sou · GMB392 · 1999-01-01 00:00:00 — Graden av framgång beror på viljan och drivkraften hos lokala företag, föreningar och offentliga organ att fungera som ett nätverk av kompetenser som samlat driver utvecklingen. De lokala nätverken kan ses som en sammansättningsindustri för turism. Om inte produkten utgör en helhet riskerar marknadsföringen att misslyckas (Tenanco 1997). Lokala och regionala turistorganisationer har ofta alltför begränsade finansiella och personella resurser för att genomföra sammansättningar av kompletta turistprodukter. I stället ägnar de huvuddelen av sina ansträngningar åt marknadsföring. Undantag förekommer dock i form av goda exempel på framgångsrik samverkan, som resulterat i väl paketerade och bokningsbara produkter och där även mottagningsapparaten och genomförandet på resmålet fungerar. Bland exemplen kan våra mest attraktiva skid- och fjällområden nämnas. 36 Samverkan i framtidens företag – motiv och exempel SOU 1998:92 Föreningen är ett samarbetsorgan och en ideell förening som arbetar med marknadsföring, information och andra frågor av gemensamt intresse för både festivalpublik och arrangörer. Föreningen startades av ett tiotal av de mer etablerade festiva- lerna, bl.a. Musik vid Siljan och Konstveckan i . har Svenska Musikfestivaler 40 medlemmar. Arbetet i föreningen leds av en styrelse med arvoderad ordförande. Omsättningen i föreningen uppgår till . En viktig del i samordningsarbetet är gemensam marknadsföring såväl nationellt som internationellt. Förutom praktiskt samordningsarbetet arbetar föreningen med lobbying för att påverka villkoren för kulturturism. Festivalerna är spridda över och alla tänkbara musikstilar finns representerade. Ofta knyts intilliggande näringar till festivalerna. Ett exempel på ett sådant helhetskoncept är då Ystadsoperan gav . Konceptet var då att åka tåg med operavagnen till och från konserten och under resan bjudas på italiensk mat. Föreningen opererar i gränslandet mellan idealitet och affärsmässighet. Båda delarna behövs för att nå bästa resultat, anser man. Det som håller samman en sådan organisation är den egna inre drivkraften. Engagemanget bygger på genuint intresse för musik och hembygd. Organisationer av det här slaget skapar inga starka byråkratier då de ekonomiska resurserna går åt till att klara själva festivalen.10 Antalet företag inom IT-branschen kan uppskattas t ill ca 10 000. Av dessa är merparten småföretag. Ökningstakten i nya företag är hög och den stiger i takt med att marknaden växer och att IT-lösningarna blir allt mer komplexa. Sex hundra företag svarar för av den totala omsättningen på ca . I IT-branschen är det vanligt att företagen inte bara är konkurrenter utan även samarbetspartners. Man köper av och säljer till varandra. Kunderna bygger system med komponenter från flera företag. 10 Strategiska nätverk i Turistsverige. Uppsats av och vid , , 1998. SOU 1998:92 Samverkan i framtidens företag – motiv och exempel 37 branschen har därigenom blivit en föregångsbransch vad gäller samverkan. Både fasta och tillfälliga samarbeten förekommer, men som regel är samarbetet situationsanpassat, och varierar i form beroende på den enskilda situationen. Inom branschen finns också en mycket aktiv branschorganisation – IT-företagen – som fungerar som en samman- hållande kraft i olika samverkansprojekt mellan medlemsföretag (intervju med VD i IT-företagen, 1998). Ett intressant exempel på ett samverkansinriktat företag inom branschen är , , som grundades i mitten av 1980- talet. Företaget producerar, förmedlar och säljer PC-program. SPCS har på ungefär växt från 1 milj. kr till 100 milj. kr i omsättning med god lönsamhet, trots den snabba expansionstakten. Antalet anställda har gått från två grundare till knappt 50 anställda för att därefter, med bibehållen tillväxt, minska till ca 25. SPCS har från början valt att organisera sig i nätverksform. bygger verksamheten på anställda programmerare. SPCS har i stället organiserat sig som ett bokförlag, där programmerarna är författare med royalty. SPCS ansvarar för leverantörs- och kundkontakterna. Kunddatabasen och registret över engagerade programmerare utgör SPCS största tillgångar. SPCS är spindeln i ett verksamhetsnät och samordnar såväl produktutveckling som produktion, marknadsföring och distribution. PC-programmen skapas av enskilda experter eller allt oftare av samverkande mikro- företag. SPCS har lyckats växa utan att bli stort och otympligt. Det är vår bedömning att det kommer att utvecklas fler företag som växer genom samverkan, allianser och nätverksbyggande. Ett exempel på att ett större företag ombildats till en gr uppering av mindre företag utgörs av . Inom ramen för denna gruppe- ring har en mer effektiv samverkan skapats vilket också lett till påtagligt högre omsättning och lönsamhet. har samverkan på landsbygden ökat och funnit nya former. Det har tagit sig uttryck i utveckling av samverkan mellan 38 Samverkan i framtidens företag – motiv och exempel mikroföretag samt bildandet av lokala föreningar, byalag och ett stort antal nya kooperativ. Den lokala identiteten är ofta stark och det ligger nära till hands att samarbeta kring gemensamma lokala behov. Vidare leder samverkan i många fall till att nya idéer föds och med det nya projekt i spåren av pågående. Det kan här handla om service i form av skolor, barnomsorg, kommunikationer, butiker med mera. Samverkans- former förekommer även inom verksamheter som t.ex. handelsträd- gårdar, livsmedelsbutiker och ny energiproduktion. Det finns ett tydligt samband mellan å ena sidan utveckling av lokala nätverk och kooperativ och å andra sidan utveckling av hela bygder och regioner (Statskontoret 1997:17). När arbetst illfällen skapas ökar inkomsterna och därmed underlaget för samhällelig och kommersiell service. Både kooperativa daghem och äldreboende ökar möjligheterna att bo kvar på orten som de leder till att lokala arbetstillfällen skapas. På vissa ställen har till och med en negativ befolkningsutveckling vänts till en positiv. Samverkansföretag, nätverk och kooperativ förutspås framgent spela en viktig roll i utvecklingen av näringslivet på landsbygden. är ett bra exempel där näringsliv och samhälle går hand i hand och stöttar varandra för att ta en traditionstyngd ort in i det nya kunskapssamhället. I finns flera företag med mätkunskap som kärna. De samarbetar med varandra. Man köper produktion och specialisttjänster av andra företag. började det med en a vknoppning från Billerud. Duktiga människor drog igång företag med anknytning till den kunskap som fanns. kom så den stora vågen av nystartade företag. Ett exempel är . Man tillverkar och säljer mätinstrument och analysverktyg och sysslar också med informations- insamling. De nya företagen i de nya branscherna sysselsätter 490 personer (jämför med 510 i de gamla skogsnäringarna). Ett exempel på samverkan är projektet . Det innebär 25 veckors utbildning anpassad till de lokala företagens behov. Utbild- ningen består av IT, kvalitet, marknadsföring och kommunikation. Kommunen driver kurserna vid gymnasieskolan och företagen bestämmer innehållet. Finansieringen sker via ett EU-projekt. Eleverna är dels arbetslösa, dels anställda som behöver kompetensutveckling. Samverkan i framtidens företag – motiv och exempel 39 En annan satsning är idékontoret. Det är en ideell förening och syftet är att hjälpa alla som har idéer att också förverkliga dem. Det är före- tagarna som driver idékontorets innehåll och kommunen stöttar med resurser, t.ex. lokaler. Företagarna i har bildat olika föreningar; Företagarna, samarbetsgrupp (verkstadsindustrin) och (köpmännen och tjänsteföretagen). Kommunens närings- livschef sitter med i alla tre organisationerna och är den som håller allla informerade om vad andra gör, tänker och tycker. Idékontoret erbjuder fadderverksamhet, rådgivning, nätverk av kon- takter, lokaler samarbete och finansiering. Den tredje satsningen kallas Säfflemodellen. Den syftar till kvalifice- rad kompetensutveckling med ett kursinnehåll utformat i samarbete med KTH och skräddarsytt efter de lokala företagens krav. Gemensamt är att kommunen, skola och näringsliv samarbetar om alla projekt. Företagen skall vara drivande, kommunen stödjande. I finns 11 industriella utvecklingscentra (IUC) – de 11 är , , , , , , , , , och . Dessa samverkar i ett nätverk för att bli spjutspetstar inom olika nischer. Den organisatoriska formen för IUC är normalt ett aktiebolag, som är majoritetsägt av regionens företag – där ägar- och styrelseansvar vilar på företagen. Andra partners i IUC kan vara högskolor, fackliga organisationer, teknikstiftelser etc. IUC stöds finansiellt av staten genom – för en treårig försöksperiod har 180 m ilj. Härefter är målsättningen att IUC skall vara självgående – och inte beroende av statlig finansiering. Genom bildande av det nationella , där varje IUC har sitt specialkompetensområde och där ägande och styrning sker regionalt, skapas en förankring lokalt, regionalt och nationellt. Internationellt verkar landets alla IUC inom olika EU-projekt. På detta sätt skapas ett nätverk med olika regioner i . IUC får närmast ses som en utveckling av nätverkstanken där små företag samverkar med stora företag, högskolor och andra kompetens- förmedlare. IUC borde ha en god potential att lägga grunden till en dynamisk utveckling av småföretag i nätverk, kanske främst genom kompetensutveckling, teknikutveckling och produkutveckling. Potentia- len borde också finnas att kontakter skapas som leder till helt nya affärer. 7Samverkan som vi är vana att se den Det finns vissa branscher i där samverkan mellan företag är vanligt förekommande och ibland dominerande. I detta avsnitt beskriver vi branscher där företagssamverkan är framträdande; lant- bruket, detaljhandeln och transportsektorn. Inom det svenska lantbruket finns ett stort antal små företag inom jord- och skogsbruk. Många av dessa bedriver även affärsverksamhet inom tillkommande områden, exempelvis turism. Dessa små företag har tillsammans bildat gemensamägda företag inom 18 olika branscher (LRF Internet). De största gemensamägda företagen finns inom branscherna mejeri-, kött&chark-, spannmål-, förnödenhetsinköp samt skog. Den svenska lantbrukskooperationen har historiskt varit en samlande kraft i utvecklingen av livsmedelsindustri och förnödenhetshandel. De första föreningarna bildades (SOU 1996:31, sid. 84). De lantbrukskooperativa föreningarna räknar tillsammans in ca 300 000 som medlemmar. Eftersom enskilda lantbrukare i många fall har medlemskap i flera föreningar utgör dock det totala antalet småföretagare som samverkar i lantbrukskooperationen ett mindre antal. Den samlade omsättningen för Lantbrukskooperationen uppgick till ca och det totala antalet anställda uppgick till ca 35 000 (Lantbrukskooperativ årsbok 1997). Sammantaget kan konstateras att de lantbrukskooperativa företagen utgör en mycket viktig resurs för småföretagandet inom lantbruket. De gemensamägda företagen underlättar för lantbruksföretagaren att nå ut till marknaden med sin råvaruproduktion. Därutöver bidrar de gemensamägda företagen till att skapa mer jämbördiga relationer på marknaden. Genom att samverka i gemensamägda företag skapar lant- brukarna en marknadssituation där de kan hantera affärsförhandlingar med förhållandevis stora uppköpare. Slutligen kan samverkan inom 42 Samverkan som vi är vana att se den gemensamägda företag bidra till att skapa affärsrelationer som möjliggör utnyttjande av kunskapen inom hela förädlingskedjan. Kvalitets- och processtyrning underlättas. Denna typ av småföretagssamverkan är positiv för såväl småföretagen som för samhällsekonomin i stort (SOU 1996:31). Den traditionella småföretagssamverkan som existerat under ett antal decennier har kompletterats med samverkan inom delvis nya områden. Här förtjänar speciellt att nämnas två exempel: maskinringar och farmartjänst (1995). Maskinringens idé – ursprungligen hämtad från – är att enskilda näringsidkare, inte nödvändigtvis lant- brukare, via medlemskap ges möjlighet att vid behov hyra in de maskiner de annars skulle varit tvungna att införskaffa själva. Maskinringen, i många fall organiserad som en ekonomisk förening, äger inte maskinerna, utan förmedlar uteslutande de maskiner som ställs till förfogande av medlemmarna. Maskinringen kan därför ses som en samverkan som reducerar kapitalbehovet för småföretagare inom lantbrukssektorn. har en betydande tillväxt skett i utvecklingen av maskinringar. Vid utvecklandet av maskinringar är det nödvändigt att uppnå en viss skala, för att effektivt kunna genomföra en poolning av resurser. Farmartjänsterna är företag som marknadsför och säljer tjänster från lantbruksföretag. Den bakomliggande logiken är att många lantbrukare har behov att förstärka lönsamheten som de – framför allt inom spannmålssektorn – har disponibel tid och tillgängliga kompetenser som kan utnyttjas för biverksamheter under lågsäsong. Medlemskapet i ett farmartjänstföretag för med sig såväl ökade kontaktytor som ökade möjligheter att, via samverkan, kunna engagera sig i externa uppdrag. Tonvikten ligger på verksamheter liknande de lantbrukaren hanterar i den egna verksamheten, såsom grönyteskötsel och byggnadsarbete. Det förekommer dock även exempel på verksamheter man inte i första hand förknippar med lantbrukare, t.ex. catering, postorderförsäljning och bokföringstjänster (1995). Farmartjänstföretagens kund- underlag är främst lokalt och omfattar såväl små och stora företag, Samverkan som vi är vana att se den 43 kommuner och landsting som privatpersoner. Farmartjänstföretagen är organiserade i (startad ), vilket är medlem i LRF. Det typiska farmartjänstföretaget är en ekonomisk förening med ca femton medlemmar, startad i slutet av 1980- eller (det finns 115 sådana i ). Föreningen har ett begränsat eget kapital. Intäkterna förs i stor utsträckning tillbaks till medlemmarna – lantbruksföretagen. Farmartjänstföretagen samarbetar sinsemellan. Det är vanligt förekommande att farmartjänstföretag vid resursbrist söker överföra uppdrag till systerföreningar. Farmartjänstföretagen fyller en viktig funktion som intäktsgenerator för medlemmarna – småföretagen inom lantbruket. I en undersökning (1995) konstateras att av anslutna medlemsföretag – lantbrukare – indikerar att existensen av farmartjänstföretaget utgör ett överlevnadsvillkor för lantbruksföretagets affärsverksamhet. Även för övriga medlemsföretag tillför farmartjänstföretaget ett viktigt positivt intäktstillskott. Farmartjänstföretagen utgör sålunda ett exempel på bildandet av en kooperativ marknadsplats som i hög utsträckning bidragit till att skapa mervärden för deltagande småföretag inom lant- bruket. En mycket stor del av deltagande lantbruksföretag () ser stora möjligheter att bevara eller utveckla verksamheten genom att medverka i farmartjänstföretaget (1995). Detta bidrar t ill att skapa merintäkter som kompletterar den ordinarie verksamheten. En betydande del av handelns totala omsättning finns inom i vid mening samverkande organisationer. Trenden är också att samverkansgraden ökar, både vad gäller antalet företag och omfattningen/innehållet. Skälet till detta är framför allt den ökade konkurrensen, internationaliseringen och IT-användningen. ICA framhålls ofta som ett exempel på småföretag i samverkan. Drygt 2 000 köpmän samverkar om gemensam i nköpsverksamhet och distribution. Etablering, förnyelse, butiks- och personalutveckling, finansiering och administration är andra viktiga områden där den enskilde handlaren får stöd för att vara konkurrenskraftig. ICA- handlarna är medlemmar i som till äger ICA- 44 Samverkan som vi är vana att se den koncernen (röstandel). Övriga aktier och röster innehas av enskilda ICA-handlare. ICA-rörelsen har arbetat alltmer intensivt med renodlade kedjekoncept. Detta har lett till att starkare affärsmässiga bindningar mellan de enskilda köpmännen och koncernen har utvecklats. Integrationen har stärkts. De områden där samarbetet förekommer flitigast är följande: inköp och leverantörsavtal, marknadsföring och profilering, distribution, produktutveckling, datasystem, finansiering, ekonomisk redovisning samt utbildning. Likheterna mellan vissa existerande köpmanna- strukturer och franchisekedjor har förstärkts. Rötterna till samverkan mellan olika företagare i transportbranschen går t illbaka i tiden. var trafiken av droskor i organiserad i . Under 1930- talet förstärktes småföretagarsamverkan inom sektorn, främst beroende på införandet av regleringar rörande tillståndsgivning. Anslutnings- graden var som följd av regleringar hög. Det förblev den även efter avregleringen. har 12 000 medlemmar (Amini et al. Lastbilsåkarna började att bilda producent kooperativa beställ- ningskontor i form av lastbilscentraler. De växte fram ur ett behov av att samordna bokningar av körningar. finns 184 centraler. Dessa centraler organiserar ca 12 000 åkerier, varav knappt 7 100 är enbilsåkerier. Det är fortfarande kring den operativa transportledningen som de enskilda åkarna främst samverkar. Förutom bokningar av körningar samverkar man kring marknadsföring och ekonomisk förvaltning. Genom att samverka blir de enskilda åkarna konkurrens- kraftigare och kostnadseffektivare. , då antalet lastbilscentraler var ca 500, har antalet minskat som följd av sammanslagningar till större enheter. De har också utvecklats till försäljningsföretag av biltransporter och maskinverksamhet. En annan förändring är att ett externt ägande har initierats i vissa lastbilscentraler. Ombildningar har även skett till börs- noterade företag. Taxinäringen är ett annat exempel inom transportsektorn som grundar sig på samverkan. Innan taximarknaden avreglerades 1990 drevs alla beställningscentraler som ekonomiska föreningar och nästan alla taxiägare var anslutna i taxiföreningar. har det skett en ombildning till aktiebolag och handelsbolag som färre taxi- Samverkan som vi är vana att se den 45 ägare är anslutna till föreningar. finns ett stort inslag av samverkan även i de verksamheter som har bytt associationsform. Det sker även en viss nybildning av taxiföreningar. Utöver gemensamma beställningscentraler är inköp av utrustning ett viktigt område för samverkan. Men man samverkar även kring andra frågor som t.ex. marknadsföring och utbildning. och åkerier är utpräglade småföretagare. Mycket talar för att samverkan är en grundförutsättning för verksamheten. Utan den skulle de ha svårt att driva sina företag. 8En god grund för framgångsrik samverkan Vad är det då som skapar förutsättningar för en bra samverkan? Utifrån erfarenheter från ett antal projekt och program (Temaplan 1997) kan följande nämnas. Småföretagssamverkan bör i ett tidigt skede fokuseras på ett konkret resultat och fastställda former för samarbetet samt en väl genomtänkt uppläggning. Företagen skall komplettera varandra i förhållande till den bärande idén. I vissa fall kan det finnas anledning att hantera konkurrerande verksamheter med varsamhet. 8.3Utgå från företagens behov Företagaren och andra nyckelpersoner vill inte avsätta tid för något som inte anses viktigt för företagens utveckling. Det måste finnas en gemensam behovsbeskrivning och en samverkansidé, som alla medverkande i nätverket ställer upp på och kan enas om. Det finns i alla samverkansprojekt och annat nätverksbildande behov av en eller flera drivande krafter som kan vara motor och spindel i samarbetet. I många fall är det en fördel med en utomstående person, 48 En god grund för framgångsrik samverkan som har tid och inte är bunden av det dagliga operativa arbetet som många småföretagare är. En sådan person bör helst ha egen erfarenhet som företagare eller företagsutvecklare som förstår småföretagandet och som talar företagarens språk. Många samverkansinitiativ kan finansieras direkt av företagen till- sammans, men i många fall kan det av det enskilda företaget upplevas som ett mindre risktagande att gå in i ett samverkansprojekt om det i inledningsskedet föreligger extern finansiering. Det behövs ofta ett gediget förankringsarbete innan projektet startar. är det initiativtagaren som får lägga ner tid och resurser på detta, genom besök och lobbying hos deltagande företag. Framgången bygger på att inblandade aktörer anpassar sig efter varandra och att de vill dela med sig av sina kunskaper och erfarenheter. Samverkansprojekten måste få utvecklas i en takt som passar företagen. Detta är en nödvändig förutsättning för att lära känna varandra och bygga upp ett förtroende. Nätverkets utveckling och framgång är ofta beroende av en eller ett fåtal nyckelpersoner. Detta utgör en risk för kontinuiteten. För att minska denna risk bör man redan från början bygga in mekanismer som minskar beroendet av enstaka eldsjälar. 9Hinder och svårigheter för småföretagssamverkan Svårigheter och hinder för småföretagssamverkan handlar ofta om attityder, värderingar samt brist på motivation. En annan faktor är också bristande kunskap om metoder för att utveckla affärsmässigt samarbete. Det är långtifrån bara den enskilda näringsidkaren som har svårt att se de affärsmässiga fördelarna med småföretagssamverkan. De negativa attityderna och okunskapen kring småföretagssamverkan är vitt spridd i samhället och givetvis en bidragande faktor till den förhållandevis långsamma utvecklingen av småföretagande i sam verkan i . I det följande diskuteras hinder och svårigheter under följande rubriker: Bristande tradition, Regelverk och Riskkapital. 9.1Bristande tradition och attityder Ett av hindren för utvecklandet av småföretagssamverkan samman- hänger med bristande traditioner och erfarenheter. Inom det svenska näringslivet föreligger jämfört med andra europeiska länder såsom , och förhållandevis begränsade erfarenheter av affärsmässigt nätverksbyggande. Historiskt har det i funnits strukturer där samverkan mellan små industri- och hantverksföretag varit en naturlig del i näringslivet. har dock storföretagen och den offentliga sektorn stått i fokus vilket har kastat en skugga över småföretagssektorn. Detta har i viss mån medfört att småföretagare har intagit en defensiv attityd och inte aktivt sökt nya verksamhetsformer. Vid intervjuer med småföretagare framkommer attityder som bland annat speglar ett visst avståndstagande gentemot samverkan. Inom sektorer såsom vård och omsorg föreligger därutöver en avsaknad av företagarerfarenhet. Företagande framstår inte som ett lockande alternativ för personer verksamma inom den offentliga sektorn. Inte heller har upphandlarna av tjänsterna; kommuner och landsting 50 Hinder och svårigheter för småföretagssamverkan underlättat för egenföretagarna. Av tradition förknippas inte vissa samhällssektorer med företagande. Framväxten av tjänsteföretag inom vård och omsorg hämmas också av bristande marknadsinformation hos både offentliga upphandlare och entreprenörer (Hjertqvist 1998). Här kan Internet utvecklas t ill att bli en mötesplats. Småföretagandet bygger vidare på ett eget initiativ. Många offentliga organ har dock i alltför stor utsträckning varit styrande i sin strävan att åstadkomma ett ökat småföretagande. För de nuvarande offentliga stödorganisationerna har inte samverkan inom småföretagandet varit en prioriterad uppgift. Dessutom upplever småföretagen ett alltför stort avstånd till flera av dessa organisationer. Många småföretagare ser också negativt på rådgivning och stöd som genomförs ur ett ovanifrånperspektiv. Det är viktigt att olika regelsystem främjar, inte motverkar, nätverks- bildning. Lagar som ibland har fungerat dåligt i detta hänseende är t.ex. de som rör offentlig upphandling, m iljöcertifiering, kartellbildning och konkurrens. Nedan beskrivs exemplet konkurrenslagen närmare. Konkurrenslagen (1993:20) bygger i allt väsentligt på bestämmelser om konkurrens. I motsats till den tidigare svenska konkurrenslagen som byggde på missbruksprincipen är den nya lagen uppbyggd på förbudsprincipen.