sou · GMB351d2 · 1999-01-01 00:00:00 — har forskningen om den kommunala vuxenutbildningen minskat kraftigt, och det ver- kar inte ha förekommit några studier överhuvudtaget i anslutning till att den nya läroplanen för de frivilliga skolformerna, Lpf 94, inför- des. Forskning kring distansutbildning är än så länge begränsad, men här finns ett nyvaknat intresse. (DU- KOM:s) insatser avser visserligen mest tillämpning, men det relativt nya nationella nätverket för distansutbildningsforskare () kan förhoppningsvis bidra till utvecklingen. Några bra mått som ger en exakt beskrivning av omfattningen av vuxenpedagogisk forskning är svåra att finna. Helhetsbilden blir ändå relativt tydlig. Forskningsanslagen till vuxenutbildningsforsk- ning är relativt sällsynta och av liten omfattning. ellt forskning inom vuxenutbildning. Totalt sju av 169 doktorsavhandlingar inom det pedagogiska området berör folkbildning eller vuxenutbildning. Av 33 professorstjänster i pedagogik finns en tjänst som professor i vuxen- pedagogik. beviljade forskningsanslag på totalt . Av dessa anslag gick 4,4 miljoner () till projekt vilka helt eller delvis kan kategoriseras som vuxenpeda- gogisk forskning. vuxenutbildning och Svenska för in- vandrare ligger inom huvudområde och finns också re- presenterade, men det finns även projekt med inriktning på folkbild- ning (ett gammalt Sö-projekt) och projekt som inbegriper flera utbildningsformer. En annan illustration av den vuxenpedagogiska forskningens om- fattning är fördelningen av de anslag som Humanistisk-Samhällsve- tenskapliga () ger till pedagogisk forskning. /94 – 1997 beviljades anslag på drygt 28 miljo- ner kronor. Av dessa har () gått till vuxenpedagogisk forskning. Andelen har ökat. HS- FR:s projekt med vuxenpedagogisk inriktning berör tre områden – folkbildning, arbetsliv och högskola. Forskning med medel från kring områden som vuxenutbildning och distans- utbildning saknas helt. Ett annat mått på den pedagogiska forskningen är hur många och vil- ka doktorsavhandlingar som lagts fram. Av samtliga avhandlingar (169) inom olika vuxenpedagogiska fält, vilka lagts fram under pe- rioden , berörde en fjärdedel vuxenpedagogik i vid mening, men även här är fördelningen ojämn. vuxenutbildning (inkl grundvux/grundläggande vuxenutbildning) behandlas i två av- handlingar och folkbildningen i fyra. Därutöver finns en avhandling som utgör en kommunstudie av vuxenutbildningen i en kommun. Totalt sju av 169 doktorsavhandlingar () berör alltså folkbildning och/eller vuxenutbildning. fanns 33 professurer i pedagogik på universitet och högskolor i . Flera av dessa var under tillsättande och yt- terligare tjänster var på väg att inrättas. Av dessa 33 tjänster fanns en tjänst som professor i vuxenpedagogik i , där man också inrättat en tjänst som professor i pedagogik med inriktning mot ut- bildning och lärande i arbetslivet. I fanns en tjänst som professor i vårdpedagogik. Bland innehavarna av de allmänna pro- fessurerna finns det minst fyra som har ägnat högskolan en relativt omfattande forskning och tre som har haft projektverksamhet inom det övriga vuxenpedagogiska fältet. Den vuxenpedagogiska forskningen fokuserar på endast något av vuxenutbildningens områden, exempelvis folkhögskolorna eller studiecirklarna. Det skulle – inte minst mot bakgrund av Kun- skapslyftets tankar om samverkan – vara angeläget att främja breda- re pedagogisk forskning. Ett genomgående tema i en sådan forsk- ning bör också behandla genusperspektivet. Några exempel på ange- lägna forskningsområden är: Yrkesutbildning för vuxna utanför högskolan är ett område som ökar i samband med och försöken med kvalificerad yrkesutbildning (KY). Forskning som följer denna utveckling sak- nas helt. De fristående forskarutvärderingarna av och KY bör kunna bidra till ökad kunskap om utbildningen för vux- na. De bör också kunna stimulera till fortsatt forskning inom det vux- enpedagogiska området. Inom distansutbildningen har forskningsintresset ökat men är fortfarande begränsat. En utökad forskning kring detta område är be- hövlig. Den bör då koncentrera sig kring centrala pedagogiska fråge- ställningar och inte tekniska metodfrågor. Vid införandet av Lvux 82 initierades en relativt omfattande pe- dagogisk forskning om den kommunala vuxenutbildningen, dess villkor och möjligheter. Någon motsvarande kunskap om betydelsen för den kommunala vuxenutbildningen av den senaste läroplansre- formen, Lpf 94, finns inte. Den pedagogiska folkbildningsforskningen har fått en del resurser , främst i anslutning till SUFO 96. Den utgör en bra grund för en fortsatt satsning för att långsiktigt få en bra nivå på forskningen. Den vuxenpedagogiska forskningen behöver utvecklas. Detta är inte bara en fråga om resurser utan också om att kunna motivera in- tresserade forskarstuderande genom att kunna visa på att det finns en arbetsmarknad inom forskningsområdet. En särskild vuxenlärarut- bildning skulle på motsvarande sätt stimulera vuxenpedagogisk forskning – en arbetsmarknad tillskapas för forskare med en vuxen- pedagogisk bakgrund. I detta kapitel beskrivs kort ansvarsfördelningen för utvärderingen av , de utvärderingar kommittén initierat och några preliminära resultat från ett av kommitténs utvärderingsprojekt. Kunskapslyftskommitténhar regeringens uppdrag att samordna ut- värderingarna av och ansvara för att fristående na- utvärderingar av denna satsning kommer till stånd. I anslut- ning till kommitténs årliga rapporteringar ska även läget beträffande utvärderingarna rapporteras (Dir. 1996:71; U97/751/V). Ansvaret för den särskilda utbildningssatsningen, , är delat mellan flera aktörer. Utvärderingar ..... initieras av flera av dem, t ex när det gäller den del folkhögskolorna ansvarar för, när det gäller de delar av satsningen som kommunerna och Statens skolor för vuxna ansvarar för och Ar- betsmarknadsstyrelsen när det gäller arbetsmarknadsmyndigheter- nas insatser i anslutning till satsningen. De deltagande kommunerna ansvarar själva för att den verksamhet utvärderas som de ansvarar för (Dir. 1996:71, egna kursiveringar). har ett intensivt arbete pågått inte bara när det gäller planering och genomförande av utan även när det gäller planeringen av utvärderingen av Kunskaps- lyftet. För utvärderingen har det på nationell nivå framför allt hand- lat om att från början försäkra sig om tillgång till statistik som under- lag för såväl mer kortsiktig uppföljning som mer långsiktig utvärde- ring – en statistik som kan användas både för kvantitativa analyser och som urvalsram och bakgrundsmaterial i kvalitativa studier. I samordningen av statistikarbetet har haft täta kontakter med Delegationen för , , , , Centrala studiestöds- nämnden och . Med utgångspunkt från den statistik som kommer att finnas tillgänglig kommer ett stort antal un- dersökningar att genomföras av respektive myndighet och olika forskare. projekt har till syfte att ge ett helhets- perspektiv på satsningens planering, genomförande och resultat uti- från vilket andra myndigheter, organ och kommuner sedan kan göra sina egna fördjupningar. Kommitténs utvärderingar är inte begränsa- de till någon viss del av . Förutom helhetsperspekti- vet är det kommitténs uppgift att bidra med en analys som är obun- den av myndighetsutövning. Nedan beskrivs de fristående nationella projekt som initierat. I avsnitt 12.2 handlar det om de pro- jekt som befinner sig på planeringsstadiet och första fasen av ge- nomförandet. För dem redovisas uppläggningen av respektive pro- jekt och tidsplan för redovisningen. Ett av projekten, det som behandlar kommunernas kostnader för , har kommit lite längre och från det rapporteras i avsnitt 12.3 vissa preliminära re- sultat avseende . har eftersträvat en samplanering av de pro- jekt kommittén och andra centrala aktörer initierar. I inledningsske- det har det främst handlat om statistikinsamling i syfte att dels kra- ven på uppgiftslämnande minimeras för kommuner, deltagare i Kun- skapslyftet och andra berörda parter, dels projekten i sig ska ge maximala synergieffekter. Viktiga delaspekter i detta organisatoris- ka arbete är att utvärderarna i största möjliga utsträckning använder sig av statistik som redan finns hos SCB och samordnar sig och ge- mensamt använder sig av därutöver särskilt insamlade uppgifter. har påtagit sig uppgiften att garantera en gemensam statistiktillgång för utvärderingarna. Sammanfattningsvis kan man säga att, förutom statistikprojektet, består utvärderingspaket för närvaran- de av tre större projekt och två kompletterande satsningar. Till detta kommer projektet kostnader. Tre större projekt ........... Ett av de större projekten är inriktat på kommunernas ge- nomförande av och individernas utveckling under – ett samarbete mellan och . Projektet rymmer i sig flera del- projekt: Kommunstudier: Hur formas den nya vuxenutbildningen? Här studeras hur en reformerad vuxenutbildning växer fram i kom- munerna bl. a. med hjälp av en enkät till landets samtliga kommuner, intervjustudier i ett urval av ca 40 kommuner och fallstudier i 5–10 kommuner. Syftet är att beskriva och analysera förändringar i vux- enutbildningens lokala struktur, beslutsprocessen bakom detta samt hur olika faktorer påverkar och samspelar med rekrytering och upp- läggning av kurser och kursinnehåll. I fallstudiekommunerna genomförs även en enkät med deltagare och icke-deltagare och lärare. Enkäterna samordnas innehållsmäs- sigt med de riksrepresentativa enkäterna (se punkt 1.2). rapporteras resultaten för kommunerna på de tre ni- våerna – samtliga kommuner, intervjustudier i 40 kommuner och fallstudier i 5–10 kommuner – medan resultaten från studien av lä- rarnas situation kommer . Riksrepresentativa enkätstudier: rekrytering, undervisningsprocess, resultat och effekter. Dessa enkäter riktas till deltagare vid utbildning som har kommuner respektive folkhögskolor som anordnare. För jämförelsens skull rik- tas de även vad gäller resultat/effekter till icke-deltagare. sker från urval i två årskullar av deltagare samt en årskull icke-deltagare. Varje kull får två enkäter vardera med mellanrum. En enkät riktas också till lärare inom i syfte att belysa lärarnas syn på och konsekvenserna för dem av . Rapporteringen sker fr. o. m. t. o. m. . Projektarbetet samordnas på kommun- respektive enkätsidan med projekten vid och (jfr. ned- an). På för pedagogik och psykologi vid Linkö- pings universitet genomförs två djupstudier inriktade på deltagare respektive icke deltagare i . Intensivstudie – deltagare. Den första intensivstudien handlar om betydelse för deltagarna. Den går från beslutsfattarnas förhandlingar om hur sats- ningen ska utformas via undervisningens utformning till de stude- randes möte med denna och det lärande som blir en konsekvens. Här analyseras hur en utbildningssatsning på nationell nivå via olika led iscensätts på lokal nivå för att utmynna i ett bestämt utfall hos delta- garna. Forskarna avser att genom ett intensivt fältarbete synliggöra både förutsättningar, process och utfall. Studieobjekten utgörs av en kommun och ett antal deltagare som intensivstuderas. Det är en stu- die på djupet men studiens resultat relateras till de data på bred- den som kommer att föreligga i andra kommun- och individstudier (bl. 1.1 och 1.2 ovan). Resultaten avrapporteras löpande till . En sammanfattande slutredovisning sker . Intensivstudie – icke-deltagare. I den andra djupstudien fokuseras de arbetslösa och varför de avstår från att delta i . Hur relaterar sig deras föreställningar om arbete, arbetslöshet och utbildning till dem de möter hos uppsök- are och rekryterare med bakgrund i antingen utbildningsväsende, ar- betsförmedling eller fackliga organisationer. Arbetslösa i fyra kom- muner studeras. Även resultaten i denna studie relateras till övriga studier av deltagare respektive icke-deltagare. Delresultat kommer att redovisas successivt till kommittén inför slutrapporten som ska föreligga . Det tredje större projektet har en samhällsekonomisk in- riktning och består också av olika delprojekt. Även det är ett samar- betsprojekt, i detta fall mellan vid och . Projektets utgångspunkt är att med hjälp av variabler som återfinns antingen i SCB:s reguljära statistik eller hos AMS beträffande utbildning, arbetslöshet, sysselsättning, in- komster och andra relevanta variabler följa deltagarna i Kunskaps- lyftet. Även de enkäter som genomförs vid gik vid används för att ge kompletterande in- formation till detta projekt. Olika grupper deltagare i särskiljs för att man ska kunna skapa jämförelsegrupper till dem bland personer som inte del- tar i . De senare består dels av arbetslösa och dels av deltagare i arbetsmarknadsutbildning. Individerna studeras både vad avser aktiviteter före och efter tiden i eller motsva- rande. Tre kullar studeras – de som , 2000 och 2001 bör- jar i . För exempelvis dem som påbörjar Kunskaps- lyftet och deras jämförelsegrupper kommer inkomst- och arbetsmarknadsförhållandena före att spåras till- baks . För inkomst- och arbetsmarknadsförhållanden efter sker en uppföljning . Tidsmässigt kommer resultaten från de olika delprojekten att suc- cessivt allt mer fylligt belysa följande aspekter: –geografisk och yrkesmässig rörlighet –privat- och samhällsekonomiskt utfall av . får kontinuerlig avrapportering från res- pektive delprojekt. ...... och två kompletterande satsningar Ett kompletterande projekt inriktat på snabb återfö- ring genomförs av . Det bygger på ett system av indikatorer som ska fungera som ett early warning system. Indikatorerna be- skriver på kommunnivå målgruppens storlek och sammansättning, deltagare i , avbrutna och fullföljda studier samt övergång till högskola. På individnivå handlar det om benägenheten att studera, att inte studera eller inte fullfölja studier i olika grupper. Förändringar och skillnader mellan kommuner och över tiden be- skrivs och analyseras med utgångspunkt från bl. a. utbildnings-, nä- rings- och arbetsmarknadspolitiska variabler. Avrapporteringen sker med början och fram med fylligare rapporter till och i samband med slutrapporten . som modell och metod är ett projekt som initierade med viss förtur. Syftet är att analysera den modell för genomförandet av som re- geringen valde. I den ingår en Delegation för inom med representanter för utbildnings-, arbetsmark- nads-, närings- och handels- samt och tillhö- rande sekretariat. Sekretariatet har ansvarat för en dialog med kom- munerna under planeringen av och dess genomför- ande . Erfarenheterna av i dessa avseenden är intressanta att dokumentera och analysera ur olika syn- vinklar. Inom kan den interdepartementala dele- gationsmodellen vara användbar även i andra sammanhang när det gäller att hantera frågor av sektorsövergripande natur och frågor som behöver en snabb och slagkraftig beslutsstruktur. För relationerna stat–kommun och utvecklingen av vuxenutbildningen har också de- legationsmodellen inneburit vissa nya inslag som är intressanta att analysera inför överföringen av Delegationens arbetsuppgifter till Projektet genomförs av Statskontoret i samarbete med sekretariat och beräknas kunna slutrap- porteras . kommer resultat från en av de utvärderingar av som kommittén initierat att lämnas till regeringen. Det gäller undersökningen om vad kostar i praktiken vilken genomförs av Statskontoret. Undersökningen syftar huvud- sakligen till att ta reda på om det statsbidrag som kommunerna erhål- ler inom ligger på en rimlig nivå. Som mer underord- nat syfte finns att ge en bild av vilken typ av utbildningsanordnare som är vanligast använd för olika kurstyper – utbildning i egen regi med eller utan upphandlingsförfarande inom kommunen, utbildning i annan kommun eller utbildning upphandlad på entreprenad. Slutli- gen ska Statskontoret försöka belysa vilken anordnarkategori som är mest kostnadseffektiv. Den undersökning som genomförs av Statskontoret belyser kost- nadssituationen i de lokala Kunskapslyftsprojekten . I undersökningen deltar 41 kommuner som är väl spridda över kommungrupperna storstäder, förorter, större städer, medelstora städer, industrikommuner, landsbygdskommuner, gles- bygdskommuner, större övriga kommuner och mindre övriga kom- muner. De kommuner som valts ut för undersökningen har bland an- nat valts ut för att ge geografisk spridning. De har också valts för att representera varierande kommunstorlekar, olika initial utbildnings- nivå och olika avvägning mellan kurstyper i . Alla de tre kommuner som tillhör kommungruppen storstäder finns med i undersökningen eftersom de har en stor utbildningsvolym inom sats- ningen. Tillsammans stod de 41 deltagande kommunerna för cirka en tredjedel av den totala verksamhetsvolymen inom . Undersökningen är en enkätundersökning där de kommuner som deltar fått vara med och påverka enkätens utformning och undersök- ningens förutsättningar. Kommunernas enkätsvar ger en bild av de- ras övergripande kostnader för rekrytering, rådgivning, utveckling och administration inom . Dessutom redovisas direk- ta kurskostnader fördelade på både nämnda anordnartyper och kurs- kategorierna allmänna kurser på gymnasial nivå, yrkeskurser på gymnasial nivå och orienteringskurser. För de kommuner som erhöll statsbidrag till grundläggande vuxenutbildning redo- visas även kostnader för den nivån. När Statskontorets undersökning om kommunernas kostnader för blivit färdig kommer den att tillställas regering- en i en särskild skrivelse från . Preliminära resultat från Statskontoret anger att kostnadsbilden är väldigt varie- rad och relativt svårtolkad. Tendensen verkar dock vara att för fler- talet kommuner har de verkliga kostnaderna för legat i nivå med de statsbidrag som kommunerna erhållit. (Statskontoret, 1998) Reflexioner och förslag till fortsatt arbete 255 13Reflexioner och förslag till fortsatt arbete har varit en mycket framgångsrik satsning i många avseenden. Den marknadsföring som omgivit satsningen och den positiva massmediala uppmärksamheten har i kombination med Särskilt utbildningsbidrag väckt intresse för vuxenutbildning. Till- sammans med ett mer attraktivt och efterfrågeanpassat kursutbud har man fått en stor tillströmning av studerande till utbildning på gymnasial nivå. De studerande ser ofta som en bra möjlighet att ta igen det man saknar i utbildningsväg och för väldigt många har studierna inneburit ett personligt lyft. följer med stort intresse de nya utveck- lingstendenser som uppstått till följd av och hur de fortplantar sig till ordinarie utbildning för vuxna, ungdomsutbild- ning och arbetsmarknadsutbildning. Det är naturligtvis alldeles för tidigt att ha någon bestämd uppfattning om exakt vart dessa utveck- lingstendenser kommer att leda. Inte desto mindre har funnit det angeläget att redan på detta stadium re- flektera över vissa aspekter i de processer som kommit igång. Avsik- ten med är ju att tillföra vuxenutbildningssystemet ett dynamiskt element som leder till kontinuerliga förändringar både på lokal och nationell nivå utan att nödvändigtvis invänta definitiva, externa utvärderingar. Kommitténs reflexioner i det följande är av olika karaktär. En del leder fram till frågor som har att göra med planeringen av det fort- satta utredningsarbetet inom kommittén. Andra handlar om utveck- lingsområden där man i kommunerna och inom folkbildningen kan arbeta vidare inom existerande regelverk. Ytterligare andra leder till förslag om regelförändringar. Nedan behandlas dessa diskussioner under de sex huvudrubrikerna: –individernas finansiering av studier –organisation och beslutsprocess för anpassning av utbildningsut- bud till individernas och arbetsmarknadens behov –infrastruktur för utbildning och sysselsättning –kvantitet och kvalitet –pedagogisk utveckling. 256 Reflexioner och förslag till fortsatt arbete Inom vart och ett av dessa områden kan, men behöver inte nödvän- digtvis, frågor som har att göra med både fortsatt utredningsarbete, utvecklingsarbete och regelförändringar ha aktualiserats. Den information som redovisats i tidigare kapitel beträffande de in- divider som deltar i vuxenutbildningen och tar del av dess olika studiestöd ger anledning till reflexioner av olika slag. Det handlar dels om olika effektivitetsperspektiv, dels om olika fördel- nings- och rättviseperspektiv. Med den typ av deltagande i vuxenut- bildningen som vi nu har leder det till ett samhälle som fungerar ef- fektivt ur demokratisk synvinkel? Får vi dessutom en effektiv arbets- marknad och ekonomi? Är det de som fått minst av samhällets utbildningsresurser som får en chans att komma igen och få sina behov av personlig och yrkesmässig utveckling tillgodosedda? När man tar upp dessa målfrågor måste man ha i minnet vilka grupper som är de primära målgrupperna för statens extra bidrag till . Det är ju i huvudsak genom dem man kan ha fått en förskjutning av deltagandet i vuxenutbildningen. Det handlar således i huvudsak om dem som saknar gymnasieutbildning och inom den gruppen i första hand om de arbetslösa, i andra hand om de anställda och först i tredje hand om övriga vuxna. När kommittén diskuterade målgrupper i sitt första delbetänkande En strategi för kunskapslyft och livslångt lärande (SOU 1996:27) framhölls att all vuxenutbildning som leder fram till gymnasienivå bör ha hög prioritet men att man vid behov skulle kunna göra följan- de rangordning: 2.Utbildning på gymnasienivå som syftar till att stärka individernas delaktighet i samhället och ställning på arbetsmarknaden 3.Övrig utbildning på gymnasienivå för vidare studier och arbete. I detta sammanhang vill kommittén påpeka att enligt SCB:s beräk- ning finns i den arbetsföra befolkningen 25–de flesta individer utan gymnasieutbildning bland de anställda. Därefter kom- mer de som är utanför arbetskraften och sedan de som är arbetslösa. Det finns kommuner där de arbetslösa har en högre genomsnittlig ut- bildning än de som är sysselsatta. Kommittén har för avsikt att när- mare undersöka dessa förhållanden och återkomma till avvägningen mellan offentlig vuxenutbildning för anställda, arbetslösa och dem Reflexioner och förslag till fortsatt arbete 257 som är utanför arbetskraften i sin rapport och i sitt slutbe- tänkande. Detsamma gäller avvägningen mellan offentliga satsningar på oli- ka utbildningsnivåer. När det gäller gruppen anställda måste man ex- empelvis alltid noggrant överväga hur ansvarsfördelningen ska se ut mellan stat, individ, fackliga organisationer och arbetsgivare. Ju vi- dare definition av vad som ska ingå i det offentliga ansvaret för kun- skapslyft och livslångt lärande desto större kan begränsningarna för de anställdas möjligheter att delta behöva bli. På denna punkt förbe- reder emellertid en arbetsgrupp inom förslag till hur parternas gemensamma arbete för ökad kompetensutveckling i arbetslivet kan stödjas av regeringen (A98/265/AL). Förslagen ska presenteras senast . Detta hindrar inte att det även därefter kan återstå vissa frågor för kommittén att ta ställning till beträffande exempelvis möjligheterna för olika grupper eller enskilda anställda att delta i utbildning i arbetslivet. I gruppen utanför arbetskraften i arbetsför ålder finner man bl. a. många socialbidragstagare, långtidssjukskrivna och förtidspensio- nerade men även många funktionshindrade och invandrare. Kom- mittén har i ett särskilt tilläggsdirektiv fått i uppdrag att utreda situ- ationen för studerande med funktionshinder inom alla former av vuxenutbildning (Dir. 1997:104). har i första hand inneburit att fler individer kan ta del av vuxenutbildning på gymnasial nivå. I den utsträckning olika deltagarkategorier kan identifieras bland dessa studerande har inga större förskjutningar kunnat noteras. Om man jämför har deltagarna i vuxenutbildning ungefär samma ålder och utbildningsbakgrund som tidigare och en lika stor andel är utrikesfödda som . Andelen kvinnor och andelen heltidsstuderande har dock ökat. Jämför man i stället dem, som av kommunerna identifierats som Kunskapslyftsstude- rande, med övriga studerande i vuxenutbildning finner man vissa skillnader.