sou · GMB3111 · 1999-01-01 00:00:00 — Till upphovsmannens ekonomiska rättigheter hör, förutom rätten att framställa exemplar, även rätten att göra verket tillgängligt för allmän- heten. Den sistnämnda rätten består i rätten till offentligt framförande, spridningsrätten och visningsrätten. Tillgängliggörande av verk som är aktuella i det här sammanhanget torde i huvudsak ske genom framförande av verket. Som nämnts till- kommer rätten till offentligt framförande upphovsmannen. I 21 § upp- hovsrättslagen anges emellertid under två punkter fall då ett offentligt framförande får ske utan tillstånd. Enligt punkten 1, som är aktuell i det här sammanhanget, får var och en framföra utgivna verk offentligt vid tillfällen där framförandet av sådana verk inte är det huvudsakliga, till- trädet är avgiftsfritt och anordnandet sker utan förvärvssyfte. Bestäm- melsen gäller dock enligt paragrafens andra stycke inte sceniska verk och filmverk. Undantagsregeln gäller utgivna verk. Enligt 8 § andra stycket anses verket utgivet, då exemplar därav med upphovsmannens samtycket blivit spridda till allmänheten. I bestämmelsen talas alltså om exemplar i plu- ralis. I (art. 3.3), vars bestämmelser får anses vara avgörande för tolkningen av den svenska lagens bestämmelse, anges ut- givning (publicering) föreligga när exemplaren har gjorts tillgängliga på sådant sätt att, med beaktande av verkets art, allmänhetens rimliga be- hov blir tillfredsställt. Detta tycks kunna ge stöd för antagandet att di- gitalt överförda verk skall anses som utgivna. Frågan är dock tveksam, vilket framgår av följande uttalande av , Upphovsrättslag- stiftningen En kommentar, 1:a uppl. 1996, s. 96: Att utgivning förutsätter att exemplar har gjorts tillgängliga för allmänheten innebär att en utgivning – åtminstone enligt förhärskande uppfattning – inte kan anses föreligga exempelvis när ett outgivet verk överförs digitalt till mottagare som framställer egna exemplar av detta. På denna punkt pågår emellertid en livlig internationell diskus- sion. För att undantagsregeln skall vara tillämplig krävs också att verket framförs vid tillfällen där framförandet av sådana verk inte är det hu- vudsakliga. Härmed avses enligt förarbetena exempelvis framförande av marschmusik vid militära parader, processioner eller vid olika andra evenemang, såsom idrottsevenemang och officiella högtidligheter. Här är musiken visserligen viktig men dock inte det huvudsakliga vid händelsen i fråga. Det är svårt att från dessa exempel dra några paralleller till de fall då verk framförs i ett arkivs eller biblioteks lokaler genom att de visas på en bildskärm. Naturligtvis kan det sägas att framförande av de här aktuella verken inte är det huvudsakliga, men själva verksamheten att tillhandahålla verk av olika slag måste dock betraktas som det huvud- sakliga i institutionernas verksamhet. Enligt min bedömning är därför undantagsregeln i 21 § inte tillämplig i förevarande fall. Även om de nämnda förutsättningarna för regelns tillämplighet skulle anses vara uppfyllda, leder det absoluta förbudet mot framförande av filmverk till problem. Begreppet filmverk är så vitt att det material som är aktuellt i det här sammanhanget kommer att innehålla en stor mängd sådana verk, som är svåra att vid ett framförande separera från övriga verk. Följden torde i praktiken bli att institutionen måste begränsa möj- ligheterna till framförande i mycket stor utsträckning. I det föregående har jag föreslagit att inskränkningen i upphovsman- nens rätt till offentligt framförande inte heller skall omfatta datorpro- gram. Även denna begränsning av undantagsbestämmelsen torde leda till att denna, om den skulle anses tillämplig, får en mycket begränsad prak- tisk betydelse. Den nu redovisade bedömningen innebär att institutionerna inte har rätt att framföra de här aktuella verken offentligt. Framförandet måste därför begränsas så att det inte är att betrakta som offentligt. Upphovs- mannens ensamrätt gäller nämligen enbart offentligt framförande. Andra fall av framförandet omfattas över huvud taget inte av upphovsrättsla- gens bestämmelser. Frågan inställer sig då om en begränsning av fram- förandet till forskare kan medföra att framförandet inte är att betrakta som offentligt. konstaterade i betänkandet Pliktleverans (SOU 1992:92) att de upphovsrättsliga reglerna innebar att restriktivitet måste iakttas vid tillhandahållande av ljud- och bildmaterial hos , varför personkretsen vid uppspelning måste begränsas t ill forskare (bet. s. 154). Enligt den gällande förordningen (1993:1439) om pliktexemplar av dokument förutsätts hålla det förvarade materialet tillgängligt (6 §). I överensstämmelse med ståndpunkt torde därvid förutsättas att tillhandahållandet begränsas till forskare, vilket måste innebära att framförandet därigenom inte anses vara offent- ligt. Jag har ingen anledning att inta någon annan ståndpunkt. Det bör avslutningsvis påpekas att när den upphovsrättsliga skydds- tiden har gått ut, efter upphovsmannens död, föreligger inga re- striktioner för tillhandahållandet. Med upphovsmannens tillstånd finns naturligtvis också möjlighet till ett utvidgat tillhandahållande. Jag har vid bedömningen i det föregående (avsnitt 14.2) av frågan om den här aktuella verksamhetens förenlighet med den kommande perso- nuppgiftslagen utgått från att den behandling av känsliga personuppgif- ter som är nödvändig måste anses ske för forskningsändamål. Tillåtlig- heten av behandling av känsliga personuppgifter måste därvid förutsätta att personuppgifterna inte lämnas ut t ill andra än forskare. För tillhan- dahållandet av material som inte innehåller känsliga personuppgifter gäller dock de något mindre restriktiva reglerna i 10 § person- uppgiftslagen. Jag vill slutligen konstatera att för sådant material där uppgifterna hänför sig till avlidna personer innebär person uppgiftslagen inga restrik- tioner för tillhandahållandet. 15.3Tillgång till det insamlade materialet Jag har i det ovanstående redovisat att jag finner det rimligt att den in- samlade elektroniska informationen inte enbart blir tillgänglig för forsk- ning, utan också för enskilda studier. Det kan synas paradoxalt att det insamlade materialet skulle behöva omgärdas med särskilda restriktioner, eftersom det ju ofta tillhandahål- lits helt fritt på Internet. Min prövning av de rättsliga förutsättningarna för att tillhandahålla den elektroniska information som samlats in visar dock att det endast kommer att vara möjligt att låta forskare ta del av materialet. Som framgått av avsnitt 14.1 ser jag inte avtal som en möj- lighet för detta material. För att kunna vidga kretsen av användare ut- över forskare skulle därför ytterligare förändringar av såväl upphovs- rättslagen som personuppgiftslagen vara nödvändiga. Jag har inte sett detta som en framkomlig väg. För forskning finns dock inga geografiska restriktioner, utan forskare i hela landet kan få tillgång till informationen genom fjärrlån eller annan öve rföring. För tryckta skrifter gäller att de fritt kan tillhandahållas vid KB och universitetsbiblioteken. De elektroniska medierna blir däremot endast tillgängliga för forskare. Det är enligt min mening otillfredsställande att medborgarnas möjligheter att ta del av publicerad information skall vara beroende av medium och publiceringsform. I en kommande översyn av lagstiftningen på området bör strävan vara att sådana skillnader undan- röjs. Inom den Europeiska unionen pågår diskussioner om ändrade regler med anledning av den nya informationstekniken. Här bör arbeta för att sådana förändringar inte vidtas, som leder till att medborgarnas tillgång till information försämras. 16.1Vem skall samla in? För insamling och bevarande av den elektroniska online-informationen förutsätter jag att nuvarande myndighetsstruktur och ansvarsgränser kvarstår. KB har ansvaret för text och fasta bilder medan har an- svar för det audiovisuella materialet. Enklare ljudillustrationer eller dato- ranimerade rörliga bilder bör inte medföra att informationen faller under ALB:s ansvarsområde. Det måste gälla sådan information där ljudet och/eller de rörliga bilderna är det huvudsakliga innehållet. Den insam- ling som jag föreslår skall ske utförs av KB. AV- materialet skickas sedan vidare till . För det mer fullständiga urva- let bör båda myndigheterna ha resurser att själva svara för insamling. En förutsättning för att insamlingen skall kunna ske centraliserat är att det sker ett närmare samarbete i pågående och framtida utveckling sprojekt. Samma fördelning bör gälla för databaser. KB ges ansvar för att rek- virera, ta emot och bevara databaser som innehåller text och/eller fast bild. För databaser där det huvudsakliga innehållet utgörs av ljud och/eller rörliga bilder ges motsvarande ansvar till . Kriterier för att fastställa hur fördelningen skall ske bör utarbetas i samråd mellan KB och . Jag föreslår som framgår av avsnitt 12.3 att vissa databaser antingen skall levereras som pliktexemplar i två exemplar, eller överföras på elektronisk väg till de mottagande institutionerna. I det fallet bör ett ex- emplar överlämnas till Lunds universitetsbibliotek. I det följande behandlar jag den online-information som KB och enligt mina förslag skall samla in på automatiserad väg. Anledningen till att tryckta skrifter levereras i sju exemplar är att lag- stiftaren velat försäkra sig om en geografisk rättvisa för medborgarna samt främja forskning och studier. Tack vare fjärrlånesystemet och det s.k. sambiblioteket kan i princip varje medborgare, oberoende av bo- stadsort, ta del av varje skrift som ges ut här i landet. Det nu framlagda förslaget innebär en principiell förändring och ett trendbrott. Pliktleverans har av tradition varit det sätt på vilket de sex universitetsbiblioteken förvärvat svenskt tryck. Detta material har också gjorts tillgängligt för folkbiblioteken över hela landet genom fjärrlån. undantas en kategori därför att den publiceras i en ny form och berörs av andra rättsregler. Material publicerat på detta sätt kommer sannolikt att visa sig bli allt viktigare för studier och allmän information. De dokument som innehåller ljud- och rörliga bilder levereras i ett exemplar till . Anledningen till skillnaden i antalet exemplar mellan de olika dokumenttyperna är av ekonomisk och praktisk natur, inte prin- cipiell. När det gäller den elektroniska online-information som samlats in av KB och är det inte antalet exemplar som är avgörande för tillgäng- ligheten. Om informationen finns bevarad på ett ställe i landet kan den tillhandahållas via nätverksförbindelse. I betänkandet Pliktleverans behandlas frågan om säkerhetsexemplar (s. 91). Med säkerhetsexemplar avsåg utredaren ett exemplar som förva- ras skyddat under mycket goda förhållanden och endast används som förlaga till en kopia om alla exemplar av publikationen försvunnit. Utre- daren menade att det visserligen vore bra att ha säkerhetsexemplar, men att det skulle bli för dyrt. Den elektroniska information som görs tillgänlig via onlineförbindelse är till sin natur flyktig. Det kommer i många fall att vara så att den kopia som finns vid KB eller är den enda som finns kvar. Behovet av säkerhetsexemplar blir då naturligtvis extra angeläget. För information som huvudsakligen innehåller text och fasta bilder blir kostnaden för att framställa säkerhetsexemplar relativt låg. För ljud- och bildinformation däremot kan en sådan hantering bli förknippad med betydande kostna- der, både för hantering och för själva lagringsmediet. al som samlas in av KB bör säkerhetsexemplar därför framställas. För sådant material som samlas in av bör, i likhet med vad som gäller för ljud- och bildupptagningar i övrigt, av e konomiska skäl tills vidare endast ett exemplar bevaras. Jag föreslår att KB svarar för framställningen av säkerhetskopior, vilka sedan överlämnas till Lunds universitetsbibliotek. I likhet med vad som gäller för övriga dokument som biblioteken mottar genom pliktleve- rans bör detta exemplar tillhöra Lunds universitetsbibliotek. Bevarandet av elektroniskt lagrad information ställer helt andra krav än bevarandet av tryckta skrifter. Dels är lagringsmediet mindre beständigt, dels blir de tekniska systemen och programvarorna som är en förutsätt- ning för att informationen skall bli tillgänglig snabbt föråldrade. För att bevara informationen krävs kontinuerliga aktiva insatser med överföring till nya bärare och system, s.k. migrering (se avsnitt 7.2.1. Migrering av elektroniskt lagrad information har visserligen diskute- rats inom arkiv- och biblioteksvärlden , men myck- et arbete återstår. Det kommer att krävas högt specialiserad kompetens för att utveckla automatiserade migreringsfunktioner för de varierande format som den elektroniska informationen lagras i. För att ta hand om de stora mängder som det blir tal om, krävs en väl utvecklad driftorgani- sation. I betänkandet (SOU 1992:92) Pliktleverans (s.180) föreslogs en utredning där KB, och skulle samarbeta för att ta reda på vilka behov av insatser som finns, vilken finansiering som behövs samt var och hur arbetet skall utföras. I propositionen 1992/93:1170 Forskning för kunskap och framsteg föreslogs att medel skulle anslås till KB för ett projekt med syfte att undersöka metoder att bevara främst elektroniska dokument. Projektet bedrevs av KB i nära samarbete med och , och presenterades rapporten siktigt bevarande av elektroniska dokument55. Där gavs bl.a. rekommen- dationer om val av teknik, val av form, val av åtkomstmekanism och val av mekanism för tillgängliggörande. Bevarandet av den elektroniska informationen är ett stort och växan- de problem, som påverkar många sektorer i samhället. Metoder och tek- nik för bevarandet kan sägas vara teoretiskt relativt väl underbyggda. När det gäller bevarande av den här typen av material finns dock i prak- tiken begränsade erfarenheter att bygga på. Enligt min uppfattning kvarstår be hovet av ett utredningsarbete på det här området. , KB och bör därför ges i upp- drag att gemensamt utarbeta en kartläggning över problemets art och 55 , M., Långsiktigt bevarande av elektroniska dokument : metoder och överväganden. , 1995 (Rapport / Kungl. Om det visar sig nödvändigt bör som ett nästa steg en sär- skild utredning tillsättas för att gå vidare med en fördjupad studie. Om man ser är det sannolikt att nya former för att spri- da elektronisk information har uppstått. Jag har i avsnitt 6.2.5 identifie- rat individualiseringen av information samt konvergens av olika slag som två av de viktigaste utvecklingstendenserna. Individualiseringen tar sig uttryck i att mer och mer av den information som görs allmänt tillgänglig kan anpassas och skräddarsys för lokala eller personliga behov. Exem- pelvis utges de rikstäckande dagstidningarna i upp t ill ett 15-tal olika editioner. Antalet editioner kan ha mångdubblats inom en inte alltför avlägsen framtid. Vidare kan videouthyrning ha ersatts av filmdatabaser, ur vilka kunderna själva överför önskade filmer för upp- spelning i hemmet. Radio- och TV-sändningar som vi känner kan åtminstone delvis ha ersatts av ett interaktivt sökande i lagrade program- databaser. Var och en kan komponera sin egen TV-kväll. Konvergensen mellan olika tjänster och publiceringsformer medför att gränserna mellan tidningar, radio, TV och andra aktörer kommer att bli otydliga. När överföringshastigheterna till hemmen så medger kom- mer rörliga bilder och ljud att användas i allt ökad utsträckning av t.ex. tidningsföretagen. Allt detta kommer troligen att innebära att förutsättningarna för den nuvarande leveransplikten kommer att ändras. För att återknyta till det ovan anförda exemplet med dagstidningar så är det relativt okomplicerat att samla in och bevara alla 13 editioner av som utkommer (uppgiften avser ). Men situationen kan komma att radikalt förändras den dag , eller någon annan tidning, ges ut i 500 lokalt framställda editioner eller då varje läsare sätter sam- man sin egen, personliga tidning. Införandet av digital marksänd TV kommer vidare att utvidga möj- ligheterna att sända television, vilket med stor sannolikhet medför en kraftig volymökning hos . Utvecklingen på radio- och TV-området kan föranleda ändringar i de lagar som styr leveransplikt av radio och TV. (dir. 1997:95) utreder beho- vet av en samordning mellan lagstiftningen för radio-, TV- och televerk- samhet. Den skall också bedöma om det behövs ytterligare lagstiftning för att säkerställa yttrandefrihet, tillgänglighet och mångfald och för att motverka skadliga konkurrensbegränsningar. De förslag som blir följden av konvergensutredningens arbete kan här komma att ha stor betydelse. Även om mina förslag är avsedda att vara så öppna och teknik- neutrala som möjligt kan nätet, eller näten, dessutom komma att struktu- reras och formaliseras så att det blir möjligt och önskvärt att applicera traditionellt pliktleveranstänkande på vissa elektroniska materialkatego- rier. Det finns skäl att under den närmaste framtiden noga följa utveck- lingen. Jag föreslår därför att de ansvariga myndigheterna får i uppdrag att göra en fördjupad utvärdering och kostnadsuppföljning av pliktexemplarssystemet och lämna förslag till eventuellt ändrad in- riktning. 19 Kostnader och finansiering I den tekniska rapporten (bilaga 3) finns beräkningar över vilka kostna- der som uppstår t ill följd av mina förslag. Det är fråga om dels investe- rings- och utvecklingskostnader, dels driftkostnader för insamling, lag- ring, åtkomst och migrering. För investeringar beräknas och för den årliga driften . Beräkningarna grundar sig på dagens utbud och tekniska lösningar. Beloppen innehåller inte kostnader för indexering, beskrivning etc av det insamlade materialet. Det är sannolikt att den ökade utgivningen av elektroniska dokument inte kommer att medföra en motsvarande minskning av traditionella publikationer. Det blir i stället en total ökning av mängden information. Det går därför inte att peka på besparingar inom ansvariga institutioner när det gäller den nuvarande hanteringen. De kostnader som uppstår som en konsekvens av en utökad insamlingsverksamhet måste därför finansie- ras på annat sätt. Eftersom de ansvariga institutionerna enligt mitt för- slag själva kan styra hur mycket material de skall samla in bör frågan om kostnader och finansiering av den löpande hanteringen av elektronisk information ingå i den årliga budgetdialogen. Därvid får på sedvanligt sätt en diskussion föras om behov, prioriteringar och finansieringsalter- nativ. För insamlandet av merparten av den elektroniska online-informationen kommer producenterna inte att drabbas av några ökade kostnader, efter- som de enbart behöver tillse att KB och ALB:s robotar ges tillträde till informationen. I jämförelse med traditionella pliktleveranser innebär mi- na förslag att kostnaden för lagringsmediet överflyttas från producenten till den insamlande institutionen. Eftersom tillhandahållandet enligt mitt förslag skall begränsas till forskningsändamål torde verksamheten inte heller innebära något nämn- värt försäljningsbortfall. Beträffande de databaser som antingen skall levereras i form av pliktexemplar eller överföras på elektronisk väg kommer, i de fall man väljer att framställa ett särskilt exemplar, en kostnad att uppstå för pro- ducenten i form av arbetstid för kopiering, eventuell konvertering samt för lagringsmedium. De databaser som är aktuella i det här samman- hanget har emellertid framställare som måste antas inneha erforderlig utrustning för exemplarframställning eller filöverföring, varför kostna- derna enligt min bedömning blir begränsade. De insamlande myndighe- terna skall dock sträva efter att minimera producentens kostnader genom att ta erforderlig hänsyn till dennes tekniska miljö och själva ha kapacitet att ta emot materialet i flera vanligen förekommande format. När det gäller sådana dokument för elektronisk återgivning som lag- rar annat än text eller fast bild (företrädesvis multimediaprodukter på cd-rom) föreslår jag (avsnitt 13.4) att dessa skall levereras i åtta ex- emplar i stället för ett. Kostnaden för att framställa ytterligare sju ex- emplar av en cd-rom är relativt låg. Utbudet är av den storleken att ett mindre antal titlar kommer att bli föremål för levererans. Jag gör där- för den bedömningen att den totala kostnaden för producentsidan blir förhållandevis låg. Som framgår av tidigare avsnitt bygger mina förslag till största delen på att de utvecklingsprojekt som KB bedriver, i första hand Kulturarw 3, kan fortsätta. För dessa projekt finns medel avsatta i KB:s budget både vad gäller kostnader för investeringar, utveckling och drift . behövs således ingen ytterligare finansiering. Många av de faktorer som behövs för att göra en mer detaljerad kost- nadsanalys för tiden därefter är fortfarande okända, som t.ex. omfatt- ningen av det material som skall tas om hand, vilken åtkomst som krävs och vilken teknisk standard som kommer att utvecklas. Det står dock klart att med utgångspunkt från dagens utbud och tekniska lösningar kommer hanteringen av den elektroniska online-informationen att medfö- ra ökade årliga driftkostnader för KB på . Jag har då räk- nat med att KB bär kostnaden för att framställa det säkerhetsexemplar som skall överlämnas till Lunds universitetsbibliotek. En förändring av rutinerna beträffande hanteringen av dagstidningar så att den kostnadskrävande mikrofilmningen kan minska och till vis del ersättas av leveranser av digitalt lagrade tidningssidor (se avsnitt 11.8) kommer sannolikt att frigöra resurser som åtminstone delvis kan täcka dessa tillkommande kostnader. Enligt min modell skall KB och svara för insamling och lagring och tillhandahållande av materialet, medan Lunds universitetsbibliotek får ansvar för att bevara säkerhetsexemplar av det material som samlats in av KB. För Lunds universitetsbibliotek kommer vissa kostnader för lagring och hantering att uppstå. Dessa är emellertid svåra att beräk- na, men jag gör den bedömningen att de, åtminstone i ett inledande ske- de, kommer att vara relativt begränsade. Dessa kostnader bör beaktas i den utvärdering jag föreslår skall ske . Framställningen av säkerhetsexemplaret kan ske centralt vid KB och det blir då endast fråga om att vid Lunds universitetsbibliotek bereda utrymme för mindre än hundra magnetband . Jag har inte räknat med något behov av bandrobot eller liknande i , eftersom det exemplar som förvaras där utgör ett säkerhetsex- emplar som endast skall användas i undantagsfall. Det är först då säkerhetskopiorna skall migreras som större kostnader kommer att uppstå. Det rimliga bör dock vara att även migreringsarbetet sköts centralt. Jag föreslår i avsnitt 17 att , KB och gemensamt skall utreda frågor som rör det långsiktiga bevarandet av elektronisk information. I detta uppdrag bör även ingå att belysa frågan om migrering av de nationella säkerhetsexemplaren. 19.4Arkivet för ljud och bild I mitt förslag skall få ansvar för urval och insamling av den audio- visuella delen av den elektroniska online-informationen. Eftersom utbu- det av ljud och rörliga bilder varit relativt begränsat har inte haft anledning att på egen hand utveckla rutiner och metoder för auto- matisk insamling av webbmaterial. Det finns dock skäl att anta att en större andel av den elektroniska online-informationen kom- mer att bestå av ljud och rörliga bilder. För att kunna utföra sitt uppdrag bör därför ges möjlighet att bygga upp en egen utveck- lingsverksamhet på det här området. Det är angeläget att arbetet sam- ordnas med de utvecklingsprojekt som bedrivs inom KB. har i sin fördjupade anslagsframställning för 1997-1999 re dovisat behov av me- del för FoU-verksamhet och beräknat de årliga kostnaderna för denna till . Beträffande de framtida kostnaderna för insamling, lagring, tillhan- dahållande och migrering av den ljud- och bildinformation som är till- gänglig online kan det bara bli fråga om spekulationer.