sou · GMB337 · 1999-01-01 00:00:00 — Genom lagen (1991:1047) om sjuklön (SjLL) har en anställd rätt till ersättning i form av sjuklön från arbetsgivaren efter karensdagen (fr.o.m. ändras sjuklöneperio- den efter karensdagen). Den som skadas i arbetet och sjukskrivs erhåller initialt sjuklön en- ligt SjLL om han har en arbetsgivare. Sjuklön utges enligt huvudregeln inte för för vilken ersättning kan utges (karensdag). Sjuklönen uppgår till av den lön och andra anställningsför- måner som arbetstagaren gått miste om till följd av nedsatt arbetsför- måga. I SjLL begränsas ersättningsunderlaget inte till de 7,5 basbelopp som gäller för beräkning av sjukpenninggrundande inkomst enligt AFL. I underlaget ingår t.ex. även OB-ersättning och liknande som den anställde går miste om till följd av sjukdom. SjLL innehåller inte någon definition av sjukdomsbegreppet. Enligt förarbetena till SjLL ska dock begreppet tolkas på samma sätt som vid tillämpningen av sjukpenningreglerna i AFL. I SjLL krävs däremot inte att arbetsförmågan är nedsatt med viss andel. Arbetstagaren ska enligt SjLL vara helt eller delvis förhindrad att utföra sitt vanliga eller där- med jämförligt arbete. Arbetstagarens rätt till sjuklön gäller fr.o.m. av an- ställningsförhållandet. Gäller anställningen än en månad har den anställde rätt till sjuklön först efter 14 dagars anställning. Upp- hör anställningen bryts sjuklönerätten. Uppdragstagare och egenföre- tagare omfattas inte av sjuklönereglerna. För dessa grupper gäller AFLs regler om sjukpenning. Enligt SjLL begränsas som ett allmänt högriskskydd antalet karens- dagar till tio . Antalet karensdagar beräk- nas i förhållande till varje arbetsgivare för sig. För en arbetstagare som p.g.a. sjukdom kan antas vara frånvarande i särskilt stor omfattning gäller ett särskilt högriskskydd som är utformat på följande sätt. Efter ansökan till kan den anställde erhålla sjuklön också för den första sjukdagen i en sjuklöneperiod. Detta skydd gäller efter en eventuellt beviljad ansökan dels för arbetstagare som har en sjuk- dom som kan antas medföra ett större antal sjukperioder och dels för arbetstagare som har en sjukdom som medför risk för en eller flera längre sjukperioder. I det första men inte i det senare fallet får arbetstagaren ersättning för den första sjukdagen. Arbetsgivaren får dock i båda fallen kompensation från AFL för sina kostnader för sjuklön. En arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader under ett kalen- derår inte beräknas överstiga 130 gånger basbeloppet kan försäkra sig hos för kostnader för sjuklön som företaget kan drabbas av vid sjukfrånvaro. Under tid när en försäkrad genomgår MEDICINSK behandling eller medi- cinsk rehabilitering som syftar till att föreb ygga sjukdom, förkorta sjukdomstid eller att helt eller delvis förebygga eller häva nedsättning av arbetsförmågan utges sjukpenning med samma ersättningsnivåer som vid sjukpenning enligt 2.2.1. Sådan sjukpenning kan också utges när den försäkrade deltar i en sjukdomsförebyggande behandlingsåt- gärd utan att vara sjuk. finns det regler enligt vilka en försäkrad som deltar i en ARBETSLIVSINRIKTAD rehabilitering kan få en rehabiliteringspenning. uppgår f.n. till av den sjukpenninggrundande inkomsten. För rehabiliteringsersättning gäller ingen karensdag. Bestämmelserna om rehabilitering finns i 22 kap. AFL. Rehabiliteringsersättning ska utges när en försäkrad vars arbetsför- måga till följd av sjukdom är nedsatt med minst en fjärdedel. Arbets- förmågan ska för rehabiliteringsåtgärden anses nedsatt i den mån den försäkrade på grund av åtgärden är förhindrad att för- värvsarbeta. Rehabiliteringsersättning förutsätter alltså att det är fråga om arbetslivsinriktad rehabilitering. Med arbetslivsinriktad rehabilite- ring avses (prop. 1991/92:40 om vissa socialförsäkringsfrågor m.m., s. 32) t.ex. arbetsprövning, arbetsträning och utbildning som tar sikte på att återge den försäkrade hans möjligheter att kunna klara av sitt arbete eller få ett annat lämpligt arbete. Rehabiliteringsersättning kan utges i två former, dels som rehabili- teringspenning och dels som särskilt bidrag. Rehabiliteringspenningen ska täcka den inkomstförlust som uppstår för den försäkrade när han eller hon deltar i rehabiliteringsåtgärd. Rehabiliteringspenningen är enligt dagens regler beloppsmässigt identisk med vanlig sjukpenning enligt AFL. Det särskilda bidraget ska täcka kostnader som uppstår för den försäkrade i samband med utbildningen. Vilka kostnader som det särskilda bidraget kan utgå för anges särskilt i förordningen (1991:1321) om rehabiliteringsersättning. En förutsättning för rätt till ersättning är att har upprättat en rehabiliteringsplan i vilken den aktuella rehabiliteringsåtgärden ingår. har i sitt tidigare nämnda betänkande (SOU 1997:166) föreslagit att rehabiliteringspenningen ska tas bort. Vi återkommer i avsnitt 5.10.4 med en närmare beskrivning av för- utsättningarna för rehabilitering enligt AFL och en analys av i vilket skede av de arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärderna som arbets- skadeförsäkringen kommer in. Reglerna om förtidspension/sjukbidrag gäller personer i åldern 16 – . Om arbetsförmågan blir varaktigt nedsatt med minst en fjärdedel på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan ska förtidspension utges. Kan nedsättningen av arbetsförmågan inte anses varaktig men kan den antas bli bestående , har den försäkrade rätt till sjukbidrag som ska be- gränsas till . Nivåerna i förtidspensionssystemet är f.n. en fjär- dedels, halv, tre fjärdedels och hel förtidspension beroende på hur stor arbetsförmågans nedsättning bedöms vara. gäller renodlade medicinska kriterier inom förtidspensione- ringen. 1996/97:28 om kriterier för rätt till ersättning i form av sjukpenning och förtidspension betonades att rätten till ersättning i form av sjukpenning och förtidspension borde förbehållas de fall där det är sjukdom eller därmed jämställt medicinskt tillstånd som sätter ned arbetsförmågan. Den gällande inriktningen är att försäkringsersätt- ning ska baseras på medicinska kriterier utan att särskilda arbetsmark- nadsmässiga eller sociala förhållanden vägs in. En samlad bedömning av förhållandena i det enskilda fallet bör emellertid kunna leda till att en försäkrad som rent medicinskt har en viss restarbetsförmåga ändå inte bedöms kunna försörja sig på rimliga villkor och därför ha rätt till ersättning. Det ska ändå finnas en möjlighet att i begränsad omfattning väga in andra förhållanden utöver de rent medicinska i förtidspensionsbedöm- ningarna. Detta ska dock inte ses som ett återinförande av de tidigare särreglerna för dem som har fyllt utan endast som en möjlighet till ett mer balanserat synsätt i ärenden där en bedömning på grundval av enbart medicinska kriterier skulle ge ett icke acceptabelt resultat. Ersättning vid förtidspension lämnas i form av folkpension och tilläggspension (ATP). I AFL finns bestämmelser om hur ett basbelopp ska beräknas. Vid beräkning av pensionsbeloppen används ett basbelopp som är reducerat . Folkpensionen är vid hel förtidspension f.n. av det reducerade basbeloppet för ensam pensionär och av detta basbelopp för gift pensionär. Förtidspension från ATP beräknas i princip efter samma regler som ålderspension från ATP. Vid beräkningen av bl.a. pensionspoäng inom ATP-systemet används ett särskilt basbelopp som är förhöjt i för- hållande till basbeloppet. Ålderspensionen bestäms till av medeltalet av de 15 bästa intjänade poängåren. Det krävs med pensionspoäng för full ATP. Det finns särskilda regler om beräkning av antagandepoäng vid förtidspension. Man tar vid pensionsberäkningen hänsyn inte bara till faktiskt intjänade pensionspoäng utan också till förväntade förvärvsinkomster mellan pensionsfallet och . I fall där det inte finns förutsättningar för att beräkna sådana antagandepoäng tillämpas 15- och 30-årsreglerna på grundval av de pensionspoäng som faktiskt har intjänats före pensionsfallet. Genom reglerna om antagandepoäng blir ATP-pensionen vid förtidspension i princip lika stor som den ålderspension den försäkrade skulle varit be- rättigad till om han eller hon hade arbetat fram till . Högsta möjliga ATP är . Ett förslag till reformerat pensionssystem har presenterats. I det nya pensionssystemet kommer hela livsinkomsten att kvalificera till en inkomstgrundande ålderspension. 2.3Trygghetsförsäkring vid arbetsskada m.m. 2.3.1Kompletterande skydd vid arbetsskada Det försäkringsskydd som arbetsskadeförsäkringen ger kompletteras för flertalet anställda av en trygghetsförsäkring vid arbetsskada (TFA) som arbetsgivarnas och arbetstagarnas organisationer har kommit över- ens om genom kollektivavtal. Syftet med trygghetsförsäkringarna är att den som drabbats av per- sonskada i arbetet ska kunna få ersättning enligt skadeståndsrättsliga normer för sådana anspråk som inte ersätts genom arbetsskadeförsäk- ringen utan att behöva bevisa att arbetsgivaren eller någon annan genom vårdslöshet är skadeståndsskyldig. Trygghetsförsäkringen har störst betydelse när det gäller ersättning för ideell skada, dvs. sveda och värk, lyte och men samt för olägenheter i övrigt. TFA administreras av AMF-trygghetsförsäkring försäkringsaktie- bolag. Bolaget ägs av (), Lands- organisationen i (LO) och (). TFA omfattar dels privatanställda arbetare inom SAF – LO-området och dels privatanställda tjänstemän inom SAF – PTK-området. På det kommunala och landstingskommunala området finne en motsvarande försäkring – TFA – KL. Inom den kooperativa sektorn gäller motsva- rande skydd som inom SAF – LO resp. SAF – PTK – områdena. Enligt särskilt uppdrag administrerar och skadereglerar dessutom AMF – trygghetsförsäkring arbetsskador enligt det sta tliga personskadeavtalet (PSA). omfattade AMF – tr ygghetsförsäkring ca 196 600 försäk- ringsavtal. Ca tre miljoner arbetstagare tillhörde den försäkrade kret- kom det in 48 400 nya ärenden och i 91 700 ärenden på- gick det handläggning. 57 000 skadade fick någon form av ersättning . 2.3.2Begreppet arbetsskada inom TFA Begreppet arbetsskada inom TFA är definierat på samma sätt som i LAF. Både olycksfall i arbetet, färdolycksfall och arbetssjukdomar om- fattas därför av TFA. Regeln om bedömning av orsakssamband har också samma utformning som i LAF. Vid tjänstgöring i utlandet omfattar TFA också skadefall som beror på sjukdom och olycksfall som kan antas ha sin orsak i miljöfaktorer som klart avviker från vad som förekommer i eller sådana spe- ciella risker som den anställde p.g.a. sin utlandsvistelse rimligen inte kunnat undvika. 2.3.3Privatanställda arbetare inom SAF – LO-området Privatanställda som arbetar under ett gällande kollektivavtal inom SAF – LO-området omfattas av TFA. Försäkringspremien är av årslönesumman för dessa privatanställda arbetare. Arbets- givare som inte har tecknat kollektivavtal kan ändå teckna en trygghets- försäkring för sina anställda. En arbetsgivare själv och en rörelseidkare utan anställda kan också omfattas av TFA. Vid OLYCKSFALL I ARBETET som medfört arbetsoförmåga och föranlett läkarbesök lämnas ersättning enligt skadeståndsrättsliga regler för skadade glasögon, hörapparater, proteser och dylikt samt läkar- och sjukvårdskostnader. Har olycksfallet medfört arbetsoförmåga i eller bestående invaliditet lämnas ersättning också för skadade kläder. Vid arbetsoförmåga som varar i lämnas ersättning för sveda och värk. Sådan ersättning lämnas också alltid om den p.g.a. arbetsskadans art har varit svår. Om arbetsoförmågan efter ett olycksfall i arbetet varar i , lämnas fr.o.m. dag 91 av varje sjukfall en ersättning av inkomstbortfallet om inkomstförlusten efter samordning (SjLL, AFL, AGS) uppgår till av inkomsten. Om in- komstförlusten efter 365 dagars sjukskrivning uppgår till lämnas ersättning . Vid beräkning av inkomstförlustens storlek tar man hänsyn till vad den försäkrade har erhållit i form av sjukpenning från , sjuklön från ar- betsgivaren, ersättning från avtalsgruppsjukförsäkring (AGS) och an- nat. TFA lämnar också ersättning för inkomstförluster över 7,5 basbe- lopp. Vid en bestående invaliditet utges livränta i den mån inkomst- förlusten inte ersätts genom livränta enligt LAF eller på något annat sätt. Ersättning lämnas också för lyte eller annat stadigvarande men och för olägenheter i övrigt till följd av arbetsolycksfallet. &¤RDOLYCKSFALL som täcks av trafikskadelagen omfattas inte av TFA. För övriga färdolycksfall ges ersättning som vid annat olycksfall i ar- betet. Den enda skillnaden är här att det inte lämnas någon ersättning för inkomstförlust under sjukskrivningstid. Vid skada till följd av ANNAN SKADLIG INVERKAN än olycksfall (arbetssjukdom) gäller följande. Ersättning ges om försäkringskassa eller förvaltningsdomstol har bedömt den aktuella sjukdomen som en arbetsskada eller om sjukdomen finns upptagen i en förteckning i Ta- bell 1 till 1964 (nr 121). Kvarstår en sådan sjukdom ges ersättning för läkar- och sjukvårdskostnader. Er- sättning för sveda och värk kan lämnas fr.o.m. dag 91 i ett sjukfall. Vid bestående invaliditet har man rätt till livränta från TFA i den mån in- komstförlusten inte ersätts genom livränta enligt LAF eller på något annat sätt. Ersättning lämnas också för lyte eller annat stadigvarande men och för olägenheter i övrigt till följd av arbetssjukdomen. Vid dödsfall p.g.a. arbetsskada ersätts kostnader för begravning sedan begravningshjälpen från LAF och från tjänstegrupplivförsäkring (TGL) räknats från. Det finns också regler om ersättning för förlust av underhåll och viss ersättning till efterlevande make, maka sambo och till barn . 2.3.5Ersättning enligt skadeståndsrättsliga regler Avtalen om ersättning vid arbetsskada innehåller bestämmelser om att arbetstagaren inte har rätt att väcka talan vid domstol för arbetsskador som har orsakats av arbetsgivarens vållande. Om en arbetstagare är missnöjd med AMFs hantering av en skada är han eller hon dock oför- hindrad att väcka talan i allmän domstol mot AMF – trygghetsförsäk- ring. Om den skadade kan visa att en skada till följd av olycksfall eller annan skadlig inverkan har vållats genom arbetsgivarens vårdslöshet eller genom vårdslöshet hos någon annan anställd hos arbetsgivaren i fråga gäller enligt avtalsbestämmelserna särskilda regler. Den skadade har i sådana fall rätt till ersättning för inkomstförlust enligt skade- ståndsrättsliga regler om han eller hon varit arbetsoförmögen i minst . 2.3.6Privatanställda tjänstemän inom SAF – PTK-området På SAF – PTK-området gäller samma försäkring som på SAF – LO- området. Försäkringspremien för de privatanställda tjänstemännen är av årslönesumman. 2.3.7Kommunalt och landstingskommunalt anställda På det kommunala och landstingskommunala området finns som nämnts en trygghetsförsäkring, TFA – KL. Den ger de anställda ett för- säkringsskydd som överensstämmer med skyddet inom TFA för arbe- tare och tjänstemän inom SAF – LO – och SAF – PTK-områdena. För- säkringspremien är densamma för alla kommunalt och landstingskom- munalt anställda. 1997 utgör den av årslönesumman. För TFA – KL gäller särskilt att en arbetstagare som har drabbats av personskada genom våld eller misshandel i arbetet får ersättning för faktiskt förlorad inkomst samt ersättning för sjukvårdskostnad och andra utgifter om arbetsoförmågan varar . Om det finns synnerliga skäl utges ersättning för faktiskt förlorad inkomst. Skadan ska ha inträffat under extra ordinära förhållanden. Regeln tar särskilt sikte på grupper som ambulansförare och brandmän under räddnings- eller släckningsarbete. För de statligt anställda gäller avtalet om ersättning vid personskada (PSA). I likhet med TFA lämnar PSA ersättning för viss inkomstför- lust, för ideell skada, för olägenheter och för kostnader. PSA är ett av- tal som ger den statligt anställde vissa rättigheter vid arbetsskada som inte skiljer sig från andra gruppers. Kostnaden för PSA bestrids av respektive myndighet som erlägger en premie (avgift). Affärsverken debiteras den faktiska kostnaden för sin del av PSA. PSA gäller för arbetstagare för vilka har rätt att sluta kollektivavtal om avlöningsvillkoren. Undantagna från PSA är dock arbetstagare som anvisats beredskapsarbete, arbete i ungdomslag eller skyddat arbete. Arbetstagare som är lokalanställda utom riket och arbetstagare med stationering utom riket som inte är försäkrade för ar- betsskada enligt LAF under sin utlandstjänstgöring omfattas heller inte av PSA. Arbetstagare hos allmän försäkringskassa står också utanför PSA men har ett liknande eget avtal. Begreppet arbetsskada enligt PSA överensstämmer med LAFs defi- nitioner. Enligt PSA är arbetsskada även skada som föranletts av våld eller misshandel som arbetstagaren har utsatts för i sin anställning. Avtalet omfattar också s.k. särskilda utlandsskador (jfr TFA avsnitt 2.3.2). Ersättningarna från PSA för inkomstförlust, kostnader samt sveda och värk vid arbetsskada är i princip desamma som enligt TFA. I PSA finns också regler om full ersättning för inkomstförlust vid arbetsgiva- rens vållande (jfr avsnitt 2.3.5) och om den skadade har utsatts för våld eller misshandel p.g.a. anställningen. Vid dödsfall ersätts kostnader för begravning sedan begravnings- hjälpen från LAF räknats bort. Efterlevande maka, make eller sambo samt barn har också viss rätt till ersättning. 2.3.9Övriga ersättningar som grundas på avtal Vid sidan av de ersättningar som betalas ut från den allmänna försäk- ringen vid sjukdom och förtidspension förekommer ersättningar som grundas på olika överenskommelser i kollektivavtal. Reglerna för rätt till ersättning från kompletterande skydd enligt kollektivavtal b ygger på samma principer inom alla avtalsområden. 0RIVATANST¤LLDA ARBETARE AVTALSGRUPPSJUKF¶RS¤KRING ! Ersättning från AGS under sjukpenningtid utges fr.o.m. den femtonde dagen t.o.m. den nittionde dagen i en sjukperiod. Ersättning lämnas av den sjukpenning som den försäkrade erhållit från (vilken motsvarar ett tillägg på av SGIn). Efter den nittionde dagen i sjukperioden lämnas ingen dagersättning. Under tid då den försäkrade uppbär sjukbidrag eller förtidspension lämnas månadsersättning från AGS. Månadsersättningen bestäms med utgångspunkt från den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst vid insjuknandet. Om SGIn vid rätt anmälan till AFL kunde ha fastställts till annat belopp kan dock ersättning lämnas i överensstämmelse här- med. Månadsersättningen uppgick för den som insjuknat efter och beviljats sjukbidrag/förtidspension enligt AFL till exempelvis , om den försäkrades SGI var , och till om SGIn var . 0RIVATANST¤LLDA TJ¤NSTEM¤N SJUKL¶N ENLIGT AVTAL SAMT )40 SJUKPENSION Enligt regler som gäller fr.o.m. har en privatanställd tjänsteman rätt till sjuklön enligt avtal från arbetsgivaren fr.o.m. den femtonde t.o.m. den nittionde dagen i en sjukperiod. Sjuklönens storlek bestäms genom att ett sjukavdrag görs på lönen. Sjukavdraget per dag vid en lön som högst uppgår till 7,5 basbelopp beräknas så att den totala ersättningen i form av sjukpenning från AFL och sjuklön från arbetsgivaren blir på lönedelar såväl över som under 7,5 basbelopp. Rätt till sjukpension under sjukpenningtid från ITP inträder när tjänstemannen varit sjuk eller varit sjuk sammanlagt , dvs. när arbets- givarens skyldighet att betala sjuklön enligt avtal upphör. Sjukpension utges under sjukpenningtid endast till den som har en pensionsmed- förande lön (i princip kontant lön inklusive vissa tillägg) som över- stiger 7,5 basbelopp. I intervallet från 7,5 till 20 basbelopp är ersätt- ningsnivån . I intervallet 20 till 30 basbelopp är ersättnings- nivån . ITPs sjukpension under tid med sjukbidrag eller förtidspension be- räknas även den på grundval av den pensionsmedförande lönen. Löne- gränsen 7,5 basbelopp beräknas utifrån det förhöjda basbeloppet. 3TATSANST¤LLDA SJUKL¶N ENLIGT AVTAL SAMT SJUKPENSION ENLIGT 0! Enligt regler som gäller fr.o.m. har en statsanställd rätt till sjuklön enligt avtal från arbetsgivaren fr.o.m. den femtonde t.o.m. den nittionde dagen i en sjukperiod. Sjuklönens storlek bestäms genom att det görs ett sjukavdrag på dagavlöningen. Enligt regler som gäller fr.o.m. har en statsanställd tjänsteman rätt till sjuklön enligt avtal från arbetsgivaren fr.o.m. den femtonde t.o.m. den nittionde dagen i en sjukperiod. Sjuklönens storlek bestäms genom att ett sjuk- avdrag görs på lönen. Sjukavdraget per dag vid en lön som högst upp- går till 7,5 basbelopp beräknas så att den totala ersättningen i form av sjukpenning från AFL och sjuklön från arbetsgivaren blir på lönedelar såväl över som under 7,5 basbelopp. En arbetstagare som har beviljats sjukbidrag eller förtidspension har rätt till sjukpension enligt pensionsavtalet. Sjukpensionen utgör av pensionsunderlaget vid ett pensionsunderlag som motsvarar 7,5 basbelopp, vid ett pensionsunderlag på 7,5 – 20 basbe- lopp och vid ett pensionsunderlag på 21 – 30 basbelopp. +OMMUNALT OCH LANDSTINGSKOMMUNALT ANST¤LLDA SJUKL¶N ENLIGT AVTAL ! '3 +, SAMT 0! Enligt regler som gäller fr.o.m. utges efter perioden med sjuklön enligt lag sjuklön enligt avtal t.o.m. den . Fr.o.m. den 15:e kalenderdagen utges sjuklön till arbets- tagare vars lön överstiger 7,5 basbelopp så att den totala kompensa- tionsnivån blir t.o.m. dag 90 och fr.o.m. dag 91 . Under tid då den försäkrade uppbär sjukbidrag eller förtidspension lämnas månadsersättning från AGS – KL. Beträffande beräkningen av månadsersättning från AGS – KL hänvisas till avsnittet om AGS (2.3.9). Arbetstagare med en inkomst som överstiger 7,5 basbelopp kan, under tid med sjukbidrag eller förtidspension, ha rätt till sjukpen- sion enligt PA – KL. Sjukpensionen ersätter inkomstbortfall på den del av lönen som överstiger 7,5 basbelopp. Kompensationsnivån för den som har en lön i intervallet 7,5 till 20 basbelopp kan schablonmässigt sägas vara mellan . Vi noterar i detta sammanhang också att det finns andra komplette- rande ersättningar. Dessa är bl.a. komplettering i form av sjukpenning- försäkring som finansieras av arbetsgivaren och som inte grundas på kollektivavtal, gruppsjukförsäkring, individuell sjukförsäkring, för- tidskapital i grupplivförsäkring, förtidskapital i individuell livförsäk- ring (eller andra former som bygger på liknande konstruktioner), er- sättning för inkomstförlust i kollektiva eller individuella olycksfallsför- säkringar samt premiebefrielseförsäkring. Vi beskriver inte dessa kompletterande ersättningar närmare. 3 ändringar i LAF Enligt våra direktiv ska vi analysera de senaste årens förändringar i ar- betsskadeförsäkringen i syfte att se över frågan om försäkringen ger en tillfredsställande trygghet för den som drabbas av en arbetsskada. Som en bakgrund till våra överväganden och förslag redogör vi i detta kapitel närmare för begreppet skadlig inverkan och för bevis- regeln som förklarar hur man i LAFs mening skall bedöma om det finns ett orsakssamband mellan skadlig inverkan i arbetet och en skada. Vi redovisar också skälen till den skärpning av reglerna om skadlig inverkan och orsakssamband som infördes genom ändringar i lagstift- ningen fr.o.m. . Vi beskriver också kortfattat begreppen olycksfall och i befintligt skick i lagstiftningen. Vi ger vidare bakgrunden till den lagstiftningsåtgärd som i praktiken slopade den särskilda arbetsskadesjukpenningen fr.o.m. . 3.2Skadlig inverkan – hur kravet på hög grad av sannolikhet utvecklats När den nuvarande lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring – (LAF) trädde i kraft definierades arbetsskada i 2 kap. 1 § LAF som SKADA TILL F¶LJD AV OLYCKSFALL ELLER ANNAN SKADLIG INVERKAN I förarbetena till lagstiftningen anfördes under allmänna syn- punkter (prop. 1975/76:197 s. 71) bl.a. att med skadlig inverkan i ar- betet i princip borde avses inverkan av sådan i arbetsmiljön förekom- mande faktor som kunde påverka den fysiska eller psykiska hälsan ogynnsamt.