sou · GMB383 · 1999-01-01 00:00:00 — Därtill kommer att dessa investeringar hur som helst blir behövliga av andra anledningar. På motsvarande sätt kommer hemelektronikens utveckling att sänka de studerandes egna kostnader. Andra ekonomiska fördelar är ett radikalt lägre behov av lokaler och transporter. Att koncentrera lärarinsatser och använda lärares kompetens med högre verkningsgrad är också en möjlighet som har diskuterats. En centralt placerad högkompetent lära- re kan måhända med hjälp av perifert lokaliserade lärarassistenter åstadkomma samma resultat som en mängd tunt spridda men högt kva- lificerade lärare. Ekonomiska problem för skolor i glesbygd förväntas kunna lösas på det sättet. Centrum och periferi förlorar i själva verket en del av sina innebörder. Sammanfattningsvis: tidens och rummets tyranni i utbildningssammanhang synes på väg att mildras om än inte upphävas. 1.4Teorin om det mänskliga kapitalet Humankapitalteorin är en numera etablerad gren av nationalekonomin. Analogt med investeringar i fysiskt kapital, maskiner, vägar etc., och finansiellt kapital finns också s.k. immateriella investeringar i t.ex. marknadsföring och i mänsklig förmåga. Sjukvården ger en avkastning genom att öka människors produktivitet. Förutom att det naturligtvis har ett egenvärde att vara frisk, så innebär det också att individen pres- terar mer i arbetet, och för den delen också , i sin trädgård, med sina hobbies, på resande fot, osv. Skola och annan utbildning ger kunskaper som efterfrågas i arbetslivet. Avkastningen för individen är den högre lön som utbildade får, och för samhället handlar det om en ökad produktivitet och högre BNP. Dessa effekter är åtminstone i prin- cip mätbara i pengar. Teorin inrymmer andra och mer svårbedömda värden som gör att utbildning efterfrågas både av individer för egen räkning och av politiker för samhällets del. Människor vill ha kunskap för att kunna ta del av kulturutbudet, och samhället i stort behöver kun- niga medborgare för att demokratin ska kunna fungera. Migration är ytterligare ett exempel på hur människors produktivitet (och möjlighe- ter för kulturella aktiviteter) kan öka. Arbetskraft flyttar från arbetslös- het till sysselsättning (och till rikare miljöer). Det som intresserar oss i detta sammanhang är naturligtvis den del av teorin som handlar om kunskapskapitalet, dvs. formell och informell utbildning, inkl. lärande till större duktighet genom erfarenheter. I grund och botten är teorin en utvidgning av neoklassiska marknadsteo- rier. Till priset av direkta utlägg samt tid och ansträngning investerar individen i sig själv för att få ett bättre liv. Därför efterfrågar hon ut- bildning, och eftersom utbildningstjänster efterfrågas kan det också löna sig att producera dem. Förekomsten av externa effekter (jämlikhet, demokrati, miljöeffekter, och liknande) kan göra att för lite utbild- ning skulle produceras på en fri marknad, vilket motiverar subventione- rad utbildning i samhällets regi. Teorin om kunskapskapitalet söker förklara hur individen väljer ut- bildning; hur mycket respektive, vilket innehåll. Den belyser också ut- bildningens roll i ekonomin. Däremot analyserar den inte pedagogisk effektivitet. Att lärarinsatser, material, lokaler, osv., används optimalt är något man utgår från eller lämnar åt pedagogisk teori att utröna. An- satsen är marknadsorienterad, effektivitet åstadkoms genom konkur- rens, vilket ju även är en tanke bakom det fria skolvalet. Genom att konkurrensutsätta skolverksamhet skapar man motiv för en hög verk- ningsgrad och en önskvärd mångfald i utbudet. För våra syften är väl teorin om kunskapskapitalet inte av något av- görande intresse. Med teorin som grund har dock vissa undersökningar gjorts av lönsamhet. Som bakgrundsteori har den också ett vär- de i då stora förhoppningar fästs vid värdet av utbildning som investering. DU med IT ska bidra till att sådana satsningar blir fram- gångsrika utan att kostnaderna blir orimligt höga. Åtskilliga undersökningar har gjorts av utbildning inom olika områ- den och länder för att belysa och jämföra lönsamhet. Ofta har den visat sig vara god även jämfört med fysiska investeringar. I allmänhet brukar man dock behöva framhålla, att utbildning också avkastar icke mo- netära effekter förutom ekonomiska, t.ex. nyttan för individen av att kunna ta del av kulturutbudet, sköta sin hälsa och sin trädgård, etc., samt för samhället av att ha en informerad och demokratiskt inställd valmanskår. Därtill borde man med fog kunna framhålla utbildningsin- vesteringars karaktär av komplettering till fysiska. Sofistikerade maski- ner och utrustning avkastar ingenting om de inte handhas av tillräckligt kompetenta människor. Vad humankapitalteorin kan bidra med är dels synsättet att utbild- ning är en investering, dels en utgångspunkt för diskussioner kring kostnader och intäkter av DU jämfört med traditionell utbildning. In- vesteringsansatsen behöver vi knappast ta upp särskilt ingående; det räcker att konstatera att det framför allt är behovet av ökade satsningar i form av utbildning för framtiden som det handlar om. Lärande ska ge oss ekonomisk tillväxt, ökat medvetande om allehanda problem och förmåga att lösa dem, fungerande demokrati och ett bättre liv individu- ellt. I själva verket anses behovet av investeringar i lärande vara så stort, att det traditionella utbildningssystemet knappast kan klara av det, bl.a. för att finansieringsmöjligheterna inte räcker till. Av den an- ledningen är förhoppningarna stora beträffande vad DU kan åstad- komma, något som vi redan tagit upp ovan. Inte bara behovet att livs- långt lärande utan även krav på ökad rättvisa och jämställdhet innebär att nya målgrupper uppträder på arenan. Och kanske även nya aktörer på produktionssidan (företag, myndigheter, organisationer, osv. Den ekonomiska lönsamheten av utbildning kan uppenbarligen ökas på i princip två sätt, genom ökad avkastning och/eller minskade kost- nader. I båda fallen måste man vara uppmärksam på de i allmänhet sto- ra och eftertraktade effekter, som inte ger utslag i monetära termer, så att de inte minskar . Ju längre avkastningstid desto större av- kastning; förtidspensionering är kapitalförstöring. Ungdomsutbildning är att föredra framför vuxenutbildning, eftersom den vuxne har kortare återstående tid i arbete. Det gäller emellertid bara under förutsättning att kunskaper inte glöms bort eller föråldras. Den snabba tekniska, eko- nomiska, politiska och kulturella utvecklingen gör att kunskaper behö- ver fyllas på eller ersättas, något som kan göra livslångt lärande inte bara lönsamt utan även nödvändigt. Detta hindrar emellertid inte att man i ett kunskapssamhälle bör vara observant på risken av att utbilda i onödan. I boken , Recent Experience (1994) redogörs för några försök att beräkna lönsamheten av DU. är en rapport från en konferens om DU och ekonomi i ). I ett av bidragen Educational investment for distance educa- tion: Inequality that needs to be changed (s 42–57) argumenterar för att DU i öppna universitet ska ha en med tradi- tionell utbildning mera likvärdig finansiering (i ). Det visar sig, att medan samhällets avkastning är större vid de öppna universite- ten (med i huvudsak utbildning per distans), så är den privata avkast- ningen lägre än vid de traditionella. Detta beror på att de offentliga kostnaderna är högre vid vanliga universitet, som man vid de öppna måste kräva en högre kursavgift från studenterna för att kunna driva verksamheten. Undersökningen visar att DU i är betydligt billigare än motsvarande traditionella utbildning. Detta är ett mönster som återkommer i land efter land enligt boken (, , , , , , och som sagt ). Generellt sett är DU räknat per elev troligen billigare än motsvarande konventionell utbildning i de flesta fall. En förutsättning är emellertid ofta att tillräckligt många elever deltar. Kostnadseffekti- vitet är med andra ord förknippad med skalfördelar, något som vi åter- kommer till. Vad som möjligen kan vara ett korollarium till tesen om skalfördelar är, att man kan skönja en tendens för DU att över tiden öka sin kostnadsfördel gentemot vanlig utbildning, vilket kan bero på att DU enrollerar alltfler elever och därvid kommer att åtnjuta fördelarna av att verka i större skala, med en lägre per-elev-kostnad som följd. M. redovisar en undersökning av DU i i Econ- omics of distance education in (s 74). Studenter i traditionell undervisning jämförs med andra studenter som vid samma universitet studerar på distans. Kostnaden per elev är avsevärt lägre för DU, 15– av den traditionella undervisningen. Vid ett universitet () rapporteras den vara smått otroliga 1–. Någon lönsam- hetsundersökning gjordes inte, men medan kostnadssidan talar för hög lönsamhet, så talar intäktssidan för de konventionella studierna. Studie- resultaten är nämligen i dessa avsevärt bättre. Att döma av åtskilliga undersökningar har akademiska studier med hjälp av DU ofta både sämre resultat på tentamina och lägre examinationsgrad. Om målet är akademiska examina innebär sådana resultat naturligtvis ett slöseri med mänskliga resurser och en motsvarande lägre lönsamhet. Man bör dock inte dra förhastade slutsatser; alla studenter behöver inte vara motive- rade av examensstudier. I själva verket kan det vara så att det bland DU-studenterna finns en högre andel med andra mål än bland dem som studerar traditionellt. I en av uppsatserna diskuterar Patamapoon Yenbamrung The emerging electronic university: A study of student cost effectiveness (s 213). Författaren jämförde off campus – (DU) med on campus- studenter. Lönsamheten, bedömd med hjälp av pay-off-, avkastnings-, nuvärde- och internräntemetoderna, visade att i båda kategorierna åt- njöt de studenter som yrkesarbetade vid sidan av studierna högre lön- samhet. En annan variabel som påverkade resultatet positivt var an- vändningen av interaktiv video i undervisningen. Ungefär hälften av DU-studenterna uppvisade en med vanliga studenter jämförbar god lönsamhet, medan de övriga hade mycket låg avkastning eller ingen alls. Författaren drar slutsatsen att studenter i hög grad kan motiveras av såväl monetär som icke monetär lön för mödan. Studenter som är nöjda med sin ekonomiska situation uttryckte inget eller föga intresse för kostnadseffektivitet i monetära termer. Deras drivkraft tycktes, en- ligt författaren, vara lärandet i sig, status i arbetet och privat, ökat självförtroende och intellektuella utmaningar. Rapporten utmynnar i en förmodan att sådana icke monetära belöningar kan komma att ha ökan- de betydelse för dem som efterfrågar . Man bör dock, menar jag, inte utesluta eller bagatellisera andra or- saker till sämre studieresultat med konventionella mått för DU- stude- rande. Det kan finnas individer som eftersträvar examina men inte lyckas på grund av sämre förutsättningar i form av förkunskaper, studi- evana och genetisk begåvning. Sådana studenter kan vara överrepre- senterade i DU-gruppen. Detta är i så fall ett viktigt problem att ta upp inte minst på grund av de ofta uttalade ambitionerna att DU ska fungera kompensatoriskt. Hur svårt det är att på forskningens nuvarande ståndpunkt dra några säkra slutsatser om ekonomin i DU visar i Comparative cost of distance teaching in higher education: Scale and quality(s 19). Han tar upp ett antal studier och jämför resultat. I de 17 studier han refererar är kostnaden per student i allmänhet lägre i DU på universitetsnivå. I några fall är även kostnad per examinerad lägre, men i de flesta fall saknas denna uppgift, varför det blir svårt att jämföra DU med konventionellt lärande on campus. Om vi därtill i analysen önskar ta med även kvalitativa aspekter på studenters lärande, står vi på än bräckligare grund, menar . Det återstår för forskningen att i bedömningen ta med resultat i termer av studenters problemlösnings- förmåga, deras förmåga att uttrycka egna välmotiverade uppfattningar, osv. Men detta gäller, förmodar jag, såväl DU som lärande i mera kon- ventionella sammanhang. Lönsamhetsberäkningar av DU enligt humankapitalmodellens empi- riska tillämpningar, åtminstone i den mera konventionella formen, tycks inte vara en särskilt fruktbärande ansats. Detta betyder knappast att DU inte skulle vara lönsam, varken inskränkt ekonomiskt eller i vi- dare mening. DU kan ha betydande externa effekter som t.ex. kan gyn- na ekonomisk tillväxt. Därtill kan man misstänka att de icke monetära effekterna är avsevärda, svårmätbara och svåra att tolka och inkorpore- ra i en ekonomisk analys. En konventionell lönsamhetsberäkning för- svåras också av bristen på användbara och tillförlitliga data, inklusive kostnadsinformation. Denna brist, som även gäller såvitt jag kunnat bedöma, är naturligtvis beklaglig av andra och mera angelägna skäl; behovet av beslutsunderlag för politiker och myndigheter, m.fl. samt för uppföljning och utvärdering, bara för att nämna några exem- pel. DU har delvis och ibland helt andra mål än att öka produktivitet och inkomster, vilket kan göra lönsamhetsberäkningar missvisande och po- änglösa. Det finns emellertid även andra orsaker till skepsis. I den snabba världen med IT, datakommunikation, moderna media och korta omloppstider för varor, tjänster och kunskaper, ökar osäkerheten, bl.a. om värdet av yrkeskunskaper. Att projicera produktivitet och lönekapacitet in i en avlägsen framtid blir med andra ord allt svårare. I mera sofistikerade modeller för lönsamhetsberäkningar brukar man justera för arbetslöshet. Detta förutsätter emellertid en förmåga att nå- gorlunda kunna förutsäga framtida arbetslöshet, något som tycks bli allt omöjligare. Humankapitalteorin i sin empiriska form är alldeles för statisk i en värld med snabba och radikala förändringar. Man kan rentav argumentera för att den viktigaste avkastningen för utbildning och kanske i synnerhet för DU är att utgöra en del av samhällsdynamiken, att medverka till positiva förändringar och mot- verka negativa. Utbildning, som DU eller i andra former, är kanske det viktigaste instrumentet för att lägga grunden till och att upprätthålla ett lärande samhälle med lärande organisationer. Obefintliga eller otillför- litliga data och motstridande forskningsresultat hänger med all sanno- likhet ihop med de snabba förändringarna både inom lärandet och dess omgivning. I ekonomiska termer: utbud och efterfrågan ligger långt från jämviktsläget, i den mån det överhuvudtaget är möjligt att tala om ett sådant. De praktiska lösningarna på kostnads- och produktions- problemen saknas ännu i betydande omfattning. Därför är det angeläget att inrikta FoU-ansträngningar mot kostnadseffektivitet och finansie- ringsproblem. blev frågan om skolors effektivitet högintressant i , dels på grund av ett antal larmrapporter, dels som en följd av ryssarnas framgång i rymden. Hade verkligen den bästa skolan? En hel del forskning initierades på denna grund. Man undersökte de statistiska sambanden mellan skolans inputs och resultat. Coleman- undersökningen är den mest berömda. Han fann att skolvariabler i stort sett saknade samband med skolresultat. Varken läraregenskaper, skol- byggnader, utrustning eller liknande hade någon korrelation med re- sultat, vilket däremot elevers sociala bakgrund hade. forskning kunde åtminstone delvis återupprätta skolans för- lorade heder. Sambanden med elevers sociala bakgrund kunde bara bekräftas, men det visade sig att skolan ändå hade en självständig in- verkan på elevresultat. I de tidigare undersökningarna relaterades in- puts till outputs, medan däremot den mellanliggande processen, under- visning och lärande, ignorerades. I de senare undersökningarna var det snarare denna som analyserades. Vad händer i bra skolor och hur skil- jer de sig från mindre bra? Många studier genomfördes med den ut- gångspunkten. Som kriterier på bra skolor hade man inte bara kun- skapsresultat utan även sociala indikatorer. I det följande gör jag en uppdelning av effektivitetskriterierna på sådana som har att göra med ·skolans undervisning och lärares agerande ·skolans ledning och organisation Forskningen visar att en god undervisning kännetecknas av: ·att läraren har hög verbal förmåga ·att undervisningsgruppens storlek påverkar resultatet men bara om läraren lägger om sin undervisningsstil för att utnyttja fördelen med små grupper ·att barn som är missgynnade i skolan av sin sociala bakgrund är speciellt undervisningskänsliga för faktorerna lärarens verbala förmåga och små undervisningsgrupper ·att läraren har värme och kontaktförmåga ·att undervisningen är välstrukturerad ·att eleverna får systematiskt och tillräckligt ofta en tydlig feed back på sina prestationer ·att effektiva procedurer har samband med tidsanvändningen i sko- lan ·att välorganiserade inlärningstillfällen (klassrumsadministration) ger högre andel effektiv tid åt eleverna med bättre inlärningsresul- tat som följd Intressant är att missgynnade elever, sådana med ofördelaktig hemmiljö eller andra som hotas av utslagning, tycks vara speciellt under vis- Att styra resurser så att dessa elever får mer än de som klarar sig bra ändå är alltså en lönsam strategi. Den s.k. förstärknings- resursen som hade detta syfte har avskaffats i samband med det nya statsbidragssystemet och kommunaliseringen av skolan. är dock ambitionen fortfarande att missgynnade elever ska ges extra stöd och hjälp. I vissa avseenden innebär effektivitetsforskningens resultat något av en upprättelse för traditionell skola. I den goda skolan är det ordning och reda. När det gäller undervisning är det viktigt med systematik och struktur. Sammanhangen ska presenteras logiskt och på ett genomskin- ligt sätt. Eleverna ska kontinuerligt informeras om hur väl de lyckas med sina uppgifter. Elevtid är självklart en viktig input i det lärande som äger rum i skolan. Att mer tid i skolan, inom rimliga gränser, leder till bättre skol- resultat förefaller mer eller mindre självklart. Olika möjligheter att öka tiden för inlärning har också diskuterats. I av Ekonomi- kommissionen (SOU 1993:16), som bl.a. rekommenderade mer tid i skolan och mer hemarbete för att därmed öka investeringen i humanka- pital i tillväxtfrämjande syfte. Mängden tid är emellertid inte helt avgö- rande, det handlar också om tidens kvalitet, dvs. om hur stor andel av bruttotiden som används i aktivt lärande. Det är här som klassrumsad- ministrationen kommer in i bilden. Lärare som förmår organisera ar- betet i klassrummen på ett bra sätt, har forskningar visat, vinner mer i aktiv tid åt sina elever, jämfört med lärare som är mindre fram- gångsrika i detta avseende. Vissa av resultaten kan bäst beskrivas i form av den anda, den kultur eller det klimat som råder på framgångsrika skolor. De kriterier som effektivitetsforskningen kommit fram till när det gäller ett gott skolkli- mat är bl a: lärare bryr sig om sina elever att bry sig om innebär också att ställa krav, men dessa ska vara ·skolan genomsyras av en demokratisk anda och elevansvar ·värdet av kunskaper, studier, gemenskap och god moral betonas ·alla intressenter strävar mot samma mål (lärare, elever, föräldrar, skoladministratörer, skolpolitiker, osv.) I den goda skolan är eleven i centrum, som det brukar heta. Inte bara elevernas behov utan också deras önskemål ska beaktas. inflytande på sin egen skolgång. Den sista punkten belyser betydelsen av det lokala inflytandet över skolan. Alla intressenter bör sträva åt samma håll mot gemensamma mål som inte bara alla känner till utan också instämmer i. Dessa kriterier betonar vikten av en lokal mobilise- ring av alla goda krafter inom skolan och i skolans omgivning. De kan användas för att motivera en starkt decentraliserad skola och kan där- med också utgöra, och har använts som, argument för kommunalise- ring. Det bör emellertid observeras, att decentralisering inte nödvän- digtvis är detsamma som kommunalisering; det är nämligen fullt möj- ligt att tänka sig en starkt decentraliserad skola med inget eller föga kommunalt inflytande. 1.5.3Skolans organisation och ledning I framgångsrika skolor kännetecknas organisation och ledning av ·ett starkt ledarskap, framför allt med avseende på det pedagogiska arbetet ·ett tydligt ledarskap med klara målformuleringar och mål som uppfattas och omfattas av alla berörda ·lärares delaktighet i beslut, resultatbedömning, planering och eko- nomi, m.m. Ledarskapets roll för och organisatoriska kännetecken på den goda skolan var länge rätt oklara. Det förefaller emellertid som om forsk- ningen i denna del efterhand har kunnat ge bättre besked. Rektor (motsvarande) ska utöva ett synligt ledarskap framför allt inriktat på det pedagogiska arbetet. Med tanke på skolklimatets stora betydelse vore det också rimligt att förvänta sig, att ledningen har betydelse ge- nom att kunna bidra till en vi-anda i skolan. Hur detta ska gå till rent praktiskt är däremot oklart; ledning och organisation har i goda skolor ovanstående kännetecken enligt forskningen, men vägen dit är kompli- cerad. Det vill synas som om den skulle gå via ett intensivt arbete med att utveckla visioner, formulera mål och vinna acceptans bland medar- betarna för dessa. Vid IMTEC (International movements toward educational change), ett institut vid har bedrivits ett OECD-projekt, Schools for 2020. Per , som är professor i pedagogik vid uni- versitetet, förestår institutet. Han är författare till tre böcker som över- satts till svenska. Utbildning för ett nytt århundrade, Skolutveckling – teori och Skolutveckling – praktik (samtliga på , 1995). En effektiv skola måste, enligt , kunna förbereda sina elever för den moderna världens mycket snabba förändringar. Han talar om de tio revolutionerna som kännetecknar det postindustriella samhäl- let: ·Den internationella revolutionen – globaliseringen ·Den kulturella och sociala revolutionen ·Den politiska revolutionen – mot en mosaikdemokrati? För att senare i livet kunna bemästra de stora förändringarna måste ele- ver framför allt bibringas baskunskaper, lära att lära och öva upp en kreativ problemlösningsförmåga. En starkt decentraliserad skola har de bästa förutsättningarna att lyckas med detta, menar . Såvitt jag vet har inte den processforskning, som kortfattat presente- rats ovan, utsträckts till att gälla DU och/eller IT. Några preliminära utsagor eller rimliga hypoteser borde dock kunna formuleras med ut- gångspunkt från effektivitetskriterierna. Den första gruppen handlar om god undervisning och lärande av hög kvalitet och utgör på sätt och vis en katalog över svårigheter som DU måste klara av eller kompensera för. Värme och kontaktförmåga kan t.ex. vara problematisk att utöva per distans. Kriterierna ger en uppfattning om vad som i själva verket krävs av s.k. lärarersättande hjälpmedel. De kanske också ger en förkla- ring till eller åtminstone belysning av det faktum att interaktiv video visat sig vara ett högpotent hjälpmedel. En god del av svårigheterna hänger självfallet samman med förlusten av social interaktivitet, lärare emellan, elever emellan och framför allt lärare-elevkontakten. Om DU med IT ska kunna lyckas på grundskole- och gymnasieskolenivå, häng- er mycket på hur väl man lyckas med sådana kontakter den elektroniska vägen. Många av kriterierna för god undervisning borde dock kunna upp- fyllas minst lika bra med hjälp av DU, t.ex. kraven på struktur, feed- back och kanske också välorganiserade undervisningstillfällen. Att skapa det goda skolklimatet kan återigen vara problematiskt. En ge- mensam strävan mot samma mål torde dock inte vara alltför svårt; DU kan i det hänseendet t.o.m. ha vissa fördelar; eftersom den är extremt decentraliserad eller åtminstone skulle kunna vara det. Den tredje gruppen kriterier slutligen handlar alltså om skolors or- ganisation och ledning. Där betonas ett starkt ledarskap, men ett demokratiskt medinflytande för lärare. (Elevinflytandet är viktigt och finns med under rubriken skolklimatet). Dessa kriterier ger ytterligare argument för att en decentraliserad skola är effektivare än en centralistiskt styrd.