sou · GMB375d1 · 1999-01-01 00:00:00 — För tiden fanns det ingen systematisk statistik över an- vändningen av försöksdjur i . Detta år började emellertid Lantbruksstyrelsen (numera SJV) och CFN att publicera årlig statistik angående användning av försöksdjur. Sammanställningarna baserades på uppgifter från försöksdjursavdelningarna i landet. Dessa hade en skyldighet att föra inköpsförteckningar, i vilka även skulle ingå uppgift om djur som togs från egen avel till försök. Uppgifterna i inköpsför- teckningarna bedömdes motsvara den reella användningen med un- dantag för en viss förskjutning över . fick CFN hela ansvaret för statistikföringen vid försöks- djursanvändning. Skyldigheten för den som använder försöksdjur att bl.a. lämna uppgifter om antalet djur och djurslag som används regle- rades i CFN:s kungörelse (LSFS 1989:38) med föreskrifter om statis- tikföring vid användning av djur för vetenskapligt ändamål m.m. Dessa föreskrifter, som har tillämpats , var en följd av att hade undertecknat och ratificerat konvention om ryggradsdjur som används till försök och annat vetenskapligt ändamål. publicerades endast uppgifter om användningen av- seende djur i försök enligt den svenska definitionen. inleddes redovisningen även av antalet djur i försök som motsvarar definitionen enligt och sedermera EG-direktivet. Skillna- den mellan de olika definitionerna är att den sistnämnda inte omfattar försök där djur utan föregående ingrepp avlivas för uttagande av organ eller organdelar, ej heller djur som används i beteendestudier utan tvångsanordningar och försök som görs utan ingrepp. har CFN vid redovisningen av försöksdjursanvänd- ningen lagt tonvikten på definitionen enligt konvention och EG:s direktiv med hänvisning till att är medlemsland i EU och till att det underlättar jämförelser med andra länder. Den totala årsförbrukningen av försöksdjur ser ut enligt följande (avrundade siffror); Antal djur enligt ETS 123 och 86/609/EEG Försöksdjursförbrukningen i landet visade en vikande trend. Trenden bröts och det redovisades en viss ökad användning jämfört med föregående år. Det berodde främst på att fler råttor, möss, fiskar och grodor eller ödlor hade använts. Användningen av möss fick en ökad betydelse genom att man hade tagit fram bl.a. olika immunodefekta stammar. kom att på nytt visa på en minskning av använda försöksdjur. Användningen av apor och råttor ökade dock jämfört med föregående år. Användningen av möss var den lägsta . En bidragande orsak till nedgången kan ha varit att man vid produktion av monoklonala antikroppar till viss del hade börjat övergå till in vitro-metoder. visade en ökning av försöksdjursförbrukningen enligt svensk definition. Ökningen berodde till övervägande del på att användningen av fåglar redovisades till ett antal om 98 000, att jämföras med 12 000 som var antalet för . Endast en mindre del av de redovisade fåglarna för , nämligen knappt 15 000, hade använts i mer traditionella djurförsök. Merparten av använda fåglar var höns som till stor del hade förekommit i enklare utfodringsförsök, selek- tionsförsök av olika slag, försök med olika inhysningssystem och i uppfödning för produktion av biologiska produkter till läkemedel. Sådan användning hade sannolikt förekommit . Denna användning hade emellertid inte tidigare redovisats i statistiken för att undvika att göra redovisningen missvisande vid en jämförelse . Under samtliga år 19901994 ökade försöksdjursanvänd- ningen. Denna trend bröts tillfälligt . ökade dock användningen jämfört med med så mycket som 160 000 djur. Hela ökningen berodde emellertid i princip på att man först började redovisa utsättning av märkt fisk. Inte mer än drygt hälften, , av antalet försöksdjur utgjordes av djur som använts i försök enligt . var motsvarande andel . Denna trend av sjun- kande andel försök enligt kan förklaras av att det i används allt större antal fåglar, dels för framställning av läkemedel, dels i försök med utveckling av alternativ till burhönshåll- ning. var andelen försöksdjur som använts i försök enligt . Detta berodde på att redo- visningen av utsättning av märkt fisk som inleddes endast omfattas av den svenska definitionen av djurförsök. 6.2.3Faktorer som påverkat försöksdjursanvändningen bedömdes den totala försöksdjursanvändningen uppgå till ca 914 000 djur (Ds Jo 1986:3 s. 31). var användningen enligt den svenska definitionen 558 400 djur. Detta visar på en minsk- ning om ca 350 000 djur under en 25 års-period. Denna minskning av försöksdjursanvändningen beror troligen på flera faktorer. Till stor del har användningen säkert påverkats av den djurförsöksetiska prövningen och hälsoinventeringar i försöksdjursbe- sättningar, som lett till en bättre djurhälsa. Vidare har en förfinad och effektiviserad försöksdjursanvändning inom biomedicinsk forskning påverkat användningen. Till viss del kan minskningen även tillskrivas de alternativa och kompletterande metoder till djurförsök som tagits fram. Att beakta i detta sammanhang är att omfattningen av den forsk- ning som bedrivs i landet och utvecklingen inom den svenska läkeme- delsindustrin har ökat . Försöksdjursanvändningen enligt definitionen i EG:s direktiv och konvention har varierat mellan 331 200351 600 djur. Det har således varit en relativt sett stabil årsanvändning av försöksdjur enligt nämnda defini- tion. var användningen 286 000 djur. Minskningen om ca 45 000 djur detta år jämfört med föregående år kan till stor del bero på att det förekom en omfattande ombyggnation av djurhus, främst på flera universitet men även inom läkemedelsindustrin. Det går mot bakgrund av föreliggande material inte att utläsa någon klar trend vad gäller användningen av försöksdjur enligt definitionen i konvention och EG:s direktiv. Skälen till att djurförsök kommer till användning är många. De verk- samheter som använder djurförsök har också sinsemellan en rad olika förutsättningar. Vidare är de faktorer, både interna och externa, som påverkar försöksdjursanvändningen många och bara delvis kända. CFN har efter kontakter med forskare som använder försöksdjur redovisat de faktorer som av forskarna utpekats som särskilt betydelsefulla för användningen. CFN har sammanställt i tabellform några av dessa faktorer och uppgifter om deras betydelse för försöksdjursanvändning- en , vilka uppgifter finns upptagna i CFN:s årsredovis- ning . Faktorernas betydelse har bedömts efter en femgradig skala där 1 står för mycket liten betydelse och 5 för mycket stor bety- delse. av genetiskt modifierade djur Förfinad teknik och alternativ - Ombyggnad av lokaler CFN lämnade bl.a. följande kommentarer till tabellen: När det gäller framtagningen och användningen av genetiskt modifierade djur har det hävdats att den svenska försöksdjursanvändningen skulle komma att öka kraftigt till följd härav. Eftersom vi ännu inte sett någon sådan utveckling är det oklart om någon sådan utveckling kom- mer att inträffa eller om den kommer att ske . Läkemedelsindustrin har i liksom i andra länder genomgått stora strukturella förändringar och blivit multinationell. Detta innebär att det finns stora möjligheter för företagen att prioritera och lokalisera verksamheterna till de länder som ger det optimala resultatet för företa- gen. Försöksdjursanvändningen inom läkemedelsindustrin har visat en svag men ändå tydlig minskning. Det är emellertid ännu oklart vad omstruktureringen kan ha för inverkan på den svenska försöksdjursanvändningen. Det forskningsstöd som man lämnat till utveckling av alternativa metoder har ett stort värde för forskning med särskild inriktning mot alternativa metoder. Forsknings- stödets effekter samt den moderna och förfinade tekniken som kommer till användning i laboratorierna leder till att behovet av att använda försöksdjur minskar inom den biomedicinska forskningen. Om- och tillbyggnader av lokaler påverkar försöksdjursanvä ndningen både . Möjligheterna att utföra djurförsök under b yggna- tionstiden är ofta försämrade vilket kan leda till en minskad använd- ning. Så har varit fallet på flera håll i landet . Nya lokaler och därmed förbättrade förhållanden för djuren kan på lång sikt däremot skapa förutsättningar för en utökad djurförsöksverksamhet. Hälsoinventeringar är viktiga för att förbättra djurhälsan och djurskyd- det. Inventeringarna är betydelsefulla för att få kunskap om djurens definierade hälsostatus, vilket leder till en bättre situation vid plane- ringen av djurförsöken och leder i ett längre perspektiv till att försöks- djursanvändningen begränsas. Den djurförsöksetiska prövningen har bl.a. en fostrande effekt på forskningen i det att en ansökan till den djurförsöksetiska nämnden föregås av ett iakttagande av de djur- skyddsaspekter den etiska prövningen ställer krav på. Forskningen har vidare framhållit att det finns en ökad etisk medvetenhet bland forskare som använder djurförsök. Denna medvetenhet är delvis en följd av den djurförsöksetiska prövningens påverkan men också en följd av den utbildning som förekommer inom försöksdjursområdet samt den information om försöksdjursfrågor som förekommer. I denna verksamhet medverkar också CFN. Det saknas dock mätmetoder som på ett tillfredsställande sätt kan ge svar i numeriska termer för vad CFN:s insatser har betytt för försöksdjursanvändningens omfattning. 6.2.4Något om försöksdjursanvändningen den närmaste framtiden Den biomedicinska forskningen står för en mycket stor del av den totala användningen av försöksdjur. Den främsta anledningen till att den biomedicinska forskningen använder djurförsök är behovet av ny kunskap. Visserligen har vårt vetande om människans kropp och dess funktioner blivit avsevärt mycket större . Det är dock väldigt långt kvar innan alla livsfunktioner är kända. Om vi vill erhålla ytterligare kunskap härom finns det ingen annan väg att gå än att fortsätta studera det levande livet i alla nivåer, från molekyler till hela organismer. Detta inbegriper studier på djur. Den biomedicinska forskningen ställer mot bakgrund härav inga utsik- ter om ett minskat behov av att använda djurförsök inom en överskåd- lig framtid. (Öbrink, ; Försöksdjurskunskap s. I och med transgentekniken har forskningen fått tillgång till nya djurmodeller för flera olika sjukdomar. Med stor sannolikhet kommer vi att se en ökning av användningen av transgena möss. Det finns flera exempel på forskningsområden där användningen av transgena djur kommer att få stor betydelse. Här följer en redogörelse över några av dessa områden. Genom möjligheterna med transgentekniken har ett forskningsom- råde som kallas utvecklingsbiologi fått allt större utrymme inom den Inom utvecklingsbiologin försöker man förstå hela processen från den enkla ospecialiserade äggcellen till alla de högt specialiserade cellerna i hela människan. Det vetenskapslika namnet för denna process är differentiering. Denna forskning kommer att få stor medicinsk betydelse, eftersom människans fosterutvecklig styrs av hur gener sätts på och stängs av. De transgena djuren kommer att kunna bidra till förståelsen av hur olika fosterskadande ämnen angriper differentieringens mekanismer. (; Djur med nya gener s. Forskningen kring cancer har alltid varit mycket intensiv. Detta är också en del av den biomedicinska forskningen där ett stort antal försöksdjur har använts och kommer att användas. Cancer uppkommer på grund av en serie förändringar i vissa gener. Dessa gener kallas onkogener och finns normalt i alla celler. Onkogenerna har betydelse för reglering av tillväxt och differentiering. Forskningen kring cancer är till stor del koncentrerad på att studera effekterna av onkogenerna och samspelet mellan dem i syfte att försöka utveckla behandlingsme- toder eller försöka förebygga sjukdomens uppkomst. Det har skapats många transgena musmodeller för olika cancertyper. Den kanske mest kända djurmodellen för cancer är den s.k. onkomusen. Denna mus har en extra benägenhet att utveckla motsvarigheten till bröstcancer hos människan. (; Transgena djur i .) Utvecklingen inom transgentekniken har även givit forskningen möjlighet att "beställa" möss som får cancer i t.ex. bukspottkörteln eller leukemi. Innan an- vändningen av transgena möss med onkogener krävdes det omfattande och långvariga försök för att testa under vilka omständigheter en cancer utvecklas. Man gav cancerframkallande ämnen till stora grupper av försöksdjur för att få fram de tumörer man ville studera. Forskarna valde sedan ut de djur som hade de mest relevanta tumörerna. Detta var ett grovt instrument. Transgentekniken innebär att betydligt färre djur behövs i ett enskilt försök, eftersom man med de transgena mössen vet att en av cancerfaktorerna är på plats. (; Djur med nya gener s. Transgentekniken har också kommit till stor användning inom im- munologin. Forskningen kring vårt immunförsvar bedöms som ett centralt område inom den moderna biologiska forskningen. Genom de transgena djuren har forskarna fått ett bättre instrument i sina ansträng- ningar att förstå hur kroppen kan skilja på kroppsegna och främmande ämnen samt hur olika typer av celler i immunsystemet bildas och samverkar (Medicinsk vetenskap 3/97 s. 28). är många av de gener som svarar för vårt immunsystems egenskaper kartlagda. Vi vet vilka celler som producerar antikroppar och hur detta går till. Vidare har vi kunskap om några av de genetiska mekanismer som får s.k. mördarceller att angripa främmande ämnen i kroppen. Med transgena möss kan man ändra immunsystemet genom att lägga till gener eller att slå ut bestämda gener. På så sätt kan man successivt undersöka hela immunförsvaret. Den kunskap som erhålls är av stor vikt för förståelsen av t.ex. autoimmuna sjukdomar som diabetes, reumatism, struma osv. Försök har även visat att det är möjligt att i möss producera monoklo- nala antikroppar från andra arter, bl.a. människan. Sådana humana monoklonala antikroppar kommer att vara till stor användning vid behandling av vissa sjukdomar. Möjligheten att transplantera organ utan att behöva använda starka läkemedel för att trycka ner immunför- svaret är också ett tänkbart resultat efter forskning med hjälp av trans- gena möss. Dessa kan också hjälpa oss att lösa flera problem som finns vid användningen av djur som till människan (; Djur med nya gener s. 3738. ; Transgena djur i .) Chimpanser var det enda försöksdjur som hade möjlighet att ut- veckla aids. Tillgången på djurmodeller var därför liten. har forska- re emellertid utvecklat en transgen mus som man hoppas kan vara modell vid forskningen kring en fungerande behandling av aids. I musmodellen har man avlägsnat musens eget immunförsvar och ersatt det med gener från människans immunsystem. Därefter infekteras musen med hiv som därmed kan bli en modell som kanske kan ge värdefull information om vad som sker i människokroppen. (; Transgena djur i .) Nervsystemet och de neurologiska sjukdomarna är ytterligare forsk- ningsområden som kommer att få stor användning av trans- gena djurmodeller (Medicinsk vetenskap 3/97 s. 28). Att utveckla ett läkemedel är en omfattande och komplicerad process som kräver ett vetenskapligt samarbete mellan många olika experter. Vanligtvis är det någon form av biologisk mekanism i kroppen som ger upphov till en sjukdom. Om man kan påverka denna mekanism så kan man även påverka sjukdomstillståndet. Att försöka förstå de bak- omliggande sjukdomsmekanismerna är därför av stor vikt. Nästa steg i utvecklingsprocessen är att försöka finna en substans som har de egen- skaper som är önskvärda. I det inledande skedet, när många olika substanser testas, är förutsättningarna för att använda alternativa meto- der goda. Dessa är både snabbare och billigare än djurförsök. Detta innebär ofta att fler substanser testas med användning av alternativa metoder än vad som skulle ha varit fallet vid användning av enbart Trots användningen av alternativa metoder behöver man ofta även utföra djurförsök som kontroll av att den nya substansen har önskad effekt. De alternativa metoderna kompletterar därför mer än ersätter djurförsöken. Om man har hittat en substans med potential vidtar därefter prekli- niska effekt- och säkerhetsstudier. Dessa studier använder allt från cellodlingar till levande djur och syftet är att samla tillräckligt med fakta och kunskap om den nya substansen för att den skall kunna provas på människor. Utan dessa tester skulle man inte nå en sådan kunskap om substansen att man skulle våga ge den till människor. Även när kliniska studier, dvs. försök på människan, genomförs, fortsätter användningen av djurförsök. Dessa djurförsök skall ge svar på substansens effekter efter en lång tids intag. Läkemedelsindustrin strävar efter att använda metoder som ersätter användandet av levande djur. Inom en överskådlig tid kommer emel- lertid traditionella djurförsök att vara nödvändiga vid utvecklingen av läkemedel. En stor del av djurförsöken måste dessutom utföras i enlig- het med och på grund av de riktlinjer som olika myndigheter ställer för att få ett blivande läkemedel godkänt för användning på människa och djur. (och ; Hur ett läkemedel kommer till.) 6.2.5En fallstudie – diabetesforskningen Forskningen och utvecklingen inom i princip alla medicinska områden har inneburit stora framsteg med avseende på såväl ökad kunskap om sjukdomar som mer effektiv behandling. I syfte att exemplifiera utvecklingen inom ett forskningsområde har utredningen valt att närmare redogöra för diabetesforskningen. Denna har varit och är mycket intensiv. Det är vidare ett forskningsområde där användningen av olika djurmodeller har spelat och även kommer att spela en avgörande roll. Därtill kommer att djurförsöken inom forskningen har ifrågasatts ur djurskyddssynpunkt. Diabetes mellitus (diabetes) är det latinska namnet på sockersjuka. Detta är en s.k. folksjukdom, som ökar snabbt i omfattning. Man räknar med att ca 50 miljoner människor enbart i och har diabe- tes. I finns det uppgifter på att samhällets kostnader för sjuk- domar i det endokrina systemet, där diabetes är den dominerande sjukdomen, var (, Lind- gren; Vad kostar sjukdomarna?). Därtill kommer kostnader för följd- sjukdomar. Detta kan jämföras med de resurser som läggs på forskning kring sjukdomen diabetes. Till detta skall läggas medel för ett par forskartjänster och forskningsassistenttjänster. Vidare bidrar Svenska diabetesförbun- det med . Svenska projekt får även ekonomiskt bidrag från utländska finansiärer, t.ex. amerikans- ka . Ytterligare resurser satsas dessutom inom olika industriprojekt. Diabetessjukdomen har varit känd och ordet diabetes, som betyder rinna igenom, myntades av den grekiske läkaren år . Aretaeus syftade på att den diabetessjuke har stora urinmängder och han ansåg att kött och ben strömmade bort med urinen. Att det sannolikt var socker som utsöndrades i urinen vid diabetes konstaterades . påvi- sades att levern kan bilda glukos (druvsocker) och beskrev öliknande anhopningar av celler betaceller i bukspott- körteln (pankreas), de s.k. Langerhanska öarna. Genom avlägsnandet av bukspottkörteln på hund kunde man konstatera att detta ledde till diabetes med dödlig utgång hos hunden. Den mest banbrytan- de upptäckten gjordes emellertid när och upptäckte insulinet. Insulin är nämligen ett livsnödvändigt hormon som reglerar kroppens glukosomsättning. Det krävdes många experiment på djur innan man kunde börja behandla diabetespatienter med insulin. Patienterna, som tidigare hade varit dödsdömda, kunde i och med behandlingen återföras till ett normalt liv och den kvarvarande livslängden efter sjukdomens utbrott ökade från till . Det visade sig emellertid att diabetes inte var besegrad genom insu- linbehandlingen. Många av de som hade överlevt tack vare insulintill- förseln började att få svåra symptom från framför allt ögon, njurar och nervsystem. vet man att symptomen är tecken på föränd- ringar i de små blodkärlen. I ögats näthinna kan förändringarna i blod- kärlen leda till ärrbildning, som förr ofta ledde till kraftigt nedsatt syn eller blindhet. De fina kärlen i njurarna kan förtjockas, vilket på lång sikt kan leda till nedsatt och i svåra fall helt upphävd njurfunktion. Detta leder till urinförgiftning, som kräver dialysbehandling eller njurtransplantation. Diabetesförändringarna kan också drabba hjärtats kranskärl och försämra nervernas funktion. De svåra följdsjukdomarna som diabetes kan medföra samt det faktum att antalet diabetiker har fortsatt att öka i snabb takt, har drivit på forskningen. Diabetes är egentligen ett samlingsnamn för flera olika rubbningar av ämnesomsättningen som alla karaktäriseras av att blodsockret är förhöjt. Det finns två huvudtyper av diabetes. Den ena typen kallas juvenil diabetes, barndiabetes, ungdomsdiabetes eller typ 1-diabetes. Denna debuterar i regel tidigt, oftast i tonåren. Utredningen har valt att kalla denna form av diabetes för barndiabetes. är att tillverkningen av insulin helt eller så gott som helt har upphört på grund av att betacellerna i de Langerhanska öarna förstörts. Sjukdomen kräver därför en livslång behandling av insulin. användes nästan enbart högrenat svininsulin. är dock samtliga insuliner som används i s.k. humaninsuliner, dvs. identiska med det mänskli- ga insulinet. En del av dessa humaninsuliner framställs med insulin från svin som utgångsmaterial, andra med s.k. hybrid-DNA-teknik. Den andra huvudtypen av diabetes kallas för vuxendiabetes, ålders- diabetes, adult diabetes eller typ 2-diabetes. Denna uppkommer efter . Utredningen har valt att kalla denna diabetes- form för vuxendiabetes. Denna finns i sin tur i flera former, varav en har samband med övervikt. Vid vuxendiabetes är förmågan att produce- ra insulin inte helt upphävd och oftast behövs inte insulinbehandling. Den insulinbrist som råder vid vuxendiabetes kan bero på dels att betacellerna i de Langerhanska öarna i bukspottkörteln producerar för lite insulin, dels att kroppens vävnader som en följd av övervikt och fetma har nedsatt känslighet för insulin och därför kräver mer insulin än bukspottkörteln kan producera. I många fall är det en kombination av dessa två faktorer som orsaker vuxendiabetes. I motsats till vad många tror är vuxendiabetes mer ärftlig än barndiabetes. Levnadssättet spelar dock en stor roll för att utlösa vuxendiabetes. Vuxendiabetes är betydligt vanligare än barndiabetes och svarar för av all diabetes. Vuxendiabetes och barndia- betes kan ge upphov till samma följdsjukdomar, dvs. ögonförändringar, njurskador, hjärt- kärlsjukdomar och nervlidande i allmänhet (neuropati). Risken att relativt tidigt drabbas av komplikationer är emellertid lägre för vuxendiabetiker, vilket bl.a. beror på att sjukdomen som regel uppträder betydligt senare i livet än vad som är fallet med barndiabetes. Upptäckten att diabetes är ett heterogent tillstånd, som representerar flera sjukdomar med olika sjukdomsorsaker och förlopp, har inneburit en ny bas för diabetesforskningen. Denna bedrivs nu inom ett stort antal vetenskapliga fält, bl.a. biokemi, cellbiologi, molekylärbiologi, immunologi, epidemiologi, fysiologi och farmakologi. Varje framsteg i förståelsen av orsakerna till diabetes är förknippade med ökad kunskap om insulin och dess verkan på kroppens celler. Stor del av forskningen har därför ägt rum genom att studera insulinets egenskaper på molekylär nivå. Man har länge antagit att barndiabetes är en s.k. autoimmun sjuk- dom, dvs. det egna immunförsvaret börjar av någon anledning angripa den egna kroppen. Vid barndiabetes är det just de insulinproducerande betacellerna i bukspottkörteln som drabbas av denna attack. Vad som startar denna process är emellertid ännu inte kartlagt. Antagandet att virus genom att infektera och förstöra betacellerna skulle kunna vara en orsak till barndiabetes fick stöd då man kunde påvisa förhöjda halter av antikroppar mot vissa förkylningsvirus hos nyinsjuknade diabetiker. Dessutom fann man att virus kan framkalla diabetes hos möss. Det har gjorts stora ansträngningar att få fram lämpliga djurmodel- ler för studier av barndiabetes.