sou · GMB324d2 · 1999-01-01 00:00:00 — Därefter skall en s.k. övervakningskommitté upprättas inom ramen för partnerskapet. Dess uppgift är att följa hur programmen framskrider och föreslå ändringar där sådana behov finns. Det finns särskilda bestämmelser om vilka rapporter och utvärderingar som skall föreläggas övervakningskommi ttén. Förutom de rapporter och utvärderingar som skall tas fram inom partnerskapet, skall en särskild, oberoende utvärderare bedöma pro- grammets effekter och effektivitet. Sådana utvärderingar lämnas både efter halva programtiden och efter periodens slut. Den oberoende utvär- deringen är för såväl kommissionen som för medlemslandet ett viktigt verktyg för att granska huruvida de satsade medlen används rationellt och för rätt ändamål. För fiskerisektorn i finns två övervakningskommittéer, en för mål 5a och en för Pesca. I dessa berörda departement och svenska myn- digheter på central, regional och för Pesca även lokal nivå, näringen samt kommissionen och Europeiska investeringsbanken. Jordbruksdeparte- mentet har ordförandeposten i båda kommittéerna. Vilka departement och myndigheter som deltar i en övervaknings- kommitté beror av vilka fonder som finansierar programmen. 188 Tillämpning och administration av den gemensamma fiskeripolitiken SOU 1998:24 Pesca finansieras av såväl fiske- som regional- och socialfonden deltar på central nivå förutom även och Arbetsmark- nadsstyrelsen, i egenskap av fondansvariga för respektive regionalfonden och socialfonden. Beslutsfattande och rådgivande grupper I har subsidiaritetsprincipen uttryckts genom att såväl beslut som underlagsarbete i så stor utsträckning som bedömdes praktiskt möjligt har lagts på regional nivå samt att näringens intressenter och den lokala nivån utgör rådgivande instanser. För mål 5a gäller att regeringen beslu- tat att dela upp beslutsrätten mellan och länsstyrelerna. ·Förnyelse och modernisering av fiskeflottan Länsstyrelserna beslutar om: ·Stöd till investeringar i vattenbruk ·Utrustning i fiskehamnar samt ·Beredning och saluförande av fiskets och vattenbrukets produkter. Av de stödområden som står till förfogande för medlemsländerna inom ramen för mål 5a har (se avsnitt 5.2.3.2) har valt bort stöd till: ·Upprättande av gemensamma företag och samarbetsprojekt, inom ramen för Anpassning av fiskeansträngningen och ·Åtgärder av socioekonomisk karaktär (förtidspensionering m.m., in- om ramen för Övriga åtgärder). Vad avser rubriken åtgärder har istället inkluderat en åtgärd under samlingsnamnet Studier och pilotprojekt, inom ramen för vilken alla aktörer och delsektorer kan söka stöd för studier och nyda- nande projekt. Utgångspunkten för uppdelningen av beslutsbefogenheten mellan Fis- keriverket och länsstyrelserna 37 var att skulle ges kontrol- 37 Beslutsfördelningen mellan myndigheterna regleras i förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen. SOU 1998:24Tillämpning och administration av den gemensamma fiskeripolitiken 189 len över allt som berörde själva flottan. hade redan tidigare rätt att besluta om fartygstillstånd, d.v.s. tillstånd som erfordras för att få bedriva yrkesmässigt fiske med visst fartyg, och kontrollerade därigenom flottans storlek samt administrerade det . Rege- ringen bedömde det också som fördelaktigast att beslutade om nationellt övergripande frågor såsom avsättningsfrämjande åtgärder och studier och pilotprojekt medan länsstyrelserna fick beslutsrätten för vattenbruk, beredning samt utrustning i hamnar. Till sin hjälp har inrättat rådgivande grupper , som har till uppgift att diskutera frågor om stöd. För de områden där Fiskeriver- ket beslutar finns rådgivande grupper för: ·yrkesfiske, där , och dess regionförbund är representerade ·forskning, med representanter för , Fiskevattenägarna, Sportfiskarna, vattenbrukets FoU, Vattenbrukar- nas , , sötvattnens FoU, marin FoU, fiskeriteknik, förädling samt centralt och de tre laboratorierna. Grup- pen diskuterar ärenden om studier och pilotprojekt ·avsättningsfrämjande åtgärder (marknadsföring) med representanter för , , , samt inkl. . För ärenden där beslutar finns en rådgivande grupp för: ·vattenbruk med representanter för , Fiske- riverket och länsstyrelserna. Beträffande Pesca har beslutsrätten efter hörande av en rådgivande grupp för Pesca med representanter från kommissionen, , , Länsstyrelser, kommuner, , , samt . 190 Tillämpning och administration av den gemensamma fiskeripolitiken SOU 1998:24 Eftersom beslutsbefogenheten för vissa åtgärdsområden förlagts till läns- styrelserna medan är s.k. fondansvarig myndighet för Fon- den för fiskets utveckling, krävs ett nära samarbete och en uttalad an- svarsfördelning mellan myndigheterna. sköter alla rutinmässiga kontakter med kommissionen som t.ex. att äska medel från fiskefonden och delta i för fiskerinäringens struktur. upprätthåller sekretariats- funktionen för övervakningskommittéerna för såväl mål 5a som för Pesca. Verket utvecklar också, tillsammans med andra fondansvariga myndigheter, administrativa rutiner för handläggning och rapportering. hanterar vidare samtliga de rapporter som skall upprät- tas för fiskets stöd. Rapporter av olika slag skall föreläggas: ·kommissionen (DG XIV - fiske) (halvårsvis redovisning om utbetal- ningar samt årlig redovisning, på projektnivå, om åtgärdernas genom- förande 38, ·UCLAF (Unité de Co-ordination de la Lutte Anti-Fraud), kvartalsvis redovisning av eventuellt upptäckta oegentligheter , ·Jordbruksdepartementet (kvartalsvis redogörelse över utbetalningar av EU-medel samt en prognos över kommande utbetalningar), ·Övervakningskommittén (halvårsvisa lägesrapporter över såväl det ekonomiska som fysiska genomförandet). Härutöver skickas kontinuerligt information direkt via datasystemen från till i dess egenskap av koordinerande myndighet för samtliga fondansvariga myndigheter. Det faktum att vissa beslut ligger på regional nivå medför att de me- del , i egenskap av fondansvarig myndighet, erhåller från EU behöver fördelas på respektive län. 38Kommissionens förordning (EG) nr 1796/95 av om genomf ö- randebestämmelser för det stöd som beviljas genom Fonden för Fiskets Utveck- ling (FFU) framlagda inom ramen för de åtgärder som föreskrivs i förordning (EG) nr 3699/93 39Kommissionens förordning (EG) nr 1681/94 av om ori k- tigheter och återvinning av belopp som felaktigt har utbetalats i samband med finansieringen av strukturpolitiken och om organisationen av ett information s- system på detta område. SOU 1998:24Tillämpning och administration av den gemensamma fiskeripolitiken 191 , för respektive berört åtgärdsområde, beslut om länsvisa ramar inom vilka länen kan fatta beslut. har den länsvisa fördelningen av medel huvudsakligen grundat sig på investeringsviljan i respektive län. Stödbeloppet har räk- nats fram utifrån inkomna ansökningar till fastställda datum och länen har erhållit medel i proportion till behovet. utfärdar föreskrifter och allmänna råd för samarbetet mellan länsstyrelserna och verket. Av dessa framgår att: ·vara mottagare av samtliga ansökningar, oavsett beslutsinstans, ·i de fall länsstyrelserna är beslutande, skicka kopia av ansökan till verket för registrering, ·i de fall är beslutande, yttra sig i ärendet och överlämna detta tillsammans med ansökan i original till verket, ·inhämta skuldebrev och hantera säkerheter för samtliga åtgärdsområ- den oavsett beslutsinstans (de flesta stöd utgår i form av avskriv- ningslån) ·genomföra fysisk inspektion av genomförda investeringar, oavsett beslutsinstans, avseende varje investering över en viss investe- ringsvolym samt stickprov för övriga. ·registrera och löpande följa utvecklingen av samtliga ärenden genom särskilt datasystem, ·sköta utbetalningar av EU-medel för samtliga stödområden. Härutöver har såväl som länsstyrelserna i uppgift att in- formera och bistå sökanden med ansökningsblanketter. Länsstyrelserna skall dessutom granska och komplettera inkomna ansökningar, samt pre- liminärt godkänna utbetalning. Begäran om utbetalning vidarebefordras härefter till för slutligt godkännande. Utbetalningar av medel från regional- eller socialfonden avseende Pesca, agerar gentemot och . Efter att Fiske- riverket fått begäran om utbetalning från stödmottagaren, fyller Fiskeri- verket i de dokument som krävs för utbetalning. Därefter utbetalar eller AMS stödet direkt till den reelle mottagaren. 192 Tillämpning och administration av den gemensamma fiskeripolitiken SOU 1998:24 En av den gemensamma struktur- och regionalpolitikens viktigaste grundprinciper är den s.k. Additionalitetsprincipen. Den innebär att fi- nansieringen från gemenskapens fonder inte skall utgöra ersättning för tidigare nationella insatser, utan ett tillägg till dessa. Kommissionen och medlemsstaten skall därför då ramarna för respektive program fastställs, säkerställa att medlemsstaten bibehåller sina offentliga utgifter för strukturåtgärder inom området ifråga på minst samma nivå som under föregående programperiod. Om landet är en ny medlem skall beloppen jämföras med utgifterna före medlemskapet. Som offentliga utgifter räknas även den finansiering som kommer från regional och lokal nivå. Det är därför medlemslandet som väljer varifrån den nationella offentliga medfinansieringen av stöden skall hämtas. Oavsett av om medfinansieringen är central eller regional och obero- ende av inom vilket program åtgärden finansieras, gäller att EU bidrar av investeringskostnaden om stödmottagaren är privat och om det är ett offentligt organ som står för satsningen. Även icke-offentliga organ kan emellertid få medfinansiering under förut- sättning att a) de inte bedriver verksamhet under marknadsmässiga vill- kor och b) investeringen finansieras av uteslutande offentliga medel. Analogt kan offentliga bolag som bedriver verksamhet under marknads- mässiga villkor begränsas till den lägre stödsatsen. EU finansierar dock en högre andel av kostnaden, för privata respektive för offentliga organ, om åtgärden äger rum inom mål 6- (och 1-) områdena. Den nationella offentliga medfinansieringen måste alltid uppgå t ill av åtgärdens totala kostnad. Enligt det svenska programmen för fis- kerinäringen (mål 5a och Pesca) skall dock i normalfallet utgå of- fentlig medfinansiering. Avseende mål 5a fiske har genom sitt anslag C2, Strukturstöd till fisket m.m., medel för att täcka huvuddelen av den nationella medfinansieringen. Ett undantaget är åtgärden Utrustning i fiskehamnar, för vilken det i programmet stadgas att det är regional medfinansierng som skall användas. fick regional finansiering delvis även använ- das för åtgärderna Vattenbruk och Beredning, eftersom 18-månadersanslag för /96 inte var t illräckligt för att medfinansiera medel från fiskefonden. Beträffande Pesca är det huvudsakligen regionala medel som används för den nationella medfinansieringen. SOU 1998:24Tillämpning och administration av den gemensamma fiskeripolitiken 193 Regionalt finns inte några särskilda medel avsatta för fiskerisektorn, vilket har inneburit svårigheter då projekt skall genomföras. Nedan följer en sammanställning av de olika stöd som i huvudsak nyttjats för regional och lokal medfinansiering: Anslag A1 () - Regionala utvecklingsmedel som disponeras av länsstyrelserna, kan nyttjas för nationell medfinansie- ring av strukturstöd. Ur detta anslag avsätts också medel till landsbygds- stöd, som /97 dock inte kan nyttjas för medfinansie- ring av åtgärder direkt riktade mot fiskerinäringen inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Däremot kan dessa medel användas till anslutande områden t.ex. fisketurism inom mål 5b och 6. Tillfälligt småföretagsstöd kan nyttjas för medfinansiering till de fiskefö- retag som uppfyller de villkor som finns angående stödformen. Reglerna för tillfälligt småföretagarstöd stadgas i förordning ( 1994:773) om tillfälligt småföretagarstöd. Bl.a. anges att det kan lämnas i hela landet till företag som har högst 50 anställda och en årsomsättning på högst 7 miljoner ecu samt att stöd kan lämnas med högst av investeringsu tgiften. Kommunala medel används som nationell medfinansiering i huvudsak vid finansiering av investeringar i hamnar och inom ramen för Pesca. Kommunallagen förbjuder emellertid individuellt riktat stöd till enskilda näringsidkare från kommuner (och landsting) och tillåter endast åtgärder som allmänt främjar näringslivet. Vattenavgiftsmedel nyttjas i huvudsak som finansiering av fiske- vårdsåtgärder. Vattenavgiftsmedlen är knutna till vissa geografiska om- råden och till vissa åtgärder, vilket innebär att de inte kan användas som generell medfinansiering utan enbart i de fall villkoren sammanfaller med den tänkta åtgärden. Det stöd som utgått helt eller delvis inom ramen för den gemen- samma fiskeripolitiken, d.v.s. struktur- och regionalpolitikens mål 5a (inkl. mål 5a inom mål 6-området) och Pesca, kan inom kvantifi- eras enligt nedanstående tabell där rubriken sammanfattar öv- riga regionala medel, t.ex. landstingsmedel och kommunala medel. 194 Tillämpning och administration av den gemensamma fiskeripolitiken SOU 1998:24 Tabell 6:1: Beviljat stöd inom mål 5a och Pesca t.o.m. , . EU-stödets omfattning avseende stöd enligt mål 5a i respektive medlem- sland beror bl.a. av fiskerinäringens storlek samt det nationella stödets betydelse före medlemskapet. För Pesca prioriterar medlemslandet, i samråd med kommissionen, mellan de olika initiativ man väljer att ge- nomföra i landet. Varje medlemsland erhåller en samlad pott för samtliga gemenskapsinitiativ. För att sätta det svenska stödet i relation till övriga länders stöd redovisas nedan EU:s ungefärliga totala finans iering, Tabell 6:2: EU-stödets årliga omfattning enligt programdokumenten i några medlemsländer avseende mål 5a fiske (inklusive mål 1- och 6- regioner) och Pesca (miljoner svenska kronor -kurs ECU/SEK = 8,60): Källa: DG XIV. För att ge en bild av stödets spridning inom redovisas nedan be- viljade EU-medel (fiskefonden) inom ramen för mål 5a (inklusive i mål 6-regionen) fördelat per län i procent. Beloppen redovisas dels separat för vissa huvudsakliga stödområden, dels som en totalsumma per län för dessa utvalda stödområden. De mera landsomfattande insatserna, såsom marknadsföringsåtgärder och utsättningar av fisk, har inte tagits med i redovisningen. Stödets volym varierar kraftigt mellan länen. Variationen är en följd av att medlen fördelats på länen i proportion till investeringsviljan i respektive län. I de flesta fall sammanfaller detta med de regioner där näringen redan är av betydande storlek. SOU 1998:24Tillämpning och administration av den gemensamma fiskeripolitiken 195 Tabell 6:3: Geografisk spridning av ur fiskefonden beviljade medel för vissa stödområden t.o.m. . Uppgifterna för län har särredovisats för f.d. respektive . Skrotn.NybyggnMod.fart Vattenbr Hamnar Beredn. Mål 6-regionen i omfattar inland samt och Hapa- randa kommuner. Totalt omfattas sju län. Stöd inom mål 6-programmet beslutas vanligtvis inom s.k. länsvisa beslutsgrupper, vilka utgör självstä n- diga, för ändamålet inrättade, myndigheter. Stöd till fiskerinäringen enligt mål 5a inom mål 6-området utgör dock ett undantag. Samma beslutsgång och arbetsfördelning som gäller i övriga landet gäller även inom mål 6- regionen. De särskilda utbildningsinsatser riktade mot fiskerinäringen som finns inom mål 6-programmet (åtgärd 3.7, finansierat av Socialfonden) hanteras dock i de länsvisa beslutsgrupperna. 196 Tillämpning och administration av den gemensamma fiskeripolitiken SOU 1998:24 Arbetet med rapportering och utvärdering sker i samarbete mellan sekretariatet för mål 6 () och för mål 5a fiske (). Lägesrapporter för regionens 5a-stöd utarbetas av men föreläggs båda övervakningskommittéerna. Utvärderingen för 5a-stöd i mål 6-regionen ingår formellt i utvärderingen för mål 6 men informa- tionsutbyte sker mellan utvärderarna för mål 5a fiske respektive mål 6. Vidare är ansvarigt för att rekvirera medel från kommissio- nen för fiskets åtgärder enligt mål 5a inom mål 6-regionen. Mål 2 och 5b är inte direkt involverat i arbetet med mål 2 och 5b, efter- som fiskefonden inte finansierar åtgärder inom dessa program. Liksom för mål 6 finns för mål 2 och 5b särskilda beslutsgrupper, en för varje mål 2-program (fem st) och en för varje 5b-program (fem st). Som ett exempel beskrivs kortfattat hanteringen av mål 5b-programmet för syd- östra . Den särskilda beslutsgruppen för s ydöstra har 15 ledamöter med företrädare för kommunerna, landstingen, länsstyrelserna och läns- arbetsnämnderna i regionen. Ordförande är landshövdingen i . Programmet omfattar tre insatsområden: företagsutveckling, utveck- ling av mänskliga resurser och utveckling av natur- och kulturresurser. Projektidéer kan inlämnas från kommuner, lokala intressegrupper, orga- nisationer eller företag i samverkan. Så många medfinansiärer som möj- ligt bör ingå. Ansökan lämnas till ett 5b-sekretariat som finns på varje länsstyrelse. Bidrag kan härefter komma ifråga efter behandling av sek- retariatet och bedömning av beslutsgruppen. I princip kan även yrkesfisket och därtill hörande näringar få stöd, men endast om projektet stämmer överens med 5b-områdets program och om det står klart att projektet inte kan finansieras inom mål 5a fiske. I praktiken handlar det mest om turistfiske. Målet kan t.ex. vara att öka besöksantalet och förlänga turistsäsongen vilket man söker uppnå genom produktutveckling, kompetensutveckling och marknadsföring. SOU 1998:24Tillämpning och administration av den gemensamma fiskeripolitiken 197 Fiskerikontrollen omfattar som redovisats under kapitel 5 såväl resur- spolitiken som marknads- och strukturpolitiken. för fiskerikontrollen är . , Polisen, Länsstyrel- sen, och svarar för sådana kontroll uppgifter som faller inom respektive myndighets ansvarsområde. svarar för sammanställning av den årliga rapporten om tillämpningen av kontrollförordningen. En indelning av kontrollen kan göras i dels fartygsaktiviteter till sjöss, dels dokumentkontroll och fysisk kontroll i fångst-, distributions- och försäljningsledet. Den senare omfattar: ·hamnkontroll (landningskontroll, kvalitetstillsyn, livsmedelshygien) ·tullkontroll (transportdokument) ·administrativ dokumentkontroll (loggbok, avräkningsnotor, landnings- och omlastningsdeklaration) samt ·kontroll av uppgifter i fartygsdatabasen om fiskeflottans kapacitet och verksamhet. Landningskontrollen i hamn avser invägd fångst, loggbok, landnings- deklaration, redskap och avräkningsnota Verket övervakar bl.a. att de årliga kvoterna som tilldelas i såväl EU:s farvatten som i tredjelandszoner inte överskrids. Detta sker med hjälp av uppgifter från radiorapporter, fiskel oggböcker (ca 75 000 ) och avräkningsnotor (ca 100 000 ). Verket för löpande register över fiskefartyg, fiskefartygstillstånd (ca 2 400 st) och personliga licen- ser (ca 3 200). är även ansvarig m yndighet för kvalitets- kontrollen av landad fisk. svarar också för följande åtgärder enligt kontrollförord- ningen: ·reglering och stopp av fiskeverksamheten, ·inspektion och kontroll av vissa åtgärder för att förbättra och anpassa strukturerna inom fiskerisektorn, inbegripet vattenbruket, 198Tillämpning och administration av den gemensamma fiskeripolitiken SOU 1998:24 ·inspektion och kontroll av vissa åtgärder rörande den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeriprodukter, ·åtgärder i händelse av att gällande bestämmelser inte följs (tillsammans med de rättsvårdande myndigheterna). har en särskild kon- trollfunktion. Avdelningen för fiskerikontroll består centralt av ca 13 årsarbetskrafter, varav ca 6,5 arbetar med loggboksregistrering. Regio- nalt finns ytterligare sju personer som tillhör avdelningen varav fem inom den regionala kvalitetskontrollen och två kontrollanter vid industriland- ningshamnen på . Marknads- och strukturavdelningen svarar för kontroll av marknads- regleringen (prisregleringen) och för teknisk övervakning av strukturåt- gärder. Vad avser resurspolitiken svarar avdelningen för kontroll allmänt för informationen om fisket och fångsterna. Nyttjare av sådan information är dels Miljö- och Resursavdelning, för styrning av fisket, dels dess Utredningsavdelning beträffande underlag till arbetet med be- ståndsuppskattningar och resursöversikter m.m. Inom marknadspolitikens område svarar Kontrollavdelningen för kontroll vid landning av färskhets- och kvalitetsnormer. För kontrollen på har engagerat att i samband med sina ordinarie arbetsuppgifter även svara för kontroll av handelsstandar- der. På uppdrag av utförs kontroll vid landgränsen mot av de kommunala inspektörer som för räkning utför hygienkontroll av transporter som passerar landgränsen. Regeringen har i regleringsbrev för beslutat om föl- jande verksamhetsmål av betydelse för fiskerikontrollen: ·Fiskeriverket skall tillsammans med förbättra kon- trollen på fiskets område, särskilt landningskontrollen. ·Åtgärder som förhindrar överskridande av kvoter skall särskilt prio- riteras. svarar inom sitt verksamhetsområde för fiskerikon- trollen till sjöss och vid landning av fisk i enlighet med 5 kap. 5§ förord- ningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen. Kustbe- vakningen svarar genom sina sambandsplatser i och för att samla in den fartygsaktivitetsrapportering som sker enligt det s.k. hailingsystemet. Enligt detta system skall fartyg innan man går in i SOU 1998:24Tillämpning och administration av den gemensamma fiskeripolitiken 199 viss zon rapportera vem man är och vart man är på väg. Efter avslutat ärende skall fartyget åter ta kontakt och rapportera var man varit och vad man fångat. Aktivitetsrapportering över långa distanser sker även via . I uppgifter ingår även t illsyn av efterlevnaden av bestämmelser om fiskeredskapens utformning m.m. svarar enligt 31§ föreskrifter (FIFS 1995:23) för sådan kontroll av transportdokument vid import till av fisk och fiskprodukter som avses i artikel 13.6 i rådets förordning nr 2847/93. och kommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnder utför den hygieniska kontrollen vid beredningsindustrier, fiskauktioner m.m. har uppdragit åt () att samla in och registrera avräkningsnotor. De insamlade uppgifterna över- förs via elektronisk post till . Formerna för det fortsatta samarbetet diskuteras. och de av länsstyrelserna särskilt förordnade fisketillsynings- svarar för viss fisketillsynsverksamhet. kontroll på inre vatten och i sötvattensområdet av de föreskrifter som utfärdar av fiskevårdsskäl. Av bestämmelser i sjölagen (1994:1009) följer att registrering av svenska fartyg skall ske vid vid . Registreringen innefattar frågor om tilldelning av nationalitets- och dist- riktsbeteckning för fiskefartyg. Fiskelicenser (fartygstillstånd) enligt för- ordningen om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk 40 handläggs dock av . Av förordningen om skeppsmätning framgår att () ansvarar för skeppsmätningsverksamheten i . Genom mätningen fastställs ett fartygs bruttodräktighet och nettodräktighet (volymmått) samt, i fråga om svenska fartyg, skrovets största längd och största bredd. Mätningspliktiga är skepp, vilket enligt 1 kap. 2 § sjölagen (1994:1009) är fartyg vars skrov har en största längd av och en största bredd av . 40 Rådets förordning (EEG) nr 3760/92 200 Tillämpning och administration av den gemensamma fiskeripolitiken SOU 1998:24 Kvotavräkning avseende svenska kvoter sker mot landade mängder enligt uppgifter från försäljningsledet med avräkningsnotor. Eftersom avräk- ningsnotorna inte innehåller information om fångstområde, och kvotav- räkningen sker mot fångstområde, måste denna information tillföras från loggböckerna. Även svenska landningar i andra länder räknas in då kvo- ten avräknas. I de fall landningar sker i länder där ännu inte har avtal om att erhålla avräkningsnotor sker kvotavräkning mot logg- boksuppgifter. Systemet är under utveckling och flera brister finns fortfarande. Ett problem är den bristande kvaliteten på lämnade uppgifter i avräk- ningsnotorna och loggböckerna.