sou · GMB342 · 1999-01-01 00:00:00 — 12.1 Allmänt om mål för officersutbildningsprogrammen Förutom de krav och andra omständigheter som bedöms påverka framtidens roll och uppgifter för officeren, vill utredningen framhålla följande viktiga utgångspunkter för de olika mål- och examensformuleringarna. Officersutbildningen skall hos den enskilde individen vidareutveckla de egenskaper som är utmärkande för officers- yrket. Under kris och krig är officerens chefs- och ledarskap utsatta för extrema prövningar. Ytterst handlar det om beslut och handlingar som kan mätas i människoliv. Officeren måste därför kunna bära den psykiska och fysiska press som uppgiften innebär. Kraven på egenskaper såsom målmedvetenhet, beslutsamhet och mod samt förmåga till överblick, handling och samordning är högt ställda i en sådan situation. Krav ställs också på förmågan att kunna anpassa sig till helt nya och föränderliga förhållanden. Det krävs härvidlag ingående kunskaper om människan, det egna förbandet och den miljö som officeren har att agera i för han/hon framgångsrikt skall kunna leda verksamheten. Officeren är i grunden en representant för statsmakterna. Därmed ställs krav på ett etiskt förhållningssätt som överensstämmer med svensk lagstiftning och samhällsordning samt deklarationen om mänskliga rättigheter. Ansvar för människor under pliktlag och ansvar för statens tillhörigheter ställer höga krav på omdöme, god hushållning med tillde- lade resurser och tydlig återredovisning. Officeren behöver en öppen och accepterande attityd för att effektivt kunna leda människor med olika kulturell bakgrund. Utöver militära kontakter kommer officeren i sin ledarroll även att samarbeta med representanter för olika politiska partier, offentlig sektor, internationella och nationella organisationer, massmedia och enskilda personer. För att erhålla yrkesofficersexamen skall officeren ha förvärvat: kunskaper och färdigheter för att i fred och under kris kunna verka som utbildare och fackman i grundläggande utbildning, kunskaper och färdigheter för att i krigsorganiserat förband kunna verka som officer på lägre nivå, kunskaper och färdigheter för att kunna tjänstgöra i militär internationell verksamhet inom ramen för ett svenskt förband, kunskap om svensk säkerhetspolitik och totalförsvar i fred, kris och krig, kunskaper och färdigheter för fortsatt utbildning och befattningsträning inom officersyrket. Härutöver skall de tilläggsmål som Försvarsmakten bestämmer gälla. Utredningen noterar att vid en jämförelse mellan de examensmål som gäller och de mål som beskrivits ovan kommer i vissa fall inte utbildningstiden (80 poäng) att vara tillräcklig för att nå målet att officeren skall kunna krigs- placeras som plutonchef/delsystemledare. Med anledning härav måste yrkesofficersexamen kompletteras med utbildning som inte är nivåhöjande utan som kompetensutvecklar officeren mot följande mål: förvärvat kunskap och färdighet att i fred, kris och krig kunna verka som chef för krigsorganiserat förband av plutons storlek (eller motsvarande) alternativt som delsystemledare. För att erhålla fackexamen skall officeren ha förvärvat kunskaper och färdigheter1: för att under fred, kris och krig kunna planera, leda och genomföra verksamhet inom eget fackområde, för att kunna planera, leda och genomföra utbildning inom eget fackområde, så att officeren lokalt kan driva utvecklingen inom eget fackområde, så att officeren kan delta i utveckling av eget fackområde, för fortsatt utveckling såväl inom fackprogrammet som inom en till erhållen fackutbildning anpassad nivåhöjande utbildning, för att kunna tjänstgöra i internationell verksamhet inom eget fackområde. Härutöver skall de tilläggsmål som Försvarsmakten bestämmer gälla. Det övergripande syftet med fackutbildningen är att tillgodose Försvarsmaktens behov av armé-, marin- och flygvapen- officerare med djupa kunskaper, insikter och färdigheter för att kunna tjänstgöra och utvecklas i befattningar under fred, kris och krig i såväl krigs- som grundorganisationen. För att erhålla taktisk examen skall officeren ha: förvärvat kunskaper och färdigheter för att i fred, kris och krig kunna verka som chef för krigsorganiserat förband av kompanis storlek alternativt som tjänstegrenschef/systemledare, förvärvat kunskaper och färdigheter för att i fred, kris och krig kunna verka som utbildare och fackman inom kompanis (eller motsv.) förvärvat kunskaper och färdigheter för att kunna tjänstgöra i militär internationell verksamhet inom kompani (eller motsv.) samt samverka med andra internationella enheter på motsvarande nivå, förvärvat goda kunskaper om svensk säkerhetspolitik och totalförsvaret samt i samverkan med totalförsvaret planera och leda insatser, förvärvat kunskaper och färdigheter för kommande utbildning. Härutöver skall de tilläggsmål som Försvarsmakten bestämmer gälla. För att erhålla stabsexamen skall officeren ha: förvärvat kunskaper för att i alla faser av krisskalan kunna verka som chef för förband av bataljons, divisions eller fartygs storlek, förvärvat kunskaper och färdigheter för att kunna ingå som stabsmedlem i taktiska staber, förvärvat kunskaper och färdigheter för att kunna tjänstgöra i internationell stab på bataljonsnivå samt tjänstgöra i internationellt förband eller som observatör i militär internationell verksamhet, förvärvat insikt om svensk säkerhetspolitik, totalförsvaret och hanterandet av internationella kriser. Härutöver skall de tilläggsmål som Försvarsmakten bestämmer gälla. För att erhålla militär chefsexamen skall officeren ha: förvärvat kunskaper och färdigheter för att kunna verka i chefsbefattning eller som stabsmedlem i taktisk och operativ stab, förvärvat kunskaper och färdigheter för att kunna verka i chefsbefattning eller som stabsmedlem i totalförsvarsstab, förvärvat kunskaper och färdigheter för att kunna verka i chefsbefattning eller som stabsmedlem i internationell stab, förvärvat kunskaper och färdigheter som kan utgöra grunden för att verka som chef för större förband, förvärvat kunskaper och färdigheter för att kunna tjänstgöra i internationell verksamhet på hög nivå, samt vid teknisk inriktning ha förvärvat fördjupade insikter i militär systemteknologi och dess betydelse för Försvarsmaktens utveckling. Härutöver skall de tilläggsmål som Försvarsmakten bestämmer gälla. För att erhålla reservofficersexamen skall officeren ha: förvärvat kunskaper och färdigheter för att i kris och krig kunna verka som chef för krigsorganiserat förband av plutons (eller motsv.) storlek alternativt som delsystemledare, förvärvat kunskaper och färdigheter för att kunna tjänstgöra i militär internationell verksamhet inom ramen för ett svenskt förband, förvärvat kunskap om svensk säkerhetspolitik och totalförsvaret i fred, kris och krig. Härutöver skall de tilläggsmål som Försvarsmakten bestämmer gälla. För reservofficer som följer yrkesofficers- programmet är målen desamma som för yrkesofficeren. 1Beskrivningen avser fackprogrammet som benämns Löjtnant i figur 7.6. Efterhand måste beskrivningen utvecklas även för övriga nivåer av fackrpogrammet. Övriga iakttagelser samt slutsatser De förslag som utredningen presenterat i de föregående avsnitten kommer med all sannolikhet att medföra konsekvenser och nya ingångsvärden för andra närbesläktade och utbildningsrelaterade frågeställningar. Det kan t.ex. gälla, vilken nytta övriga personalkategorier inom Försvarsmakten samt andra totalförsvarsmyndigheters personal kan dra av den nya utbildningsstrukturen. Andra intressanta områden är bl.a. distansundervisning och rekrytering av militära lärare till skolorna. Dessa men även andra frågeställningar har utredningen valt att belysa och kommentera, eftersom de utgör intressanta utvecklingsområden. Några definitiva förslag kommer dock inte att lämnas. 13.1 Utbildning för civilanställd personal Den civilanställda personalen utgör en viktig tillgång för både krigs- och grundorganisationen. Personalkategorin är som kollektiv heterogen, eftersom personalens befattningar återfinns inom flera skilda yrkesfack. Till skillnad mot den utbildningsverksamhet som riktar sig mot den militära personalen, har den civila personalen i allmänhet rekryterats med beaktande av den utbildning som individen inhämtat på eget initiativ och före anställningen vid Försvarsmakten. Detta förhållande säger emellertid inte att den civila personalen har rätt till och kontinuerligt måste kompetensutvecklas av samma skäl som gäller för den militära personalen. I detta avseende har utredningen funnit föl- jande potentiella utvecklingsmöjligheter. Enligt utredningen borde hela eller delar av den försvarsmakts- och/eller den försvarsgrensgemensamma terminen kunna utnyttjas för att ge civilanställda en allmänmilitär grundutbildning. Detta kan t.ex. aktualiseras i samband med nyanställning eller också som en generell och fortlöpande åtgärd för kompetensutveckling. I detta sammanhang är det även viktigt att återknyta till tidigare fört resonemang om externt rekryterade specialis- ter. För att dessa personer skall erhålla erforderlig militär kompetens (utan att detta nödvändigtvis behöver innebära militära befogenheter och skyldigheter) borde t.ex. den försvarsmaktsgemensamma utbildningen kunna utgöra en adekvat introduktionsutbildning. Den utbildningsstruktur som utredningen föreslagit, ger utomordentliga möjligheter att sätta samman en lämplig kombination av olika ämnen från den grundläggande officersutbildningen. Även civilanställda återfinns bland Försvarsmaktens chefskategorier. Dessa borde i likhet med den militära persona- len vara föremål för fortlöpande chefsutveckling. Utredningen finner det därför naturligt att dessa personer också får ta del av adekvat chefsutveckling inom ramen för utbildningsstrukturens olika nivåer. Ett annat område som också borde kunna komma den civilanställda personalen tillgodo är förslaget om att inrätta ett fackprogram. Många av de anställda inom den civila personalkategorin innehar någon form av särskilt eller specifikt tjänsteområde. Även om de införskaffat någon form av utbildning före anställningen vid Försvarsmakten, torde behovet av att fortlöpande kompetensutvecklas vara nödvändigt. Som en del av denna kompetensutvecklingen skulle fackprogrammet kunna utgöra ett instrument för ändamålsenlig och meriterande utbildning. Fackprogrammet innehåller flera inriktningar, som i flera fall skulle vara mycket lämpliga även för de civilanställda. 13.2 Utbildning vid andra myndigheter Övriga totalförsvarsmyndigheters personalutbildning och kompetensutveckling är enligt utredningen ett intressant utvecklingsområde. Såvitt utredningen erfarit bygger vissa av dessa myndigheters ledarskapsutbildning på militära grunder. Vidare kan konstateras att flera av myndigheterna är s.k. stödmyndigheter till Försvarsmakten, vilket innebär att en grundläggande Försvarsmaktsutbildning potentiellt skulle kunna vara relevant och därmed kunna erhållas från kursutbud. Av de ämnen och utbildningsmoment, som tidigare i betänkandet presenterats som möjliga för den försvarsmaktsgemensamma utbildningen, kan förmodligen ett flertal vara av intresse för dessa myndigheters utbildningsverkssamhet. Ett utvecklat utbildningssamarbete inom totalförsvaret är något som regeringen mer generellt efterfrågat. Därför anser utredningen, att den militära utbildningsstrukturen med en försvarsmaktsgemensam Militärhögskola kommer att innebära mycket goda förutsättningar för att ett sådant samarbete skall kunna etableras. Ett dylikt samarbete med andra myndigheter behöver inte enbart innebära att kunskap och kompetens förmedlas enkelriktat. Viktiga impulser kan säkerligen förmedlas även till officersutbildningen. Utredningen anser därför att För- svarshögskolan bör ges i uppdrag att ytterligare utveckla samarbetet med andra myndigheter inom alla nivåer och områden av utbildningsverksamheten. Ett allt viktigare inslag i utbildningsverksamheten är möjligheten att kunna tillämpa distansundervisning. Undervisningsmetoden har flera fördelar. Den skolbundna tiden kan minskas, undervisningen kan för elevens vidkommande ske på hemorten samt metod och medel kan komma att innebära ett effektivt resursutnyttjande. Frågan om distansundervisningens tillämpning har behandlats med utgångspunkt från den föreslagna utbildinngsstrukturen. Inom den grundläggande officersutbildningen har dock utredningen funnit att distansundervis- ning kan vara behäftad med vissa praktiska problem, då erforderliga faciliteter i de flesta fall endast finns att tillgå på militära etablissemang. Eleverna har ännu ej erhållit anställning vid Försvarsmakten utan de finns geografiskt utspridda över hela , vilket kan motverka effektiviteten i undervisningen. Under den grundläggande utbildningen har Försvarsmakten dessutom framhållit behovet av att samla eleverna under en längre sammanhållen utbild- ningstid. Utredningen anser däremot att det finns stora möjligheter att i första hand utveckla distansundervisningen inom ramen för de nivåhöjande utbildningarna. På dessa nivåer finns bättre praktiska förutsättningar för att tillämpa undervisning- smetoden. Vidare konstaterar utredningen att den militära utbildningsstrukturen med flera utbildningssteg innebär att ju äldre officeren blir desto svårare är det för denne att vara hemifrån en längre sammanhållen period. Detta förhållande är sannolikt en viktig variabel att ha med i bedömningen vid införandet av distansundervisningen. Utredningen håller för troligt att distansundervisningen kommer att utvecklas i betydande grad . Ett tydligt tecken på detta är att Försvarshögskolan arbetar med ett uppdrag, som syftar till att visa hur en sådan utveckling skulle kunna realiseras. Distansundervisningen kommer dock aldrig att kunna ersätta den sedvanliga undervisningsformen utan den bör i första hand betraktas som ett alternativ eller som ett komplement till den ordinarie skolbaserade undervisningen. Ur resurssynpunkt synes en utökning av distansundervisningen kunna leda till besparingar vad gäller elevrelaterade kostnader . Sannolikt kommer det även att underlätta för officeren att delvis behålla sin ordinarie tjänst . En konsekvens av dagens utbildningsstruktur är nämligen, att ett stort antal officerare är elever vid skolorna, vilket i sin tur medför att deras ordinarie yrkesutövning måste utföras av någon ersättande officer. Detta förhållande bedöms kunna minska i omfattning genom en utökning av distansundervisningen. Utredningen har således funnit starka skäl som talar för en utökning av distansundervisningen, antingen som kom- plettering eller som alternativ till ordinarie undervisningsform. Distansundervisningen bör dock få växa fram i takt med vunna erfarenheter från en stegvis utökad verksamhet. En grundläggande förutsättning för att effektivitet skall kunna uppnås i ett utbildningssystem är att lärarkompetensen kan upprätthållas på en hög nivå. Detta torde vara lika viktigt som en rationell och väl fungerande utbildningsstruktur. Utredningens förslag att koncentrera den grundläggande och därpå följande nivåhöjande utbildning till ett färre antal skolor, lägger grunden för att den bästa lärarkompetensen tillvaratas på ett ändamålsenligt sätt. Integrerad skolverksamhet innebär också att väsentliga erfarenheter från olika områden kan delges en bredare elevkrets genom lärarkårens försorg. Utredningen har noterat att nuvarande kommenderingssystem för militära lärare har flera svagheter. I många fall handlar det om tidsmässigt korta kommenderingar som inte alltid leder till den bästa lärar- och utbildningskvaliteten. Vidare har utredningen funnit att det saknas ett tillfredsställande belöningssystem för dem som kommenderas till lärar- tjänst. I praktiken innebär systemet att officeren tillfälligt lyfts bort från sin egen karriärsstege, vilket är en av anledning- arna till att lärartjänster inte alltid är så eftertraktade. Utredningen anser att en klarare markering måste göras, att tjänstgöring som lärare är meriterande för den fortsatta karriären. Utredningen vill således understryka vikten av att intresset för lärarnas kompetens och meritvärde ges en hög priori- tet, eftersom detta är av stor vikt för att utbildningsverksamheten även skall kunna bedrivas med en hög kvali- tet. Det primära syftet med utbildningsverksamheten är som tidigare nämnts, att tillgodose Försvarsmakten med i flera avseenden kompetent och duglig personal. Emellertid finns det också intresse av att lägga grunden för potentiell yrkesväxling, eftersom det antalsmässiga behovet av officerare är som störst i åldrar upp t.o.m. ca. Den utbildningsstruktur som föreslagits, bedöms därför sekundärt ha bidragit till att mer gynnsamma förutsätt- ningar för yrkesväxling erhållits. T.ex. torde införandet av ett fackprogram, som sedermera kan komma att meritvärderas, utgöra en viktig faktor för möjligheten till yrkesväxling. En yrkesväxling behöver inte enbart innebära att officerare och civilanställd personal finner annat arbetstillfälle utanför Försvarsmakten. Utredningen anser att det också måste ges större möjligheter för officerare, att efter en yrkes- växling återkomma till tjänst inom Försvarsmakten. En värdering av extern tjänstgöring måste vara möjlig, så att office- rare med sådan bakgrund kan beredas tillfälle att återkomma i tjänst på lämplig nivå. 13.6 Finansiering av studier Det har inte varit utredningens uppgift att utreda elevernas anställningsform och förmåner . Emellertid har utredningen noterat ett antal faktorer som kan vara värda att uppmärksamma inför framtida överväganden. Under den grundläggande officersutbildningen erhåller studerande officersaspiranter s.k. värnpliktsförmåner, inne- bärande bl.a. fri bostad och hemresor. Under övriga utbildningsprogram utgår ordinarie lön enligt officerens anställnings- villkor. Konskevensen av ett närmande till det övriga högskoleväsendet kan innebära, att elevernas möjlighet att finansiera sina studier måste förändras. I det fall den grundläggande utbildningen blir jämställd med övriga högskoleutbildningar kan det bli nödvändigt att diskutera för- och nackdelar med en övergång till s.k. studiemedelsfinansiering för vissa delar av utbildningen. Det finns emellertid ett betydande problem vid en övergång till studiemedelsfinansiering. Det är reservofficers- utbildningen. Värdet av att finansiera sina studier med egna medel skulle i detta fall sannolikt verka oerhört begränsande på rekryteringen av denna personalkategori. En differentiering av yrkesofficers- och reservofficersaspiranterna bedöms vidare som svårgenomförlig. Ett sätt att kompensera denna kostnad vore att utbildningen gav högskolepoäng som sedermera skulle kunna bli föremål för värdering/kvittning inom ramen för annan högskoleutbildning. Ett annat alternativ vore att endast den första delen av utbildningen (försvarsmakts- och försvarsgrensgemensam utbildning) studiemedelfinansierades, eftersom reservofficerarna med föreslagen utbildningsstruktur inte kommer att delta i denna utbildning Utredningen anser mot denna bakgrund att diskussionen om elevernas eventuella finansiering av studierna på egen hand måste fördjupas och analyseras ytterligare. Vid ett närmande till det övriga högskoleväsendet kommer denna fråga med all sannolikhet att väckas. 13.7 Rekrytering av officersaspiranter Utredningen har i inledningen av betänkandet konstaterat att nuvarande principer för rekrytering av officeraspiranter innebär att Försvarsmakten har en unik möjlighet att bedöma individer innan dessa påbörjar sin utbildning. Emellertid nödgas utredningen konstatera att de begränsade värnpliktsvolymerna i hög grad negativt påverkar det möjliga urvalet av officersaspiranter. I praktiken innebär detta, att en person som önskar och som har förutsättningar att bli en god och duglig officer, p.g.a. tillfälliga åtgärder med t.ex. inställd värnpliktstjänstgöring, inte ens har någon chans att få påbörja en officers- utbildning. Utredningen anser därför att statsmakterna borde överväga, att förändra rekryteringsprinciperna till officers- utbildningen, så att kravet på fullgjord värnpliktstjänstgöring kan tillgodoses på alternativt sätt. Vid sidan av detta problem anser utredningen, att den nya utbildningsstrukturen kan komma att medge att aspiran- ten vid påbörjandet av sin officersutbildning inte nödvändigtvis måste ha tagit ställning till inom vilken försvarsgren han/ hon skall tjänstgöra . Ett sådant val skulle istället kunna vara fullt möjligt att göra först efter det att den försvarsmaktsgemensamma terminen avslutats. Detta skulle också kunna underlätta för Försvarsmakten att omfördela aspiranterna mellan de olika försvarsgrenarna allt eftersom olika behov måste tillgodoses. Ett viktigt ingångsvärde för utredningens arbete har varit, att försöka skapa en enhetlig och rättvis utbildningsstruktur för Försvarsmaktens personal. Ur ett jämställdhetsperspektiv bedöms den nu föreslagna strukturen kunna bidra till att en fortsatt gynnsam utveckling på området uppnås. Utredningen vill härvidlag särskilt framhålla följande: I en enhetlig utbildningsstruktur med gemensamma riktlinjer för utbildningsprogrammen bör förutsättningarna för en mer likartad bedömning, vad gäller ställda krav på eleverna och deras studieresultat, kunna förbättras. De skillnader som föreligger mellan de olika försvarsgrenarnas utbildningar får genom utredningens förslag anses vara minimerade så långt möjligt är. Den enhetliga strukturen bedöms också kunna bidra till att antagningen till de nivåhöjande utbildningsprogrammen och fackprogrammen i högre utsträckning kan ske utifrån försvarsmaktsgemensamma riktlinjer än vad som är fallet. En viktig jämställdhetsaspekt är, att civilanställda nu på ett mer systematiskt sätt kan beredas plats för utbildning inom olika områden. Detta gäller inte enbart en grundläggande allmänmilitär utbildning utan även de utbildningar som kan förmedlas inom ramen för fackprogrammet. Utredningens uppfattning är att kompetensutvecklingen för den civlanställda personalen inte varit lika högt prioriterad som för den militära personalens vidkommande. Förutsättningarna finns nu för att ytterligare komma tillrätta med eventuella problem. En utökning av distansutbildningen ser utredningen som ett viktigt element för att åstadkomma en bättre jämställd- het. Utbildningsformen medger att fler anställda kan delta i olika utbildningar från sina respektive hemorter eller motsva- rande. Problem med lång frånvaro från hemmet kan genom denna åtgärd ytterligare reduceras. Avslutningsvis vill utredningen belysa de förtjänster som en mer öppen attityd till delar av den grundläggande officers- utbildningen skulle kunna medföra. är det t.ex. svårt för en reservofficer att kunna dra ordentlig fördel av sin utbildning i civila sammanhang eftersom det endast är ett begränsat antal personer som får och kan tillgodogöra sig denna utbildning, dvs. den är inte öppen för alla. En integrering av utbildningen med det övriga högskoleväsendet skulle innebära att reservofficersaspiranten erhöll akademiska poäng för sin utbildning, vilket skulle kunna vägas mot andra individers utbildningar på ett helt annat sätt än vad som är fallet . I ett scenario där delar av den försvarsmaktsgemensamma utbildningen även gjordes tillgänglig för utomstående intressenter skulle utbildningen kunna värderas i ett än mer gene- rellt perspektiv. Utredningens övergripande ambition har varit att föreslå en struktur som i största möjliga mån uppfyller kraven på en försvarsmaktsgemensam, enhetlig och sammanhållen utbildningsverksamhet. Den bedömning utredningen gjort, är att dessa krav, med beaktande av lagda förslag, uppfylls. Från ett system med flera olika skolor som bedriver olika varianter på samma utbildningsprogram, har en utbildnings- struktur med försvarsmaktsgemensamma utbildningsprogram konstruerats. Den flexibilitet som finns inbyggd i det före- slagna systemet, kommer att lägga grunden för en till eleverna och Försvarsmakten anpassad utbildningsverksamhet.