sou · GMB351d2 · 1999-01-01 00:00:00 — 13.4.2Samordnat, flexibelt utbildningssystem utan återvändsgränder För dem som närmar sig slutet på sin Kunskapslyftsutbildning och inte har för avsikt att studera vidare är arbetsförmedlingen en mycket viktig samtalspart. Det är viktigt att utnyttja återstående tid i utbild- ningen och eventuellt sommarmånaderna till vägledning och att un- dersöka arbetsmarknaden. Kanske visar det sig då att det trots allt be- hövs en spetsning när det gäller yrkesutbildning. Alternativen kan då vara arbetsmarknadsutbildning, eftergymnasial vuxenutbildning, KY eller högskolestudier. Ännu bättre är det naturligtvis om en dylik utveckling planerats från början t.ex. så att ett basår i leder vidare till KY eller högskolan. Många kommuner är intresserade av att kunna erbjuda sina kom- muninnevånare ett större urval högskolekurser. har antalet platser i decentraliserad högskoleutbildning inte expanderat särskilt snabbt. Det finns ett önskemål om att de i högre utsträckning borde spridas över landet så att folk kan bo kvar och lätt kan gå över till högskolestudier. Det gäller högskolestudier både som rena distans- studier och som mer vanliga studier i samarbete med lokala utbild- ningsanordnare. Regeringen har i sin proposition Regional tillväxt – för arbete och välfärd (Prop. 1997/98:62) föreslagit att 1500 högskoleplatser av- sätts för decentraliserad högskoleutbildning och distansutbildning . För att planera en ökad distansutbildning med IT över hela landet inrättas dessutom ett Utvecklingscentrum i Här- nösand (Pressmeddelanden, ). I folkbildningspropositio- nen redovisar också regeringen sin bedömning att folkbildningen bör ta på sig viktiga uppgifter på IT-området och kan bidra både genom att erbjuda utbildning kring IT och utnyttja IT som redskap i utvecklingen av den egna verksamheten (Pressmeddelanden, 1998- 03-12). Det utvecklingscentrum som föreslås bli etablerat i Härnö- sand ska ledas av en delegation i vilken i första hand företrädare för högskolan och folkbildningen skall ingå. Kompetens och resurser inom centrumet bör dock även kunna utnyttjas för den satsning på gymnasiestudier m.m. på distans inom vuxenutbildningen som på- går (Prop. 1997/98:62). anser också att det är angeläget att fler platser erbjuds på distans. Att kunna läsa gymnasiala kurser och högskolekurser på distans ger ytterligare möjligheter för fler män- niskor att studera vidare. Reflexioner och förslag till fortsatt arbete 269 För att få till stånd ett sammanhängande utbildningssystem för vux- enutbildning och livslångt lärande utan återvändsgränder ställs krav på individanpassning. Utifrån den nivå, på vilken individen befinner sig, måste det alltid vara möjligt att via något slags modulsystem va- lidera och studera sig fram till den behörighet som önskas. Gymna- sieutbildning, vuxenutbildning, KY, alla typer av på- byggnadsutbildningar, eftergymnasiala utbildningar, arbetsmark- nadsutbildningar och högskoleutbildningar måste hänga samman på detta sätt och komplettera varandra. Arbetsmarknadsutbildningen ska exempelvis kunna ta vid där Kunskapslyftsutbildningen slutar. Det måste också gå att i samma infrastruktur koppla in personal- utbildning och den kompetensutveckling som sker inom olika andra program och projekt exempelvis Växtkraft – mål 4 programmet. En dylik infrastruktur för det livslånga lärandet skapas inte i en handvändning. Till komplikationerna hör att olika aktörer arbetar med olika planeringshorisonter. Inom arbetsmarknadspolitiken är uppgiften att på kort sikt matcha utbud och efterfrågan på arbets- kraft. Inom både den kommunala och statliga utbildningspolitiken har man ett mer långsiktigt perspektiv. Denna skillnad i perspektiv kan leda till olika bedömningar av vilken typ av utbildning respekti- ve aktör bör satsa på och till inkonsistenta beslut. anser att former bör utvecklas så att de statliga och kommunala organen tillsammans med folkbildningen får stöd och möjligheter att gemensamt utveckla ett samordnat ut- bildningsutbud med utgångspunkt i lokala behov. En form för ett dy- likt samarbete är de Vuxenutbildningsråd som återupprättats i vissa kommuner, en annan de regionala kompetensråd som föreslås i den framlagda regionalpolitiska propositionen (Prop. 1997/98:62). Det är också viktigt att framhålla att olika utbildningsanordnare har olika profil, inriktning och kompetens. En samverkan mellan dem inom ramen för den egna verksamheten och i den kommunala vux- enutbildningen, är därför nödvändig för att de studerandes behov och intressen ska kunna tillgodoses. Folkbildningen, med dess sär- skilda pedagogik och arbetssätt, har en viktig roll att spela i detta sammanhang. Delegationen för anordnar ett antal konferenser i syfte att diskutera samverkan mellan kommuner och folkbildning. Det gäller att hitta smidigare former för samarbete än den upphandling, som under höstens inledningsskede, av många upplevdes som alltför stelbent. 270 Reflexioner och förslag till fortsatt arbete Ytterligare en möjlighet att öka folkbildningens deltagande i Kun- skapslyftet är att en större andel av de resurser som går till Kun- skapslyftet kanaliseras via . En viktig uppgift i samarbetet kring utbildningsplaneringen är att vara observant på hur de olika utbildningarna påverkar varandra så att inte den ena utbildningsaktiviteten snedvrider eller undantränger den andra utan att de tvärtom stimulerar varandra och tillsammans utvecklas i positiv riktning. Speciellt viktigt är det att följa utveck- lingen vad gäller gränsdragningen mellan å ena sidan samhällsstödd utbildning för vuxna och å andra sidan personalutbildning och kom- petensutveckling på arbetsplatserna. Undersökningen av kommunernas kostnader för vi- sar, som framgår av kapitel 12, att statsbidraget i stort tycks ha mot- svarat kommunernas kostnader för . I detta samman- hang är det två frågor som kommittén vill lyfta fram och som kom- mittén i sitt fortsatta arbete kommer att ge hög prioritet. Den första har att göra med kvaliteten i utbildningarna. Den andra handlar om möjligheterna att inom givna ramar differentiera utbildningen så att de som har behov av mer kostnadskrävande former av utbildning också kan få det. När det gäller kvaliteten i utbildningarna kan välgrundade bedöm- ningar först göras längre fram i tiden när de nationella och lokala ut- värderingarna kommer med mer underlag. Kommunernas kostnader kommer att framöver inriktas mer på sambandet kostnader och kvalitet. Beträffande den andra frågan är det ju ingen idé att utbildningsan- ordnare, exempelvis inom folkbildningen, som vill erbjuda särskild pedagogik och små grupper tvingas att pressa ned sina priser så mycket att deras arbetssätt går förlorat. Då har inte någon mångfald skapats. En annan del som bör uppmärksammas är de studerandes motiva- tion för studier. Ingen kan lära utan att känna motivation vilken lämpligtvis kan stimuleras genom orienteringskurser, individuella studieplaner och uppsökande verksamhet. Avgörande bör vara förberedelsernas och kursernas effektivitet utifrån de utbildningsresultat som eftersträvas. Här kan både upp- handlare och utbildningsanordnare fortfarande ha en del att lära så att utrymme i praktiken skapas för kurser som är lite dyrare än ge- Reflexioner och förslag till fortsatt arbete 271 nomsnittet om man anser dessa vara lämpliga. Inom ramen för da- gens system finns inga formella hinder för detta men dessa möjlig- heter att differentiera upphandlingen kanske behöver utvecklas ännu mer. Det kan handla om kurser med små grupper för dyslektiker, folkhögskolekurser för människor som passar bättre i folkbildnings- miljön och dyrare yrkeskurser som man tror kan leda till anställning. Ytterligare en viktig fråga i kvalitetssammanhang är om den kom- munala vuxenutbildningens kvalitet och flexibilitet påverkats av det kraftigt utökade studerandeantalet och av det statliga prestationskra- vet. har lett till en starkt ökad aktivitet i olika frågor som bidrar till förnyelsen av vuxenutbildningen och förmodligen inte bara av vuxenutbildning utan av all utbildning överhuvudtaget. Att vuxenutbildningen fått högre dignitet i kommunerna är antagli- gen en av anledningarna till att projektorganisationerna för de lokala Kunskapslyften lyckats genomdriva många förändringar . Dessutom verkar det vara många eldsjälar som engagerats som pro- jektledare. Till utvecklingen har säkert också bidragit att dessa pro- jektledare med jämna mellanrum fått stöd och uppmuntran av sekre- tariatet vid Delegationen för . Kontaktpersonerna vid sekretariatet har förmedlat både regeringens visioner och de allmän- na förutsättningarna för projektet vid sina många resor till landets kommuner. Delegationen har dessutom initierat temaseminarier och inspirerat kommunerna att själva anordna nätverksträffar där delta- garna fått inspiration och idéer till det egna utvecklingsarbetet och möjlighet att knyta kontakter. Ett initiativ som ursprungligen togs av har lett till att numera har sin egen hemsida på Inter- net (). Den är avsedd både för studeran- de, arbetsgivare och dem som arbetar med . Den ska fortsätta att utvecklas som en kontaktlänk mellan vuxenutbildare och förhoppningsvis bli ett livligt forum för organisatoriska och pedago- giska diskussioner. kommer att leda den nationella sats- ningen på liknande sätt som Delegationen för har gjort. kommer att besöka kommunernas projektorganisa- tioner för att föra en dialog med jämna mellanrum, arrangera tema- seminarier och ansvara för hemsidan i syfte att stimulera till pedago- gisk utveckling. I det föl jande vill Kunskapslyftskommitténpeka på vissa utveck- 272 Reflexioner och förslag till fortsatt arbete SOU 1998:51 lingsområden när det gäller or ganisation och pedagogisk förn yelse. Det handlar om individanpassning, prestation och poäng, t illgän glig- het, läroplans- och kursutveckling, orienteringskurser, svenska för invandrare, grundläggande vuxenutbildning, gymnasiekurser, ut- bildning och kompetensutveckling för dem som undervisar vuxna samt forskning. När det gäller anpassning av utbildningen till individernas behov ska här endast ges några exempel på den uppfinningsrikedom som före- kommer och som bör vidareutvecklas: –Deltidsarbetslösa personer inom exempelvis sjukvården får ofta en massa springvik med kort varsel. Dessa personer kan inte passa lektionstider o. dyl. utan måste ha hjälp med sina studier på varierande tider. För dem är utbildningsformer av karaktären öp- pet-hus – eventuellt i kombination med barnomsorg – ofta en för- utsättning för studier. –För att motivera kortutbildade män till studier kan det vara bra att kombinera kärnämnen med yrkeskurser. Om man får läsa något som man tror att man kommer att ha användning för i arbetslivet kanske steget till utbildning inte känns så långt. –Validering kan motivera dem som tror att de är för gamla för stu- dier. Även invandrare kan ha stor nytta av validering. 13.6.2 Prestation och poäng Varje kurs ger samma gymnasie- eller CSN-poäng oavsett vem som läser kursen men arbetsinsatsen för att klara av en viss kurs varierar mellan individerna. Prestation och poäng betyder inte detsamma för alla studerande. Avsikten med är att attrahera nya grupper till vuxenutbildningen. Många av dem kan vara ovana vid studier och behöva än vad kanske en orienteringskurs kan ge. anser att man bör se över möjligheterna att inom tillgängliga medelsramar för studiestödet tillåta att studierna får ta än normalt för vissa individer om det sker inom ra- men för den individuella studieplanen. Reflexioner och förslag till fortsatt arbete 273 Vuxenutbildningens tillgänglighet håller på att öka. Utvecklingen vad gäller tidsutläggning, läsårsbundenhet, dag/kväll, koncentration etc., går mot ökad variation. Detta är ett steg på vägen mot en frihet där den enskilde ska kunna välja att studera vid regelbundna lek- tionstillfällen eller vid tillfällen som för henne eller honom är lämp- liga. Försök med Lärbutik, Kunskapens Hus och liknande är i det perspektivet mycket intressanta. Det är viktigt att man får en utveck- ling av CSN:s regelsystem så att det underlättar – inte försvårar – en sådan flexibilitet. 13.6.4 Läroplans- och kursutveckling Den gemensamma läroplanen för unga och vuxna i gymnasieskolan är inget hinder för vare sig organisatoriska eller pedagogiska skillna- der i undervisningen av unga och vuxna. Samma mål, dvs målen i den gemensamma läroplanen, kan nås på olika vägar, vägar som kan skilja sig åt för personer i olika åldrar. anser dock att i sitt översynsar- bete bör se över och ta fram förslag till formuleringar och ordval i den gemensamma läroplanen för unga och vuxna i gymnasieskolan så att den genomgående även kan läsas med vuxenögon. Den kommunala vuxenutbildningens profil och särprägel som en utbild- ningsform för vuxna måste tydliggöras. Sambanden mellan grund- läggande vuxenutbildning, gymnasial vuxenutbildning, påbygg- nadsutbildning och uppdragsutbildning måste också förtydligas. När det gäller orienteringskurserna är det viktigt att de många exem- pel på pedagogisk och metodologisk förnyelse som kommittén sett prov på förs vidare. Inte minst handlar det om det arbete som gjorts inom dessa kurser när det gäller att utveckla studieplaner. Nya vari- anter av orienteringskurser med inriktning mot lågutbildades behov och med en allt större individuell planering och uppläggning inom kursens ram är viktiga så att deltagarnas motivation för fortsatta stu- dier kan stärkas och deras självförtroende öka. Det är också angeläget att deltagarna i orienteringskurserna utan inväntan på terminsstarter eller liknande direkt kan fortsätta studier på grundläggande och/eller gymnasial nivå. Det är också möjligt att en inledande mjukstart hos utbildningsanordnare som inte är bundna till kursplaner och betygskriterier på samma sätt som den kommuna- la vuxenutbildningen för många kan vara ett sätt att komma över 274 Reflexioner och förslag till fortsatt arbete tröskeln till studier. För andra kan den särskilda studiemiljö som folkbildningen erbjuder vara ett bra alternativ. ska i enlighet med regleringsbrevet för till redovisa behov av förändringar av kursplanen för svenska för invandrare (sfi) med utgångspunkt från behovet av individualise- ring. är för egen del benägen att förorda att sfi upphör som egen skolform och integreras i grundläggande vuxenut- bildning. En fördel med en sådan förändring skulle vara att den un- derlättar en integrering av invandrarna i vuxenutbildningen. När det gäller den grundläggande vuxenutbildningen har kommittén i redan i ett tidigare avsnitt gett uttryck för sin uppfattning att Skol- verket ska få i uppdrag att ställa samma krav på kommunerna när det gäller att ansöka om statsbidrag för fortsatt Kunskapslyft oavsett ut- bildningsnivå. Därvid bör, på samma sätt som gäller för gymna- sial vuxenutbildning, kommunerna även för den grundläggande vux- enutbildningen ange vilka åtgärder de avser att vidta för att öka re- kryteringen till grundläggande vuxenutbildning, hur de avser att organisera utbildningen så att exempelvis studier på olika nivåer möjliggörs och hur de genom bland annat flexibel individuell studie- planering undviker väntetider till olika utbildningar och möjliggör studier hos den för individen lämpligaste studieanordnaren. Särskilda ansträngningar måste troligtvis vidtas för att intressera speciellt svårmotiverade grupper, exempelvis kortutbildade män, för grundläggande vuxenutbildning. Uppsökande verksamhet – där den kommunala vuxenutbildningen, studieförbund och fackliga organi- sationer samverkar – kan vara ett sätt att nå dessa människor. Ett an- nat sätt kan vara att erbjuda flexiblare utbud, exempelvis en kombi- nation av kurser på grundläggande nivå med yrkesinriktad eller yr- kesförberedande utbildning. Kombinationen teoretiska studier och yrkesutbildning torde stärka många kortutbildades motivation för studier liksom tydliga möjligheter till validering. När det gäller kursutbudet på gymnasial nivå kan det i många fall ut- vecklas än mer till gagn för den enskilde utan att det finns några hin- der i existerande regelverk. Ett exempel är yrkesutbildningen – spe- Reflexioner och förslag till fortsatt arbete 275 ciellt den arbetsplatsförlagda (APU). Att för en studerande få kon- takt med ett företag och få presentera sig kan vara mycket värdefullt vid sidan av det faktum att denne också tillägnar sig kunskaper av olika slag. Det kan också vara så att APU är en studieform som kan locka de grupper som har svårt att tänka sig att sätta sig på skolbän- ken igen. Arbetsplatsförlagd utbildning kan kanske vara särskilt att- raktivt för de kortutbildade männen som gärna vill se en direkt kopp- ling mellan studier och arbete. I andra fall kan regelförändringar behövas. Kunskapslyftskom- mittén vill i detta sammanhang ta upp två frågor. Kommittén föreslår för det första att möjligheten att dela upp all- männa kurser i delkurser undersöks. Som ett led i detta bör försöks- verksamhet med naturvetenskapliga, samhällsvetenskapliga eller ekonomiska baskurser genomföras. En dylik försöksverksamhet kan mö jliggöras endera genom att upp- delning i delkurser tillåts även av allmänna och ekonomiska kurser eller genom att lokala kurser tillåts innehålla delar av nationella kur- ser. Flexibla lokala lösnin gar underlättas och olika försöksvarianter stimuleras genom de alternativa mö jligheterna. Beroende på hur för- söksverksamheten utfaller kan inarbeta nödvändi ga kor- rigeringar i kursplanerna i sin rullande översyn. Ett krav bör dock vara att delkurserna inte blir så korta att de inte ger något helhetsper- spektiv. För det andra när det gäller estetiska ämnen och sociala basfär- digheter anser kommittén att man närmare bör vidta vissa föränd- ringar. Kommittén föreslår att estetiska ämnen ska kunna erbjudas i all vux- enutbildning. De estetiska ämnena bör dock i vuxenutbildnin g inte kunna erbjudas i alla sammanhang utan som ett led i den enskildes studier mot en bred gymnasial utbildning – alltså e j som enstaka kurs. De estetiska ämnena, t. ex. drama, kan ha en viktig funktion att fylla när det gäller utveckling av sociala basfärdigheter såsom för- måga att kommunicera, att tänka kritiskt och kreativt och att utveck- la självtillit och social kompetens. Även andra åtgärder kan dock be- höva vidtas för att stimulera utvecklingen av sociala basfärdigheter, exempelvis kan man genom att ge specialarbeten en självklar roll i den kommunala vuxenutbildningen få ett större utrymme för att öva 276 Reflexioner och förslag till fortsatt arbete kommunikativa färdigheter (jfr. Ds 1997:78). En särskild fråga i det- ta sammanhang är om man behöver utveckla en speciell kursmodul för källkritik och hantering av Internet som arbetsverktyg. De soci- ala basfärdigheterna kan också behöva uppmärksammas vid utfor- mande av betyg eller liknande. återkommer till dessa frågor efter det att pedagogiska institutionen vid redovisat resultaten av sitt uppdrag. 13.6.5Utbildning och kompetensutveckling för vuxnenutbildare När det gäller utbildning och kompetensutveckling för vuxenutbil- dare vill inledningsvis understryka beho- vet av att utbildning för blivande lärare inom vuxenutbildningens område utvecklas, så att de tillförs kunskap om vuxenpedagogiska arbetssätt och arbetsformer. De behöver också kunskap om vuxnas annorlunda livssituation – jämfört med ungas – samt om vuxnas be- hov av andra inlärningsstilar än ungdomars. Om detta sedan ska leda till en särskild utbildning för vuxenlärare eller enbart utbildningsmo- duler med ovannämnda innehåll i en utbildning för lärare i de frivil- liga skolformerna överlåter till (U 1997:07) att bedöma. I kommunernas ansvar ingår att stå för fortbildnin g och vidareut- bildning av lärare och skolledare. De måste ges tillfälle till intensi- fierad fortbildning som utvecklar vuxenpedagogiska arbetssätt och arbetsformer. Det kan då handla om fortbildnin g kring vuxnas läran- de, deltagarnas eget kunskapssökande och mö jligheter för delta gar- na att i en kursutformad utbildning ändå kunna skaffa si g helhets- uppfattningar. kan stötta denna utvecklin g genom att un- derlätta erfarenhetsutb yte och nätverkverksbyggande. Inte minst viktigt är det att lärarna involveras i det lokala utvärderingsarbetet. Det är också fortsättnin gsvis viktigt att förvissa si g om att Kunskaps- lyftet inte blir en isolerad företeelse i kommunen, utan att det föränd- ringsarbete som sker också kommer den ordinarie kommunala vux- enutbildningen och andra skolformer tillgodo. När det gäller forskning kring vuxnas lärande, kunskapslyft och livs- långt lärande ser ett stort behov av riktade insatser. Kommittén förväntar sig i första hand att den forskningspo- litiska utredningen (U 1997:09) kommer att behandla de aktuella frå- Reflexioner och förslag till fortsatt arbete 277 gorna om hur forskningen ska utvecklas inom de nya fält som öppnar sig under den omställningsperiod från industri- till kunskapssamhäl- le som inte bara det svenska samhället utan hela det globala samhäl- let förefaller var mitt inne i. Inte bara teoretisk forskning utan även praktisk utvecklingsverk- samhet och erfarenheter när det gäller vuxnas lärande kan behövas. Det kan vara intressant att testa hur olika läromedel och lärstilar fungerar. Kommittén har under alla omständigheter för avsikt att följa dessa frågor och vid behov återkomma med konkreta förslag om beställar- och utförarorganisation när det gäller vuxenpedagogisk forskning. Som framgått av tidigare avsnitt arbetar på bred front för att förbereda sin avrapportering till och sitt slutbetänkandet till . En viktig del i detta arbete är utvär- deringen av . Ytterligare andra initiativ som kommit- tén tagit är inledande sekretariatsarbete med anledning av tilläggsdirektiven om funktionshindrades möjligheter att delta i vuxenutbildning varav en del i samarbete med medverkan i en studie av kunskapseffekter över tiden, det s. k. Eu- roliteracy-projektet tillsammans med och Psykologi vid medverkan i en studie av invandrarnas läsförmå ga – läsförståel- se tillsammans med och Psykologi vid deltagande i ett förprojekt beträffande personalredovisning på ar- betsplatser – i skolor och i näringslivet tillsammans med Företags- ekonomiska institutionen vid . Andra projekt befinner sig på planeringsstadiet. Dit hör ett samarbe- te med experter från andra länder för att få ett internationellt per- spektiv på det svenska systemet för vuxenutbildning och livslångt lä- rande. Allt eftersom arbetet fortskrider kan få anledning att återvända till kommitténs ursprungliga mål för att se om de fortfarande håller eller behöver kompletteras och/eller revide- ras. En annan infallsvinkel som också bör undersökas är hur olika fi- 278 Reflexioner och förslag till fortsatt arbete Förutom de som kommittén mest uppehållit sig vid, studiestöd och arbetsmarknadspolitiska stöd, handlar det om socialförsäkringar av olika slag bl.a. sjukbidrag och förtidspensioner samt socialbidrag. Den är viktig för att ge en kom- pletterande belysning av den situation olika angelägna målgrupper befinner sig i – invandrare, funktionshindrade samt kortutbildade. Även inom området infrastruktur kommer säkert många frågor att aktualiseras regler och stöd till pedagogisk utveckling folkbildningens roll – kompetensgivande utbildning kontra fribildningsverksamhet – samarbete och konkurrens mellan utbildningsanordnare. Studien för kommer också att behöva följas upp angående principer för ansvarsfördel- ning och finansiering och relationerna stat – kommun. Perspektivet måste dock vidgas så att inte bara relationerna mellan stat och kom- mun analyseras. Vad det handlar om är att få till stånd en ändamåls- enlig ansvarsfördelning mellan stat, kommun, individ och arbetsliv inför en ny vuxenutbildningsreform. A98/265/AL, Protokoll vid regeringssammanträde , Ar- betsgrupp för kompetensutveckling i arbetslivet . Ackum Agell, S. & A. Harkman, 1997, De lågutbildades arbets- marknad.