sou · GMB350 · 1999-01-01 00:00:00 — Läkemedel i foder..................................................................... 9 Kompetensen hos den personal som lämnar ut läkemedel ............. Djurapotek – specialistapotek .................................................. 10 Tillgänglighet av läkemedel ............................................................. Veterinärer och djursjukhus ................................................... 11 Önskemål om förändringar i samband med utlämning av läkemedel ................................................................... Veterinärkliniker och djursjukhus .......................................... Bättre tillgänglighet på landsbygden ...................................... Bättre efterlevnad av regler .................................................... Inte läkemedelslager i bilen.................................................... Registrera läkemedelsförbrukningen på gårdsnivå................. Utlämning av läkemedel från veterinär .................................. Utlämning av läkemedel från apotek...................................... Försäljning från SVA ............................................................. Ett välskött lager kräver stor kunskap och omsorg................. Krav på kompetens hos den personal som lämnar ut läkemedel............................................................... Samstämmig uppfattning – läkemedel skall säljas på ser över författningen................................... Stora ekonomiska intressen .................................................... 12.10 Användning av antibiotika.................................................... 13 Slutsatser och förslag ........................................................................ Utlämning från veterinärer och djursjukhus........................... $ET ¤R V¤SENTLIGT ATT i en utredning om framtida läkemedelsförsörjning även ta hänsyn till hur läkemedel till djur distribueras. Eventuella förändringar vad gäller läkemedelsförsörjningen till djur kan få vittgående konsekvenser för folkhälsan. &¶RETR¤DARE F¶R , , Läkemedels- verket, (), , , Svenska Lantmännen (Lactamin), Svenska Djurhälsovården, Svensk Husdjursskötsel, och har lämnat synpunkter som har beaktats i denna rapport. ) SYFTE ATT ¶KA TILLG¤NGLIGHETEN AV L¤KEMEDEL, finns det önskemål om att läkemedel bör säljas på andra ställen än apotek. Beträffande läkemedel för djur är det dock inte säkert att en möjlighet till ökad fysisk tillgänglighet skulle leda till avsedda effekter. Många preparat kan vara olönsamma att lagerhålla för försäljning då försäljnings- volymen är låg. Det är också väsentligt att farmaceutisk kompetens avseende djurläkemedel finns där djurläkemedel säljs. Det är därför av största vikt att denna aspekt beaktas i diskussionen om lokalisering och tillgänglighet av och kompetens vid försäljningsställen för läkemedel. ) DE FLESTA %5 L¤NDER bedriver veterinärer detaljhandel med recept- belagda och i viss mån även receptfria läkemedel. De praktiserande veterinärerna upphandlar läkemedel från grossister och säljer dem sedan vidare till djurägare i samband med undersökning och behand- ling av djur. Det förekommer att veterinärer har inkomster av läke- medelsförsäljning som är större än inkomsterna från den övriga kliniska verksamheten. En sådan verksamhet torde inte förekomma i . Enligt svensk uppfattning skall veterinärer främst arbeta med djurhälsovård och djursjukvård. De ovan nämnda myndigheterna och organisationerna är helt överens om att läkemedel inte skall säljas av veterinärer utan av apotek. Däremot har det inte uttryckts någon speciell önskan om vem som lämpligen skall driva apoteken. -¥NGA ANSVARSFR¥GOR som berör läkemedelshanteringen hamnar i gränstrakterna mellan de olika myndigheterna. Det är därför av stor vikt att man eftersträvar en fullständig genomgång av ansvarsför- delningen mellan myndigheterna för hela processen, dvs. läkemedels hantering från fabrikant, via distribution och försäljning, veterinärens och djurägarens hantering samt, beträffande livsmedelsproducerande djur, restsubstansproblematiken i den slutliga livsmedelsprodukten. 292 (ANDEL MED L¤KEMEDEL TILL DJUR kan till och med vara en fördel om myndigheterna i vissa gräns- områdesfrågor har överlappande aktiviteter för att undvika att ansvarsfrågan bollas mellan respektive myndighet. !POTEKSBOLAGETS F¶RS¤LJNING av läkemedel till djur uppgick till , vilket är av den totala läkemedelsförsäljningen. sålde vacciner för under 3¤LLSKAPSDJUR behandlas ofta med humanläkemedel. Vård av säll- skapsdjur visar stora likheter med humansjukvård med vaccinations- program, vård av infektioner och skador samt vällevnadssjukdomar. Djurägaren har begränsad kunskap om läkemedel och har behov av information om hur läkemedlen skall användas. ,IVSMEDELSPRODUCERANDE DJUR är djur som används till föda. dessa djur användes i stort sett endast veterinärmedicinska läkemedel. Behandling av dem görs i normalfallet hos uppfödare. Många upp- födare har viss kunskap om hur läkemedel skall hanteras och hur djuren skall behandlas. Det är viktigt att färdiga livsmedel inte innehåller restsubstanser av läkemedel, som vid förtäring överförs till människa. All antibiotikabehandling och hormonbehandling av friska djur i till- växtbefrämjande syfte är förbjuden i . Risken för en mer utbredd resistens hos bakterier ökar med en ökad användning av anti- (¤STAR behandlas ofta på samma sätt som sällskapsdjur men i sam- band med läkemedelsbehandling omfattas de av samma regler som gäller för livsmedelsproducerande djur. 3TATISTIK är ett betydelsefullt och nödvändigt verktyg för att kunna mäta och utvärdera samhällsnyttan av användningen av läkemedel. Kontrollen av förskrivningar är viktig och särskilt i den politiska antibiotikadebatten. Effektiva rutiner bör byggas upp för in- rapportering av läkemedelsanvändningen inom animalieproduktionen. för att tillförlitlig statistik över läkemedelsförbrukningen skall kunna presenteras. Den statistik som Svensk Husdjursskötsel utför, genom veterinärers behandlingsjournaler, tillsammans med Apoteksbolagets nya djurslagsindelade statistik, som tas in genom expedierade recept, kan komma att ge en god täckning över förbrukningen av läkemedel till djur – under nuvarande distributionssystem. I händelse av att olika konkurrerande företag skulle få tillstånd att sälja läkemedel, skulle det bli nödvändigt att följa läkemedelsanvänd- ningen till djur totalt inom landet, för att få en helhetsbild av förbruk- ningen. Det innebär att ett rikstäckande statistiksystem, som omfattar alla företags olika typer av försäljningsställen, måste skapas. $JURSJUKV¥RDEN BLIR ALLTMER KVALIFICERAD och läkemedlen alltmer Personal som expedierar och lämnar ut läkemedel till djur (ANDEL MED L¤KEMEDEL TILL DJUR 293 – med och utan recept – måste ha kompetens att kontrollera att det ordinerade läkemedlet i den ordinerade dosen är rätt till djurslaget i fråga. För att effekten av läkemedlet skall bli den avsedda, är det också ett absolut krav, att den som säljer läkemedel skall hantera dem rätt, så att de är fullständigt verksamma när djurägaren får dem i sin hand. Varje läkemedelsanvändare har också rätt att få tillräcklig information för att kunna använda sitt läkemedel rätt. Farmaceutisk utbildning är den som svarar mot kravet på rätt kompetens vid hantering och utläm- 0¥ TV¥ PLATSER I LANDET FINNS DET $JURAPOTEK med specialkompetens inom området. På ett av dessa djurapotek finns det en veterinär infor- mationsapotekare med rikstäckande verksamhet. På grund av mycket goda erfarenheter av verksamheten vid de båda djurapoteken kombinerat med önskemål om viss förstärkning av kompetensen i djurfarmakologi hos personal på apotek med stor andel veterinärrecept och många djurägare i kundkretsen, bör det övervägas att inrätta fler apotek med inriktning på denna typ av verksamhet, t.ex. i anslutning till stora veterinärkliniker och djursjukhus. &¶RS¤LJNING AV L¤KEMEDEL till djurägare sker på apotek. I vissa fall lämnar veterinär i samband med behandling ut en liten mängd läkeme- del direkt till djurägare till självkostnadspris. Veterinärer kan rekvirera vacciner från . Internet och egen införsel från EU-länder sker i okänd omfattning. 3¥V¤L DJUR¤GARE SOM VETERIN¤RER ST¤LLER KRAV P¥ SNABBHET och service vid utlämnande av läkemedel. Önskemålen är att försäljnings- ställen skall finnas i närheten av veterinärkliniker, ha ett lager som är anpassat till veterinärernas förskrivning och ha öppet på samma tider som klinikerna, dvs. när djurägarna har besökt veterinär. som djurägare och deras intresseorganisationer önskar höja graden av tillgängligheten av läkemedel, betonas det att en ökning av tillgängligheten inte får innebära ökade kostnader för djurägarna. Djurägarnas krav på ökad tillgänglighet utan att för den skull få ökade kostnader, måste balanseras mot kostnaderna i distributionsledet. 294 (ANDEL MED L¤KEMEDEL TILL DJUR -ED LEDNING AV SYNPUNKTER FR¥N TILLFR¥GADE MYNDIGHETER OCH INTRESSEORGANISATIONER F¶RESL¥S ATT L¤KEMEDEL I F¶RSTA HAND SKALL S¤LJAS P¥ APOTEK. Apoteken synes från säkerhets- och kvalitetssynpunkt vara lämpliga försäljningsställen. Som regel bör gälla att veterinären ger den första inledande behandlingen och skriver recept på det återstående behovet av läkemedel samt eventuellt lämnar ut en jourdos som räcker tills djurägaren kan komma till och lösa ut receptet. Under förutsättning att utlämnande av läkemedel för uppföljande behandling under behandlingsperiodens längd inte betraktas som försäljning av läkemedel, torde det vara fullt tillräckligt att lokala apotek kan lämna garanti för att ett efterfrågat läkemedel kan rekvireras från behandlingstillfället. SVA är ett bra komplement till apoteken i synnerhet genom lager- hållning och expedition av landets veterinära licensvacciner. För lager och expedition ansvarar en farmaceut. /M det skulle bli tillåtet att sälja läkemedel på veterinärkliniker, borde kravet vara att en farmaceut ansvarade för lager, hantering och utlämnande. De fall veterinär lämnar ut läkemedel till självkostnadspris direkt till djurägare, bör begränsas till jourdos eller korta kurer på 3 - 5 /AVSETT VAR L¤KEMEDEL L¤MNAS UT B¶R DEN PERSONAL SOM ANSVARAR F¶R HANTERING OCH UTL¤MNANDE AV L¤KEMEDEL TILL DJUR HA FARMACEUTISK KOMPETENS INOM DETTA OMR¥DE F¶R ATT KUNNA UPPR¤TTH¥LLA R¤TT S¤KER HET OCH KVALITET P¥ UTL¤MNADE L¤KEMEDEL 2 Förklaring av ord och begrepp !NIMALIEPRODUKT, livsmedel som kommer från djur !NTIBIOTIKA, substanser som hämmar tillväxten på eller dödar mikro- organismer. "EHANDLINGSBEVIS, en skriftlig information som lämnas av veterinären i samband med behandling. Beviset skall innehålla uppgifter om djur- ägarens namn och adress, behandlat djurslag, om möjligt djurets identitet, dosering, behandlingssätt, läkemedel, injektionsställe, tid- punkt för sista behandling, karenstid för kött, mjölk eller ägg, för- farande vid slakt för karenstidens utgång. (ANDEL MED L¤KEMEDEL TILL DJUR 295 "ES¤TTNING, djur som bor i samma stall $ELEGERAD BEHANDLING, veterinären har överlåtit åt djurägaren eller åt teknisk personal att få behandla djur inom vissa ramar. $ETALJHANDEL, försäljning till slutlig användare, i motsats till partihandel &ARMACEUT, apotekare eller receptarie &ARMAKOLOGI, läkemedelslära &ODER, djurmat &¶RSKRIVNING, ordination av läkemedel på recept (UMANL¤KEMEDEL, läkemedel som av är godkända för användning till människor. Får även användas till djur. )NFUSIONSL¶SNING, dropp *OURDOS, läkemedel som lämnas ut i mindre antal doser för att täcka djurets behov tills läkemedlet kan expedieras från apotek. +ARENSTID, den tid efter ett djurs läkemedelsintag som måste förflyta innan kött, mjölk eller ägg från djuret får användas till föda. +OCCIDIOS, sjukdom hos kycklingar med mycket stor dödlighet. Orsakas av protozoer. +OCCIDIOSTATIKA, substanser som används för att förebygga koccidios hos kycklingar ,IVSMEDELSPRODUCERANDE DJUR, djur som används som livsmedel 3VENSK (USDJURSSK¶TSEL 3(3 är en central organisation, som bedriver djurhälsovård, kontroll, seminverksamhet och rådgivning huvud- sakligen inom mjölkproduktionen. SHS är ett kunskapsföretag som skall föra ut vetenskapliga resultat och kunskaper till praktisk verk- lighet på gårdarna. 3VENSKA $JURH¤LSOV¥RDEN är en oberoende organisation vars huvud- man är . Djurhälsovården arbetar med hälsovård för 296 (ANDEL MED L¤KEMEDEL TILL DJUR svin, slaktnöt och får. Verksamhetens mål är friska djur i en sund och konkurrenskraftig produktion. 6ETERIN¤RL¤KEMEDEL VETERIN¤RMEDICINSKA L¤KEMEDEL, läkemedel som av är godkända för användning till djur. Även läke- medel som är godkända för användning till människor får användas till djur. 6ETERIN¤RMEDICIN, vetenskapen om behandling av sjukdomar hos djur. har påpekat i sitt remissvar på Departementspromemoria (Ds 1995:82) om Apoteksbolagets framtida roll, att det är väsentligt att i en utredning om framtida läkemedelsförsörjning även ta hänsyn till hur läkemedel till djur distribueras. Eventuella förändringar vad gäller läkemedelsförsörj- ningen till djur kan få vittgående konsekvenser för folkhälsan. Företrädare för , , Svenska Lantmännen, , , , , Svenska Djurhälsovården, Svensk Husdjursskötsel, och har lämnat synpunkter som har beaktats i denna I ,¤KEMEDELSVERKETS receptföreskrifter regleras förskrivning och utlämnande av läkemedel till såväl djur som människor. VERKETS föreskrifter om utlämnande av läkemedel i samband med djursjukvård framgår bl. a. i vilken utsträckning receptbelagda läke- medel får lämnas ut till djurägare för behandling av djur. Där finns också krav på journalföring vid behandling av djur m.m. ,IVSMEDELS VERKET ger ut föreskrifter och bedriver tillsyn för att förhindra att läke- medelsrester finns i de färdiga livsmedlen. I de flesta EU-länder bedriver veterinärer detaljhandel med recept- belagda och i viss mån även med receptfria läkemedel. De praktise- rande veterinärerna upphandlar läkemedel från grossister och säljer dem sedan vidare till djurägare i samband med undersökning och behandling av djur. Det förekommer att veterinärer har inkomster av läkemedelsförsäljning som är större än inkomsterna från den övriga kliniska verksamheten. Sådan verksamhet torde inte förekomma i (ANDEL MED L¤KEMEDEL TILL DJUR 297 Enligt svensk uppfattning skall veterinärer främst arbeta med djurhälsovård och djursjukvård. Myndigheter och organisationer, som tillfrågats är överens om att läkemedel inte skall säljas av veterinärer utan av apotek. Det skall vara en klar åtskillnad mellan den som ordinerar läkemedel och den som säljer dem. Däremot har det inte uttryckts någon speciell önskan om vem som lämpligen skall driva apoteken. Många ansvarsfrågor som berör läkemedelshanteringen hamnar i gränstrakterna mellan de olika myndigheterna. Det är därför av stor vikt att man eftersträvar en fullständig genomgång av ansvarsfördel- ningen mellan myndigheterna för hela processen, dvs. läkemedels hantering från fabrikant, via distribution och försäljning, veterinärens och djurägarens hantering samt, beträffande livsmedelsproducerande djur, restsubstansproblematiken i den slutliga livsmedelsprodukten. Det kan till och med vara en fördel om myndigheterna i vissa gräns- områdesfrågor har överlappande aktiviteter för att undvika att an- svarsfrågan bollas mellan respektive myndighet. I Lantbruksstyrelsens (numera ) kungörelse till den allmänna veterinärinstruktionen (C15) föreskrivs att användningen av läkemedel skall vara väl motiverad så att risken att restsubstanser av läkemedel i livsmedel som härrör från djur särskilt skall beaktas. De livsmedel som avses är kött, mjölk och ägg. Det är viktigt att det arbete som bedrivs av och för att förhindra läkemedelsrester i livsmedel inte äventyras. Dessa omständigheter bör tas hänsyn till i utredningen. I syfte att öka tillgängligheten av läkemedel finns det önskemål om att läkemedel bör säljas på andra ställen än apotek. Beträffande läke- medel för djur är det dock inte säkert att en möjlighet till ökad fysisk tillgänglighet skulle leda till avsedda effekter. Många preparat kan vara olönsamma att tillhandahålla då försäljningsvolymen är låg. Det är också väsentligt att farmaceutisk kompetens avseende djurläkemedel finns där djurläkemedel säljs. Det är därför av största vikt att denna aspekt beaktas i diskussionen om lokalisering och tillgänglighet av och kompetens vid försäljningsställen för läkemedel. 3VENSKA $JURH¤LSOV¥RDEN anser att kontrollen av förskrivningar är viktig och framhåller värdet av tillförlitlig statistik. Den är särskilt viktig i den politiska antibiotikadebatten. Det får inte finnas minsta misstanke om att statistiken inte stämmer. Tillgängligheten på läke- medel måste vara god utan att läkemedel säljs av behandlande veterinärer. Djurhälsovården anser vidare att det behövs kurage för veterinärerna att följa regelverket och att delegering av viss behandling är nödvändig. Det vore också önskvärt att införa identifikation på besättningar, så att behandling av enskilda besättningar kan följas. 298 (ANDEL MED L¤KEMEDEL TILL DJUR 3VENSK (USDJURSSK¶TSEL framhåller vikten av uppföljning av insatta behandlingar och förespråkar hälsovårdande insatser på besättnings- ,¤KEMEDELSVERKETS uppfattning är att läkemedelsförsäljningen fungerar bra , även om mer kontroll och tillsyn över verksamheten *ORDBRUKSVERKET ansvarar för tillsynen av den veterinära verksam- heten i landet och förespråkar en restriktiv användning av läkemedel. följer upp veterinärers journalföring och läkemedels- hantering genom tillsynsprojekt. arbetar verket med en översyn och förtydligande av de bestämmelser som reglerar läke- medelshanteringen inom veterinär verksamhet. ,IVSMEDELSVERKET finner regelverket tillfyllest men önskar förstärkt tillsyn. 4 Försäljning av läkemedel Försäljning och utlämning av läkemedel till djurägare sker i huvudsakligen genom apotek. Det förekommer också att veterinärer lämnar ut läkemedel direkt till djurägare i samband med behandling. Veterinärer kan rekvirera vacciner från , men måste köpa övriga läkemedel från apotek. Apoteksbolagets försäljning av läkemedel till djur uppgick till (Apotekens utförsäljningspris), vilket är av den totala läkemedelsförsäljningen. Kostnaderna fördelade sig enligt följande. -Läkemedel som skrivits ut av veterinär (varav utgjordes av läkemedel godkända för veterinärmedicinskt bruk samt för läkemedel godkända för humanmedicinskt bruk. -Beställningar till djursjukhus och veterinärmottagningar . -Försäljning av receptfria veterinärläkemedel utan recept . I siffran ingår inte de receptbelagda läkemedel som säljs till foderfabriker för inblandning i foder. Kostnaden för läkemedel som inblandats i foder på foderindustri uppgår till . (ANDEL MED L¤KEMEDEL TILL DJUR 299 sålde vacciner för . +¤LLA: Apoteksbolaget) 5 Handel med läkemedel Apotekens rätt och skyldighet att utöva handel med läkemedel regleras i lagen (1996:1152) om handel med läkemedel. har inneburit större prishöjningar på veterinärläkemedel än humanläke- medel, beroende på att tidigare prisförhandlades alla läkemedel med Apoteksbolaget. är det fri prissättning på veterinärläke- medel. Apoteksbolaget har samma procentuella påslag på veterinär- läkemedel som humanläkemedel. Marginalen ligger , för läkemedel vars pris ligger och där priset ligger . Utförsäljningspriserna från apotek är enhetliga i hela landet. Efter diskussion mellan Apoteksbolaget och er- bjuds distriktsveterinärer att teckna inköpsavtal med ett enskilt apotek. Vid inköp lämnas rabatt, vars storlek står i relation till årsinköpet av läkemedel. rekommenderar även privata veterinärer att upprätta avtal med sina lokala apotek enligt samma modell. Enligt 5 § lagen (1996:1152) om handel med läkemedel har () tillstånd att sälja vacciner till partihandel med veterinära vacciner enligt före- skrifter om tillstånd för partihandel med läkemedel, LVFS 1995:4. SVA lagerför samtliga godkända veterinära vacciner samt ett antal vacciner där SVA har generell licens. Vaccinerna rekvireras av veterinär genom recept eller rekvisition. Försäljningen från SVA sker till hela landet. Expeditionerna ombesörjs av farmaceut. På SVA finns veterinärer som är experter på samtliga djurslag inklusive pälsdjur, fjäderfä och fisk. Experterna medverkar med rådgivning till veterinärer och djurägare. Försäljningspriserna från SVA är i de flesta fall något 300 (ANDEL MED L¤KEMEDEL TILL DJUR lägre än motsvarande från apotek. Överskottet från SVAs vaccin- försäljning används till forsknings- och utvecklingsarbete inom SVAs djurslagsavdelningar. Enligt Lantbruksstyrelsens kungörelse (numera ) LSFS 1979:8 (C 15) om förskrivning och utlämnande av läkemedel i sam- band med djursjukvård, som är under omarbetning, har veterinärer rätt att förskriva och lämna ut läkemedel till djurägare – dock ej sälja läkemedel till djur i form av detaljhandel. Ambulerande veterinärer rekvirerar läkemedel från apotek och lämnar vid behov ut dem till djurägare till självkostnadspris. För täckning av omkostnader är rekommendation att läggs på apotekens ut- försäljningspris. Påläggets storlek är och har varit föremål för diskussion. Det bör ej vara möjligt för veterinärer att tjäna pengar på försäljning av läkemedel. Enligt uppgift förekommer det att man på vissa veterinärkliniker och djursjukhus köper in stora läkemedelsförpackningar. Enstaka sprutor och tablettkartor lämnas ut till djurägare i samband med behandling. Det händer också att även flytande läkemedel hälls upp i mindre flaskor som säljs till djurägare. Endast om det rör sig om dyra preparat tas ett självkostnadspris ut. En hantering där man fyller över läkemedlet till andra kärl är inte tillåten enligt Läkemedelslagen och receptföreskrifter och riskerar att äventyra hela läkemedelsbehandlingen p.g.a. att läkemedels hållbarhet försämras liksom märkningen av produkten. 5.4Försäljning inom EU och via Internet Sedan anslöt sig till EU är det också tillåtet att för eget bruk köpa läkemedel i ett annat EU-land och föra in i . I vilken omfattning detta sker beträffande läkemedel till djur är okänt. Även försäljning via Internet kan förekomma. Omfattningen är okänd. (ANDEL MED L¤KEMEDEL TILL DJUR 301 5.5I många andra länder säljer veterinärer läkemedel I de flesta EU-länder bedriver veterinärer detaljhandel med läkemedel. Det är inte ovanligt att de har en väsentligt inkomstkälla av denna för- säljning. Beträffande situationen i säger flera vanligtvis välunder- rättade källor, att många veterinärer även tillverkar de läkemedel de säljer. Verksamheten blir kluven om samma veterinär både skall ställa diagnos och tillverka och sälja läkemedel. Dessutom är möjligheten att följa författningar inom GMP (Practice) minimal eller obefintlig. Enligt läkemedelslagen (1992:859) gäller samma krav på läkemedelstillverkning för djur som människor. anser, att om svenska veterinärer skulle få möjlighet att själva sälja läkemedel skulle deras motivation att i första hand arbeta med förebyggande djurhälsovård minska avsevärt. anser att läkemedel framför allt skall säljas på apotek. Enligt rådande praxis är detta inte alltid fallet. Då praxis synes fungera tillfredsställande bör inte ytterligare inskränkningar införas, som kan leda till underbehandling alternativt ökad illegal handel med läkemedel. Däremot anser verket att kontrollen av nuvarande system bör ökas. Verkets uppfattning är att veterinärer inte bör få sälja läkeme- del fritt, eftersom det skulle innebära en konkurrenssituation mellan veterinärer som kan hålla tillräckliga lager och andra som inte har den möjligheten. Det kan också inverka negativt på rådande förskrivnings- mönster. Samtliga tillfrågade myndigheter och organisationer är av den upp- fattningen att majoriteten av de svenska veterinärerna är mycket kritiska till den handel med läkemedel som förekommer i övriga EU- länder och tar bestämt avstånd från en sådan läkemedelshantering. 5.6Läkemedelshantering på djursjukhus och veterinärkliniker