sou · GMB378 · 1999-01-01 00:00:00 — Inspektion skall bedrivas och repressalier efter regel- överträdelser ges i proportion till hur allvarlig frågan är. I har regelförenklingsarbetet sin bakgrund i en regeringsförklaring där vikten av regelförenkling och lättnader i administrativa pålagor på företagen utgjorde en viktig del. följande arbetsplan 26 betonades under rubriken the Leak vikten av PKA, problem- och konsekvensanalys, för att öka regel- kvaliteten i flera hänseenden. I analyserna tas de nya regelförslagens positiva och negativa aspekter upp till belysning. Karaktäristiskt för den nederländska modellen är att den är byggd på den juridiska granskning som regler sedan gammalt genomgår. PKA i är inriktad på tre områden vilket gör den speciell: 3.konsekvenser för möjlighet att kontrollera om regeln efterlevs. I denna text görs ingen närmare beskrivning av de båda senare punkterna. Liksom i är PKA obligatoriskt i vissa fall.27 26 Tweede Kamer (1994) Market operation, Deregulation and Legislative Quality. 27 Andra länder, som , har arbetat med frivillighet. Den nederländska modellen för regelförenkling har samarbete i som en viktig beståndsdel. Även om det är Justitie- departementet som har huvudansvaret för PKA sker alltid ett samarbete mellan handläggare från olika departement för att få alla konsekvenser ordentligt belysta. Basen i holländsk PKA är en beräkningsmetod som heter 28. Med hjälp av kan myndighetskrav ledas till olika aktiviteter i företag, vars tidsåtgång mäts och värderas till ett pris. En regel får således en prislapp i . Metoden är utvecklad av det nederländska och konsultföretaget 29. Beräkningarna för görs i ministerierna av handläggare som besitter expertis i de olika sakfrågorna. Handläggarna fyller i ett frågeformulär om möjliga konsekvenser av en föreslagen regel. Förfarandet kallas Business Effect Test. Det är alltså tjänstemän som svarar på frågor om vilka effekter en viss regelförenkling skulle få för företagen. När kunnande inte finns på departementen anlitas hjälp utifrån, exempelvis genom att företagens organisationer konsulteras. Formulären skall fyllas i med så kvalificerade uppgifter som mö jligt. Ett exempel: En handläggare som inte är miljöexpert kan på en tekniskt avancerad fråga angående miljö- konsekvenser fylla i detta så gott hon/han förmår, t.ex. om energi- förbrukningen kan tänkas öka eller minska med det nya regelförslaget. I genomförs inte PKA på alla regelförändringsförslag. Ett urval sker både vad gäller vilka regler som skall genomgå PKA och hur omfattande den skall vara. En arbetsgrupp bestående av personer från samtliga departement bestämmer vilka regler som skall genomgå PKA. Denna arbetsgrupp har som hjälp i sitt arbete ställt upp följande kriterier för att en lag skall genomgå analysen: 28Measurement Instrument of Administrative Burdens. 29EIM är ett av nederländska staten ofta anlitat företag. ·regler på nationell nivå ·regler som kan förmodas få stor effekt på näringsliv, miljö eller möjlighet till kontroll. ·EU-regler som kan förmodas få nationella konsekvenser. ·strukturförändringar i finansiella eller beskattningsmässiga regel- verk (t.ex. viktigare skatteändringar). Dessa urvalskriterier gör att av nya regler genomgår PKA i . Enligt nederländska Närings- och handels- departementet genomförs PKA på nästan samtliga nya regler inom miljöområdet och på ungefär hälften av de regler som har konsekvenser för näringslivet. Finans-, Miljö- och Justitiedepartementen har tillsammans bildat en supportgrupp eller helpdesk för information om metodik och tips för genomförande av PKA. De kan även ge konkret hjälp med bl.a. statistik- insamlingar av data rörande regleringseffekter. I de fall det krävs mer ingående analysarbete eller forskning för att utföra en noggrann PKA kan supportgruppen bistå med delfinansiering. Supportgruppen har ett omfattande nätverk i i . Supportgruppen försöker agera som ett serviceorgan t ill andra delar i . I starten lade supportgruppen ned mycket tid på att knyta informella kontakter på departementen, hålla föredrag osv. I samband med detta knöt s upportgruppen kontaktpersoner på strategiska enheter till sig. Detta minskade motståndet mot PKA ute på departe- menten och ökade benägenheten att ställa frågor till support avdelningen. Supportgruppen ser sig som neutral till de regelförslag på vilka PKA utförs. Därför tar den aldrig ställning till om analysen visar övervikt för positiva eller negativa aspekter. Än mindre tar supportgruppen ställning till om en regel bör införas eller ej. Detta avgörande lämnas till politikerna. Därför ses PKA oftare som möjlighet än hot för politiker och sägs nu vara en naturlig del av utformandet av politiken på departe- mentsnivå. Resultatet av genomförd PKA, dvs. en regels möjliga positiva och negativa verkningar, publiceras i som bilaga till lag- förslaget. Resultatet av analysen är därmed tillgängligt för allmänheten. Det uttalade målet med PKA är i att de politiska besluten skall bli mer välavvägda. Det är för tidigt att med säkerhet uttala sig om huruvida detta mål har uppfyllts eller ej. Vissa menar att PKA haft sin största betydelse i beredningen inför beslut. av de regler som genomgått PKA rörande konsekvenser för företag modifierades eller drogs tillbaka . Kritiken av den holländska PKA:n har även gällt att den är onödig i de fall där politikerna redan vet vad de vill besluta. Denna kritik framfördes speciellt när arbetet med PKA startade. är de verkliga motiven för en regel dolda. Rationellt beslutsfattande och politisk verklighet går sällan hand i hand Ett exempel på detta är när en ny energiskatt skulle introduceras. PKA visade att skatten skulle få liten effekt på energiförbrukningen. Likaså visade analysen att den påstådda positiva effekten för sysselsättningen var ogrundad. Likväl beslutade parlamentet att införa den nya skatten på politiska grunder. Den nederländska modellen innebär att PKA sköts i samförstånd och att konfrontation med handläggare som vill undvika analys är ovanlig. Holländarna arbetar med morot hellre än med piska. Detta hindrar inte att det finns möjlighet att ta till piska om detta skulle visa sig nödvändigt. Om inte PKA har genomförts ordentligt har s upportgruppen och befogenhet att begära in kompletterande information och även stoppa frågan från att bli behandlad på regeringssammanträde. Den politiska ledningen i blir på ett tidigt stadium inblandad i PKA. Den binder från början upp sig för vilka regler som skall genomgå PKA. Detta gör att handläggarna på de olika departe- 30 Detta gäller en mätperiod som omfattar andra halvan av 1995 samt hela 1996. menten på ett tidigt stadium vet vilka regler som skall konsekvensutredas och vilka som inte skall det. I , som jämförelse, kommer den politiska ledningen in i processen på ett senare stadium. Där lovar en minister på heder och samvete (sign in blood) att PKA har genomförts och att resultatet har beaktats. I är den sista instans ett ärende genomgår innan det hamnar på regeringssammanträdet för beslut. Departementet skall vara garant för att den nya lagen inte bryter mot konstitutionen, rättsprinciper och internationella överenskommelser. Den nederländska PKA:n är en del av denna beredning i Justitie- departementet. Man har utökat den ovan nämnda granskningen med tre nya punkter: företags-, miljö- och kontrollgranskning. PKA är därför inte en främmande fågel i den nederländska regelprocessen utan en utökning av den befintliga beredningen av lagar. Arbetet med PKA utgör en del av ett regelförenklingsprojekt som varit mycket lyckosamt. Efter att ha minskat reglerna på nationell nivå har parlamentet nu satt upp ett nytt mål som innebär en minskning med , dvs. en sammanlagd minskning . Även i , och finns intressanta initiativ som förtjänar att uppmärksammas. I har ett regelförenklingsprojekt pågått . T ill en början har reglerna som hör till (Erhvervs- ministeriet) setts över. Av 320 regler hade 35 kunnat elimine- ras, eller . Vissa avgifter har avskaffats. Det pågår en process med koordinering i och en grupp med representanter för flera av ministerierna har tillsatts med uppgift att se över avgifter för trafik och miljö. Statsministern har skrivit ett brev till ministerierna där vikten av avreglering och regelförenkling betonats. har gjort en undersökning om hur mycket tid och pengar regelverket kostar. Den innebar en fullständig kartläggning av 31 Intervju med , Rega och vid i , . alla de upplysningar och inbetalningar som danska företag enligt gällande lag måste lämna till myndigheter. Vidare utarbetades ett förslag syftande till att minska de resurser som företagen använder i samband med upplysningar och inbetalningar till det offentliga. Slutligen skulle göras en beskrivning av tekniska möjligheter och övriga förutsättningar för att etablera en samlad upplysningsplats för hela eller delar av företagens upplysningar och inbetalningar till det offentliga. I testas alla nya lagar i en testpanel. Den består av 200 företag som får besvara en enkät/ett frågeformulär om vilka kostnader och konsekvenser den tilltänkta regeln skulle innebära för företaget. Panelen inrymmer både stora och små företag. Försöket har fallit mycket väl ut och har inspirerat arbetet med testpaneler inom EU. I är dessa konsekvensutredningar i form av testpanel frivilliga. Därför har bara fyra departement valt att involvera sig i verksamheten. Det går alltså att komma förbi testpanelen i lagstiftningsarbetet. Enkäten har också varit krånglig att fylla i. I tog inrikesministern ett principbeslut om minskad data- insamling. I denna slås bland annat fast att de statliga myndigheterna skall minska och rationalisera sitt datainsamlande i syfte att minska datainsamlingskostnaderna medminst en tredjedel . I bl.a. , och har man arbetat med tids- begränsade regler som en metod för regelreformering. Förfarandet inne- bär att regeln redan när den införs är tidsbegränsad vilket tvingar fram en revision . I detta stycke beskrivs kort exemplet – ett land som har arbetat på flera olika sätt med tids- begränsade regler (eng. regulations) på delstatsnivå. På nationell nivå används tidsbegränsningen dock inte. I delstaten (NSW) är i princip alla regler tids- begränsade . Där har man valt att sätta tidsgränsen till . I del- staterna , och är tidsgränsen , 32 Statsrådets principbeslut om möjligheterna att uträtta ärenden elektroniskt, utveckla tjänster och minska insamlandet av data, . medan resterande delstater inte alls arbetar med tidsbegränsade regler. Som regel förnyas regeln efter periodens slut, möjligen med smärre för- ändringar av innehållet. Enligt delstatskansliet i NSW har tids- begränsade regler varit ett bra sätt att hålla regelverket uppdaterat och ändamålsenligt. Tidsbegränsade regler är en del av ett regelförenklings- program som – har minskat antalet regler i NSW från 976 t ill 527 och antalet sidor från 15 075 till 8 076. 6.4.1Allmänt om arbetet inom på regelreformeringens område () grundades . Dess mål är bl.a. att uppnå högsta uthålliga ekono- miska tillväxt och sysselsättning. Ett flertal kommittéer arbetar inom organisationen, bl.a. Ett särskilt organ står till denna kommittés förfogande – (). En av PUMA:s uppgifter gäller analyser och annat arbete på regel- området. Arbetet går bl.a. ut på att stödja ansträngningarna i medlems- staterna att försäkra sig om att de juridiska instrument som regeringarna använder sig av uppnår vad som avsetts med minsta mö jliga kostnader, som instrumenten stärker snarare än stör marknadens funktioner. I arbetet studerar PUMA bl.a.: ·Regelanalys: metoder för att förbättra beslutsunderlaget, såsom kostnads/nytto-analys, tekniken för riskvärderingar samt utveck- lingen av indikatorer i fråga om regelsystem. ·Regelalternativ: prövning av andra styrformer än förbuds- och kontrollregleringar, såsom informationsavslöjanden för marknaden och ekonomiska styrmedel. ·Checklistor: utvecklande av checklistor för regelskrivning eller uppsättningar av regelskrivningsprinciper för att hjälpa besluts- fattare att utforma regleringar som lätt kan förstås, lätt kan admi- nistreras och ger åsyftade resultat. ·Internationella regelstyrningsaspekter: utforskande av strategier och taktiker för regelhantering när gemensamma eller gränsöver- skridande aspekter, såsom miljö- eller handelshänsyn, påverkar politikvalet. I arbetet på regelområdet tillhandahåller PUMA jämförande information om regelaspekter som dyker upp samt nya strategier när det gäller regelstyrning och regelreformering. Denna information baseras på inter- nationellt informationsutbyte samt analys av praktiska erfarenheter i skilda medlemsländer. antog en rekommendation om förbättring av kvaliteten på medlemsstaternas regelstyrningsbeslut. I rekommenda- tionen ingår en checklista för beslutsfattande om regler. Rekommenda- tionen har följande innehåll: Rådet rekommenderar medlemsländerna att vidta effektiva åtgärder för att säkerställa kvaliteten i och transparensen hos det allmännas regle- ringar genom åtgärder såsom: 1.analysera kvaliteten och funktionsdugligheten i administrativa och politiska processer för att utveckla, implementera, utvärdera och överse regleringar med de riktlinjer som vägledning vilka anges i Referenschecklistan för regleringsbeslut som är intagen i bilagan vilken är en integrerad del av denna rekommendation 2.utveckla – så långt som det är praktiskt och i överensstämmelse med rättsprinciper och styrandets traditioner – administrativa och styrande system genom vilka principer för ett gott beslutsfattande, såsom de vilka är angivna i bilagan, återspeglas i beslut på regel området 3.integrera i de politiska processerna för regelframtagning på alla nivåer sådana principer för beslutsfattandet som leder till effektiva, flexibla och transparenta regleringar 4.fästa särskild uppmärksamhet vid regelkvalitet och transparens i fråga om regleringar som kan påverka andra länder eller beröra internationell handel, investeringar eller andra aspekter som rör internationella förbindelser. Rådet uppmanar att: ·följa hur styrningsstrategier såsom tillämpningen av Referens- checklistan för regleringsbeslut kan användas för att förbättra beslutsfattandet på regleringsområdet; ·inom lägga fram en rapport om effektiviteten bland medlemsstaterna i fråga om att säkerställa kvaliteten hos det allmännas regleringar genom integration av principer sådana som anges i bilagan i administrations- och styrsystem på reglerings- området. Checklistan innehåller följande frågor. 1.Är problemet korrekt definierat? Det problem som skall lösas bör vara angivet exakt. Dess natur och omfattning skall komma till klart uttryck. Vidare skall framgå varför problemet har uppstått (drivkrafterna hos berörda enheter bör vara identifierade). 2.Är åtgärder från det allmännas sida berättigade? Ingripanden från det allmännas sida bör grundas på klara bevis på att sådant ingripande är berättigat med hänsyn till problemets natur samt fördelarna och kostnaderna för inskridandet (baserat på en realistisk bedömning av det allmännas effektivitet) samt alternativa mekanismer för att komma till rätta med problemet. 3.Är en reglering den bästa formen för ingripande från det allmännas sida? Regelskrivare bör på ett tidigt stadium i regleringsprocessen göra en välgrundad jämförelse mellan ett antal reglerings- och icke-regle- ringsinstrument. Därvid bör beaktas sådant som kostnader, fördelar, spridningseffekter och administrativa krav. 4.Finns det rättsligt stöd för reglering? Processen vid regelgivning bör utformas så att alla regelbeslut rigo- röst iakttar legalitetsprincipen. Det vill säga ansvaret skall vara uttryckligt för att det säkerställs att alla regleringar har lagstöd, är fördragsenliga och följer relevanta rättsprinciper såsom rättssäkerhet och proportionalitet samt uppfyller tillämpliga förfaranderegler. 5.Vilken är den lämpliga nivån (nivåerna) inom staten att lägga upp- giften på? Regelgivare bör välja den lämpligaste nivån inom staten för att vidta åtgärden. Om flera nivåer berörs bör regelgivarna utforma effektiva system för samordning mellan de olika nivåerna. 6.Överväger regleringens fördelar dess kostnader? Regelgivare bör uppskatta de totala förväntade kostnaderna och fördelarna beträffande varje regelförslag samt möjliga alternativ. Regelgivarna bör vidare göra beräkningarna disponibla i tillgänglig form för beslutsfattare. Innan åtgärd vidtas skall kostnaderna för det allmännas ingripande vara berättigade med hänsyn till ingripandets fördelar. 7.Finns det transparens i fråga om spridningen av regleringens effek- ter i samhället? I den utsträckning som fördelnings- och rättvisefaktorer påverkas av det allmännas ingripande bör regelgivare skapa transparens i fråga om fördelningen av kostnader och fördelar bland olika grupper. 8.Är regleringen klar och tydlig, begriplig och tillgänglig för av- nämarna? Regelgivare bör bedöma huruvida reglerna är begripliga för dem som troligen skall använda dem. För att uppnå detta bör steg vidtas som säkerställer att reglernas innehåll och struktur är så klara som möjligt. 9.Har alla intressenter haft möjlighet att ge synpunkter? Regleringar bör tas fram på ett öppet och transparent sätt. I detta bör ingå lämpliga förfaranden för att effektivt och i rätt tid ge intressen- terna tillfälle att yttra sig. Det kan därvid röra sig om berörda företag, fackföreningar, andra intressegruppper eller andra nivåer inom staten. 10.Hur skall efterlevnad uppnås? Regelgivare bör värdera drivkrafter och institutioner genom vilka regleringen skall ge effekt. De bör vidare utforma sådana påverkbara strategier för implementering som på bästa sätt använder sig av dessa drivkrafter och institutioner. 6.4.31997 års med rekommenda- tioner rörande arbetet med regelreformering Vid ett ministermöte i 1995 beslöts att organisationen skulle studera medlemsstaternas reformering av sitt regelväsende i fråga om omfattning, inriktning och medel. En rapport om detta lämnades och mottogs med välkomnande av ministrarna . De beslöt att arbeta för att implementera rekommendationerna i rapporten i sina hem- länder. Vidare beslöt ministrarna att be att genomföra översyner av ansträngningarna att reformera regelområdet i de enskilda medlems- staterna, med början 1998. Rekommendationerna i den nämnda repporten avser den politik som bör gälla för regelreformering och har följande innehåll. 1.Inför på den politiska nivån sådana breda program för regel- reformering som etablerar klara syften och ramar för genom- förandet. ·Etablera principer för bra reglering, med utgångspunkt rekommendation. En bra reglering bör: ·behövas för att tillgodose klart identifierade mål och vara effektiv i fråga om att tillgodose dessa ·ha en god rättslig grund ·åstadkomma fördelar som gör kostnaderna berättigade när man beaktar effekternas fördelning i samhället ·leda till ett minimum av kostnader och marknadsstörningar ·främja innovationer genom drivkrafter på marknaden och målbaserade tillvägagångssätt ·vara klara och tydliga, enkla och ha en utformning som är praktisk för avnämarna ·vara konsistenta med andra regleringar och politiker ·så långt som möjligt gå att förena med principerna om konkurrens, handel och underlättande av investeringar. ·Skapa effektiva och trovärdiga mekanismer i det allmänna för att hantera och koordinera regleringar och regelreformering; undvik överlappande eller dubbla ansvarsfunktioner hos reglerings- myndigheterna och de olika nivåerna hos det allmänna. ·Uppmuntra till regelreformering på alla nivåer i det allmänna och iprivata organisationer såsom standardiseringsorgan. 2.Genomför systematiskt regelöversyner för att säkerställa att regel- systemen svarar mot sina ändamål på ett bra och effektivt sätt. ·Se över regleringar med hjälp av principerna om bra regleringar. Utgå därvid från användarsynpunkt mer än reglerarsynpunkt. ·Inrikta översynerna på sådana regleringar där förändringar kommer att ge de största och mest synliga fördelarna, särskilt regleringar som hämmar konkurrens och handel och som påverkar företagen, inbegripet de små och medelstora. ·Se över förslag till nya regleringar, liksom befintliga regleringar. ·Integrera konsekvensanalyser av regleringar i processen för fram- tagande, översyn och reformering av regleringar. ·Uppdatera regleringar genom översynsmetoder som fungerar auto- matiskt, t.ex. tidsbestämd giltighetstid. 3.Säkerställ att regleringar och processer för framtagande av regle- ringar är transparenta och icke-diskriminerande samt tillämpas effektivt. ·Säkerställ att målen och strategierna för regelreformering är tyd- ligt formulerade för allmänheten. ·Håll samråd med berörda grupper, både inhemska och utländska, under processen med att ta fram eller se över regleringar. Säker- ställ därvid transparens också i fråga om konsultationerna. ·Skapa och uppdatera på fortlöpande basis ett offentligt register över regleringar och formaliteter som företagen skall iaktta, eller använd andra medel för att säkerställa att inhemska och utländska företag lätt kan identifiera alla krav som gäller för dem. ·Säkerställ att förfaranden för tillämpning av regleringar är trans- parenta, icke-diskriminerande, innefattar en ordning för över- klagande och inte onödigtvis tynger företagen. Se över och stärk där det behövs konkurrenspolitikens rä effektivitet och genomdrivande. ·Undanröj luckor i konkurrenslagstiftningens tillämplighet inom enskilda sektorer, om inte faktaunderlaget tyder på att tvingande allmänna intressen ej kan tillgodoses på bättre sätt. ·Genomdriv med all kraft konkurrenslagstiftningen när regel- reformeringen riskerar att hämmas av i hemlighet uppgjorda för- faranden, missbruk av dominerande ställning eller företagsförvärv som skadar konkurrensen. ·Ge konkurrensmyndigheterna befogenhet och kapacitet att föreslå regelreformering. 5.Reformera inom alla sektorer ekonomiska regleringar (sådana regleringar som direkt griper in i företagens och marknadens beslutsfattande såsom i fråga om prissättning, konkurrensen samt marknadstillträde eller utträde från marknaden) för att stimulera konkurrensen. Undanröj dem utom när klar bevisning visar att de är det bästa sättet att tillgodose allmänna intressen. ·Se med hög prioritet över sådana inslag i ekonomiska regleringar som begränsar marknadstillträdet, utträde från marknaden, pris- sättning, utbudet samt normala kommersiella förfaranden och organisationsformer. ·Främja effektivitet och övergång till effektiv konkurrens där ekonomiska regleringar fortsatt behövs eftersom marknadsmakten iannat fall kan missbrukas. ·aktiviteter som potentiellt kan bedrivas under konkurrens bör avskiljas från reglerade nyttighetssystem, alternativt kan omstrukturering ske på annat sätt som behövs för att minska de etablerade företagens marknadsmakt; ·garantera alla som träder in på marknaden tillgång till nöd- vändiga nätverksnyttigheter, och detta på basis av trans- parens och icke-diskriminering; ·använd pristak och andra mekanismer för att uppmuntra till effektivitetsfördelar när prisreglering behövs under över- gången till konkurrensutsättning. 6.Undanröj onödiga regelbarriärer för handeln och investeringarna genom att implementera internationella avtal och stärka inter- nationella principer. ·Implementera, och samarbeta med andra länder om att stärka internationella regler och principer för att liberalisera handel och investeringar (sådana som transparens, icke-diskriminering, und- vikande av onödiga restriktioner för handeln och uppmärksamhet i fråga om principerna för konkurrens), såsom de finns intagna i , OECD-rekommendationer och -riktlinjer, samt andra avtal. ·Minska med prioritet sådana regelbarriärer för handeln och investeringarna som uppstår genom sk iljaktiga eller dubblerande krav från olika länder.