sou · GMB334 · 1999-01-01 00:00:00 — Den beskrivs på följande sätt i propositionen. 3TEG F¶R STEG MODELLEN Syftet med steg-för-steg-modellen är att beskriva hur tillämparen bör göra bedömningen av arbetsförmåga med olika arbeten som grund och de ställningstaganden som tillämparen bör göra när rätten till ersättning skall avgöras. Om svaret i t.ex. steg 1 är ja behöver ytterligare prövning inte göras. Om svaret är nej går tilllämparen vidare till nästa steg, osv. I förutsättningarna ingår då givetvis att det är klarlagt att den försäkrade lider av en sjuk- dom, samt att det är denna sjukdom som sätter ned den försäkra- des arbetsförmåga. Begreppet "rehabilitering" används i detta sammanhang i betydelsen arbetslivsinriktad rehabilitering. Me- dicinsk rehabilitering ingår i benämningen nödvändig behandling och konvalescens. Vid bedömningen av arbetsförmågan och rätten till ersättning bör följande överväganden vara vägledande. 44 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 3TEG +AN DEN F¶RS¤KRADE UTF¶RA SITT VANLIGA ARBETE EFTER N¶DV¤NDIG BEHANDLING OCH KONVALESCENS I det första steget bör arbetsförmågan i första hand bedömas i förhållande till i vilken utsträckning den försäkrade har förmåga att utföra sitt vanliga arbete eller annat lämpligt arbete som ar- betsgivaren tillfälligt erbjuder den anställde. Om den försäkrade inte kan utföra sitt vanliga arbete men bedöms kunna göra det efter behandling och konvalescens utges sjukpenning. 3TEG +AN DEN F¶RS¤KRADE UTF¶RA SINA NUVARANDE ARBETSUPPGIFTER EFTER VISS REHABILITERING ELLER ANPASSNING AV ARBETSUPPGIFTERNA Här gäller frågan i första hand om den försäkrade kan anses kunna återgå till sitt vanliga arbete. Bedömningen blir beroende av vilka åtgärder för återgång som krävs och hur omfattande dessa är. Åtgärder som t.ex. fysisk anpassning av arbetsplatsen, exem- pelvis i form av en anpassad arbetsstol eller liknande, kan anses vara en åtgärd av sådan begränsad omfattning som gör att den försäkrade kan bedömas i förhållande till återgång till sitt vanliga arbete. Sjukpenning utges från försäkringen under nödvändiga åtgärder. Regeringen delar utredningens uppfattning att rehabilitering för återgång till det vanliga arbetet inte alltid bör vara det alter- nativ som kommer före nästa alternativ (3) enligt vilket den för- säkrades arbetsförmåga bedöms i förhållande till annat arbete som den försäkrade kan omplaceras till utan rehabiliteringsåt- gärder. Direkt omplacering till annat arbete kan inte heller alltid vara det alternativ som bör komma först. Omständigheterna i det enskilda fallet får vara avgörande för om ersättning under reha- bilitering bör kunna utges. Vid bedömningen av vilket alternativ som är lämpligast bör såväl den försäkrades och arbetsgivarens önskemål som kostnaderna för försäkringen vägas in. Om ar- betsgivaren erbjuder återgång till det tidigare arbetet bör rätten till ersättning under rehabilitering inför sådan återgång vara be- gränsad i tiden. Utredningen har vid sina överväganden diskute- rat möjligheten att som riktlinje ange att ersättning skulle kunna godtas. Regeringen anser att en sådan riktlinje utgör en rimlig tid för rätt till rehabiliteringsersättning i dessa fall och att ersättning därför inte annat än i undantagsfall bör lämnas . –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 45 3TEG +AN DEN F¶RS¤KRADE UTF¶RA OCH ERH¥LLA ANDRA ARBETSUPPGIFTER HOS SIN ARBETSGIVARE UTAN EXTRA INSATSER I och med att det blir klarlagt att den försäkrade inte kan återgå till sitt vanliga arbete bör arbetsförmågan bedömas i förhållande till möjligheterna att få ett annat arbete, dvs. omplacering hos ar- betsgivaren. Om så är fallet bör den försäkrades arbetsförmåga bedömas i förhållande till detta arbete. Sjukpenning utges under nödvändig behandling och konvalescens. Ingen sjukpenning ut- ges i avvaktan på att arbetet blir tillgängligt. 3TEG +AN DEN F¶RS¤KRADE ERH¥LLA ANDRA ARBETSUPPGIFTER HOS SIN ARBETSGIVARE EFTER VISS UTBILDNING ANPASSNING AV ARBETSUPPGIFTER ELLER LIKNANDE REHABILITERANDE INSATSER Prövningen i denna del får förutsättas ske med utgångspunkt i den begränsade tid under vilken ersättning vid rehabilitering kan utges . Det innebär en rehabiliteringsinsats som inte tar mer än i anspråk. Vidare bör det vara klarlagt att den för- säkrade efter rehabiliteringsinsatsen i princip erbjuds ett arbete hos arbetsgivaren. Det är visserligen inte möjligt att garantera vad som sker , men rehabiliteringsinsatserna bör ha ett klart mål och det bör vara troligt att detta mål kan uppnås. Rehabilitering som syftar till en önskad, men inte klarlagd, möjlighet till annat arbete hos arbetsgivaren bör inte ge rätt till ersättning från försäkringen. 3TEG +AN DEN F¶RS¤KRADE ARBETSMARKNADEN NORMALT F¶REKOMMANDE ARBETE UTAN EXTRA INSATSER Om det inom ramen för arbetsgivarens verksamhet inte finns något lämpligt arbete bör arbetsförmågan prövas mot arbets- marknaden utanför den försäkrades anställning. Om den försäkrade, trots den sjukdom han eller hon har, kan klara ett annat på arbetsmarknaden normalt förekommande ar- bete har han eller hon inte rätt till ersättning från försäkringen. Den försäkrade är, objektivt sett, arbetsför även om arbetet inte finns direkt tillgängligt för honom eller henne. De föregående stegen tar enbart sikte på försäkrade som har en anställning. För försäkrade som saknar arbetsgivare, t.ex. ar- betslösa, uppdragstagare och egenföretagare bedöms rätten till ersättning direkt enligt reglerna i detta steg. 46 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 3TEG +AN DEN F¶RS¤KRADE ARBETSMARKNADEN NORMALT F¶REKOMMANDE ARBETE EFTER VISSA REHABILITERANDE INSATSER T EX UTBILDNING ELLER OMSKOLNING Även i detta steg bör prövningen ske med utgångspunkt i de tids- ramar för rehabilitering som står till buds. Det innebär en rehabiliteringsinsats som inte tar mer än i anspråk. Rehabiliteringsinsatserna bör syfta till att göra den försäkrade att klara ett lämpligt arbete på arbetsmarknaden. Om något lämpligt arbete inte finns att tillgå efter avslutad rehabilite- ring, men den försäkrade har förmåga att utföra ett sådant, utges inte längre ersättning från socialförsäkringen. 3TEG R DEN F¶RS¤KRADE VARAKTIGT ELLER F¶R AVSEV¤RD TID ARBETSOF¶RM¶GEN Den prövning som bör göras i detta steg motsvarar den som sker när den försäkrade ansöker om förtidspension/sjukbidrag eller när byter ut den försäkrades sjukpenning mot sådan pension. När det gäller sysselsättning som anordnas särskilt för perso- ner med nedsatt arbetsförmåga krävs det att den försäkrade fak- tiskt erbjuds ett sådant skyddat arbete för att han eller hon inte längre skall ha rätt till ersättning från försäkringen. korrigerade (SfU6 s. 13) skrivningen i pro- positionen som tydde på att egenföretagare och uppdragstagare skulle bedömas direkt enligt steg 5. Även steg 1 och 2 är tillämpliga också för dessa försäkrade. 3.4.3Vilka alternativa lösningar finns? Utredningen har inledningsvis övervägt flera alternativa lösningar inom såväl arbetslöshetsförsäkringen som socialförsäkringen. En lösning skulle kunna vara att inom arbetslöshetsförsäkringen in- föra en generell möjlighet för företagare att fyllnadsstämpla vid del- tidsarbetslöshet, dvs ta bort de särskilda reglerna i arbetslöshetsförsäk- ringen för företagare. En annan lösning skulle kunna vara att, som bl.a. föreslås i riks- dagsmotioner, undanta företagare från bedömning enligt steg 5 i steg- för-steg-modellen, dvs. införa särskilda regler för företagare vid be- dömning av rätten till sjukpenning och förtidspension. En tredje lösning skulle kunna vara en viss modifiering inom båda försäkringarna. –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 47 3.4.4En lösning inom arbetslöshetsförsäkringen? Utredningen har övervägt och förkastat en generell lösning inom ar- betslöshetsförsäkringen. Det skulle enligt vår uppfattning leda alltför långt att införa en generell möjlighet för företagare att fyllnadsstämpla vid deltidsarbetslöshet på samma sätt som arbetstagare. Enligt dagens regler anses en företagare arbetslös när hans eller hennes personliga verksamhet i rörelsen vid en samlad bedömning an- ses ha upphört annat än tillfälligt. Orsaken till att företagares ersätt- ningsberättigade arbetslöshet anses inträffa först när verksamheten i sin helhet lagts ned annat än tillfälligt är främst kontrollsvårigheter och risk för konkurrenssnedvridning. En generös ersättningsrätt har ansetts innebära risk för att arbetslöshetsförsäkringen används som inkomstut- fyllnad i mindre lönsamma företag. Därmed skulle konkurrensför- hållandena i branschen och/eller på orten snedvridas. Det har i olika sammanhang framförts kritik mot att ersättningsrätten är alltför snäv för företagare. En viss uppmjukning av reglerna får dock anses ha skett i och med att en samlad bedömning numera skall göras och att ersätt- ning skall kunna utges när företagaren tillfälligt upphör med sin verk- samhet. Denna möjlighet kan utnyttjas en gång. Rätten till ersättning då företagaren tillfälligt upphört med verksamheten är knuten till både personen i fråga och till företaget. Utredningen anser att de argument som i olika sammanhang fram- förts mot en generell utvidgning av ersättningsrätten till att omfatta även deltidsarbetslöshet för företagare kvarstår. Företagare avgör i princip helt på egen hand i vilken omfattning han eller hon skall arbeta i sitt företag. Mot den bakgrunden är det mycket tveksamt att ge före- tagare en generell möjlighet till arbetslöshetsersättning för det fall företagaren anser sig vara deltidsarbetslös. Det är inte heller troligt att det går att vinna allmänt gehör för en sådan tanke. Den mångfald av faktorer som påverkar en näringsverksamhet och de stora möjligheter företagaren har att inom bl.a. skattelagstiftningens ramar själv styra in- riktning och utfall av verksamheten talar också mot en generell rätt till ersättning vid deltidsarbetslöshet för företagare. 3.4.5En lösning inom socialförsäkringen? Bl.a. i riksdagsmotioner föreslås att nuvarande problem skall lösas ge- nom att företagare undantas från bedömning enligt steg 5 i steg-för- steg-modellen, dvs. att särskilda regler för företagare införs vid bedöm- ning av rätten till sjukpenning och förtidspension. 48 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG Fr.o.m. gäller, som tidigare redovisats, delvis nya kriterier för rätt till sjukpenning och förtidspension. Vid bedöm- ning av i vad mån arbetsförmågan är nedsatt skall beaktas den försäk- rades förmåga att försörja sig själv genom sådant arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden, eller genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. En generell princip i socialför- säkringen är att anställda och företagare skall behandlas lika vid be- dömning av rätt till ersättning. En försäkrad som inte längre klarar sitt vanliga arbete på heltid, men vars medicinska tillstånd inte utgör något hinder för annat heltidsarbete, har inte någon rätt till sjukpenning eller förtidspension. Om den försäkrade i ett sådant fall stannar kvar på del- tid i sitt vanliga arbete han eller hon söker annat heltidsar- bete kan han eller hon sägas vara partiellt arbetslös om inte något annat arbete finns tillgängligt. Detta gäller såväl arbetstagare som företagare. Utredningen har tittat på vilka frågor som skulle behöva lösas för att genomföra en förändring som innebär att företagare skall kunna un- dantas från steg 5 i steg-för-steg-modellen. Nedan redovisas några av dessa frågor. En fråga som måste lösas är vilka som skall undantas. Socialförsäk- ringen har en definition för egenföretagare som används enbart vid be- räkning av inkomstunderlag. Denna definition är inte användbar i detta sammanhang. Personkretsen som skall omfattas av ett undantagande måste definieras som man avgör hur arbetsförmågan skall bedömas för den som har både anställning och företag. Arbetsförmåga bedöms i förhållande till individens samlade förmåga oberoende av förvärvsförhållanden. En annan fråga som måste lösas är om eventuella särregler skall gälla alla företagare eller enbart vissa grupper och i så fall hur dessa skall definieras. Vidare måste fastställas om särregler skall gälla all arbetsoförmåga på grund av sjukdom eller bara viss arbetsoförmåga eller viss sjukdom och i så fall vilka som skall komma ifråga. I detta sammanhang måste också avgöras om särregler skall gälla även när arbetsförmågan är helt nedsatt i det vanliga arbetet som hel arbetsförmåga finns i annat arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden, dvs. både vid hel och partiell arbetsoförmåga i det vanliga arbetet. Ytterligare en fråga att ta ställning till är om särregler för företagare skall gälla oberoende av ålder, dvs. om samma särregler skall gälla för en 30-årig och en 60-årig företagare. Om arbetsförmågan för företagare inte skall bedömas med utgångs- punkt i hans eller hennes förmåga att försörja sig själv genom sådant arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden måste man fastställa i förhållande till vad arbetsförmågan i stället skall bedömas. –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 49 Om särregler skall införas för företagare måste finansieringen också diskuteras. Vid en finansiering genom socialavgifter uppstår frågan om avgifter skall tas ut på hela kollektivet försäkrade eller om avgifter skall tas ut enbart på gruppen företagare. I det senare fallet måste dessa identifieras i avgiftshänseende. Definitionen måste beakta att företaga- re med aktiebolag betalar arbetsgivaravgifter medan övriga före- tagare betalar egenavgifter (2 kap. 1 § resp. 3 kap. 1 § lagen (1981:691) om socialavgifter). Utredningen har också tittat på vad särregler för företagare skulle innebära för likabehandlingsprincipen i förhållande till arbetstagare. Följande exempel visar vad som skulle bli följden om arbetsförmågan för en företagare enbart relateras till tidigare arbete. Personerna i exempel 4 (avsnitt 3.2). Båda har kvar till ålderspension. Båda bor på den ort där familjen bott i flera generatio- ner. Den anställde bor på familjens lilla nedlagda jordbruk, företagaren bor på familjens stora aktiva jordbruk. Den anställde får arbetslöshets- ersättning i avvaktan på annat arbete, kanske på annan ort. Väljer han att arbeta kvar på deltid och inte söka annat arbete får han inte någon ersättning vare sig från arbetslöshets- försäkringen eller socialförsäkringen. Företagaren får halv förtidspen- sion och behöver inte söka annat arbete. Två bagare har mjölallergi vilket gör att de inte kan återgå till arbete som bagare. Båda har användbar högskoleutbildning inom databranschen men har valt bageriarbetet på grund av intresse. Båda kan lätt få annat arbete på arbetsmarknaden. Den ene är anställd och får ingen ersättning från socialförsäkringen eftersom han kan få ar- bete så snart han anmäler sig hos arbetsförmedlingen eller hos lämplig arbetsgivare. Den andre har samma möjligheter att få arbete men han äger bageriet och definieras därmed som företagare och kan få hel för- tidspension. De redovisade exemplen visar att dagens regler till F¶RETAGARES NACKDEL i arbetslöshetsförsäkringen, vid särregler beträffande sjukpenning och förtidspension, skulle kompletteras med regler till ARBETSTAGARES NACK DEL i socialförsäkringen. Sådana särregler för företagare skulle också innebära att personer inom samma företag behandlas olika. Bedöm- ningen av företagarens egen arbetsförmåga skulle göras enligt gynn- sammare regler än bedömningen av arbetsförmåga hos företagarens 50 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG anställda även när de utför samma arbetsuppgifter. Detta kan ses mot bakgrund av att av företagarna har anställda. Om arbetsförmågebedömningen för företagare skall göras enbart i förhållande till de arbetsuppgifter företagaren har haft innebär det inte enbart en återgång till de regler som gällde före lagändringen utan också en utvidgning av dessa regler. Utredningen gör den bedömningen att de särregler som diskuteras för företagare i socialförsäkringen dessutom kräver stora principiella förändringar av de grundläggande förutsättningarna för rätt till sjuk- penning och förtidspension, eftersom denna bedöms efter den samlade arbetsförmågan oberoende av i vilken förvärvsform arbetet ut- förs. Positiva särregler för företagare i socialförsäkringen torde också, på samma sätt som anses gälla ersättning från arbetslöshetsförsäk- ringen, medföra risk för konkurrenssnedvridning och bli ett stöd till olönsamma företag. Mot denna bakgrund anser utredningen att det inte skall införas sär- skilda regler för företagare vid bedömning av rätten till sjukpenning och förtidspension. En anpassning av steg-för-steg-modellen så att företagare omfattas av alla steg i steg-för-steg-modellen bör däremot vara möjlig. En sådan anpassning skulle innebära att den särbehandling som finns inom socialförsäkringen skulle försvinna. 3.4.6En lösning med viss modifiering inom båda försäkringarna? En företagare kommer snabbare till steg 5 i steg-för-steg-prövningen än en arbetstagare och när han eller hon bedömts arbetsför i ett annat för- värvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden har företagaren inte samma möjlighet som arbetstagaren att få arbetslös- hetsersättning vid deltidsarbetslöshet. En möjlig lösning skulle kunna vara en viss modifiering inom såväl socialförsäkring som arbetslöshetsförsäkring genom att den negativa särbehandlingen slopas så långt det är möjligt inom båda försäkringar- na. En sådan modifiering skulle innebära en viss ökning av rehabilite- ringsmöjligheterna för företagare inom socialförsäkringen och en viss ökning av möjligheterna för företagare att få arbetslöshetsersättning. Företagare prövas då enligt alla steg i steg-för-steg-modellen och ges därefter – om nödvändigt – rätt till arbetslöshetsersättning i tydligt de- finierade situationer på deltid, dvs. i princip samma prövningar och möjligheter som för arbetstagare. –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 51 3.4.7En modifiering inom socialförsäkringen 5TREDNINGENS F¶RSLAG Företagare bör så långt det är möjligt jäm- ställas med arbetstagare vid prövning av arbetsförmåga och rehabi- literingsbehov. Även företagare bör därför omfattas av steg 3 och 4 i steg-för-steg-modellen. Steg-för-steg-modellen är avsedd att vara en vägledning vid bedöm- ning av arbetsförmåga och rätten till ersättning och rehabilitering. Syf- tet med åtgärderna skall vara att skapa möjlighet till återgång i arbete. Som framgår av redovisningen av steg-för-steg-modellen kan rehabili- teringsinsatser för företagare enligt dagens regler vidtas för återgång till nuvarande arbetsuppgifter, steg 2, och för återgång i annat på ar- betsmarknaden normalt förekommande arbete, steg 6. Däremot saknas i princip utrymme för bedömning av företagare enligt stegen 3 och 4 då dessa steg uttalat tar sikte på återgång i arbete hos en arbetsgivare. I den praktiska tillämpningen är avgränsningen mellan steg 2 och följan- de steg dock inte lika tydlig. En anpassning av steg-för-steg-modellen så att företagare omfattas av alla stegen är enligt utredningens uppfattning lämplig som ett led i att öka likabehandlingen av arbetstagare och företagare. Steg 3 och steg 4 skulle därmed uttalat omfatta även företagare. Formuleringen av de aktuella stegen bör, efter komplettering som visar att de även omfattar företagare, ges följande lydelse. Kan den försäkrade utföra och erhålla andra arbetsuppgifter hos sin arbetsgivare ELLER I DEN utan extra Kan den försäkrade erhålla andra arbetsuppgifter hos sin arbetsgivare ELLER I DEN efter viss utbildning, anpassning av arbetsuppgifter eller liknande rehabiliterande insatser? De motivuttalanden i prop. 1996/97:28 som redovisas ovan avseen- de steg 3 och 4 kan, med den här redovisade kompletteringen av respektive rubrik, tillämpas direkt på bedömningen av företagare. Med ett sådant förfarande blir arbetstagare och företagare lika behandlade inom socialförsäkringen även i detta avseende. Utgångspunkten bör vara densamma i båda fallen, nämligen rimliga åtgärder för återgång till arbete hos arbetsgivaren respektive den egna näringsverksamheten. 52 –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 3TEG I STEG F¶R STEG MODELLEN Steg 3 i steg-för-steg-modellen omfattar inte företagare enligt dagens regler. Det torde emellertid ligga i själva företagandets natur att före- tagaren själv tar till vara sina möjligheter inom företaget och när det är möjligt anpassar såväl företag som arbetsuppgifter så verksamheten kan bedrivas även vid en av sjukdom förändrad arbetsförmåga. Sådana åtgärder kan en företagare vidta och det är inte ens säkert att detta kommer till kännedom. För klarhetens skull kan det dock behöva tydliggöras i steg-för-steg-modellen när samtliga steg skall tillämpas även på företagare. Företagarens prövning enligt steg 3 innebär att det klargörs att arbetsförmågan skall bedömas i förhållande till möjligheterna att utföra andra arbetsuppgifter inom företaget när företagaren inte kan återgå till sitt vanliga arbete. Sjukpenning utges, som till arbetstagare, under nödvändig behandling och konvalescens men inte i avvaktan på att arbetet blir tillgängligt. 3TEG I STEG F¶R STEG MODELLEN Steg 4 i steg-för-steg-modellen måste förtydligas om det skall omfatta även företagare. Rehabilitering av en företagare enligt steg 4 får inte leda till någon form av företagsrådgivning från eller det allmännas sida. Affärsidén är alltid företagarens och rehabili- teringsåtgärder för företagaren skall vara någon form av hjälp till själv- hjälp. Företagaren kanske behöver viss utbildning eller arbetsprövning för att kunna övergå till andra arbetsuppgifter. De möjligheter respek- tive begränsningar som gäller beträffande rehabiliteringsåtgärder för anställda bör vid dessa bedömningar också gälla företagare. Reha- biliteringsinsatserna skall ha ett klart mål och det skall vara troligt att detta mål kan uppnås. Någon utvidgning utöver den att även företagare skall omfattas av prövningen i steg 4 bör inte göras. Utredningen har diskuterat om rehabiliteringsåtgärderna för före- tagare vid prövning i steg 4 skall begränsas till vad som kan anses ligga inom DEN eller om även övergång till en ANNAN IN RIKTNING AV VERKSAMHETEN och en ändrad företagsidé skall kunna rym- mas i denna rehabiliteringsfas. För en arbetstagare finns i steg 4 i princip endast två uttalade be- gränsningar. Den ena är begränsningen – rehabiliteringsinsatsen får inte ta mer än i anspråk – den andra är att rehabiliteringsin- satserna skall ha ett klart mål och det bör vara troligt att detta mål kan uppnås. I övrigt är det arbetstagarens och arbetsgivarens gemensamma förutsättningar som styr. För arbetsgivaren är det de faktiska omstän- –VERV¤GANDEN OCH F¶RSLAG 53 digheterna såsom företagets storlek och arbetsgivarens möjligheter att bereda arbetstagaren alternativa arbetsuppgifter som avgör. För ar- betstagaren är det hans eller hennes personliga förutsättningar att efter rehabiliteringsinsatser utföra andra arbetsuppgifter som begränsar al- ternativen. Detta påverkar arbetstagares möjligheter att få andra arbets- uppgifter hos arbetsgivaren. Möjligheten att finna alternativa arbets- uppgifter är naturligtvis ofta större hos en stor arbetsgivare med en blandad verksamhet än hos en liten arbetsgivare med en specialinriktad verksamhet. Om företagaren så långt det är möjligt skall jämställas med arbets- tagare i prövning enligt steg 4 kan rehabiliteringen inte enbart inriktas på arbetsuppgifter inom ramen för den tidigare verksamheten. Även övergång till en annan inriktning av företagandet bör vara möjlig. Däri- genom ges företagaren en ytterligare möjlighet att kompensera det hinder för fortsatt arbete i den tidigare verksamheten som uppstått på grund av sjukdomen. En företagare som tidigare själv utfört alla ar- betsuppgifter i sin rörelse kan t.ex. behöva viss utbildning eller praktik hos något annat företag för att kunna ändra rörelsens inriktning så att han eller hon i fortsättningen kan ta till vara sitt teoretiska kunnande och använda detta på ett annat sätt inom den egna verksamheten.