sou · GMB380 · 1999-01-01 00:00:00 — Ändringen i paragrafens andra stycke är en följd av att ett offentligt bostadsrättsregister och ett inteckningssystem med registrering av in- teckningshavare införs för bostadsrätter. I bestämmelsen anges tidpunkten för lagens ikraftträdande. Frågan har tagits upp i avsnitt 21.2. Enligt 2 kap. 1 § andra stycket skall föreningen pröva frågan om medlemskap inom en månad från den dag en ansökan kom in till styrelsen. Denna regel skall gälla för förvärv som har skett efter ikraftträdandet. I förevarande bestämmelse anges att ifråga om förvärv som har skett före nämnda tidpunkt skall bestämmelsen i 2 kap. 1 § tillämpas i sin äldre lydelse. Den s.k. enmånadsregeln kommer således inte att vara tillämplig beträffande sådana förvärv. I bestämmelsen anges att de i 6 kap. 4 § och 4 a § uppställda kraven rörande köp av bostadsrätt skall gälla endast för köp som skett efter ikraftträdandet. De krav som avses rör bl.a. innehållet i köpehand- lin- gar och vissa typer av villkor för överlåtelse och inskränkningar i rätten att förfoga över bostadsrätten. Förevarande punkt avser övergången till inteckningar. Frågan har utförligt behandlats i avsnitt 17.2. Som där angetts skall efter lagens ikraftträdande nya pantsättningar kunna göras endast med bostadsrätts- inteckning. Så blir det också i och med att något undantag från bestämmelserna i 6 kap. 13 § inte finns här bland övergångsbestäm- melserna. Förevarande punkt tar sikte på pantsättningar som har gjorts före ikraftträdandet. Enligt första stycket är huvudregeln att pantsättningar före ikraftträ- dandet mister sitt sakrättsliga skydd efter den femåriga preklusionsfris- tens utgång. Det innebär alltså att pantsättningar som erhållit sakrätts- ligt skydd genom underrättelse - denuntiation - till föreningen mister sitt sakrättsliga skydd vid preklusionstidens utgång. kan emellertid en bostadsrättsinteckning ha tagits ut. Därigenom har panthavaren även i fortsättningen sakrättsligt skydd. Som utvecklats i allmänmotiveringen kan emellertid fall finnas där en panthavare, som ursprungligen har fått sitt sakrättsliga skydd genom denuntiation, skulle få en sämre förmånsrätt än vad han rätteligen skall ha om en vanlig inteckning begärs. Så är fallet när en eller flera bostadsrättsinteckningar redan har beviljats. Situtationen kan t.ex. vara den att den panthavare som var noterad som nummer två i lägenhetsförteckningen redan har begärt en inteckning eller att en ny pantsättning har gjorts efter ikraftträdandet, när panthavaren med bästa förmånsrätt enligt lägenhetsförteckningen har för avsikt att ta ut en bostadsrättsinteckning. Enligt andra stycket finns därvid en möjlighet att begära att panträtten registreras i bostadsrättsregistret. Det kallas för pantnotering. Pantnoteringen skall då placeras i det förmånsrätts- läge som den skall ha enligt punkt 5. Avsikten är att bestämmelsen skall vara tillämplig endast undantagsvis. En första förutsättning är, som framgått av det sagda, att en begäran om en vanlig bostadsrätts- inteckning, skulle innebära att den aktuella borgenären försämrade sin förmånsrätt. Givetvis måste dessutom en aktuell skuld finnas. I annat fall ger inte pantnoteringen något företräde. Ansökan måste göras före preklusionsfristens utgång. Situationen kan också vara den att den som var noterad först i lägenhetsförteckningen redan har begärt en bo- stadsrättsinteckning som då får ett senare datum än den notering som panthavare nummer två i lägenhetsförteckningen har och att den sistnämnde ansöker om pantnotering. Av reglerna i tredje stycket framgår att de övriga berörda då skall ges tillfälle att yttra sig. Därvid har, som angetts i allmänmotiveringen, panthavare nummer ett möj- lighet att så att säga härleda sin rätt till den ursprungliga noteringen i lägenhetsförteckningen. Han kan alltså visa att bostadsrättsinteck- ningen tagits ut för att kunna bevara det sakrättsliga skyddet på grund av reglerna i första stycket. I det läget skall inte den andra borgenärens ansökan bifallas. Denne får i stället begära en vanlig bostadsrätts- inteckning. I det tredje stycket finns bestämmelser om ansökan och handlägg- ning av denna. Regleringen innebär bl.a. att förfarandet med inskriv- ningsdagar inte är tillämpligt. Dessa ärenden skall avgöras sedan preklusiontiden har gått ut, se allmänmotiveringen avsnitt 17.2.6. En notering om ansökan skall dock göras när denna har kommit in. Denna notering skall tas bort när ärendet avgörs. I bestämmelsens första stycke regleras företrädesordningen mellan panträttsupplåtelser som föreningen har underrättats om, dvs. panträtter upplåtna , och bostadsrättsinteckningar. Avgörande för företrädesordningen för de äldre panträtterna är tidpunkten då bostadsrättsföreningen fick underrättelse om pantsätt- ningen. För bostadsrättsinteckningar bestäms företrädet enligt 6 kap. 20 § efter den tidpunkt då inteckningen har sökts. En panträtt som har upplåtits och som noteras i bostadsrättsregistret behåller även efter utgången av sin företrädesordning, om panträtten består. Som utvecklats under punkt 4 innebär övergångsregleringen att panthavarna normalt sett är hänvisade till att begära en bostadsrättsinteckning för att ha sakrättsligt skydd även efter preklusionstidens utgång. Därvid kan den situationen uppstå att t.ex. utmätning begärs och att, om flera olika panthavare finns, endast vissa av dessa har begärt bostadsrättsinteck- ning medan andra fortfarande grundar sitt sakrättsliga skydd på underrättelsen till föreningen. Den inteckning som har begärts har då enligt huvudregeln i förevarande punkt sämre förmånsrätt än en panträtt som grundar sig på denuntiation. I bestämmelsen i andra stycket görs undantag från detta vad gäller övergångstiden. Om en panthavare som har en bostadsrättsinteckning som säkerhet för en fordran kan visa att han har haft sakrättsligt skydd för samma fordran till följd av underrättelse till föreningen skall fordran i företrädeshänseende placeras in efter tidpunkten för underrättelsen. övrigt skall dock bestämmelserna för bostadsrättsinteckningar gälla, t.ex. vad gäller beräkningen av belopp. Bestämmelsen ansluter till regeln i 6 kap. 14 § om panträttens innebörd vid myndighets fördelning av medel i olika framgått av tidigare bestämmelser så består under en preklusionstid och i vissa fall även därefter. Innehavaren av en sådan panträtt bör därför också ha rätt till betalning för en fordran där sådan panträtt svarar som säkerhet, liksom en borgenär har som har en bostadsrättsinteckning som säkerhet för sin fordran. I första stycket finns regler om att en panträtt som upplåtits före ikraftträdandet förlorar sin verkan efter exekutiv försäljning och tvångsförsäljning. Detta motsvarar vad som enligt 6 kap. 21 § gäller för bostadsrättsinteckning. Detta förhållande avser i första hand äldre panträtter . Efter denna tidpunkt kommer, enligt vad som följer av punkt 4 andra stycket, endast sådana panträtter som noteras i bostadsrättsregistret efter preklusionstidens utgång att gälla. För dessa bör regeln vara tillämplig så länge de består. I andra stycket finns en reglering som motsvar den i första stycket men som avser det förhållandet att medel skall fördelas mellan fordringsägare, trots att den utmätta bostadsrätten inte har sålts. Bestämmelsen avser panträtter som upplåtits före ikraftträdandet och motsvarar vad som enligt 6 kap. 22 § första stycket gäller för bostads- rättsinteckning. Bestämmelsen behandlar den möjlighet som bostadsrättsföreningar har att under preklusionsfristen till registret anmäla att lägenhetsför- teckningen saknar uppgift om pantsättningar. Detta är ett sätt för föreningen att undvika förfrågningar om detta . Förfarandet är frivilligt. Uppgifterna skall tas bort när preklusions- fristen har gått till ända. Frågan har utvecklats i allmänmotiveringen, avsnitt 17.2.7. Bestämmelsen innebär att det beträffande en bostadsrätt som besväras av panträtt som har upplåtits före ikraftträdandet som huvudregel krävs panthavarens medgivande för att föreningen skall kunna fatta beslut om att bostadsrätten skall upphöra. Medgivande krävs dock inte om bostadsrätten saknar värde för panthavaren. Föreningen är enligt 7 kap. 31 § skyldig att underrätta innehavare av bostadsrättsinteckning om skulder som bostadsrättshavaren har till Så länge panträtter upplåtna före ikraftträdandet fortfaran- de gäller bör motsvarande underrättelseskyldighet gälla i förhållande till sådana panthavare. Förevarande bestämmelse reglerar detta förhållande och anger att fram till utgången av skall 7 kap. 31 § tillämpas i sin äldre lydelse. Om det efter preklusionsfristens utgång finns sådana äldre panträtter som har noterats i bostadsrättsregistret gäller föreningens underrättelseskyldighet så länge panträtten består. Av samma skäl som anförts i föregående stycke bör även förening- ens underrättelseskyldighet enligt 9 kap. 16 § andra stycket gälla gentemot panthavare som har noterats i lägenhetsförteckningen. Eftersom äldre panträtter skall kunna bestå även efter den nya lagens ikraftträdande bör bestämmelsen i sin äldre lydelse tillämpas beträf- fande dessa. För att föreningens underrättelseskyldighet mot panthavare skall kunna fullgöras bör föreningen vara skyldig att i lägenhetsförteckningen föra uppgifter om pantsättningar som gjorts före ikraftträdandet. Denna skyldighet föreslås bestå . I den mån sådana panträtter skall bestå efter preklusionsfristens utgång behövs ingen notering av detta i lägenhetsförteckningen. Panträtter av det slaget skall, som anges i punkt 4 andra stycket, i stället kunna noteras i bostadsrättsregistret. 22.2 Förslaget till lag om bostadsrättsregister I kapitlet regleras grundläggande registerfrågor, alltså sådana som avser registrets ändamål, ramarna beträffande registrets innehåll och ansvaret för registret. 1 § För de ändamål som anges i 2 § skall med hjälp av automatisk databehandling föras ett register benämnt bostadsrättsregistret. I paragrafen anges att ett register benämnt bostadsrättsregistret skall föras. Det skall föras med hjälp av automatisk databehandling och för de ändamål som anges i 2 §. Registerbegreppet har i olika sammanhang kritiserats som föråldrat. Skälen för att vi trots detta har valt att använda registerbegreppet har angetts i allmänmotiveringen, avsnitt 9.2. 2 § har till ändamål att tillhandahålla uppgifter för 1.omsättning av bostadsrätter eller av fastigheter med bostadsrätter, 2.kreditgivning eller annan liknande verksamhet där information om bostadsrätter utgör underlag för prövningar eller beslut, 3.förvaltning av bostadsrätter och annat bedrivande av en bostads- rättsförenings verksamhet, samt 4.handläggning av ärenden om tvångsförsäljning enligt 8 kap. bostadsrättslagen (1991:614) eller exekutiv försäljning av bostads- rätter. får, utöver vad som sägs i första stycket, användas för registreringar eller annan handläggning enligt denna lag. Paragrafen anger bostadsrättsregistrets ändamål. Skälen till de gjorda avgränsningarna har angetts i allmänmotiveringen, avsnitt 10.2.2. De för registret uppställda ändamålen innebär att insamling av person- uppgifter sker för dessa ändamål. Enligt 9 § personuppgiftslagen (1998:204) får personuppgifter inte senare behandlas för ett ändamål som är oförenligt med de som personuppgifterna samlades in för. Enligt den första punkten i första stycket får bostadsrättsregistret användas för omsättning av bostadsrätter eller av fastigheter med bo- stadsrätter. Den typiska verksamhet som avses är mäklares och kreditgivares medverkan vid överlåtelser och kreditgivning. Givetvis omfattas även omsättning som sker mellan privatpersoner utan professionell hjälp. Även annat än medverkan eller främjande vid den direkta omsättningen omfattas, såsom värdering av bostadsrätter för prissättning eller andra åtgärder vilka är av betydelse för omsättningen av bostadsrätter. I kravet på att användningen skall avse omsättning av bostadsrätter eller egendom som inrymmer sådana ligger att uppgifter- na inte får användas för t.ex. försäljning av andra typer av egendom. Det gäller även för ett bolag som bedriver dels aktuell verksamhet, dels annan verksamhet. Ett sådant bolag får alltså bara använda uppgifterna i den del av verksamheten som tar sikte på bostadsrätter. Den andra punkten avser viss annan verksamhet där bostadsrätter visserligen inte är det centrala, men där bostadsrätterna är av vitalt intresse. Vad som främst avses är kreditgivning som inte avser finansiering av ett förvärv av en bostadsrätt men där bostadsrätten ändå är av intresse t.ex. som säkerhet samt kreditupplysning. Den närmare gränsen får växa fram i praxis. Den tredje punkten tar sikte på bostadsrättsföreningarnas verksam- het. Registret får användas för förvaltning av bostadsrätter, förenings- verksamhet osv. Det gäller oavsett om föreningen själv eller någon annan sköter förvaltningen. Häri innefattas alltså all verksamhet som är nödvändig för att bostadsrättsföreningar skall fungera och kunna uppfylla sina åligganden. Enligt den fjärde punkten får registret användas vid handläggningen av tvångsförsäljning enligt 8 kap. BRL eller exekutiv försäljning av bostadsrätter. Härmed avses alltså användning som är nödvändig för att den som handhar försäljningen skall kunna handlägga ärendet rationellt och säkert. I andra stycket klargörs att bostadsrättsregistret även får användas för den personuppgiftsansvariges och bostadsrättsmyndighetens egen verksamhet. Personuppgifter får alltså behandlas för att möjliggöra de registreringar och beslut som enligt bl.a. förevarande lag åligger dessa. I det ligger också att uppgifter får användas som underlag för beslut som de har att fatta. Givetvis får registret användas för att den personuppgiftsansvarige skall kunna fullgöra sin skyldighet att lämna uppgifter till den som begär att få veta vilka uppgifter som finns om denne (jfr 26 § personuppgiftslagen). Det behöver inte uttalas särskilt. Som utvecklats i avsnitt 10.2.2 i allmänmotiveringen får personupp- gifter också behandlas för historiska, statistiska och vetenskapliga ändamål. 3 § får omfatta samtliga lägenheter som är eller, enligt 5 § lagen (1991:615) om omregistrering av vissa bostadsföre- ningar till bostadsrättsföreningar, anses upplåtna med bostadsrätt. får innehålla uppgifter som med hänsyn till ändamålen är adekvata och relevanta och som avser 2.identifiering av en bostadsrätt, 3.en bostadsrättshavare och dennes förvärv, 4.en bostadsrättsinteckning eller inteckningshavare, samt 5.åtgärder vilka påverkar möjligheterna att förfoga över en bostadsrätt och enligt författning skall anges i registret. Regeringen föreskriver närmare vilka uppgifter registret skall inne- hålla. Paragrafen anger de yttre ramarna beträffande vilken information som får ingå i bostadsrättsregistret. Lagen om bostadsrättsregister anger således endast vilka uppgifter som kan föras in medan det i förordning slås fast vilka uppgifter som skall föras in. I paragarafens första stycke anges att uppgifter får finnas om alla lägenheter som är upplåtna eller anses upplåtna med bostadsrätt. Det gäller alltså oberoende av för vilket ändamål lägenheten upplåts med bostadsrätt. Däremot får lägenheter som tillhör en bostadsrättsförening men som inte är upplåtna med bostadsrätt inte ingå i bostadsrätts- registret. Det andra stycket anger vilka uppgiftstyper som får förekomma i registret. De enskilda uppgifterna är inte särskilt känsliga från integritetssynpunkt. Denna grad av precision har därför bedömts som tillräcklig. Ett grundkrav har ställts upp på det sättet att en förutsätt- ning för att en uppgift av någon av de aktuella uppgiftstyperna skall få ingå är att uppgiften är adekvat och relevant i förhållande till ändamålen. Allmänt gäller detta grundkrav för personuppgifter enligt EG-direktivet. Här klargörs att förevarande paragraf inte innebär något undantag utan denna prövning skall göras även beträffande bostadsrättsregistret. Skälen för de gjorda avgränsningarna har utvecklats i avsnitt 11.2. I det tredje stycket anges att regeringen föreskriver närmare om vilka uppgifter registret skall innehålla. Detta inkluderar även borttagande av uppgifter. 4 § är personuppgiftsansvarig enligt personuppgifts- lagen (1998:204). I paragrafen anges att är personuppgiftsansvarig. Skälen för lösningen och innebörden av denna har utvecklats i allmänmotiveringen, avsnitt 12.2. Ett råd skall vara knutet till , se allmänmotiveringen avsnitt 12.2.2. Bestämmelser om detta kan meddelas i förordning. Kapitlet innehåller gemensamma bestämmelser för förfarandet beträffande de olika registreringar och införingar som skall göras i bostadsrättsregistret och en del andra allmänt giltiga bestämmelser. 1 § Ett ärende om registrering enligt 3 eller 4 kap. eller om införing eller borttagande av andra uppgifter i bostadsrättsregistret på grund av bestämmelser i denna lag eller annan författning (bostadsrättsärende) handläggs av en bostadsrättsmyndighet. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om bostadsrättsmyndig- heten. Enligt paragrafen handläggs bostadsrättsärenden av bostadsrättsmyn- digheten. Bostadsrättsärenden är av två huvudtyper. Den ena är registrering enligt 3 och 4 kap., dvs. registreringar beträffande förvärv av bostadsrätter och inteckningar. Den andra är införingar eller borttaganden av uppgifter som skall göras enligt särskilda bestämmel- ser. Det rör sig om t.ex. införing av uppgift om utmätning. Bestämmel- ser om underrättelseskyldighet finns i olika författningar, både på lag- och förordningsnivå. Regeringen bestämmer enligt 1 kap. 3 § vilka uppgifter som skall föras in i bostadsrättsregistret och när de skall tas bort. Förslag till sådana bestämmelser finns i 8 - 11 §§ förordningen om bostadsrättsregister. Alla prövningar och införingar skall göras av en för landet gemensam myndighet, bostadsrättsmyndigheten. Vårt förslag utgår från att denna förläggs till en eller flera inskrivningsmyndigheter. Skälen för lösningen har utvecklats i allmänmotiveringen, avsnitt 12.2.3. 2 § Vid handläggningen av bostadsrättsärenden skall, om inget annat följer av denna lag, följande bestämmelser i lagen (1996:242) om domstolsärenden tillämpas, nämligen 12 § om utredning av ärendet, 13 § första stycket om att förfarandet är skriftligt, 16 § om skriftväxling, 22 § om parts rätt att få del av uppgifter, 27 § om beslut, 43 § om straff och vite, 44 § första och tredje styckena om inkommande handlingar, 46 § om delgivning, 47 § om ombud och biträde, samt 48 § om översättning av handlingar. Enligt paragrafen är vissa bestämmelser i lagen (1996:242) om dom- stolsärenden tillämpliga vid handläggningen av bostadsrättsärenden. Skälen för detta har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 12.2.3. Lösningen överensstämmer med den som föreslås i Ds 1998:25 för inskrivningsregistret. Vissa avvikelser finns som beror på bl.a. att bostadsrättsmyndigheten inte skall kunna kalla till muntliga förhör. Hänvisningen till 47 § lagen om domstolsärenden innebär bl.a. att att skriftlig fullmakt inte behöver visas upp annat än om bostadsrätts- myndigheten anser att det behövs. Det bör nämnas att någon möjlighet inte finns till omprövning, eftersom någon hänvisning inte har gjorts till 34 § lagen om dom- stolsärenden. Detta motsvarar lösningen i Ds 1998:25. Liksom beträffande inskrivningsärenden är registreringsärenden avseende bostadsrätter normalt av stor betydelse för den allmänna omsättningen. Med hänsyn till intresset av trygghet i omsättningen bör omprövning inte vara möjlig i större utsträckning än rättelseförfarandet enligt 5 kap. 1 - 3 §§ medger. 3 § Ett bostadsrättsärende skall tas upp på en registreringsdag. Registreringsdag skall vara som inte är , eller helgdagar. Som helgdag anses , och nyårsafton. En ansökan som kommer in till bostadsrättsmyndigheten efter denna tidpunkt anses gjord på- följande registreringsdag. I paragrafens första stycke anges att ett bostadsrättsärende skall tas upp på en registreringsdag. Registreringsdag är motsvarigheten till in- skrivningsregistrets inskrivningsdagar. Andra stycket innehåller bestämmelser som är av betydelse för när en ansökan skall anses ha kommit in. Om ansökan kommer in anses den gjord påföljande registreringsdag. Detta gäller oavsett om ansökan har kommit in skriftligen eller elektroniskt (jfr 4 kap. 12 § första stycket). 4 § Om ett bostadsrättsärende enligt beslut av hovrätten eller skall tas upp till ny handläggning hos bostadsrättsmyndig- heten, skall ärendet tas upp på den registreringsdag då uppgift om beslutet kommer in till myndigheten. Paragrafen motsvarar 19 kap. 15 § JB utom på det sättet att ärendet skall tas upp som det kommer in, i stället för . Denna ändring föreslås i Ds 1998:25 vad gäller bestämmelsen i JB. 5 § skall föra dagbok över de bostadsrätts- ärenden som den handlägger. Paragrafen motsvarar 19 kap. 6 § JB och skall tillämpas på samma sätt. 6 § skall sammanföra handlingarna i bostadsrättsärendena i akter. Om sökanden eller någon annan har lämnat en uppgift som är av betydelse för prövningen av ärendet eller om det har gjorts särskild utredning i ärendet, skall en anteckning om detta göras i akten. I akten skall även föras in förelägganden och andra beslut som inte skall antecknas i bostadsrättsregistret. Att skälen för vissa beslut skall antecknas i akten framgår av 13 § och 5 kap. 3 §. Paragrafen motsvarar, med ett undantag, 19 kap. 7 § JB och skall tillämpas på samma sätt. I nämnda paragraf anges att även kallelser skall tas upp i akten. Kallelser är inte aktuella för bostadsrättsmyndig- heten. 7 § En ansökan skall innehålla uppgifter om sökandens namn och postadress samt, där sådant finns, person- eller organisationsnummer. Telefonnummer bör anges. Om sökanden har en ställföreträdare skall motsvarande uppgifter om denne lämnas. Om sökanden har utsett ett ombud skall ombudets namn, postadress och telefonnummer anges. I paragrafen preciseras de uppgifter som skall finnas i en ansökan. Den motsvarar närmast förslaget till 19 kap. 11 § JB i Ds 1998:25. Vissa skillnader finns. Uppgift om telefonnummer är i förevarande paragraf inte obligatorisk annat än för ombud. I nämnda paragraf finns i stället undantag för hemliga telefonnummer o.d. Önskar sökanden en så snabb behandling som möjligt kan det - om brister finns i ansökan - vara en fördel att ange telefonnumret. Den enskilde bör kunna få göra denna avvägning. En annan avvikelse är att det inte krävs uppgift om adress, personnummer osv. i fråga om överlåtaren m.fl. Bara tidigare bostadsrättshavare är aktuella och uppgifter om dessa bör redan finnas i registret. Något krav i lag på att ge in dessa uppgifter behöver därför inte ställas upp. 8 § En ansökan skall avvisas om 1. den inte uppfyller i 3 kap. 1 § eller 4 kap. 12 § uppställda formkrav, eller 2. det förvärv som sökanden åberopar uppenbarligen inte är sådant att det kan införas i bostadsrättsregistret. Paragrafen innehåller bestämmelser om när en ansökan skall avvisas . Enligt första punkten skall ansökan avvisas om den inte uppfyller formkraven. En ansökan om registrering av förvärv skall vara skriftlig, 3 kap. 1 §. En ansökan beträffande bostadsrättsinteckning skall vara skriftlig eller elektronisk, 4 kap. 12 §. Andra punkten har sin motsvarighet för fast egendom (19 kap. 8 § JB). Den skall tillämpas på motsvarande sätt. 9 § Om det är nödvändigt för utredningen, får bostadsrättsmyn- digheten skjuta upp ett bostadsrättsärende till en viss senare registre- ringsdag. Detsamma gäller om en ansökan inte innehåller de uppgifter som anges i 7 § och den därför inte utan väsentlig olägenhet kan tas upp till prövning. Sökanden får föreläggas att ge in den utredning eller de uppgifter som behövs. Följer sökanden inte föreläggandet, kan ansökan förklaras förfallen. Det skall anges i föreläggandet. Paragrafens första stycke ger bostadsrättsmyndigheten möjlighet att skjuta upp ett bostadsrättsärende till en viss senare registreringsdag i två fall. Det ena är när detta är nödvändigt för utredningen.