sou · GMB3107 · 1999-01-01 00:00:00 — 13.1Förslag till lag om åtgärder för att främja anställning av vissa arbetssökande Lagen är i stora delar utformad med lagen (1974:13) om vissa anställningsfrämjande åtgärder (främjandelagen) som förebild. är också att förarbetena till främjandelagen i största möjliga utsträckning skall kunna tjäna till vägledning även vid tillämpningen av den nya lagen. Vägledning kan således hämtas ur prop. 1973:129, bet. InU 1973:36 och rskr. 1973:351 samt därefter förekommande förarbeten. 1 § Denna lag har till ändamål att främja anställning av äldre arbetssökande och arbetssökande med nedsatt arbetsförmåga. I denna inledande paragraf anges målsättningen med den nya lagen. Lagen har samma syfte som de anställningsfrämjande regler i främjandelagen som omfattar arbetssökande. Vad gäller innebörden av begreppen äldre och nedsatt arbetsförmåga får vägledning hämtas från förarbetena till främjandelagen (prop. 1973:129 s. 294 f. och 214 f.). Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.3.2. TG¤RDER F¶R ATT FR¤MJA ANST¤LLNING 3KYLDIGHET ATT L¤MNA UPPGIFTER 2 § En arbetsgivare är skyldig att på uppmaning av länsarbetsnämnden lämna uppgift 1.om arbetsstyrkans storlek och sammansättning med avseende på arbetstagarnas ålder, kön och huvudsakliga arbetsuppgifter, 2.om antalet arbetstagare med nedsatt arbetsförmåga samt 3.om förestående förändringar i arbetsstyrkan såsom uppsägningar, permitteringar, omplaceringar eller lediga platser som kan föranleda anställning. Om arbetsgivaren inte rättar sig efter en uppmaning att lämna uppgift, får länsarbetsnämnden förelägga arbetsgivaren att fullgöra sin skyldighet. Omfattningen av uppgiftsskyldigheten enligt paragrafens F¶RSTA STYCKE motsvarar 7 § första stycket främjandelagen, förutom i det hänseendet att arbetsgivaren kan föreläggas att lämna uppgift om arbetstagarnas nationalitet eller om förekomsten av tidsbegränsade Regeln i paragrafens ANDRA STYCKE, som är ny, innebär att ett föreläggande att lämna uppgift får meddelas först sedan en uppmaning att lämna uppgift riktats till arbetsgivaren och arbetsgivaren inte rättat sig efter denna uppmaning. Möjligheten att förelägga arbetsgivaren vid vite kvarstår, men har flyttats till den nya 6 §. Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.3.3. 3 § En arbetsgivare är skyldig att överlägga med länsarbetsnämnden eller den som nämnden förordnar om anställning av äldre arbetssökande eller arbetssökande med nedsatt arbetsförmåga samt om åtgärder för att främja sådan anställning, i syfte att träffa en överenskommelse. Till överläggning skall, förutom arbetsgivaren, berörda arbetstagarorganisationer kallas. Kallelsen av arbetsgivaren kan av länsarbetsnämnden förenas med vite. Paragrafens F¶RSTA STYCKE motsvarar 8 § första stycket 3 främjandelagen, förutom att det i förtydligande syfte anges att överläggningarna skall syfta till att det träffas en överenskommelse. Vad gäller ANDRA STYCKET, innehåller detta stycke inga nyheter i förhållande till gällande rätt förutom att det enligt den nya lagen inte är obligatoriskt att kalla en arbetsgivarorganisation till överläggning inför länsarbetsnämnden. får i stället göra en bedömning från fall till fall om så bör ske. Någon särskild föreskrift beträffande detta behövs inte. Såsom framhållits i förarbetena till främjandelagen (prop. s. 298) kan även andra än de som uttryckligen angetts i författningstexten kallas till överläggningar inför länsarbetsnämnden. Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.3.4. &¶REL¤GGANDE ATT VIDTA ¥TG¤RDER 4 § Om en arbetsgivare inte följer en överenskommelse som träffats enligt 3 § om åtgärder för att främja anställning av äldre arbetssökande eller arbetssökande med nedsatt arbetsförmåga, eller om en sådan överenskommelse inte kan träffas, får länsarbetsnämnden förelägga arbetsgivaren att vidta åtgärder för att främja sådan anställning. Paragrafen är ny men är i viss mån utformad med 9 § första meningen främjandelagen som förebild. ges genom paragrafen befogenhet att under i viss mån motsvarande förutsättningar som gäller för anvisningar förelägga arbetsgivaren att vidta åtgärder för att främja anställning av äldre arbetssökande eller arbetssökande med nedsatt arbetsförmåga. Enligt den nya paragrafen är det emellertid en förutsättning för att ett föreläggande skall få meddelas, att arbetsgivaren antingen inte följer en överenskommelse som träffats enligt 3 § om åtgärder för att främja anställning av äldre arbetssökande eller arbetssökande med nedsatt arbetsförmåga eller att en sådan överenskommelse överhuvudtaget inte har kunnat träffas. Ett föreläggande kan alltså avse anställningsfrämjande åtgärder. Arbetsgivaren får således inte föreläggas att anställa t.ex. en viss eller vissa äldre arbetssökande eller arbetssökande med nedsatt arbetsförmåga. Alla möjligheter till lösningar i samförstånd bör ha prövats innan ett föreläggande meddelas. Författningsrummet har behandlats i avsnitt 7.3.6.1. Genom 6 § ges länsarbetsnämnden möjlighet att förena föreläggandet med vite. 5 § kan på framställan av en arbetsgivar- eller arbetstagarorganisation eller på eget initiativ ta upp överläggningar med organisationerna inom en bransch eller del därav angående åtgärder för att främja anställning av äldre arbetssökande eller arbetssökande med nedsatt arbetsförmåga. Styrelsen kan på grundval av vad som förekommit vid dessa överläggningar meddela anvisningar om sådana åtgärder för den bransch eller del därav som överläggningarna har avsett. Om en arbetsgivare inte iakttar meddelade anvisningar, kan länsarbetsnämnden kalla arbetsgivaren samt berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer till överläggningar enligt 3 §. Paragrafen har sin motsvarighet i 13 § främjandelagen. En redogörelse för bestämmelsens finns i avsnitt 7.3.6.3. 6 § Ett föreläggande enligt 2 eller 4 § får förenas med vite. Innan ett föreläggande meddelas skall arbetsgivaren samt berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer beredas tillfälle att yttra sig. Paragrafen är i sig ny men har sin motsvarighet, såvitt gäller föreläggande vid vite att fullgöra uppgiftsskyldighet samt beredande av tillfälle till yttrande (dvs. 2 § lagförslaget), i 7 § andra stycket främjandelagen. Vad gäller paragrafen i övrigt, dvs. möjligheten att vitesförelägga arbetsgivaren att vidta åtgärder för att främja anställning av äldre arbetssökande och arbetssökande med nedsatt arbetsförmåga samt beredande av tillfälle till yttrande, finns det inte någon motsvarighet i främjandelagen eftersom möjligheten att förelägga arbetsgivaren att vidta anställningsfrämjande åtgärder är ny; se 4 §. Paragrafen har behandlats i bl.a. avsnitt 7.3.6.1. 7 § beslut om vitesföreläggande enligt 6 § får överklagas hos . Bestämmelsen har ingen direkt motsvarighet i främjandelagen. Genom bestämmelsens utformning görs ingen åtskillnad mellan vitesförelägganden att lämna uppgifter och vitesförelägganden att vidta anställningsfrämjande åtgärder. Båda typerna av vitesförlägganden får överklagas hos , och därefter hos länsrätten. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 7.3.8.1. 8 § beslut i ärende om vitesföreläggande får överklagas hos länsrätten. Länsrättens beslut får inte överklagas. Enligt 24 § främjandelagen förs talan mot beslut enligt lagen hos regeringen genom besvär. Enligt den aktuella paragrafen får beslut i ärenden om vitesförläggande, dvs. styrelsens beslut varigenom överprövning skett av länsarbetsnämndens beslut om vitesföreläggande enligt 6 §, överklagas hos länsrätten. Länsrätten är sista överklagandeinstans. Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.3.8.1. 4ALAN OM UTD¶MANDE AV VITE 9 § Talan om utdömande av vite förs av länsarbetsnämnden eller hos länsrätten. Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.3.8.2, bl.a. såvitt avser befogenheten att föra talan om utdömande av vite. Till skillnad från vad som gäller enligt 23 § främjandelagen anges det uttryckligen i denna paragraf var talan om utdömande av vite skall föras. Ingen åtskillnad görs mellan vitesförelägganden att lämna uppgifter och vitesförelägganden att vidta anställningsfrämjande åtgärder. För båda typerna av vitesförlägganden gäller att talan om utdömande av vite förs hos länsrätten. 3T¤LLNINGEN F¶R DEN SOM F¶RETR¤DER EN ARBETSTAGARORGANISATION 10 § För den som företräder en arbetstagarorganisation i frågor enligt denna lag och som inte omfattas av lagen (1974:358) om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen äger 6 kap. 10–14 §§ arbetsmiljölagen (1977:1160) motsvarande tillämpning. Enligt paragrafen har den som utsetts att företräda den fackliga organisationen i frågor som avses i lagen och som inte omfattas av lagen om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen ett anställningsskydd som motsvarar det som tillkommer ett skyddsombud enligt arbetsmiljölagen. Paragrafen, som motsvarar 15 § främjandelagen, har behandlats i avsnitt 7.3.7.1. 11 § Den som har tagit befattning med ett ärende enligt denna lag får inte obehörigen röja eller utnyttja vad denne därvid har fått veta om enskildas personliga förhållanden eller affärs- eller driftsförhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100). I fråga om uppgifter som en myndighet enligt förevarande lag lämnar till en företrädare för en arbetstagarorganisation vid myndigheten eller vid någon annan myndighet gäller 14 kap. 9 § sekretesslagen. Bestämmelsen, som innehåller regler om tystnadsplikt, motsvarar 16 § främjandelagen. Denna bestämmelse har behandlats i avsnitt 7.3.7.2. 3TRAFFANSVAR F¶R ORIKTIG UPPGIFT 12 § Den som vid fullgörande av uppgiftsskyldigheten enligt 2 § uppsåtligen eller av grov oaktsamhet lämnar oriktig uppgift, som inte saknar betydelse, döms till böter eller fängelse i högst . Bestämmelsens innehåll motsvarar vad som gäller enligt 19 § främjandelagen för uppgift enligt 7 § främjandelagen, motsvarande 2 § i den nya lagen. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 7.3.7.3. -EDGIVANDE TILL ¥TAL 13 § Allmänt åtal för brott som avses i 12 § får väckas endast efter medgivande av . Bestämmelsen motsvarar vad som gäller enligt 22 § främjandelagen; se avsnitt 7.3.7.3. 5NDANTAG FR¥N DE ANST¤LLNINGSFR¤MJANDE REGLERNA M M får föreskriva undantag från 2–4 §§ samt meddela närmare föreskrifter för tillämpningen av dessa bestämmelser. Bestämmelsen motsvarar i tillämpliga delar vad som gäller enligt 25 § främjandelagen, för de anställningsfrämjande reglerna. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 7.3.9. Denna lag träder i kraft , då lagen (1974:13) om vissa anställningsfrämjande åtgärder upphör att gälla. Den föreslagna lagen bör kunna träda i kraft , då främjandelagen skall upphöra att gälla. Samtliga bestämmelser i lagen bör kunna tillämpas efter ikraftträdandet. 13.1.1Förslag till lag om ändring i lagen (1976:157) om skyldighet för arbetsgivare att anmäla plats till den offentliga arbetsförmedlingen 3 § Anmälningsskyldighet enligt 2 § föreligger ej för arbetsgivare som avser att besätta den lediga platsen med 1.arbetstagare som redan är anställd hos arbetsgivaren, 2.arbetstagare som är medlem av arbetsgivarens familj, 3.arbetstagare som skall arbeta i arbetsgivarens hushåll, 4.arbetstagare som skall ha företagsledande eller därmed jämförlig ställning, 5.arbetstagare som enligt lag eller annan författning eller kollektivavtal har företrädesrätt till anställningen, 6.arbetstagare till anställning som förutsätter viss politisk, religiös eller annan ideell inställning, 7.arbetstagare till anställning som tillsätts genom valförfarande. Anmälningsskyldighet föreligger ej heller, om den lediga platsen enligt överenskommelse mellan arbetsgivaren, berörd arbetstagarorganisation och arbetsförmedlingen skall förbehållas arbetstagare som avses i § LAGEN OM ¥TG¤RDER F¶R ATT FR¤MJA ANST¤LLNING AV VISSA ARBETSS¶KANDE Regeringen eller, efter regeringens bestämmande, får, om särskilda skäl föreligger, för visst yrkesområde föreskriva ytterligare undantag från anmälningsskyldigheten. Denna lag träder i kraft . Ändringen innebär endast att hänsyn har tagits till att det föreslås att främjandelagens anställningsfrämjande regler efter vissa ändringar inordnas i en ny lag; lag om åtgärder för att främja anställning av vissa arbetssökande. 13.2Förslag till lag om varsel vid driftsinskränkning Den lag som föreslås bygger i stora delar på främjandelagens regler om varsel. Merparten av de nu gällande reglerna har i princip efter endast språklig översyn flyttats över till den föreslagna lagen. Främjandelagen, i relevanta delar, är således att se som en direkt föregångare till den föreslagna lagen. Tanken är också att förarbetena till främjandelagens varselregler även fortsättningsvis skall kunna tjäna till vägledning för varselreglerna. Vägledning kan således hämtas ur prop. 1973:129, bet. InU 1973:36 och rskr. 1973:351 samt därefter förekommande förarbeten. 1 § En arbetsgivare som avser att genomföra en driftsinskränkning som kan medföra uppsägning skall inom den tid som anges i 2 § skriftligen varsla länsarbetsnämnden i det län där driftsinskränkningen genomförs, om minst fem arbetstagare berörs av inskränkningen. Detta gäller också om driftsinskränkningen av kan antas föra med sig att antalet uppsägningar sammanlagt uppgår till minst tjugo. Paragrafen motsvarar 1 § främjandelagen, i den delen sistnämnda författningsrum rör varsel om driftsinskränkning som kan medföra uppsägning. Enligt denna nya lag föreligger varselskyldighet endast för sådana driftsinskränkningar. Formuleringen i paragrafens andra mening innebär redan genom ändringarna i främjandelagen en anpassning till EG-direktivet om kollektiva uppsägningar. Formuleringen skall således ses i belysning av direktivets regler och den tolkning som kan göras av dessa regler. Reglerna som grundas på direktivet skall tillämpas även när tidsbegränsade anställningar upphör (artikel 2 a i direktivet). Paragrafen har behandlats i avsnitt 11.3.1; se även avsnitt 9.4. 2 § Varsel om sådan driftsinskränkning som kan medföra uppsägning skall lämnas 1.minst två månader före driftsinskränkningen, om högst 25 arbetstagare berörs av uppsägning, 2.minst fyra månader före driftsinskränkningen, om fler än 25 men högst 100 arbetstagare berörs av uppsägning, 3. före driftsinskränkningen, om fler än 100 arbetstagare berörs av uppsägning. Denna bestämmelse, som motsvarar 2 § främjandelagen, har behandlats i avsnitt 11.3.2. 3 § Om arbetsgivaren inte har kunnat förutse de omständigheter som driftsinskränkningen beror på så i förväg som anges i 2 §, skall varsel i stället lämnas . Varsel får dock aldrig lämnas senare än en månad före driftsinskränkningen. Paragrafen har sin motsvarighet i 4 § främjandelagen, i den delen sistnämnda författningsrum avser uppsägning. Paragrafen, i vilken föreskrivs undantag från varseltiderna, tar sikte på sådana omständigheter som legat utanför arbetsgivarens kontroll och som därför inte tidigare varit kända för arbetsgivaren eller kunnat förutses av denne. I förarbetena till 4 § främjandelagen (prop. 1973:129 s. 292) talas om force majeure-situationer. Även denna bestämmelsen har behandlats i avsnitt 11.3.2. )NNEH¥LLET I ETT VARSEL 4 § Ett varsel om driftsinskränkning som kan medföra uppsägning skall innehålla all relevant information om de planerade uppsägningarna och särskilt innehålla uppgift om 1.skälen till de planerade uppsägningarna, 2.antalet arbetstagare som avses bli uppsagda och vilka kategorier de 3.antalet arbetstagare som normalt sysselsätts och vilka kategorier de tillhör, och 4. den tidpunkt då driftsinskränkningen är avsedd att genomföras och den tidsperiod under vilken uppsägningarna är avsedda att verkställas. , dock senast en månad före driftsinskränkningen, skall arbetsgivaren skriftligen komplettera varslet med 1.uppgifter om vilka arbetstagare som berörs av uppsägning, 2.relevant information om de förhandlingar som inför uppsägningarna har förts enligt 11 § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller enligt motsvarande bestämmelser i kollektivavtal, och 3.en kopia av den skriftliga underrättelse som har lämnats till motparten enligt 15 § andra stycket lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Bestämmelsens motsvarighet finns i 2 a § främjandelagen, förutom att 2 a § tredje stycket om föreläggande vid vite återfinns i denna lags 9 §. Redan genom 2 a § främjandelagen har en närmare anpassning skett till artiklarna 3 och 4 i EG-direktivet om kollektiva uppsägningar. Även denna nya paragraf skall således ses i belysning av direktivets regler och den uttolkning som kan komma att ske. Denna bestämmelse har behandlats i avsnitt 11.3.3. 5 § En arbetsgivare får i stället för att varsla länsarbetsnämnden om en driftsinskränkning underrätta nämnden om att arbetsgivaren har begärt eller avser att begära förhandling enligt 11 § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller motsvarande bestämmelser i kollektivavtal om en sådan förändring av sin verksamhet som medför eller kan medföra en driftsinskränkning. För att arbetsgivaren skall få förfara på detta sätt i stället för att varsla krävs 1.att underrättelsen är skriftlig, 2.att den lämnas senast för varsel som anges i 2–3 §§ samt 3.att arbetsgivaren senast då också lämnar sådana uppgifter som avses i 4 § första stycket. Paragrafen motsvarar 6 § främjandelagen. Den har behandlats i avsnitt 11.3.4; se även avsnitt 9.4. 6 § Den som har tagit befattning med ett ärende enligt denna lag får inte obehörigen röja eller utnyttja vad denne därvid har fått veta om enskildas personliga förhållanden eller affärs- eller driftsförhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100). I fråga om uppgifter som en myndighet enligt förevarande lag lämnar till en företrädare för en arbetstagarorganisation vid myndigheten eller vid någon annan myndighet gäller 14 kap. 9 § sekretesslagen. Bestämmelsen, vilken har sin motsvarighet i 16 § främjandelagen, har behandlats i avsnitt 11.3.6. &¶RUTS¤TTNINGAR F¶R ¥L¤GGANDE AV VARSELAVGIFT 7 § En arbetsgivare, som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåter att varsla om en driftsinskränkning enligt vad som föreskrivs i denna lag, kan åläggas att utge varselavgift till staten. Underlåts varsel under tid då arbetsgivaren är i konkurs, skall varselavgift i stället utges av den som företräder konkursboet. Varselavgiften fastställs för varje påbörjad vecka som varsel försummats samt bestäms till lägst 100 och högst för varje arbetstagare som berörs av driftsinskränkningen. Om det föreligger särskilda skäl, kan varselavgiften bestämmas till lägre belopp. Fullständig befrielse från sådan avgift kan också medges. Paragrafen, som motsvarar 17 § främjandelagen, har behandlats i avsnitt 11.3.7.1. Se även avsnitt 9.4. 4ALAN OM ¥L¤GGANDE AV VARSELAVGIFT 8 § Varselavgift åläggs av allmän domstol på talan av . Sådan talan skall väckas efter driftsinskränkningen. Om detta inte sker, är talan förlorad. Bestämmelsen, som har sin motsvarighet i 18 § främjandelagen, har behandlats i avsnitt 11.3.7.2. 9 § får vid vite förelägga en arbetsgivare att fullgöra sina skyldigheter enligt 4 § andra stycket. Bestämmelsen är ny men motsvarar 2 a § tredje stycket främjandelagen, se den föreslagna 4 §. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 11.3.8.1. 10 § beslut om vitesföreläggande enligt 9 § får överklagas hos . Bestämmelsen, som inte har någon direkt motsvarighet i främjandelagen, har behandlats i avsnitt 11.3.8.2. 11 § beslut i ärende om vitesföreläggande får överklagas hos länsrätten. Länsrättens beslut får inte överklagas. Paragrafen, som innebär bl.a. att länsrätten blir sista överklagandeinstans i stället för regeringen, har behandlats i avsnitt 11.3.8.2. 4ALAN OM UTD¶MANDE AV VITE 12 § Talan om utdömande av vite förs av länsarbetsnämnden eller hos länsrätten. Bestämmelsen kan sägas motsvara 23 § främjandelagen. Till skillnad från vad som gäller enligt sistnämnda författningsrum föreskrivs det dock i den nu aktuella bestämmelsen att talan om utdömande av vite förs hos länsrätt. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 11.3.8.3. 3TRAFFANSVAR F¶R ORIKTIG UPPGIFT 13 § Den som i varsel enligt denna lag eller i underrättelse som avses i 5 § uppsåtligen eller av grov oaktsamhet lämnar oriktig uppgift, som inte saknar betydelse, döms till böter eller fängelse i högst . Bestämmelsens innehåll motsvarar vad som gäller enligt 19 § främjandelagen för oriktig uppgift i varsel enligt främjandelagen eller i underrättelse enligt 6 § främjandelagen, motsvarande 5 § i den nya lagen. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 11.3.9.1. -EDGIVANDE TILL ¥TAL 14 § Allmänt åtal för brott som avses i 13 § får väckas endast efter medgivande av . Bestämmelsen, som har behandlats i avsnitt 11.3.9.2, motsvarar vad som gäller enligt 22 § främjandelagen. 5NDANTAG FR¥N VARSELREGLERNA M M 15 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får föreskriva undantag från 1–5 §§ samt meddela närmare föreskrifter för tillämpningen av dessa bestämmelser. Sådana undantag eller föreskrifter får dock inte innebära att mindre förmånliga regler skall tillämpas för arbetstagarna än som följer av rådets direktiv /129/EEG av , ändrat genom rådets direktiv /56/EEG. Bestämmelsen motsvarar 25 § främjandelagen, såvitt gäller varsel. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 11.3.10. Denna lag träder i kraft , då lagen (1974:13) om vissa anställningsfrämjande åtgärder upphör att gälla. Den föreslagna lagen bör kunna träda i kraft , då främjandelagen skall upphöra att gälla. Samtliga bestämmelser i lagen bör kunna tillämpas efter ikraftträdandet. 13.2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet 15 § En part som är skyldig att förhandla skall själv eller genom ombud inställa sig vid förhandlingssammanträde och, om det behövs, lägga fram ett motiverat förslag till lösning av den fråga som förhandlingen avser. Parterna kan gemensamt välja någon annan form för förhandling än sammanträde. En arbetsgivare skall i samband med förhandling inför beslut om uppsägning på grund av arbetsbrist skriftligen underrätta motparten om 1.skälen till de planerade uppsägningarna, 2.antalet arbetstagare som avses bli uppsagda och vilka kategorier de 3.antalet arbetstagare som normalt sysselsätts och vilka kategorier de 4.den tidsperiod under vilken uppsägningarna är avsedda att verkställas, 5.beräkningsmetoden för eventuella ersättningar utöver vad som följer av lag eller kollektivavtal vid uppsägning. Arbetsgivaren skall också lämna motparten en kopia av de varsel som har lämnats till länsarbetsnämnden enligt F¶RSTA OCH ANDRA STYCKENA LAGEN OM VARSEL VID DRIFTSINSKR¤NKNING Denna lag träder i kraft . Ändringen innebär endast att hänsyn har tagits till att det föreslås att varselreglerna efter vissa ändringar inordnas i en ny lag; lag om varsel vid driftsinskränkning.