sou · GMB3132d1 · 1999-01-01 00:00:00 — fattar regeringen beslut om att avbryta arbetet med övertäckningen senast när tryckbankarna runt Esto- Arbetet skall kunna återupptas vid en se- nare tidpunkt. Skälet till att arbetena avbryts anges vara att en övertäckning i praktiken omöjliggör möjligheterna att söka efter ytterligare bevismaterial. Dagen efter, meddelar i ett brev till de anhöriga, regeringens beslut om att stoppa övertäckningen av Estonia. Hon anger skälen för beslutet och avslutar brevet med följande två meningar: Reger- ingen vill bredda dialogen med de anhöriga. Jag återkom- mer till under vilka former detta kommer att ske. Detta kommer att följas upp då i ett brev till de anhöriga meddelar att reger- ingen utsett Styrelsen för psykologiskt försvar som statens kontaktorgan för de anhöriga. T I D E N E F T E R B E S L U T E T Ö V E R T Ä C K N I N G E N F R A M O M A V B R Y T A N D E A V T I L L O K T O B E R 1 9 9 8 Regeringens fortsatta kontakter med anhöriga Statligt organ får i uppdrag att förmedla information och ta emot synpunkter från anhöriga. Anhöriga inbjuder regeringen och riksdagspartierna till rundabordssamtal. Regeringen kommer fram till att de anhöriga nu behöver ett kontaktorgan som har eller kan skaffa sig kompetens att förmedla information och ta emot synpunkter. Det finns fortfarande ett antal frågor med anknytning till Estoniakatastrofen där anhöriga är el- ler kan bli berörda. Det är frågor rörande den internatio- nella , övertäckningsarbetet, gravfriden, rättsprocesser, minnesvård m.m. Även i frågor och problem av mera personlig karaktär kan det finnas behov av en central instans för vägledning och informa- tionsstöd. Beslut om statligt kontaktorgan Med hänsyn till detta beslutar regeringen att uppdra åt Styrelsen för psykologiskt försvar, SPF, att vara statens organ för kontakter med anhöriga efter Esto- niakatastrofen. Regeringen anser att SPF skall sträva efter att ha personlig kontakt med de anhöriga, vilket inte ute- sluter kontakter med olika anhörigföreningar. SPF kan också komma att behöva bistå anhöriga i frågor av mer personlig karaktär för att i dessa sammanhang ge vägled- ning och informationsstöd. SPF får inte till uppgift att be- reda eller fatta beslut i enskilda sakfrågor som berör kata- strofen. Formerna för hur arbetet ska ordnas bestäms inte i regeringsbeslutet utan skall utvecklas i samverkan med de anhöriga. SPF besöker anhöriga i reser SPF:s generaldirektör , och övriga två personer som arbetar med projekt vid myndigheten, ut i landet för att träffa anhöriga. Gruppen besöker i en första omgång , och . Anledningen till att man väl- T I D E N F R Å N D E N 2 1 J U N I 1 9 9 6 O C H F R A M Å T jer att resa ut är dels för att informera om SPF:s informa- tionsuppdrag och dels för att lyssna på anhörigas åsikter och tankar om Estonia. hålls också möten i med anhöriga och anhörigföreningar. SPF möter riksdagspartiernas representanter har SPF ett möte med representanter för liberalerna, , , Moderata samlingspartiet och för att informera om SPF:s projekt . Ett möte med representanter för hålls . Vid mötet informerar SPF om kontakter med anhö- riga och om de tankar och synpunkter som framförs i olika frågor, bland annat rörande bärgning och övertäckning. SPF blir kontaktorgan för överlevande beslutar SPF att vara kontaktorgan även för de överlevande efter . Anhöriga söker samtal med partiledare för Estoniaoffren bjuder in företrädare för regeringen och riksdags- partierna till rundabordssamtal. Syftet med det föreslagna samtalet är enligt brevet att lösa kvarstående problem som finns bland anhöriga och överlevande med anledning av katastrofen så att alla får en möjlighet att på ett värdigt sätt avsluta katastrofen och gå vidare. har utökats till att också inkludera anhörigföreningen och – föreningen för överlevande. Öv- riga föreningar har antingen upphört med sin verksamhet eller avstår från att ta ställning i de aktuella frågorna. De frågor som är aktuella är bland annat frågan om övertäckning och omhändertagande av de omkomnas kroppar. uttrycker i brevet oro över att övertäckningen kan komma att återupptas med kort varsel. När det gäller frågan om omhändertagande av de omkomnas kroppar vill man diskutera grunden beslut och vad som bör göras . på att de omkomnas kroppar ska omhändertas. Brevet av- slutas med en vädjan om direkta samtal mellan beslutsfat- tare och anhöriga. svarar på Statsråds- beredningen på brev. Han fin- ner det svårt att arrangera ett möte där samt- liga partiledare kan delta men skriver att det finns intresse från alla partier att få till stånd ett möte med anhöriga för att samtala kring aktuella frågor. menar därför att man bör finna andra former för ett möte och föreslår att SPF tar initiativ till en sammankomst. skickas svarsfax till Statsrådsberedningen och . Kopior går även ut till riksdags- gruppernas kanslier, SPF och statssekreteraren vid Kom- munikationsdepartementet, . uttrycker tillfredsställelse över att förslaget om rundabordssamtal mottagits väl och återknyter till intentionerna med samtalet så som framför- des i den ursprungliga inbjudan till samtal som gick till statsminister . Mer än ett möte bör hållas, menar man, och anhörigas synpunkter måste väga tungt inför den framtida hanteringen av Estoniafrågan. Man fö- reslår också att fler anhöriga än de som är anslutna till för- eningar bör få tillfälle att göra sin röst hörd. Besked önskas om hur man från beslutsfat- tarnas sida ser på förutsättningarna för ett givande samtal. går ett fax från till SPF som arbetar med att förbereda ett möte mellan anhöriga och beslutsfattare. Återigen understryker kravet på att en representant för re- geringen inbjuds till samtalen med anhöriga. Riksdags- partierna och en representant för den sittande regeringen skall medverka menar man. T I D E N F R Å N D E N 2 1 J U N I 1 9 9 6 O C H F R A M Å T Partiledaröverläggning om hur Estoniafrågan ska utredas Regering föreslår en utredning för att lära av misstag som begåtts. Riksdagspartierna möter anhöriga och diskuterar förslaget. Beslut fattas om tillsättandet av en analysgrupp. En överläggning äger rum mellan regeringen och representanter för de övriga riksdagsparti- erna.64 och avgång diskuteras. väntar de anhöriga på haverirap- porten. Medierna behandlar återigen Estoniafrågan och det faktum att de anhöriga måste vänta på utredningen om olyckans orsaker. Före partiledarmötet intervjuas i me- dierna och hon kräver då att en utvärderingsgrupp tillsätts för att utreda behandlingen av Estoniafrågan. Hon har haft kontakt med flera anhöriga som uttryckt missnöje över hanteringen och som önskar ett avslut så att de kan komma till ro. Från flera håll uttrycks missnöje över att frågorna rö- rande Estonia drar ut . Det gäller allt från beslut om övertäckning, beviljande av medel för utvärdering av enkäter, uppförande av en nationell minnes- vård på i till att haveriutredning ständigt försenas. Regeringen föreslår vid mötet att en allmän utredning tillsätts i syfte att lära av de misstag som begåtts. Förslaget möts av gillande. Frågan om utredningens avgränsning diskuteras, den får inte komma i konflikt med den interna- utredning. Även frågan om omhändertagande av kroppar från Estonia berörs vid mötet. Inom riksdagspartierna råder delade meningar om huruvida denna fråga bör väckas på nytt. Riksdagspartierna möter anhörigas representanter hålls det möte mellan representanter för anhöriga, och riksdagspartierna som tidigare tagit initiativ till. T I D E N F R Å N D E N 2 1 J U N I 1 9 9 6 O C H F R A M Å T dagar före, , skriver en lista på åtgärder som man kräver för att på ett värdigt sätt avsluta Estoniakatastrofen. En av punkterna på listan är kravet på en sannings- kommission som ska granska handläggningen av Estonia- frågan och haveriutredningen. Syftet ska vara att i alla as- pekter finna sanningen i Estoniakatastrofen. Förslag om tillsättande av en analysgrupp Under mötet redovisar regeringen föreslaget att man till- sätter en analysgrupp för granskning av Estonia- katastrofen och dess följder. Syftet ska vara att granska re- gering, och andra myndigheters age- rande med anledning av katastrofen. har fått i uppdrag att skriva analysgruppens direktiv. Han ef- terlyser synpunkter på vad som bör komma med i direkti- ven, allas synpunkter ska fram, det ska vara snabb- hantering och direktiven ska vara korta. Gruppen ska få ordna seminarier och möten och det är viktigt med öppenhet och insyn, men hur ska detta garan- teras? Olika förslag diskuteras. Flertalet anhörigföreningar och för Estoniaoffren sänder in synpunkter på de föreslagna kommittédirektiven för den analysgrupp, som föreslogs vid partiledaröverläggningen till på Statsrådsberedningen. Olika föreningar föreslår lämpliga ledamöter och betonar vilken inriktning man önskar att gruppen ska ha i sitt arbete. för fram önskemål om att gruppen ska kallas en Sannings- kommission istället för analysgrupp. Möte om analysgruppens direktiv hålls ett möte på Statsrådsberedningen i syfte att diskutera direktiv för den föreslagna analysgruppen. I huvudsak diskuteras tre frågor angående analysgruppens uppdrag. För det första bör det tydligt framgå att det är myndig- heternas agerande som ska granskas, det är alla organisa- tioner ense om. För det andra bör analysgruppen få lämna förslag för framtiden som kan bidra till att Estonia- katastrofen får ett värdigt slut. För det tredje diskuteras anhörigas representation och insyn. Efter mötet påbörjas arbetet med ett nytt utkast till di- rektiv som beräknas vara klart och den 18 sep- tember 1997 fattar regeringen beslut att tillsätta Analys- gruppen för granskning av Estoniakatastrofen och dess följder. T I D E N F R Å N D E N 2 1 J U N I 1 9 9 6 O C H F R A M Å T föreslår radarövervakning för att garantera gravfriden vid Estonia Nya dykningsförsök vid stoppas av isbrytaren . arbetar med alternativ till bevakning med hjälp av svenskt fartyg. föreslår generaldirektör att bevakningen i fortsättningen skall ske i samarbete med , genom radarövervakning och oregelbunden övervakning på platsen av finska flyg- och fartygsenheter. Rapport om incidenter kan ske till Sjöräddnings- centralen i . skall larmas när olovlig verksamhet misstänks och då kan fartyg eller heli- kopter sänds till platsen. Denna övervakning skulle enligt ge samma skydd och säkerhet som tidi- gare och delvis ge bättre möjligheter till ingripanden . tar regeringen beslut om bevakningen vid . Bevakningen ska från årsskif- tet 1997/98 ske i samarbete med och ske främst med finsk sjöövervakningsradar. Från ska bevakningen med isbrytaren upphöra. Andra incidenten vid förlisningsplatsen observerar isbry- taren Ale ett radareko från ett fartyg på väg mot . Ale befinner sig från platsen. De ser fartyget stanna med tänt arbetsljus i området där gravfrid råder. sätter Ale fart mot platsen och kommer fram . över tjugotvå anropar befälhavare den tyska bogserbåten och frågar vad denne tänker göra på platsen. Besättningsmannen svarar att de tänker göra en videoinspelning av Estonia. meddelar att enligt svensk, finsk och estnisk lag råder gravfrid för offren efter Estoniakatastrofen på platsen och han ber besättningsmannen respektera detta och lämna T I D E N F R Å N D E N 2 1 J U N I 1 9 9 6 O C H F R A M Å T Besättningsmannen svarar att han är medveten om detta och att han inte avser att störa någon. ber honom respektera gravfriden och inte utföra någon undervattensverksamhet. Det tyska fartyget svarar att han känner till gravfriden och att de vet att de är på internationellt vatten och att de inte kommer att störa någon. skärper tonen och för tredje gången ombeds det tyska fartyget att respektera gravfriden och lämna området. Han upplyser också om att den finska kommer att underrättas. informerar Ale den finska och därefter svenska . läm- nar det tyska fartyget området. bedömer att det tyska fartyget aldrig låg exakt över Estonia. Troligen sattes aldrig någon utrust- ning i sjön. Ingen verksamhet utanför relingen kunde ob- serveras. Avståndet mellan Ale och det tyska fartyget var aldrig eller drygt 1 200 me- ter. T I D E N F R Å N D E N 2 1 J U N I 1 9 9 6 O C H F R A M Å T Generaldirektören för lämnar utredningen. Slutrapport lämnas efter förlisning. Den internationella , som in- ledde sitt arbete , i överensstäm- melse med ett regeringsbeslut som togs i Åbo och undertecknades av statsministrarna från , och , lämnar sin slutrapport . Offentliggörandet sker vid en presskon- i och vid en efterföljande presskonferens på , med den svenska delen av kommissionen närva- rande. Överlämnandet av rapporten utgör slutet arbete. I rapporten redogörs för det arbete som kommissionen utfört och för det övergripande syftet med att utreda olyckan, som varit att fastställa omständighe- terna kring och orsakerna till olyckan, för att sjösäkerhet- ens skall kunna förbättras och ytterligare olyckor undvi- kas. Det konstateras att kommissionens uppgift inte varit att fördela ansvar eller rikta , i den mån det inte varit nödvändigt för att utredningens huvudsyfte skulle kunna fullgöras. Kommissionen har under arbetets gång sammanträffat , under sammanlagt och utöver detta har möten hållits med experter och arbetsgrupper. inleddes arbetet med att lokalisera Esto- nia, som hittades . Fartyget filmades med ROV-kamera samt den 9–och . återfanns Estonias bogvisir, lyftes och fördes till i , . Dykningsoperationer genomfördes vid fartyget mellan . I rapporten konstateras att förändringar skett gällande vilka personer som varit ledamöter i kommissionen och vilka som varit anlitade som experter. avgår generaldirektören för , på grund av att han tidigare inför en radio- T I D E N F R Å N D E N 2 1 J U N I 1 9 9 6 O C H F R A M Å T reporter förnekat kännedom om ett brev angående säkerhetskontroll av bogvisir. Detta trots att han både hade fått brevet och läst detsamma. Efter in- tervjun i radio låter han en tjänsteman på skicka brevet till . Som ytterligare exempel på förändringar bland leda- möter och experter kan nämnas att , psy- kologisk expert i den internationella , lämnar sitt uppdrag i utredningen, liksom den ursprunglige orföranden som avgår och ersätts av . T I D E N F R Å N D E N 2 1 J U N I 1 9 9 6 O C H F R A M Å T inleder en undersökning av anhörigas hälsotillstånd efter Estonia. De första enkätsvaren presenteras och ansökan om medel inkommer till . , som redan under minnes- gudstjänsten i erbjöd an- höriga möjlighet att komma till sjukhuset för stödsamtal, arbetar med omfattande stödverksamhet. Till den första samlingen på sjukhus65 kommer drygt 120 personer. Praktisk information lämnas av advokat, försäkringstjänsteman och polis. De anhöriga får vid mö- tet möjlighet att anmäla sig till mindre anhöriggrupper. Många anhöriga ringer också och visar intresse. Vid se- nare tillfällen, när anhöriga behöver information i sär- skilda frågor hålls också stormöten. Tio anhöriggrupper ordnas med 7–15 personer i varje. I varje grupp deltar två ledare, t.ex. läkare, kuratorer och sjukhuspräster. Tanken är att grupperna skall träffas 15 gånger med ledare och sedan fortsätta att träffas själva. Det stora behovet av att bilda grupper för de anhöriga gör att beslutar att hålla öppet hus för anhöriga . inleder en undersökning om de anhörigas fysiska och psykiska tillstånd Under kontakterna med anhöriga framförs önskemål om att sjukhuset skall genomföra en undersökning av det fy- siska och psykiska hälsotillståndet bland dem, med anled- ning av katastrofen. psykiatriska klinik i inleder med anledning av detta en enkät- undersökning. Syftet med undersökningen är att man vill få en bild av livet efter katastrofen och belysa behovet av fortsatt hjälp och stöd bland dem som drabbats personligen. Frågorna handlar om hur de anhöriga upplever att de mår efter olyckan jämfört med hur de mådde före och hur de upple- ver att de blivit mottagna och fått hjälp och stöd i samband med och efter olyckan. Frågeformuläret är uppdelat i fyra delar med färdiga svarsalternativ. I brevet som följer med enkäten står att man planerar att genomföra en ny undersökning sex T I D E N F R Å N D E N 2 1 J U N I 1 9 9 6 O C H F R A M Å T månader efter olyckan, dvs . Det står dock om hur resultaten av enkäten kommer att följas upp. fortsatta arbete med anhörigprojektet Klinikchefen vid psykiatriska klinik i tar upp behov av pengar för att fortsätta anhörigarbetet och enkätundersökningen, vid ett möte med . En- ligt deras överenskommelse sänds därefter en ansökan om projektmedel till . återkommer senare muntligen med beskedet att varken Kommunikationsde- partementet eller något annat departementet kan bekosta projektet. De hänvisar istället till lands- ting. Efter ansökan erhåller från av begärda . En undersökning om hanteringen av bärgningsfrågan skickar psykiatriska klinik ut en andra enkät till Estoniaoffrens anhöriga. Till frågorna rörande det fysiska och psykiska hälsotillståndet tillfogas i denna frågor rörande hanteringen av bärgningsfrågan. De anhö- riga tillfrågas om de anser att beslutande myndighet borde ha frågat anhöriga efter deras åsikt i bärgningsfrågan inför beslutet . Vid bearbetning av enkäten framkommer att 69 pro- cent av de svarande anser att de borde ha tillfrågats medan svarar nej. är tveksamma eller har ingen åsikt. Ny ansökan om medel ansöker hos Kom- munikationsdepartementet om ekonomiska medel för att kunna bearbeta de utskickade enkäterna om anhörigas hälsa efter katastrofen. Enkäterna har då genomförts varje halvår efter olyckan, vilket innebär att sammanlagt fem enkäter väntar på bearbetning. Ordföranden i anhörigföreningen , , som genom föreningen kämpar för att de om- komna ska omhändertas, påpekar vikten av att enkäterna bearbetas när han sammanträffar med representanter för regering och riksdag . kompletterar ansökan och begär totalt . Framställan skickas sedan på remiss. Regeringen be- slutar att bidraga med högst till den bearbetning av de enkäter som genomförts av med anledning av Esto- niakatastrofen. De första enkätsvaren presenteras Den första preliminära sammanställningen av enkät- undersökningen från psykiatriska klinik skickas ut . Då tillkännages delar av resultatet från de första fem enkäterna, som genomförts från till efter olyckan. I en fråga bedömer anhöriga sin hälsa före och efter olyckan, svarar de 1 betyder det att de mår mycket dåligt medan 10 betyder att de mår mycket bra. Medelvärdet på hur de uppfattade sin hälsa före olyckan hamnar på strax över 8 i alla enkäterna medan måttet på hälsan efter olyckan hamnar på mellan 4,6 och 5,8. Värdet stiger suc- cessivt allt eftersom tiden går efter olyckan. svarar att de önskar någon form av hjälp efter olyckan. Gruppsamtal önskas tillsam- mans med andra drabbade i samma grad som enskilda samtal. svarar att de inte önskar hjälp. På frågan om beslutande myndighet borde ha tillfrågat anhöriga före beslutet att inte bärga ökar andelen som menar att så borde skett . efter olyckan ansåg att så borde skett och efter olyckan anser det. Andelen tveksamma minskar från till . När denna första sammanställning skickas ut är ännu inte frågorna om anhörigas åsikter i bärgnings- och övertäckningsfrågorna bearbetade. ansöker om ytterligare medel För att kunna bearbeta sina enkätundersökningar bland anhöriga ansöker psykiatriska klinik om medel hos . T I D E N F R Å N D E N 2 1 J U N I 1 9 9 6 O C H F R A M Å T har nu genomfört sju enkäter, varav två ligger helt obearbetade i väntan på att ekonomiska medel beviljas. De medel som beviljades efter ansökan 1996 visade sig för snålt tilltagna eftersom kostnaderna och tidsåtgången för bearbetningen beräknats alltför lågt. 1998 rapporteras dock att resultaten visar att anhöriga fortfarande mår sämre än före olyckan. Att en mycket stor och ökande andel anser att de borde tillfrågats av beslutande myndighet inför beslutet att inte bärga . Att ett ökande antal önskar att bärgning ska ske och då i första hand omhändertagande av de omkomna. Att de som förlorat barn i katastrofen är de som är mest angelägna om bärgning. Och att en klar majoritet anser att fartyget inte ska täckas över med betong. Ur ansökan framkommer också att man har för avsikt att genomföra ytterligare två eller tre undersökningar. T I D E N F R Å N D E N 2 1 J U N I 1 9 9 6 O C H F R A M Å T Vi har samlats här , för att hedra de människor, som miste sina liv, vid förlisning. Vi har samlats, för att minnas det liv de levde, deras livsverk under den stund, som förunnades dem på jorden.66 På treårsdagen efter katastrofen invigs den nationella minnesvården på Galärkyrkogården på i av talman . På minnesvården står följande inskription att läsa: förliste och sjönk färjan på resan från till . I katastrofen på omkom 852 människor. De hade sina hemorter i , , , , Fin- land, , , , , , , , , , , och . Deras namn och deras öde vill vi aldrig glömma. Inbjudan till invigningen har gått ut till samtliga personer som ingår i registret hos Styrelsen för psykologiskt försvar, således till anhöriga och överlevande. Bland vissa överle- vande finns dock en känsla av att ha blivit bortglömda. TV-nyheterna sänds intervjuer med överle- vande som uttrycker missnöje över att inte ha blivit in- bjudna till invigningen. I arbetet med att utforma minnesvården har tagit kontakt med anhöriga för att förhöra sig om intresset för att de omkomnas namn skall ingraveras. Av de svar som inkommer framgår att de flesta anhöriga önskar ha de omkomnas namn med på minnesvården. En lik- nande förfrågan görs i och och från framförs en önskan om att även de norska namnen skall vara med. fattar därför beslut om att in- namnen på de omkomna vars anhöriga lämnat sitt godkännande till detta. För att gardera sig för framtida förändringar lämnas plats på minnesvården för att ytterli- gare namn skall kunna tillföras vid senare tillfälle. Ytterligare kontakter tas med anhöriga för att få stav- T I D E N F R Å N D E N 2 1 J U N I 1 9 9 6 O C H F R A M Å T ningen på namnen bekräftad men trots detta återfinns en del namn felstavade då minnesvården står klar. Dessa fel- stavningar har efterhand korrigerats och ytterligare namn har kommit till. Kontakterna mellan och anhöriga sker i ett samarbete med Styrelsen för psykologiskt för- svar. Diskussion om placeringen av namnen beslutar att namnen skall ingraveras i bokstavsordning, vilket väcker protester från ett drygt 20- tal anhöriga. De argument som framförs i protesterna är att bokstavsordning medför att omkomna som rest i grup- per splittras och att även familjemedlemmar med olika ef- ternamn kan komma att stå ingraverade på olika ställen. Anhörigföreningarna i och fram- för önskemål om att omkomna därifrån placeras med sina namn i grupp. Mot detta anför sina argument: Det är lättare att återfinna ett namn om de ingraverats i bok- stavsordning. Minnesvården skall verka under hundratals år och då kommer grupptillhörighet eller bostadsort att vara svårare att utgå ifrån. T I D E N F R Å N D E N 2 1 J U N I 1 9 9 6 O C H F R A M Å T Förundersökningen som inleddes efter Estoniahaveriet läggs ned och ansökan om överprövning avslås. lägger chefsåklagaren ner förundersökningen om misstanke om brott i samband med Estonias haveri. Bakgrunden till detta är följande. , närmare be- stämt , beslutar överåklagaren på i , att inleda för- undersökning angående Estoniahaveriet. Detta beslut är något speciellt, det normala tillvägagångssättet vid en stor olycka är att en haverikommision tillsätts och att åklagaren avvaktar en preliminär rapport, för att därefter fatta beslut om huruvida förundersökning skall inledas eller ej. Beslu- tet motiveras av överåklagaren med att olyckan har en exceptionell omfattning. Många personer kan tänkas vara ansvariga för olyckan. Det bedöms av honom som vik- tigt att säkra bevis, bland annat genom att så snart som möjligt höra de överlevande och registrera deras uppgif- ter. Ärendet på chefsåklagaren . Kon- takt tas med och finska myndigheter. Kriminalkommissarien i meddelar att samtal med de överlevande har påbörjats.