sou · GMB337 · 1999-01-01 00:00:00 — Vi anser att studenterna hör till gruppen som efter fullgjord skolplikt genomgår yrkesutbildning och därför omfattas av arbetsskadeförsäkringen under vissa huvudsakligen praktiska moment. Vi konstaterar att förhållandena på arbetsmarknaden för med sig att arbete och studier i större utsträckning än tidigare varvas för att ge den enskilde en bred och användbar kompentens. Långa utbildnings- perioder kan numera som ett mer naturligt inslag i arbetslivet leda till nya yrken. Studier och arbete avlöser på så sätt ofta varandra i ett livs- långt lärande. Studier på olika plan, och kanske i synnerhet eftergym- nasiala studier, är därför i högre grad än tidigare att jämställa med förvärvsarbete. Vi föreslår att de som genomgår yrkesutbildning eller högskoleut- bildning eller annan eftergymnasial utbildning som syftar till yrkesut- bildning ska omfattas av arbetsskadeförsäkringen utan krav på att ele- ven utför arbete som stämmer överens med eller till sin art liknar så- dant som vanligen utförs vid förvärvsarbete. Kravet att den eftergym- nasiala utbildningen ska syfta till yrkesutbildning innebär att studier som bedrivs som hobby eller i rent allmänbildande syfte inte täcks av arbetsskadeförsäkringen. Att färdolycksfallen gäller för dem som genomgår arbets- marknadsutbildning beror på den nära koppling som denna grupp har ansetts ha till vanliga arbetsmarknaden. Samma nära koppling har sällan de som går i annan yrkesutbildning eller eftergymnasial utbild- ning. De bör därför enligt vår uppfattning inte heller i fortsättningen omfattas av försäkringsskyddet vid färdolycksfall. Vi har haft i uppdrag att se över personskadeskyddet för totalför- svarspliktiga. Försvarsmakten har sedan uppdragit gavs föreslagit en rad åtgärder för att förbättra skyddet. Regering och riksdag har härefter tagit ställning till huvudparten av förslagen. Vi konstaterar vid vår genomgång att det bara i ett avseende nu finns skäl att föreslå ytterligare förbättringar och det gäller den sär- skilda sjukpenning som de totalförsvarspliktiga med en grundutbild- ning på har rätt till om de är sjukskrivna efter tjänstgöringstidens slut. Vi föreslår att den särskilda sjukpenningen ska höjas från nu av den sjukpenninggrundande inkomsten för den som inte på grund av anställning genom kollektivavtal har rätt till så mycket i sammanlagd sjukersättning. Våra förslag beräknas sammantaget innebära en ökad kostnad med . Detta motsvarar för de löpande kostnader vi föreslår av den nuvarande arbetsskadeavgiften. Denna är av avgiftsunderlaget. Den behövliga nivån ligger dock på bara . !LTERNATIVET MED EN TILL¤GGSF¶RS¤KRING ADMINISTRERAD AV ARBETSMARKNADENS PARTER Vid sidan av uppgiften att se över dagens offentliga arbetsskadeförsäk- ring har vi haft i uppdrag att pröva ett alternativ till den nuvarande för- Alternativet innebär att arbetsmarknadens parter skulle ta över det organisatoriska och finansiella ansvaret för en obligatorisk tilläggsförsäkring vid arbetsskada. Våra direktiv har däremot inte gett oss anledning att pröva ett alter- nativ med en mera renodlad privatisering av försäkringen, där arbets- givarna skulle vara skyldiga att teckna en försäkring för sina anställda hos en valfri försäkringsgivare. I ett särskilt, avslutande kapitel 10 i betänkandet gör vi våra över- väganden beträffande alternativet med en tilläggsförsäkring administre- rad av arbetsmarknadens parter. Vi förkortar en sådan försäkring TVA. För att undvika sammanblandning med huvudförslagen om ändringar i dagens har vi placerat ett förslag till en helt ny lag samt kommentarer till denna i slutet av kapitlet. Vi beskriver de fördelar och nackdelar som vi anser är förbundna med alternativet TVA och anger de allmänna förutsättningar som vi anser bör gälla för detta. Vår slutsats blir att det inte föreligger några av- görande hinder mot att föra över ansvaret för arbetsskadeförsäkringen på arbetsmarknadens parter i form av en obligatorisk tilläggsförsäkring vid arbetsskada. Det är emellertid en fråga för statsmakterna att bedöma vilka möj- ligheter det finns att genomföra TVA rent praktiskt. Flera av de sak- kunniga i utredningen som representerar arbetsmarknadens parter har uttryckt starka tvivel på möjligheterna att i nuvarande situation föra över ansvaret för arbetsskadeförsäkringen på arbetsmarknadens parter. Om alternativet genomförs föreslår vi att alla arbetsgivare genom en ny lag, kallad Arbetsskadelagen, ska bli skyldiga att teckna arbetsskade- försäkring för sina anställda. Små arbetsgivare eller uppdragstagare, som låter annan utföra arbete i , ska vara befriade från försäkringsplikt. En sådan anställd ska ändå täckas av försäk- ringen. Samma bestämmelser ska gälla uppdragsgivare i förhållande till deras uppdragstagare. Egna företagare ska få välja om de vill teckna frivillig arbetsskade- försäkring i TVA. Även de som är under utbildning ska omfattas av ar- betsskadelagen, om den utbildningsansvarige har tecknat en frivillig arbetsskadeförsäkring i TVA. Till de övriga grundläggande försäkringsvillkor som vi anser bör anges i arbetsskadelagen hör arbetsskadebegreppet och bevisreglerna. Vi anser efter en tämligen ingående diskussion att det generella skade- begreppet bör behållas, liksom nuvarande bevisregler, men lägger sam- tidigt fram ett alternativt förslag om en enklare bevisregel som finns på en del håll inom skadeståndsrätten. Ett generellt atbetsskadebegrepp innebär större risker inom TVA än inom ett offentligt system. Försäkringspremierna måste täcka också skador som man inte tidigare känt till kunde vara arbetsrelaterade. Vi anser dock att möjligheterna till återförsäkring är goda och föreslår med patientskadelagen som förebild vissa begränsningar i ersättnings- rätten. I arbetsskadelagen bör också de grundläggande ersättningsvillkoren slås fast. Vi föreslår att arbetsskadeersättning ska ges ut enligt skade- ståndsrättsliga regler som finns i skadeståndslagen (1972:207). TVA ska skötas av arbetsmarknadens parter. Eftersom kollektivavtal sluts av 100-tals parter på båda sidor förslår vi att uppgiften ska läggas på de centrala organisationerna. Vi föreslår att dessa ska utse en för- säkringsgivare, som ägs av dem själva. En variant är att parterna på den privata, den statliga respektive kommunal- och landstingssidan äger var sitt bolag. Vissa delar, som skadereglering och kapitalförvaltning, kan om man så vill överlåtas på redan etablerade bolag. TVA-administrationen kommer som andra försäkringsbolag att stå under tillsyn av . Vi föreslår att det ska inrättas en särskild arbetsskadenämnd, som får till uppgift att verka för en enhetlig praxis. Den som skadas i sitt arbete ska också kunna väcka skadestånds- talan vid allmän domstol. Ett i lag påbjudet obligatoriskt skiljeför- farande skulle säkerligen strida mot . Inget hindrar emellertid såvitt vi förstår att det inrättas en eller flera skiljenämnder inom , som får till uppgift att överpröva beslut som har fattats av försäkringsgivaren. TVA bör finansieras efter försäkringsmässiga principer. Vi föreslår dock att premierna till viss del utjämnas mellan stora och små arbets- givare. Skulle vi få en enda försäkring för hela den svenska arbetsmarkna- den, som dessutom gav ersättning inte bara som i vårt alternativ för in- komstförlust utan som också omfattade dagens Trygghetsförsäkringar vid arbetsskada med huvudsakligen ideell ersättning, skulle systemet i full funktion ha tillgångar på kanske . En försäk- ring mot enbart inkomstförlust, som alltså motsvarar dagens offentliga arbetsskadeförsäkring, skulle behöva ha tillgångar på . TVA kan enligt vår bedömning tidigast träda i kraft . TVA bör omfatta skador som inträffar efter denna tidpunkt. Äldre skador bör administreras av försäkringskassorna. Lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:380) om arbetsskade- försäkring DELS att 6 kap. 5 § skall upphöra att gälla, DELS att 1 kap. 1 §, 2 kap. 1 §, 6 kap. 1 §, 8 kap. 1, 3 och 4 §§ samt rubriken till 3 kap. skall ha följande lydelse, DELS att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 3 kap. 4 – 6 och 8 §§, av följande lydelse. Den som förvärvsarbetar i verksamhet här i riket är försäkrad för arbetsskada enligt denna lag. Försäkringen skall gälla även den som genomgår utbildning i den mån UTBILDNINGEN ¤R F¶RENAD MED S¤RSKILD RISK F¶R ARBETS SKADA Regeringen eller myndig- het som regeringen bestämmer MEDDELAR N¤RMARE F¶RESKRIFTER H¤ROM Försäkringen skall gälla även den som genomgår utbildning i den mån REGERINGEN ELLER MYN DIGHET SOM REGERINGEN BEST¤M MER F¶RESKRIVER DET Annan förvärvsarbetande än arbetstagare är försäkrad under förut- sättning att han är bosatt i . Första stycket gäller även arbete som en arbetstagare utför utom- lands, om arbetet avses vara högst och arbetstagaren är utsänd av en arbetsgivare med verksamhet här i riket. Om regeringen inte före- skriver annat skall en arbetstagare som av statlig arbetsgivare sänds till ett annat land för arbete för arbetsgivarens räkning vara försäkrad för arbetsskada även om denna är avsedd att vara längre än . Första stycket gäller ej om en utländsk arbetsgivare sänder arbets- tagare till för arbete som avses vara högst . Med arbetsskada förstås i denna lag skada till följd av olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet. Med annan skadlig inverkan av- ses inverkan av en faktor som med hög grad av sannolikhet kan ge upphov till en sådan skada som den försäkrade har. Som arbetsskada anses inte en skada av psykisk eller psyko- somatisk natur som är en följd av en företagsnedläggelse, en arbetstvist, bristande uppskatt- ning av den försäkrades arbets- insatser, vantrivsel med arbets- uppgifter eller arbetskamrater eller därmed jämförliga för- hållanden. Som arbetsskada anses inte en skada av psykisk eller psyko- somatisk natur som är en följd av en företagsnedläggelse, en arbetstvist, bristande uppskatt- ning av den försäkrades arbets- insatser, vantrivsel med arbets- uppgifter eller arbetskamrater eller därmed jämförliga för- hållanden. 6AD NU SAGTS G¤LLER INTE OM SKADAN HAR SIN ELLER ANDRA KR¤NK NINGAR AV DEN F¶RS¤KRADE ELLER I ANDRA LIKNANDE P¥TAGLIGA BRIST ER I ARBETSMILJ¶N Olycksfall vid färd till eller från arbetsstället räknas som olycksfall i arbetet, om färden föranleddes av och stod i nära samband med arbetet. Har skada som beror på annat än olycksfall framkallats av smitta, anses den som arbetsskada i den mån regeringen föreskriver det. %RS¤TTNING VID SJUKDOM %RS¤TTNING VID SJUKDOM OCH REHABILITERING &¶RS¤KRAD SOM TILL F¶LJD AV ARBETSSKADA HAR F¥TT SIN F¶RM¥GA ATT SKAFFA SIG INKOMST GENOM AR BETE NEDSATT P¥ S¤TT SOM KAP OCH gg HAR R¤TT TILL OMST¤LLNINGSERS¤TTNING UNDER DEN TID HAN GENOMG¥R F¶RE BYGGANDE MEDICINSK REHABILITE RING ELLER ARBETSLIVSINRIKTAD RE HABILITERING ENLIGT EN AV F¶RS¤K RINGSKASSAN UPPR¤TTAD REHABILI TERINGSPLAN $EN F¶RS¤KRADES F¶RM¥GA ATT SKAFFA SIG INKOMST GENOM ARBETE UNDER DENNA TID SKALL ANSES ¤VEN I DEN M¥N ¥TG¤RDEN HINDRAR HONOM FR¥N ATT F¶R V¤RVSARBETA 2EHABILITERING ENLIGT F¶RSTA STYCKET SKALL SYFTA TILL ATT DEN SOM DRABBAS AV EN ARBETSSKADA SKALL ¥TERF¥ ELLER BEH¥LLA SIN F¶R V¤RVSF¶RM¥GA HELT ELLER TILL VISS DEL 5NDER REHABILITERINGSTID SOM AVSES I F¶RSTA STYCKET UTGES S¤R SKILT OMST¤LLNINGSBIDRAG F¶R KOSTNADER SOM UPPST¥R F¶R DEN F¶RS¤KRADE I SAMBAND MED 9TTERLIGARE F¶RE SKRIFTER OM S¥DANT BIDRAG F¥R MEDDELAS AV REGERINGEN "EST¤MMELSERNA OM REHABI LITERINGSERS¤TTNING I KAP g ANDRA STYCKET gg OCH gg LAGEN OM ALL M¤N F¶RS¤KRING SKALL I TILL¤MP I FR¥GA OM OM ST¤LLNINGSERS¤TTNING /MST¤LLNINGSERS¤TTNING UTGES MED TILL¤MPNING AV BEST¤MMEL SERNA I KAP g OCH BER¤KNAS ENLIGT KAP g F¶RSTA STYCKET OCH gg /MST¤LLNINGSERS¤TTNING UTG¶R F¶R DAG PROCENT AV ERS¤TT NINGSUNDERLAGET DELAT MED &¶RS¤KRAD SOM TILL F¶LJD AV ARBETSSKADA BEVILJAS ANNAN ER S¤TTNING ENLIGT DENNA LAG HAR ¤VEN R¤TT TILL S¤RSKILD ARBETS SKADEERS¤TTNING 3¤RSKILD ARBETSSKADEERS¤TT NING L¤MNAS SOM KOMPENSATION F¶R KARENSDAGAR UNDER SJUK DOMSTIDEN $EN F¶RS¤KRADE HAR ALLTID R¤TT TILL S¤RSKILD ARBETSSKADEER S¤TTNING MOTSVARANDE TV¥ KARENSDAGAR /M DEN F¶RS¤K ATT HAN ELLER HON UNDER DE SENASTE TRE ¥REN R¤K NAT FR¥N DEN DAG ANS¶KAN OM ER S¤TTNING ENLIGT LAGEN GJORDES HAR HAFT FLER KARENSDAGAR UNDER SJUKDOMSPERIODER TILL F¶LJD AV ARBETSSKADAN HAR DEN F¶RS¤K S¤RSKILD ARBETS SKADEERS¤TTNING MOTSVARANDE DET VERKLIGA ANTALET KARENSDAGAR /M HUVUDF¶RM¥NEN ¤R LIV R¤NTA BER¤KNAS DEN S¤RSKILDA ARBETSSKADEERS¤TTNINGEN P¥ DEN F¶RS¤KRADES LIVR¤NTEUNDERLAG ENLIGT KAP gg ) ANNAT FALL BER¤KNAS DEN S¤RSKILDA AR BETSSKADEERS¤TTNINGEN P¥ SAMMA UNDERLAG SOM OMST¤LLNINGSER S¤TTNINGEN ENLIGT g $EN S¤R SKILDA ARBETSSKADEERS¤TTNINGEN UTGES VID ETT TILLF¤LLE OCH F¶R VARJE KARENSDAG MED PROCENT AV UNDERLAGET DELAT MED %RS¤TTNINGEN AVRUNDAS TILL N¤R MASTE HELA KRONTAL Är någon som har rätt till liv- ränta enligt 4 eller 5 kap. sam- tidigt berättigad till folkpension eller tilläggspension i form av förtidspension eller efter- levandepension enligt lagen (1962:381) om allmän försäk- ring med anledning av den in- komstförlust som har föranlett livräntan, utgår livräntan endast i den mån den överstiger pen- sionen. Har delpension utgått till någon som tillerkänns livränta enligt 4 kap. och avser livräntan samma inkomstförlust som del- pensionen, får livränta för för- fluten tid utges endast i den mån den överstiger den delpension som utgått . Första stycket gäller även i fråga om pension som enligt ut- ländskt system för social trygg- het utgår med anledning av ar- betsskadan. Är någon som har rätt till OMST¤LLNINGSERS¤TTNING ENLIGT KAP ELLER livränta enligt 4 eller 5 kap. berättigad till folkpension eller tilläggspension i form av förtidspension eller efterlevandepension enligt lagen (1962:381) om allmän försäk- ring med anledning av den in- komstförlust som har föranlett OMST¤LLNINGSERS¤TTNINGEN ELLER livräntan, utgår OMST¤LLNINGSER S¤TTNINGEN ELLER livräntan endast i den mån den överstiger pensio- /M DEN ENSKILDE F¶RST BE VILJAS OMST¤LLNINGSERS¤TTNING ELLER LIVR¤NTA OCH SEDAN F¶RTIDS PENSION SKALL SAMORDNING SKE SOM OM PR¶VNINGEN AV R¤TTEN TILL F¶RTIDSPENSION HADE SKETT PR¶VNINGEN AV R¤TTEN TILL OMST¤LLNINGSERS¤TTNING ELLER LIVR¤NTA Om den försäkrade till följd av underlåten avgiftsbetalning ej har tillgodoräknats pensions- poäng enligt 11 kap. 6 § lagen om allmän försäkring för år efter det då arbetsskadan har inträffat, skall vid tillämpningen av denna paragraf och 4 kap. 4 § hänsyn tas till den tilläggspension som skulle har utgått om avgift hade erlagts. Fastställd livränta anknytes till basbeloppet och omräknas vid förändring av detta. Fastställd livränta OCH OM ST¤LLNINGSERS¤TTNING anknytes till basbeloppet och omräknas vid förändring av detta. Underrättelse om arbetsskada skall beträffande arbetstagare ome- delbart lämnas till den arbetsgivare hos vilken arbetstagaren var an- ställd när skadan inträffade. Har skada till följd av annat än olycksfall visat sig först efter det den försäkrade har upphört att vara utsatt för in- verkan som har orsakat skadan, skall underrättelse lämnas till den ar- betsgivare hos vilken den försäkrade senast var utsatt för sådan in- verkan. Finns det någon som på arbetsgivarens vägnar förestår arbetet, får underrättelsen i stället lämnas till denne. Beträffande försäkrad som avses i 1 kap. 1 § andra stycket skall vad i detta kapitel sägs om arbets- givare gälla rektor eller annan som förestår utbildningen. Arbetsgivare eller arbetsföre- ståndare som genom underrättel- se enligt första stycket eller på annat sätt fått kännedom om in- träffad arbetsskada är skyldig att anmäla skadan till allmän försäkringskassa. Annan försäkrad än arbetstagare skall själv anmäla arbetsskada till för- säkringskassan. Har han avlidit till följd av skadan, skall an- mälan göras av den som har rätt Arbetsgivare eller arbetsföre- ståndare som genom underrättel- se enligt första stycket eller på annat sätt fått kännedom om in- träffad arbetsskada är skyldig att ELLER SENAST INOM DAGAR anmäla skadan till allmän Annan försäk- rad än arbetstagare skall själv anmäla arbetsskada till försäk- ringskassan. Har han avlidit till följd av skadan, skall anmälan att företräda dödsboet. göras av den som har rätt att Anmälan enligt andra stycket skall göras enligt föreskrifter som meddelas av regeringen. Nödvändiga utgifter för läkarutlåtanden er- sättes i enlighet med vad regeringen föreskriver. kassa som avses i 2 § första stycket skall S¥ SNART DET KAN SKE bestämma den ersättning som skall betalas ut. Den allmänna försäkrings- kassa som avses i 2 § första stycket skall bestämma den er- sättning som skall betalas ut. Denna försäkringskassa får dock uppdra åt en annan försäkrings- kassa att bestämma ersättningen. Frågan om den försäkrade har ådragit sig en arbetsskada skall en- dast prövas i den mån det behövs för att bestämma ersättning enligt denna lag. Bestämmelsen i 20 kap. 2 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring om förordnande till dess slutligt beslut kan fattas gäller även i fråga om ersättning från arbetsskadeförsäkringen. !NS¶KAN OM ERS¤TTNING TILL F¶LJD AV ARBETSSKADA SKALL PR¶ VAS S¥ SNART DET KAN SKE OCH SENAST INOM SEX M¥NADER FR¥N DET DEN F¶RS¤KRADE ANM¤LDE ER S¤TTNINGSANSPR¥K TILL F¶LJD AV AR BETSSKADAN S¥VIDA DET INTE P¥ CINSKA UTREDNINGAR ELLER AV ANDRA S¤RSKILDA SK¤L FINNS AN LEDNING ATT DR¶JA MED BESLUTET Beslut som meddelas enligt denna lag skall gälla , om ej annat föreskrivs i beslutet eller bestäms av den myndighet som har att pröva beslutet. Ärende angående livränta till den försäkrade, i annat ärende uppkommen fråga huruvida den försäkrade har ådragit sig arbets- Ärende angående OMST¤LL NINGSERS¤TTNING ELLER livränta till den försäkrade, i annat ärende uppkommen fråga huruvida den skada till följd av annat än olycksfall och ärende angående särskild efterlevandelivränta skall i försäkringskassa avgöras av socialförsäkringsnämnd. Re- geringen får dock meddela före- skrifter om behörighet för tjänsteman hos försäkrings- kassan att avgöra ärenden som är av enkel beskaffenhet och inte angår livränta till den försäkrade eller särskild efterlevandeliv- ränta. försäkrade har ådragit sig arbets- skada till följd av annat än olycksfall och ärende angående särskild efterlevandelivränta skall i försäkringskassa avgöras av socialförsäkringsnämnd. Re- geringen får dock meddela före- skrifter om behörighet för tjäns- teman hos att avgöra ärenden som är av enkel beskaffenhet och inte angår OM ST¤LLNINGSERS¤TTNING ELLER liv- ränta till den försäkrade eller särskild efterlevandelivränta. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna i 1 kap. 1 §, 2 kap. 1 §, 3 kap. 4–6 §§ och 8 kap. 4 § tillämpas på arbetsskador som inträffar fr.o.m. . 3.De nya bestämmelserna i 3 kap. 8 § och 6 kap. 1 § tillämpas på arbetsskadeärenden som inte har avgjorts slutligt denna dag. 4.När det gäller de upphävda bestämmelserna i 6 kap. 5 § ska äldre bestämmelser fortfarande tillämpas i fråga om arbetsskador som har inträffat före ikraftträdandet. Lag om ändring i lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd Härigenom föreskrivs att 10 och 13 §§ lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd skall ha följande lydelse. Ersättning enligt denna lag utges vid sjukdom, bestående nedsättning av arbetsförmågan Därvid tillämpas 3 kap. 1 OCH 10 §§ och 4-6 kap. lagen (1976:380) om ar- betsskadeförsäkring, om inte annat följer av 11-14 §§ denna lag. Ersättning enligt denna lag utges vid sjukdom, bestående nedsättning av arbetsförmågan och dödsfall. Därvid tillämpas 3 kap. 1-10 §§ och 4-6 kap. lagen (1976:380) om arbetsskadeför- säkring, om inte annat följer av 11-14 §§ denna lag. Den som avses i 1 § första stycket 1 har rätt till särskild sjukpen- ning, om han under grundutbildning som är längre än har ådragit sig sjukdom som efter skyddstidens slut sätter med hans för- måga att skaffa sig inkomst genom arbete med minst en fjärdedel. Detta gäller även vid sjukdom som har ådragits under utryckningsmånaden eller månaden efter denna. Särskild sjukpenning beräknas på ersättningsunderlag som uppgår till belopp som motsvarar fyra gånger basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring för tid , basbeloppet för tid och fem gånger basbeloppet för tid från och med . Hel särskild sjukpenning ut- gör för dag procent av ersätt- ningsunderlaget, delat med 365. Hel särskild sjukpenning ut- gör för dag av ersätt- ningsunderlaget, delat med 365. 6ID BER¤KNING AV S¤RSKILD SJUK PENNING ENLIGT DETTA STYCKE SKALLKAP A g LAGEN OM ALLM¤N F¶RS¤KRING HA MOTSVARANDE TILL L¤MPNING Om den som har rätt till särskild sjukpenning har rätt till annan ersättning enligt denna lag, sjukpenning enligt lagen om arbets- skadeförsäkring eller sjukpenning enligt 3 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring, utges den särskilda sjukpenningen endast i den mån den är högre. För den period sjukpenning har beräknats med tillämp- ning av 3 kap. 10-10b §§ lagen om allmän försäkring utges den sär- skilda sjukpenningen endast i den mån den är högre för sådan period. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna i 10 § tillämpas på arbetsskadeärenden som inte har avgjorts slutligt denna dag. 3.De nya bestämmelserna i 13 § tillämpas på sjukperioder som in- träffar fr.o.m. . Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs att 3 kap. 5 och 7 §§ samt 22 kap. 15 § lagen (1962:381) om allmän försäkringskall ha följande lydelse. Den allmänna skall i samband med inskrivning av en försäkrad besluta om den försäkrades tillhörighet till sjukpenning- försäkringen. I fråga om en försäkrad som avses i 1 § första stycket skall kassan fastställa den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst. Sådan fastställelse skall också ske för försäkrad som avses i 1 § andra stycket så snart anmälan om hans inkomstförhållanden gjorts Av beslutet skall framgå i vad mån den sjukpenninggrun- dande inkomsten är att hänföra till anställning eller till annat förvärvs- arbete. a)när kassan fått kännedom om att den försäkrades inkomst- förhållanden eller andra omstän- digheter har undergått ändring av betydelse för rätten till sjuk- penning eller för sjukpenningens storlek, b)när förtidspension eller särskild efterlevandepension en- ligt denna lag beviljas den för- säkrade eller redan utgående sådan pension ändras med hän- syn till ändring i den försäkrades arbetsförmåga eller, vid särskild efterlevandepension, förmåga eller möjlighet att bereda sig inkomst genom arbete, c)när delpension enligt sär- skild lag beviljas den försäkrade eller redan utgående sådan pen- sion ändras med hänsyn till änd- a)när kassan fått kännedom om att den försäkrades inkomst- förhållanden eller andra omstän- digheter har undergått ändring av betydelse för rätten till sjuk- penning eller för sjukpenningens storlek, b)när förtidspension eller särskild efterlevandepension en- ligt denna lag beviljas den för- säkrade eller redan utgående så- dan pension ändras med hänsyn till ändring i den försäkrades ar- betsförmåga eller, vid särskild efterlevandepension, förmåga eller möjlighet att bereda sig inkomst genom arbete c)när delpension enligt sär- skild lag beviljas den försäkrade eller redan utgående sådan pen- sion ändras med hänsyn till änd- ring i den försäkrades arbets- eller inkomstförhållanden, samt d) när tjänstepension beviljas den försäkrade. ring i den försäkrades arbets- eller inkomstförhållanden, d)när tjänstepension beviljas den försäkrade, SAMT e)N¤R OMST¤LLNINGSERS¤TTNING ELLER LIVR¤NTA BEVILJAS DEN F¶R S¤KRADE ENLIGT LAGEN OM ARBETSSKADEF¶RS¤KRING ELLER REDAN UTG¥ENDE S¥DAN F¶RM¥N ¤NDRAS. Ändring som avses i första stycket skall gälla från och med den dag då anledningen till ändringen uppkommit. Den sjukpenninggrundande inkomst som ändrats enligt första stycket a får dock läggas till grund för ersättning tidigast i den ersättningsperiod som inträffar i anslutning till att fått kännedom om inkomständringen.