationen har till stor del arbetat otraditionellt och haft nära kontakter med många olika intressenter. Vi har haft många direkta kontakter med småföretagare och andra intressenter och undersökt åsikter och önskemål på de olika områdena. Vi har träffat och intervjuat många av företagarna och låtit dem och andra komma till tals i debatter, hearings och samtal. Förslagen om bl.a. regelförenklingar har inhämtats genom att vi låtit myndigheter själva rapportera till delegationen. De ansvariga departementen har fått tillfälle att kommentera myndigheternas förslag. Delegationen har berett riksdagsledamöter tillfälle att ställa frågor och lämna synpunkter i en hearing. Småföretagsdelegationen har haft en egen hemsida på Internet. Delegationen har redovisat sina slutsatser och förslag i (ett antal) delrapporter och hållit presskonferenser i samband med att förslagen blivit offentliga. Vi har också lämnat förslag och synpunkter till regeringen under arbetets gång, dels i underhandskontakter, dels i skrivelser till departementen. Vår ambition har genomgående varit att förslagen skall vara så handfasta och direkta som möjligt. De flesta insatser som föreslås skall vara sådana att de kan genomföras utan omfattande utredningar och förberedelser. Men ambitionen har naturligtvis inte kunnat följas helt och hållet. På några områden föreslår vi systemförändringar som är så omfattande och genomgripande att de inte kan göras utan omsorgsfulla förberedelser. Det gäller t.ex. förslaget om att införa kompetenskonton för att underlätta individers livslånga lärande. 2 Småföretagspolitik för tillväxt Många politikområden av avgörande betydelse för småföretags utveck- ling är inte primärt näringspolitiska, t.ex. infrastruktur, kommunika- tioner, utbildning, forskning, sjuklöneperiodens längd, arbetsrättslig lagstiftning och skatter. Småföretag är dessutom ofta mer beroende av offentliga insatser inom dessa områden än storföretag – storföretag har lättare att organisera egen utbildning, forskning och kommunikationer etc. Det är av stor betydelse för utvecklingen av småföretag att ett näringspolitiskt perspektiv kan hävdas starkare inom ramen för en bredare näringspolitik. Detta leder till ett behov att hantera näringspolitiken på ett mer samlat och strategiskt sätt, kanske framför allt vad avser: ·näringspolitiken nationellt (i dialog mellan Närings- och handels- departementet och andra departement, men även mot centrala myndigheter) ·värnande av svenska intressen inom EU ·hävdande av nationella mål i den mer regionaliserade svenska tillväxtpolitiken. Många beslut av stor betydelse för småföretagen fattas inte av regering och riksdag i utan inom EU eller av svenska myndigheter – och även i regionerna i . Med den svenska förvaltningsmodellen ligger den strategiska kapaciteten – förmågan att tidigt identifiera, formulera och driva nationella intressen – i första hand inom fackmyndigheterna. I andra europeiska länder ligger denna kapacitet i första hand inom departe- menten. EU-medlemskapet, regionaliseringen i och förändringen av näringspolitikens verktyg leder till att den strategiska kapaciteten blir av central betydelse. Näringspolitikens framgång avgörs av hur kan utveckla denna strategiska kapacitet samt förmågan att tidigt identifiera nationella intressen och bygga allianser kring dem. Den statliga främjandeverksamheten (med kapital, rådgivning etc.) har kanske fungerat bäst för traditionella svenska branscher – tillverkande industri inom verkstad/metall och trä/papper/massa. 12 Småföretagspolitik för tillväxt växande branscher inom t.ex. tjänstesektorn och kultursektorn, har kanske inte fått samma möjligheter till utveckling. En översyn av den statliga främjandeverksamheten behövs därför. En dynamisk småföretagspolitik bör utgå från småföretagen själva – stödja småföretagens efterfrågan på faktorer som behövs för företagets utveckling – i stället för att stödja utbudet av företagsutvecklande åtgärder. Viktiga utgångspunkter i delegationens arbete är att: ·småföretagen själva är utgångspunkten – perspektivet måste utgå från att småföretagen är myndighetens kund, inte undersåte ·politiken måste underlätta tillkomsten av nya typer av företag, i nya verksamheter, med ny teknik, nya arbetssätt samt nya organisations- och samverkansformer ·förutsättningen för företagande avgörs av beslut inom många politikområden och på flera nivåer (EU, nationellt, regionalt och lokalt) varvid helhetssyn är strategiskt. De erfarenheter som lättast kan dras av kontakter med andra länder och är framförallt tre: · nödvändigheten av en stark politisk uppbackning – på högsta nivå – för att höja småföretagandets status och påverka attityder inom myndigheterna och bland allmänheten ·behovet av en sammanhållen struktur – så att delarna stöttar varandra och bidrar till en fungerande helhet ·småföretagspolitikens samband med näringspolitiken i övrigt, arbetsmarknadspolitik, regionalpolitik och skattepolitik samt med former för samverkan mellan företag och mellan företag och Myndigheternas attityder till småföretag och förhållningssättet i kontakter med småföretag har mycket stor betydelse, både praktiskt för att lösa frågor smidigt och psykologiskt hur småföretagen upplever kontakten. Ett litet företag är inte ett litet storföretag. Detta har formulerats på flera olika sätt i delegationens arbete: ·myndigheter måste utgå från småföretags situation vid utformning av regler2 ·myndigheter måste se småföretagen som sina kunder ·statliga åtgärder för företagsutveckling måste utgå från och stödja småföretagens egna behov. 2 Ett etablerat begrepp för detta i är think small first. Utöver de fem områden delegationen prioriterat 3, finns det tre områden som har strategisk betydelse för småföretagens möjlighet att utvecklas och som delegationen menar har en avgörande betydelse för företags- klimatet: Generellt sett bedömer Småföretagsdelegationen att företagsklimatet för småföretag i har förbättrats. Ytterligare förbättringar krävs dock i småföretagens förutsättningar vilket framgår av de förslag som delegationen lagt fram och som sammanfattas i denna rapport. En viktig aspekt där betydande förbättringar bör kunna åstadkommas inom ramen för ett förbättrat företagsklimat är attityden till företagare och småföretag. Attityden till företagare och småföretag har tidigare – i ett samhälle där storföretag och offentlig sektor var – varit negativ. Detta har påverkat såväl allmänhetens inställning som myndigheters förhållningssätt. Det är av stor vikt att den förändring mot en mera positiv attityd till företagande och småföretag som kunnat märkas får bredare genomslag. Den ekonomiska spel- planen bör vara neutral och inte gynna vissa företagsformer, finansie- ringsformer, organisationsformer eller dylikt. 3 Småföretagsdelegationen har som ovan angetts valt att koncentrera sitt arbete till fem områden: avreglering, tillgång till information, kapitalförsörjning, kompetensförsörjning och social ekonomi/samverkan. För småföretagen är det av stor vikt att regeringens politik för att sanera ekonomin varit och är framgångsrik. Endast om kunderna har råd att efterfråga produkterna kan företagen utvecklas. Storföretagen har haft draghjälp av exporten – men för småföretagen är hemmamarknaden, och då särskilt den privata konsumtionen, särskilt viktig. Småföretagsdelegationen betonar därför betydelsen av en stark samhällsekonomi för att småföretagen skall utvecklas. Mycket tyder nu på att den privata konsumtionen som ökat kommer att fortsätta öka åren 1998, 1999, 2000 och 2001. Detta är av strategisk betydelse för småföretagen: Avgörande för småföretagens utveckling är först som sist att plus och minus måste gå ihop – det måste finnas efterfrågan så att det blir vinst! Skattetryck och skatteregler har i Småföretagsdelegationens dialog lyfts fram av många småföretagare som ett viktigt problem för företagens utveckling. Småföretagsdelegationen har agerat inom några för småföretag särskilt viktiga skatteområden: ·reglerna om beskattning av fåmansföretag ·schabloniserad beskattning av tjänstebilar ·förenklad självdeklaration för företagare ·slopade skattetillägg för periodiseringsfel i momsredovisning. Småföretagsdelegationen har i sin rapport till småföretag betonat att skattesystemet kan verka hindrande för såväl enskilda som företag att gå in med riskkapital i småföretag. Avkastning och försäljningsvinst efter skatt anses inte stå i rimlig proportion till riskerna i jämförelse med andra placeringar. Sådana strukturella fel i skattesystemet måste förr eller senare åtgärdas. borde dubbel- beskattningen (i vissa fall trippelbeskattningen) av både vinster och utdelningar tas bort. Speciellt angeläget är detta för onoterade bolag. Dessa har inte den fördel av en kontinuerlig kapitalkälla som en börs ofta utgör. Småföretagsdelegationen har vidare vid sitt sammanträde anslutit sig till ett förslag från bl.a. att de s.k. stoppreglerna, de särskilda reglerna för fåmansföretagsbeskatt- ning kan avskaffas. Delegationen har valt att inte gå på djupet inom skatteområdet – inte för att det inte är viktigt utan för att omfattande utredningsarbete har pågått och pågår inom området. Om delegationen valt att gå på djupet inom skatteområdet hade risken dessutom varit stor att delegationens arbete inom övriga områden blivit allvarligt lidande utan att några särskilt stora framsteg kunnat göras i skattefrågor. Vad Småföretagsdelegationen i första hand eftersträvar är enkla, översiktliga och i tiden hållbara skatteregler. Reglerna skall vara lätta att tillämpa och så stabila att man kan sätta sig in i dem – innan de ändras – och planera med utgångspunkt från dem. Att staten i många fall tar ut moms i förskott är också ett stort problem för småföretag och upplevs som en negativ markering. Arbetsrättsliga regler har av många småföretagare lyfts fram som ett viktigt problem. Delegationen har valt att inte gå på djupet inom detta område – området är komplext, kontroversiellt och har varit föremål för omfattande utredningar. Om Småföretagsdelegationen valt att gå på djupet inom arbetsrätten hade risken varit stor att delegationens arbete inom övriga områden blivit lidande utan att några särskilt stora framsteg gjorts inom arbetsrättens område. När Småföretagsdelegationen planerade sitt arbete pågick vidare en dialog mellan arbetsmarknadens parter rörande arbetsrätten – delegationen ville inte störa denna process. har dessutom beslutat om ändringar inom arbetsrättens område för att underlätta nyanställningar. Dessa ändringar omfattade anställningsskyddslagen och främjandelagen, bl.a. infördes en ny anställningsform – överenskommen visstidsanställning. Dessa ändringar trädde i kraft . har också beslutat att en referensgrupp skall utvärdera den nya anställningsformen. Även detta har utgjort motiv för att delegationen inte primärt inriktat sina förslag på arbetsrättens område. Småföretagsdelegationen vill dock understryka behovet av en fortsatt dialog kring arbetsrättens utformning för en fördjupad anpassning till småföretagandets villkor. Delegationen bedömer arbetsrätten som ett viktigt område för att förbättra företagens tillväxtförutsättningar. Vi har i under en lång historisk period haft en stabil ekonomi med god tillväxt och låg arbetslöshet – från . Stab iliteten har gjort att vi kanske underskattar behovet av flexibilitet och förnyelse i ekonomin – vi söker våra förebilder i en stabil miljö som inte längre finns. inneburit en strävan att förfina regelstyrningen på ett sätt som i en mer flexibel miljö är olyckligt. har också varit ett storföretagsorienterat land med en mycket traditionell branschstruktur. Arbetsrätten har därför en utformning som passar stora företag och traditionella branscher bättre än små företag och nya branscher. Utmaningen inom arbetsrätten ligger i att utforma system som är smidigare för företagen och underlättar utvecklingen av nya företag, branscher och organisationsformer – utan att de anställdas krav på anställningstrygghet, arbetsmiljö och inflytande urholkas. Det är möjligt att ett sådant system som är mer överblickbart också innebär förbättrade förutsättningar för de anställda – just genom att de själva lättare kan sätta sig in i och förstå reglerna samt vilka rättigheter och skyldigheter de ger. Delegationen har tidigare avlämnat ett antal förslag. Dessa redovisas i sammanfattning i avsnitt 5 i denna skrift. Här redovisas nedan ett antal nya förslag som inte presenterats på annat sätt och som delegationen på olika sätt anser kan leda till förenklingar eller förbättringar för små- företag. Semesterlagen har ett omfattande och detaljerat regelverk som är svårt att överblicka och som därmed skapar en rad tillämpningsproblem i framför allt de mindre företagen. Till det som skapar administrativt besvär hör att semesterår inte följer kalenderåret, beräkningen av semesterlön och semesterersättning, administration av sparad semester och semesterlönegrundande frånvaro. Administrationen av semesterlönereglerna fungerar bättre hos offentliga myndigheter och större företag än i mindre företag. Systemets komplexitet gör att reglerna riskerar att tolkas fel. Speciellt olyckligt är detta eftersom reglerna är så krångliga att löntagaren själv inte kan räkna ut vilken semensterlön han/hon har rätt till. utgör t.ex. sjukdom, föräldraledighet och studier grund för semesterlön. Ett enklare och mer logiskt system vore att skyldigheten att betala semesterlön knöts till huvudbetalaren, dvs. om betalt ersättning under tid som arbetstagaren varit ledig är det rimligt att också svarar för semesterersättning . I princip kan semesterlönen i ett förenklat system grundas på antingen en procentregel eller ett antal betalda semesterdagar. I det första fallet finns en direkt koppling mellan tidigare utbetald lön och semesterersättning. I det andra fallet kopplas antalet betalda semester- dagar till anställningstid. Det är när man blandar dessa två huvud- principer som semesterlönesystemet blir besvärligt att hantera. Arbetsgivarnas organisationer har länge varit kritiska mot semester- lagens utformning. Det finns även hos löntagarorganisationerna en god förståelse för att semesterlagen skapar problem hos mindre och Det finns uppenbart en öppenhet att reformera lagen med sikte på enklare regler. För att skapa en lösning där det bara uppstår vinnare är det angeläget att förenklingar i semesterlönereglerna genomförs parallellt med en omförhandling av avtalen mellan arbets- marknadens parter. En utgångspunkt för dessa förhandlingar bör vara att ersättningsnivåerna hålls konstanta medan reglerna görs enklare. Småföretagsdelegationen föreslår att en särskild utredare tillsätts med uppdrag att lägga förslag till en reformering av semesterlagen . Myndigheter borde i betydligt större omfattning än kommunicera med varandra för att avlasta småföretag från t.ex. anmälningsplikt. I ett fall som kommit till Småföretagsdelegationens kännedom drabbades en butiksinnehavare av rån. Händelsen polisanmäldes och utreddes i vanlig ordning. fick denne småföretagare ett brev från Yrkesinpektionen som upplyste honom om att han underlåtit att anmäla rånet till dem och att detta kunde straffas med böter eller fängelse, men att man kunde se mellan fingrarna . Ett rån är i sig en traumatisk händelse för en småföretagare och hans/hennes anställda. Att på detta sätt bli upplyst om att man själv gjort sig skyldig till brott är enligt Småföretagsdelegationens uppfattning både tråkigt och onödigt. Arbetsgivarens skyldighet att till anmäla tillbud som har inneburit allvarlig fara för liv eller hälsa för arbetstagare är fastställd i Arbetsmiljöförordningen 2 §. 3 kap. 2 § Arbetsmiljölagen tar upp att arbetsgivare fortlöpande skall undersöka risker med verksamheten. 1996:6, 11 § lyder: Arbetsgivaren skall utreda orsakerna till ohälsa, olycksfall och allvarligare tillbud i arbetet och göra en skriftlig sammanställning av det inträffade. Samtliga regler, som gäller alla företag oavsett storlek, vittnar om statsmakternas omsorg om den anställdes arbetssituation. Också små- företagaren har stort intresse i att de anställda och han/hon själv har en säker arbetsplats och god arbetsmiljö. Ett småföretag som just fått sin butik rånad har dock annat att tänka på än att anmäla händelsen till . En enkel lösning som skulle minska den administrativa belastningen på småföretaget vore att polisen informerar om händelsen. I korrespondens 4 med och i detta ärende har följande framkommit: tror att den skulle få information senare än om informationen gick via polisen. hävdar att de vid allvarligare olyckor snabbt måste vara på plats på företaget för att göra en olycksfallsutredning från arbetsmiljösynpunkt.5 menar att bl.a. sekretesslagen hindrar polisen från att vidarebefordra uppgifter till Yrkesinspektionen6. Småföretagsdelegationen anser att det vore en stor psykologisk avlastning för småföretaget om polisen kunde vidarebefordra uppgifter till när det handlar om brott utifrån. Detta skulle kunna ske mycket kostnadseffektivt via polisens ADB-baserade ärende- hanteringssystem. Bestämmelserna i sekretesslagen borde inte vara något hinder eftersom den som lagen är till för att skydda kan presumeras vilja ha en anmälan till stånd. Även små företag är medvetna om anmälningsplikten till Yrkes- inspektionen när det gäller tillbud på arbetsplatsen som är av intern natur. När det gäller hot, våld och rån är dock tillbudet vållat av utomstående faktorer, och det är därför långt ifrån självklart för småföretagaren att detta skall anmälas. Det är enligt delegationens upp- fattning märkligt att lagstiftaren har ansett anmälningsplikten så viktig att utebliven anmälan straffbelagts även vid t.ex. rån. Småföretagsdelegationen anser i detta fall att polisen skall ombesörja anmälan till om tillbudet. Den förenkling som skisserats ovan borde kunna genomföras även generellt när samma händelse föranleder anmälan till olika myndigheter.