sou · GMB324d2 · 1999-01-01 00:00:00 — ·Mål 3 Fler konkurrenskraftiga verksamheter inom fisketurismen och aktiviteter som främjar fisketurismens utvecklingsmöjligheter. ·Prestation 3 Rapport om fisketurismens samhällsekonomiska förut- sättningar och konferensen - en naturlig näring. bedömning av utfallet och resultatet var att behovet av statsbidrag till bildandet av fiskevårdsområdet kvarstår och att de bidrag som utgivits har följt reglerna och uppgått t ill . Kunskaperna om det svenska fritidsfisket har ökat väsentligt genom rapporten om fisketurismen och konferensen. Verksamhetsområdet fiskeresurser omfattar både verksamhet som regleras enligt den gemensamma fiskeripolitiken och den helt nationella. anger i sin inledning att det krävs tillgång till kunskaper om dels beståndssituationer, dels det fisketryck som bestånden är utsatta för att kunna skapa ändamålsenliga fiskebestämmelser och för att kunna bedriva en tillfredsställande fiskevård. De framtagna resur- söversikterna är speciellt betydelsefulla eftersom de ligger till grund för verkets nationella föreskrifter om fiske. En annan nationellt betingad övergripande uppgift var att upprätta en aktionsplan för biologisk mång- fald. Under verksamhetsområdet redovisas mål och prestationer samt resultat för tre olika områden. Området, resursreglering av vissa be- stånd, upptar två områden som helt kan hänföras t ill den gemensamma fiskeripolitiken, nämligen sillfisket och torskfisket. Det tredje delområdet rör laxfisket i som genom att lax är en vandringsfisk både be- rör den gemensamma fiskeripolitiken och den nationella. Delområdet omfattar fyra mål och fyra prestationer. På detta område blandas natio- nella mål och mål enligt den gemensamma fiskeripolitiken. Fiskeriver- kets bedömning av utfallet och resultatet är att de åtgärder som har vid- tagits har haft stor betydelse för uppvandringen av lekande vildlax och att en förhållandevis stark årsklass torde utvecklas vilket ökar möjligheten att förhindra utslagning eller genetisk utarmning av de vilda bestånden. För området fiskerikontroll finns inga mål angiv- na som har att göra med den nationella politiken. Området fiskevård där- emot tar upp enbart mål som har med nationella regleringar att göra. I inledningen anförs att förvaltningen av bestånd som inte regleras genom nationella kvoter till stor del är parallell med regleringen av kvoterade arter. Sex mål och sex prestationer upptas. Utveckla och pröva kvantitativa resursskattningsmodeller an- passade för kustfisket viktiga bestånd samt följa beståndens variatio- ner och ge prognoser för viktigare bestånd. har genomfört provfisken med standardi- serad teknik i sammanlagt 12 områden för några viktiga arter samt givit prognoser för tre arter. Följa beståndsvariationer och ge prognoser för fisk i sötvatten och i kustmynnande vattendrag samt utveckla fiske- och fiskevårds- metoder av viktiga fiskarter främst i de . Data har samlats från 21 kustmynnande vattendrag och 4 vattendrag i inlandet samt provfiskade vattendrag i lan- det. Årliga ekoräkningar m.fl. undersökningstekniker har använts för beräkning av fiskbestånden i , och . Fiskesta- tistik har samlats in från yrkesfiskare i inlandet. Kvalitetskontrollera- de data från provfisken avseende uppföljning av m iljöövervakningen och effekter av kalkning. Effekter av avrinning och temperatur på laxfiskbestånden har utvärderats. Med stöd av resursöversikter och olika föreskrifter medverka till att förutsättningarna förbättras för både fritidsfiske och yrkesfis- ke. 13 utredningar rörande nationella regleringar har utar- betats. Dessa har legat till grund för nationella regleringar. Besvär över länsstyrelsernas beslut med stöd av föreskrifter samt dispensansökningar har behandlats i 37 ärenden. Information om fiskebestämmelser har lämnats i ett stort antal fall. Utforma siklöjetrålar så att fångsten av icke könsmogna fiskar reduceras. Försök med s.k. sorteringspanel har utförts och över- levnaden har kontrollerats genom sumpning. Utveckla fiskevårdsmetoder och utarbeta åtgärdsplaner för flodkräfta, sjölevande laxfiskar samt vissa hotade arter. Utvecklingsarbetet har redovisats i tre vetenskapliga artiklar, elva rapporter samt i råd och anvisningar. Utveckla fiskevårdsmetoder för strömmande vatten. Resultat från studier har redovisats i tio vetenskapliga artiklar samt i en sammanfattande volym med råd och anvisningar. bedömer utfallet och resultatet så att genomförda analy- ser har givit en god bild av tillståndet i många olika bestånd vilket har legat till grund för regleringar av fisket. I många fall har det även inne- burit möjligheter till ökat fiske. För att fullt ut uppnå uppsatta mål krävs tillförlitligare modeller, förbättrat underlagsmaterial, utökade övervak- ningsinsatser så att det blir bättre efterlevnad av beslutade föreskrifter samt en fortsatt minskning av miljöstörande verksamheter. En betydande ökning av insatserna avseende resursövervakningen på kust- och sötvat- tensbestånd har skett genom omprioriteringar i verksamheten. har en samlad översikt över kust- och insjöbestånden levererats och bedömer att sådana översikter kan ge bättre underlag för beslut om ändrade fiskeregler. 8.3.4Organisation och administration för nationell reglering organisation är inte indelad så att resurserna för verksam- heten inom den nationella delen och den del som avser den gemensamma fiskeripolitiken kan särskiljas fullt ut. Sedan EU-inträdet har organisa- tionen anpassats till kraven i den gemensamma fiskeripolitiken. Ytterli- gare förändringar har medfört anpassningar men det be hövs fler åtgärder för att kunna särskilja den nationella administrationen från administrationen av den gemensamma fiskeripolitiken. Utredningen uppdrog åt att göra en översiktlig beräk- ning av hur resurserna fördelas för olika enheter om man delar upp dessa i resurser för att administrera och uppfylla den nationella fiskeripolitiken och resurser för den gemensamma fiskeripolitiken. hade sammanlagt 228 årsarbetskrafter. Av dessa var 72 inriktade mot uppgifter inom nationell fiskeripolitik och 126 mot mot uppgifter den gemensamma fiskeripolitiken. En fördelning mellan enhe- ter skulle uppstå enligt nedanstående tabell. Tabell 8:1: Fördelning av personal vid en uppdelning på nationell och gemensam fiskeripolitik (CFP), antal årsarbetskrafter. Marknads- och strukturavd. Resurs- och miljöavdelningen arbetar med frågor avseende både den gemensamma och den nationella fiskeripolitiken. Fiskevårds- och miljö- frågor samt frågor om fritidsfiske och turistfiske hör till den nationella delen. Avdelningen medverkar i internationella förhandlingar om fångst- kvoter och fiskeregler, beslutar om regler för fisket såsom fiskekvoter, redskapsbestämmelser, fredningstider, minimimått mm som i princip hör till den gemensamma fiskeripolitiken. Marknads- och strukturavdelningen ansvarar för frågor som till största delen avser den gemensamma fiskeripolitiken. Yrkesfisket be- handlas som en helhet, därför handhar avdelningen även frågor avseende yrkesfisket i de som inte direkt regleras genom EU admi- nistreras av avdelningen. Avdelningen för fiskerikontroll svarar endast för frågor som avser den gemensamma fiskeripolitiken. Utredningsavdelningen administrerar på central nivå både utred- nings- och undersökningsverksamhet och forskning som avser nationell fiskeripolitik och den gemensamma fiskeripolitiken på olika platser i landet. Den administrativa avdelningen utgör en resurs för hela verket och dess verksamhet fördelas i internbudgeten på övriga verksamheter. Laboratorier, utredningskontor och övriga lokala enheter beskrivs i kapitel 4 och 9. I detta kapitel redovisas endast översiktligt vilka enheter som har arbetsuppgifter avseende den nationella fiskeripolitiken samt något mer ingående uppgifterna vid utredningskontoren. ·Sötvattenslaboratoriet i med en enhet i och Fiskeriförsöksstationer i och har arbetsuppgifter som till mycket stor del knyter an till nationell fiskeripolitik. Vid kontoret i utvecklas genom en landsomfat- tande databas för kust och insjövatten som skall användas för resur- söversikter, modellering och prognoser i syfte att förbättra och rikta fiskevården. ·Kustlaboratoriet i med personal i Forsmark, , Simpevarp, och har arbetsuppgifter som till mycket stor del knyter an till nationell fiskeripolitik samt uppdrags- verksamhet inom miljöområdet. ·Utredningskontoren i och samt i har uppgifter som med få undantag knyter an till svensk reglering. Inom har resurs- och miljöavdelningen ansvaret för ären- den enligt vattenlagen och miljöskyddslagen. Utredningskontoren hör till utredningsavdelningen men utredningskontorens uppgif- 240 Nationell fiskeriadministration SOU 1998:24 ter används främst resurs- och miljöavdelningen. Uppgifterna består dels i att avge yttranden i ansökningsärenden enligt vattenlagen, dels i att ut- föra utredningsuppdrag i samband med vattenmål och vissa insatser av forskningskaraktär. Arbetsuppgifterna utförs huvudsakligen på verkets två utrednings- kontor i och . Kontoret i har även personal i Här- nösand. samordnade kontoren i och un- der 1996 genom att inte tillsätta tjänsten som fiskeriintendent i Härnö- sand. Frågan om att flytta verksamheten vid utredningskontoret i Jönkö- ping till det centrala har utretts men f.n. gäller att Jönkö- pingskontoret finns kvar. har inriktningen att stärka integ- rationen med resurs- och miljöavdelningen . Antalet utredningskontor/fiskeriintendentdistrikt var under en lång följd av år sju (kontor fanns förutom i , och även i , , och ). Minskningen av antalet kontor berodde huvudsakligen på den minskade vattenkraftutbyggnaden vilket medför att antalet utredningar successivt minskar. I samband med att de tidigare regionala fiskestadgorna togs bort krävdes också mindre insatser av utredningskontoren. Utredningskontoren leds av en fiskeriintendent som i huvudsak är fi- nansierad via verkets förvaltningsanslag medan personalen i övrigt är finansierad genom uppdragsverksamhet i vattenmål eller andra uppdrag. Uppgifterna betalas enligt en särskild taxa. Vid sidan av fiskeriinten- denterna finns tio biologer och fiskerikonsulenter samt två kontorsassis- tenter anställda vid kontoren. Till detta kan komma särskilt anställd per- sonal under fältsäsongen. Utredningskontoret i har t.ex. vissa tider haft upp till tio personer anställda i projekt eller tidsbegränsat. Verksamhet relaterad till vattenmål upptar av verk- samheten i , av verksamheten i och av verk- samheten i . Under /96 (18 månader) handla- des vid de tre utredningskontoren 439 vattenmål. Av dessa mål krävdes mer omfattande utredningar i ca 65 fall samt mindre utredningar i 135 mål. Antalet förordnanden som sakkunnig är cirka 70 stycken vid de tre utredningskontoren sammantaget. Några av de ären- den som förordnandena avser är förenade med långa prövotider och kommer inte att slutföras förrän . För den personal som arbetar med vattenmål krävs en bred kompe- tens, bl.a. kunskaper inom fiskeribiologi, allmän biologi och statistik, men också praktiska erfarenheter från fältundersökningar liksom kun- skaper i exempelvis fiskeriteknik. Den speciella karaktär som utredning- ar åt har kräver också kunskap om vattenlagens regler och vattendomstolarnas arbetssätt. För genomförandet av undersökning- arna disponerar utredningskontoren resurser i form av exempelvis båtar, fiskeredskap, elfiskeutrustning och telemetriutrustning. I detta avsnitt beskrivs länsstyrelsernas uppgifter med fiskefrågor avse- ende den nationella regleringen. I kapitel 6 redovisas länsstyrelsernas arbete med EU-stöd. 8.4.1Ansvar för fiskefrågor vid länsstyrelserna ansvar i fiskefrågor regleras i fiskelagen, förordningen om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen, rennäringslagen samt i vattenla- gen. Enligt länsstyrelsernas instruktion skall det finnas en länsexpert för sakområdet fiske. Länsexperten skall under ledning ha ett ansvar för sitt sakområde och medverka till samordning mellan olika sakområden inom . Innan beslutar att förordna länsexpert för fiske skall samråd ske med . I det fall Fiske- riverket och inte är ense om en anställning skulle ärendet tidigare hänskjutas till regeringen för avgörande. När nu försöken med samordnad länsförvaltning för län och län utvärderats har i länsstyrelseinstruktionen 3 § införts att länsstyrelserna beslutar efter samrådet och att besvärsrätten upphör. Det finns en läns- fiskekonsulent per län. I några fall är tjänster vakanta. Det gäller bl.a. och . I dessa fall har utredning avseende samordning av länsexpert mellan flera län pågått. Den nya instruktionen medger samordning. får i vissa fall besluta att ärenden skall överlämnas till verket för beslut om det berör flera länsstyrelser. I regleringsbrevet för länsstyrelserna /96 fastställdes två gemen- samma övergripande mål och ett gemensamt verksamhetsmål för fiske- verksamheten. De övergripande målen var att länsstyrelserna skulle medverka till en ansvarsfull hushållning med fisktillgångarna och att länsstyrelserna skulle medverka till utvecklingen av konkurrenskraftiga företag inom Endast ett av dessa mål, det första, avsåg den nationella politiken. Verksamhetsmålet angav att länsstyrelserna skulle prioritera insatser inom ramen för EG:s strukturstöd till vattenbruket, fiskberedningsin- dustrin och infrastrukturen på fiskets område. I regleringsbrevet /96 fick i uppdrag att utar- beta ett gemensamt system för redovisning och uppföljning av länsstyrel- sernas uppgifter på fiskets området. Uppdraget skulle utföras i samråd med länsstyrelserna. re dovisades uppdraget till Jordbruks- departementet och resultatet är att länsstyrelserna i redovisar enligt en gemensam mall i sina årsredovisningar vilket medför att det är lättare att sammanställa länsstyrelsernas samlade uppgifter på området. Enligt länsstyrelsernas årsredovisningarr uppgår antalet årsarbetskrafter för verksamhet inom fiskeområdet till 54,2 för /96 om- räknat till kalenderår. Enligt den enkät som utredningen lät länsstyrelser- na utföra uppgår antalet årsarbetskrafter vid samtliga länsstyrelser för uppgifter avseende EU:s strukturstöd t ill ca 11. Antalet årsarbetskrafter för nationell fiskeriadministration uppgår enligt denna beräkning t ill 43. Variationen mellan länen är dock ganska stor. I vissa län åtgår nästan alla resurser för administration av den gemensamma fiskeripolitiken och i andra län åtgår mycket administration för nationella frågor. I Jämt- lands, och förvaltas statens vatten av länsstyrelserna vilket medför viss tillkommande administration. Länsstyrelsernas fiskeadministration kännetecknas av att de flesta ar- betsuppgifterna är författningsstyrda. Därutöver finns arbetsuppgifter härledda från länsstyrelsernas regleringsbrev samt uppgifter som delege- rats från och enligt viltskadekungörelsen. Vissa länsstyrelser har definierat egna regionala verksamhetsmål för fisket. Länsstyrelsernas uppgifter på fiskets område varierar även utifrån förutsättningarna i övrigt och utifrån de geografiska fö rhållandena. Länsstyrelsernas del i fiskeadministrationen redovisas här utifrån den struktur för återrapportering som används av länsstyrelsernas och som är densamma som för . Den indelas i fiskenäringen, fritids- fisket och fiskeresurserna. Enligt förordningen om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen (1994:1716) utför länsstyrelserna arbete med licenser, EU-stöd, fiske- rilån, tillstånd att fiska med fasta redskap, samt vattenbruk. Följande uppgifter avseende nationella politik utförs i förhållande t ill Fiskeriver- ket: ·fiskerilån avseende administration av lån ·beslut om tillstånd för att fiska med fasta redskap på allmänt vatten- område och kronoholmar ·vattenbruk avseende beslut om tillstånd att anlägga fiskodling samt tillstånd till insättning av fisk i odling. är skyldig att hålla register över odlingar. Fiskodlingar regleras även av föreskift (1993:29) samt av föreskrift (SJVFS 1994:94), där är skyldig att utöva tillsyn med kontrollbesök vid vissa anläggningar. Rap- portering sker i dessa fall till . Ett till fiskerinäringen angränsande område är viltskadeskydd som avser beslut om ersättning för sälskador och bidrag till att motverka sälskador. Läns- styrelsens uppgift framgår av prop. 1996/97:1 samt i jaktförordningen (1996:727). Ersättning och bidrag utbetalas t ill fiskare men samarbetet sker med då upphovet till skadan, sälen, är ett dägg- djur som inte ingår i ansvarsområde. Länsstyrelserna har arbetsuppgifter avseende fiskevårdsområden och vissa statliga nationella stöd. ·Fiskevårdsområden regleras i 1981:533 och FIFS 1982:3. Länssty- relsen tar initiativ till och beslut om bildande av fiskevårdsområde samt är skyldig att hålla register över fiskevårdsområden i länet. ·Statliga stöd avser handläggning, beslut och kontroll av fiskevårdsbi- drag samt handläggning och beslut om statligt stöd till biologisk åter- ställning av kalkade vatten. Fiskevårdsbidragen är delegerade från medan har ansvaret för kalkade vat- Fritidsfiske och fisketurismens utvecklingspotential är en fråga för regionala och lokala aktörer, bl.a. länsstyrelserna. Områden som medför arbete för länsstyrelserna är: utsättning av fisk, fisketillsyn, dispenser, vissa uppgifter enligt vattenlagen samt uppgifter på några speciella områden. Författningar som styr med- verkan i arbete med resursen fisk är främst förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen och olika föreskrifter av Fis- keriverkets författningar. Även vattenlagen (1983:291) och fiskelagens bestämmelser om fiskådra medför vissa uppgifter för länsstyre lserna: ·För utsättning av fisk och kräftdjur krävs tillstånd. ·Fisketillsyningsmän förordnas och utbildas av länsstyrelserna. ·Dispenser avseende diverse undantag från författningar, som att ut- färda elfisketillstånd, tillstånd till rotenonbehandling och tillstånd för utländska medborgare att fiska i vissa vatten. Dispenser meddelas även från ett stort antal paragrafer avseende t.ex. fiske med fasta red- skap, förbudstider och redskapsförbud. ·Länsstyrelserna fattar även beslut avseende, att förklara ett område för kräftpestsmittat, vid särskilda skäl, ge tillstånd till fiske av mal och flodpärlmussla samt att använda sprängmedel, dödande eller be- dövande ämnen för vetenskapligt syfte. Enligt fiskelagen beslutar länsstyrelserna om flyttning av fiskådra samt meddelar dispens från förbud att fiska i fiskådra. Länsstyrelserna fattar även beslut om hur fisket ska bedrivas på samägd fastighet. ·Enligt vattenlagen är länsstyrelserna tillsynsmyndigheter. Länsstyrel- sernas fiskefunktion skall motta anmälningar om rensningsföretag, besluta om bygdeavgiftsmedel samt om användning av vissa vatte- navgiftemedel enligt vattenlagen kap. 10 5 §. Den sistnämnda uppgiften enligt vattenlagen sköts efter delegation från . är såsom central myndighet på området även den främsta samarbetsparten i övriga fall. Då det gäller tillstånds- plikten angående bestämmelser om kräftpest som fattar beslut om gör en sammanställning av från länssty- relserna inrapporterade kräftpestutbrott. Utöver de i författning stadgade uppgifterna bedriver länsstyrelserna i varierande grad rådgivning till avnämare och allmänhet. Rådgivning och information om fiskebestämmelserna samt kontakter med åklagarväsen- det och polismyndigheten om fiskerilagstiftningen är omfattande uppgif- ter för länsstyrelserna trots att dessa uppgifter inte är reglerade i författ- ning. Länsstyrelserna lämnar även underlag till då nya fö- reskrifter upprättas samt yttrar sig över förslagen och informerar all- SOU 1998:24 Nationell fiskeriadministration 245 Länsstyrelserna samlar också in statistik över älvfisket och det kustfiske som bedrivs av icke licensierade fiskare. Statistiken vidare- befordras till . Även inom länsstyrelserna förekommer råd- givning av fiskesakkunniga bl.a. i planärenden och naturvårdsärenden. Några särskilda uppgifter i vissa länsstyrelser Fisket i statens vatten ovan odlingsgränsen och på renbetesfjällen för- valtas av länsstyrelserna i berörda län, Norrbottens-, Västerbottens- och . ansvarar för frågorna genom same- och utbildningsenheten, funktionen för jakt- och viltvård. Den centrala myndighetsfunktionen upprätthålls av , före- tagsenheten, funktionen för upplåtelse av mark samt jakt- och fiskerätt. Vid berörda länsstyrelser finns ett speciellt beslutsorgan, rennärings- delegationen, som beslutar i frågor av principiell karaktär. I övriga frå- gor, huvudsakligen fiskeupplåtelser, beslutar länsstyrelserna. Fiskeupplåtelser omfattar allmänt fiskekort för handredskapsfiske, tillstånd att fiska med rörliga redskap samt fiske för avsalu. Allmänt fiskekort säljs genom återförsäljare. Länsstyrelserna upplåter även hand- redskapsfiske genom särskilda tillstånd i vissa vatten där fiske upplåtel- sen begränsats, kvoterat fiske. Länsstyrelserna beslutar även om under- upplåtelser t ill medlem i sameby, sammanslutning av samebymedlemmar eller fastighetsägare som delar rätt till vatten med staten. Tillstånd till fiske för avsalu kan lämnas till fiskesamerna, licensierade fiskare och innehavare av fjällägenheter. Information till allmänheten om vilka vat- ten som är upplåtna, upplåtelsetider, regler för fisket m.m. utges i form av broschyrer och bilagor till fiskekort. Fisketillsynen i statens vatten i fjällen sker i första hand genom sär- skilt förordnade fisketillsyningsmän som på uppdrag utför bevakning. Insatserna är nära samordnade med tull- och polisverksam- heten i fjällområdet. Berörda länsstyrelser har ett nära samarbete i frågor som berör sta- tens vatten i dessa områden. Detta har bl.a. fört med sig att samma fis- keupplåtelseavgifter t illämpas i de berörda länen. Samverkan sker också vid utvecklingen av olika metoder för kvotering av fisket och andra me- toder för att behålla ett uthålligt fiske. Av intäkterna av upplåtelseavgifterna (fiskekortavgifterna) går 1/3 till samefonden, 1/3 och 1/3 till berörda samebyar. Läns- styrelsens andel finansierar administration av upplåtelserna, information, provisioner till återförsäljare, fiskevård inklusive fiskeundersökningar samt tillsyn. Länsstyrelsernas organisation påverkas av uppgiften liksom Inom vardera berört län används för detta speciella arbete inom fiskeadministrationen ca 1 fiskerikonsulent, 1/3 assistent och ½ årsarbete för tillsyn och fältarbete. övervakning avseende fisket omfattar både uppgifter enligt EG:s kontrollförordning som avser det yrkesmässiga fisket i vatten och övervakning enligt nationell lagstiftning i kustvatten, Vä- nern och . Den nationella övervakningsuppgiften avser både det yrkesmässiga fisket i dessa vatten samt fritidsfisket. Fram till EU-inträdet utfördes fiskerikontrollen till havs och i de i helt av . Yrkesfisket såväl som fritids- fisket kontrollerades. En ansenlig del av kontrolltiden och rapporterade förseelser avsåg det kustnära yrkesfisket, fritidsfisket och husbehovsfisket. Den centrala myndighetsfunktionen avseende frågor om fiske på statens vatten ovan odlingsgränsen upprätthålls av , företagsen- heten, funktionen för upplåtelse av mark samt jakt- och fiskerätt. För- valtningen utförs av tre länsstyrelser. har inte något ansvar för förvaltningen av detta fiske. Statens ansvar och förvaltning av fiske- resurserna inom detta område regleras på annat sätt. verksamhet avseende miljöövervakning och biologisk mångfald gränsar till och Länsstyrelsernas verksamhet. Verksamheten styrs dock enligt andra lagrum. Den administration som kan komma i fråga avser upphandling av tjänster avseen- de undersökningar, recipientkontroll och miljöövervaknings uppgifter. Andra frågor där fiskexpertis krävs är i vattendomar och i koncessions- ärenden. I dessa frågor köps kompetensen av domstolarna. område är besvarande av remisser där både och länsstyrel- serna skall svara. Kammarkollegiet har vid sidan av en viktig roll i vattenmålen. Kammarkollegiets för det allmännas talan i vattenmålen och förvaltar fonderna för vattenvårdsmedel (10:5 och 10:6) samt bevakar det allmänna fiskeintresset.