sou · GMB324d4 · 1999-01-01 00:00:00 — I den lokala Pescagruppen har även näringen representanter, från såväl fisket som beredningssidan. The Scottish Office håller i en övergripande som omfattar huvudmännen för alla lokala Pescagrupper i låg- länderna samt Highlands Enterprise. Gruppen träffas ungefär och diskuterar hur programmen framskrider, utform- ning av rapporter och den information som skall lämnas vidare till . Pescaområdena i är utvalda på grundval av vilka hamnar som man tror kommer att påverkas mest av skrotning inom fiskeflottan, stor- leken på tillgängliga fiskekvoter och andra EG-regler såsom hygienbe- stämmelser. MAFF är ansvarigt organ för de Pescamedel som härrör från Fiske- fonden. Fiskefondsmedlen administreras på regional nivå av . De medel som kommer från Regionalfonden och Socialfonden administreras av regeringens regionala myndigheter (Government Offices for the English Regions) Det finns inga formella regionala program inom det Engelska under- programmet för Pesca.. De regionala myndigheterna arbetar dock till- sammans med lokala aktörer både inom den offentliga sektorn (local authorities) och inom den privata sektorn, t.ex. fiskets organisationer, i syfte att utveckla lokala strategier för hur Pescamedlen bäst skall nytt- jas. Det finns inte heller någon formell fördelning mellan de olika regio- nerna men i planeringssyfte erhåller varje region en indikativ ram av Pescamedlen. Fördelningen baseras på nivån på sysselsättningen inom Fördelningen kommer att ses över efter halvtidsutvärde- ringen av Pescaprogram, så att hittillsvarande behov av medel de olika regionerna beaktas. Det finns inte några formella möjligheter att överklaga de ansökning- ar som får avslag. Inom Förenade Kungadömet finns nationellt finansierade stöd för far- tygssäkerhet och för byggnation och förbättring av hamnar. Regionala kontrollorgan inom Förenade Kungadömet () För och ansvarar MAFF för kontrollverksamheten ge- nom sina Sea Fisheries Inspectorates, som utgör en integrerad del av MAFF. I är det en speciell myndighet fristående från the Scot- tish Office, (), som svarar för kontrollen. Trots att kontrollverksamheten inom alltså sköts av två olika organisationer, skall data från båda systemen inordnas i det samlade systemet för kvotadministration. är i EU- sammanhang en nation med en nationell kvot. De nationella kvoterna fördelas i huvudsak på olika slag av fisken och olika regioner genom producentorganisationer (PO). En liten del av den nationella kvoten för- delas till en grupp fiskefartyg som inte är medlemmar i någon PO. Totalt sysselsätter kontrollverksamheten i 151 in- spektörer, varav 72 i och , 63 i och 16 på . ·kontroll vid landning inklusive kvalitetskontroll ·registrering av loggböcker och landningsdeklarationer i datasystemet (avräkningsnotor används ej) ·rådgivning och information till fiskarena. Vad avser kontroll till sjöss har inte de engelska/walesiska inspektoraten några egna fartyg utan kontrakterar "the Royal Navy" för 10 fartyg för ett visst antal dagar . Den skotska myndigheten äger dock sina eg- Dessutom förekommer i såväl som en väl utbyggd kontroll med flyg. finns 450 hamnar där la ndning kan ske, varav 12 huvudhamnar i och . har inte något system för förhands- anmälan när fiskarena önskar landa, förutom för tredje lands fartyg där EU-lagstiftning gäller. I syfte att underlätta kontrollen överväger man dock att införa sådana krav. Den nya regeringen har också talat om att införa särskilda landnings- hamnar för samtliga fartygskategorier, för att söka råda bot på den stora förekomsten av svarta landningar av framför allt demersala arter (bottenlevande, t.ex. kolja och torsk). Om systemet med särskilda land- ningshamnar blir verklighet kommer varje fartygs licens att innehålla uppgift om var fartyget har rätt att landa. La ndningar i andra hamnar skulle direkt kunna leda till administrativ bestraffning, d.v.s. att licensen dras in . Viss försöksverksamhet har påbörjats i Fleet- wood på . Fartyg under 10 m samt fartyg under 17 m som är till sjöss i taget, behöver inte föra loggbok i . Uppgifter för fartyg 10-17 m inhämtas från landningsdeklarationen som förs för varje fisketur. Båtar under 10 m behöver inte redovisa vare sig loggböcker eller landningsdeklarationer. Uppgifterna inhämtas på frivillig väg av folk som samlar information från förstahandsmottagare och fiskarena själva - ett system som också enligt MAFF förefaller något oseriöst. Havsfiskekommittéerna (Sea Fisheries Committees) har, formellt, ingen- ting med insamlingen av landningsstatistik att göra. tar endast upp arter som är begränsade genom TAC. Det finns dock ett tryck från miljöintressena och miljömyndigheten att kontrollera allt fiske och alla arter. Kontrollen i hamn täcker in en viss %-sats som inte kunde anges exakt men det finns ingen systematik i hur kontrollen läggs upp. Den är helt baserad på historisk erfarenhet av effekter av landningskontrollen på olika platser vid olika tillfällen. utfördes ca 4 000 fullständiga landningskontroller i och . I var motsvarande siffra omkring 6 300, en viss minskning . Från MAFF uppges att av loggböckerna kontrolleras mot landningsdeklara- tionerna Statistikinsamlingen från loggböcker och landningsnotor sköts i helt av MAFF:s inspektorat. Registrering sker på inspektoraten. Data sänds till en samordningscentral och analyseras av MAFF. Analy- sen omfattar hela . samlar in och registrerar egna data men skickar data i aggregerad form till MAFF. Kontakter med andra medlemsländer MAFF:s kontrollpersonal har regelbunden kontakt med sina irländska, franska, spanska och holländska motsvarigheter, dels genom officiella, bilaterala, regelbundna möten, dels genom viss "praktiktjänstgöring" vid varandras inspektorat. , , blev en egen myndighet och har en egen budget, skild från the Scottish Office. M yndighe- ten är helt anslagsfinansierad men har ett smärre bidrag från EU. Antalet anställda uppgår t ill 275 personer, varav 46 st på huvu dkontoret i Edin- burgh, 133 ombord på fartyg och 96 på inspektoraten, av vilka 63 är inspektörer. Utsjöfartygen bemannas med ca 15 personer per fartyg. SFPA har fyra större fartyg, två kustpatrullfartyg och en snabbgående båt för in- omskärsbruk. SFPA:s fartyg är deras egna (t ill skillnad från MAFF:s). kontrakterade dock även SFPA the Royal Navy för . Genom effektiviseringar och koncentra- tion av kontrollen mot större fiskefartyg anser man sig kunna kontrollera minst samma volymer med endast sina egna fartyg. De två flygmaskiner som används tillhör staten men ett privat företag har kontrakterats för driften. Företaget tillhandahåller besättningen som består av tre personer, piloten och två observatörer. Den relativt stora bemanningen krävs därför att observation från endast en person inte är tillräckligt i domstol i , till skillnad från i /. Ob- servationsflyget är där endast bemannat med två personer i taget. MAFF kontrakterar flygspaningen för både , och d.v.s. inklusive själva flygplanen (tre st.). Det finns inte något system med särskilda mottagningshamnar där fartyg måste landa. Undantag gäller dock för fartyg med pelagisk fångst (ytlevande - t.ex. sill och makrill) i , vilka skall landa i någon av hamnarna Peterhead, , Ullapool, Mallaig, Ayr, Tarbert, eller Fraserborough. Vilken eller vilka hamnar ett fartyg har rätt att landa i framgår av dess licens. Det finns 19 st . Inspektörerna arbetar främst i den närliggande större hamnen men gör inspektioner också i andra, mindre hamnar. Inspektionerna omfattar även fiskauktioner samt analyser av data från auktioner, industrier och lagerlokaler. Kontrollerna omfattar redskap såväl som loggböcker och storlekssortering (kvalitetskontroll). Den del av inspektionerna som sker utanför huvudhamnarna kan ske när som helst eller . Kusten patrulleras med rörliga team för att kunna, utan förvarning, ingripa mot olagliga landningar och för- säljningar. Data från kontrollerna samt en del annan information registreras på hamnkontoren (av inspektörerna själva eller administrativ personal) i ett centralt datasystem. Datasystemet förser bl.a. producent-organisationer och fiskefartyg med statistik som underlag för beräkningar av ianspråk- tagen kvot. En fiskare kan t.ex. ringa till SFPA för att få reda på om det finns utrymme för att landa visst antal kilo av en viss art. Fisken hamnar på auktion utan en stor del är i förväg kon- trakterad direkt till återförsäljare / beredningsindustrier. Vad gäller kräftor (nephrops) är största delen kontrakterad i förväg. Större auktio- ner finns dock för demersala arter på följande platser: , Peter- head, Fraserborough, , Scrabster, Kinlochbervie och Mallaig. Kontrollen indelas i flygkontroll, kontroll till havs och kontroll i land. Under /97 utfördes: ·1.851 flygtimmar varvid 17.006 siktade fartyg antecknades. Kostna- den per siktning var ·2.413 bordningar till havs till en kostnad av per bordning. Andelen utländska fartyg uppgick t ill . Antalet patrulldagar var 2.110. Antalet brott uppgick till 0,och det totala antalet förseelser till 11, ·inspektoraten utförde 38.000 kontroller av fångster, och 34. 200 logg- boksblad för brittiska fartyg och 583 l oggbokskontroller på utländska fartyg. av landningsdeklarationerna kontrollerades mot den in- vägda fångsten. Genom att utrusta varje fartyg med en licens där det framgår i vilka hamnar fartyget får landa (jfr ovan) skulle man a) lättare kunna kontrol- lera dess landningar och b) ha ett administrativt instrument för bestraff- kan fusk och annat endast bestraffas genom att fartyget tas till domstol och där har man i sin tur endast böter som sanktion. I , liksom i , har man problem med att domstolarna prioriterar annat än åtal av fiskare. Dessutom, när någon fälls blir böter- na alltför lindriga (i normalfallet 4.000 - ) vilket är lindrigt för ett större fartyg. Sålunda skulle SFPA välkomna ett system där man kunde ta licensen för att någon landat i för honom icke tillåten hamn. Enligt tjänsteman på SFPA skulle detta ha en betydligt bättre avskräckande effekt för fiskarena. Att mista licensen under t.ex. en månad kostar betydligt mera i förlorad inkomst än böterna och detta skulle kunna åstadkommas utan domstolsprocesser. I har kontrollorganisationen sedan alla funktioner samlades under ett tak. låg den kontrol- len hos viss avdelning inom the Scottish Office och kustkontrollen inom en annan. För strategisk planering och effektiv kontroll anses det viktigt att ha en enhetlig organisation som snabbt kan förmedla information. I syfte att ytterligare styra upp förvaltningen har SFPA in- rättat management areas (tre st.) med en area manager för respekti- ve område. Att flera hamnkontor lyder under ett management area har medfört flera förbättringar: a)kontroller kan oftare utföras utan att fiskare kan förutspå dessa - även om inspektörerna i ett hamnkontor gått för dagen kan inspek- törer från ett annat hamnkontor inom samma management area ut- föra kontroll, b)genom att inspektörerna inom samma management area gör kon- troller i varandras hamnar ökar flexibiliteten och man bryter ned det i vissa fall lokala beskyddande inslaget, c)man har en naturlig liten styrgrupp genom att chefen för respektive management area träffar huvudkontoret i en gång inom . Min- nesanteckningar från dessa möten sänds direkt ut till alla 19 hamn- kontoren. Genom nya åtgärder såsom de planerade systemet med anvisade hamnar, inrättande av management areas och mötena inom finns förhoppningsvis en bättre förvaltning som leder till mindre behov av fysiska kontroller och i längden därmed en billigare, effektivare organisation. Kontakter mellan SFPA och MAFF Kontakterna mellan de engelska och skotska kontrollmyndigheterna är ganska omfattande. En lista över alla inspektioner till sjöss sänds dagli- gen från SFPA t ill MAFF och MAFF skickar en lista över alla skotska fartyg som bordats i Engelska/Walesiska vatten. Anledningen är att man vill undvika att samma fartyg bordas den ena dagen av den skotska myndigheten och nästa av engelsk myndighet. I syfte att integre- ra arbetssätten får de som utbildas till inspektörer inom the Royal Navy delar av sin utbildning hos SFPA. SFPA och MAFF har också regelbu ndna möten med diskussioner om hur gällande lagstiftning bäst kan implementeras etc. Diskussionerna kan också gälla särskilda gemensamma problem, såsom det danska tobisfis- ket utanför . Informella kontakter förekommer ofta mellan hamnkontoren. SFPA:s kontakter med DG XIV och med andra medlemsländer När det gäller statistik över landningar och inspektioner skickas infor- mationen till MAFF som sammanställer uppgifterna för hela Storbritan- nien för vidare befordran till DG XIV. Förteckningar över tredje lands fartyg samt fartyg som fiskar väster om 4e longituden (irländska box- en) och dylika licensierade fisken skickas dock direkt från SFPA till DG XIV. De mer informella kontakterna upprätthålls genom att SFPA haft ett flertal personer som arbetat som EU-inspektörer. Härigenom har man goda kanaler för diskussioner om enskilda frågor. SFPA har också ganska omfattande kontakter med andra medlems- länder, i första hand , och . Med sker ibland utbyte av personal. Det förekommer inte några formella, regel- bundna möten men det finns tankar på att inrätta sådana. Det land som det förekommer flest kontakter med är dock vil- ket även framkommer i årsredovisningen. Enligt en tjänsteman på SFPA förekommer förmodligen flera kontakter med norska myndigheter än med MAFF. Exempelvis har man haft mål i skotska domstolar avseende skotska fartyg där informationen är helt baserad på norska uppgifter. MAFF ansvarar för alla fiskarter, oavsett om de nyttjas kommersiellt eller inte. Inom MAFF handläggs frågor om nationellt fiske endast inom en av departementets enheter, Fisheries II. I enhetens uppgifter ingår vatten- bruk, fiskodling, skaldjursodling, fisk och skaldjurs hälsa, lax och söt- vattensfisk. Genom att även vattenbruksfrågor och hälsofrågor som har anknytning till den gemensamma fiskeripolitiken handläggs vid enheten finns inte någon renodlad enhet vid ministeriet som arbetar enbart med frågor avseende nationell fiskeripolitik. har fler och fler självständiga organisationer, myn- digheter bildats och uppgifter som har utförts på Ministeriet har delegerats. En utveckling som ser ut att fortsätta. och kan leda till att enhet II som också handlägger frågor om sötvattensfiske kommer att mista frågor avseende hälso- hygien- och tjänlighetsfrågor avseende fisk som livsmedel och därmed minskar i storlek i förhållande till andra en- heter. Fish II hanterar även fritidsfisket. Vad avser hanteringen av fiskekort för fritidsfiske är det dock miljömyndigheten () som hanterar det De 12 havsfiskekommitteerna finns endast i och , av vilka 10 hanteras, ur regeringens synpunkt, hos MAFF, en hos Welsh Office och en gemensamt av MAFF och Welsh Office. Kommitteerna finansieras genom local authorities (ung. Varje kommittè består av ca 20 personer, varav ungefär hälften utses av den lokala myndigheten, en av miljömyndigheten och resten av MAFF. MAFF försöker finna folk som har kunskap om fiske, inklusive fritidsfiske, och beredning. Personerna utses och nya utnäm- ningar har just gjorts för perioden 1/7/97 - 30/6/2001. Kommittèerna kontrollerar kustfisket och fritidsfisket genom by- laws (länsstadgor) och de kan verka ut till . Respektive by-law gäller bara inom kommittérnas geografiska täckningsområden. Departementets (MAFF / Welsh Office) ansvar är att granska lagarna och se till att de är kompatibla med gällande nationell och internationell lagstiftning samt, att försöka få lagarna enhetliga. Emellertid är så inte alltid fallet, t.ex. skiljer sig lagstadgade minimimått för vissa arter mel- lan de olika geografiska områdena. Kommittéerna daterar från den viktorianska tiden och de har således med tid utvecklats åt olika håll. MAFF avser att försöka styra upp länsstadgorna bättre. Huvudsakligen avser stadgorna skaldjursfisket och syftar i första hand till att skydda bestånd eller miljöer i kustzonen. Stadgorna kan t.ex. handla om minimimått, högsta tillåtna storlek på fartyg i visst område, slag av redskap som tillåts i visst område för visst fiske, fredningstider etc. De kan också innehålla beslut om att licens krävs för att få ta upp viss art i visst område. Information om stadgorna distribueras framför allt genom lokala dagstidningar. () organiserades 1995 och star- tade sin verksamhet som en följd av m iljölag. tillkom genom en sammanslagning av tre andra myn- digheter och delar av miljöministeriet (, DoE). De myndigheter som slogs samman var the National Rivers Auto- rity, Her Majesty´s Inspectorate of Pollution och regulation Aut- horities. Myndigheten har också sina rötter i de Fresh water boards som först hade ansvaret för dricksvatten och därefter all vattenförsörj- ning. Som miljömyndighet har ansvaret utvidgats på olika sätt, bl.a. ansvarar myndigheten för fritidsfisket. Dess uppgift är att verka för ett uthålligt samhälle ur miljösynpunkt. Grunden är miljölagstiftningen (Environmental Act). är helt oberoende och rapporterar till flera depar- tement, såsom MAFF och (DoE). Myndig- heten rapporterar direkt till ministrarna. Den finansieras också från flera olika ministerier även om finansierar hu- vudparten. Viss finansiering med avgifter förekommer även. Miljömyn- digheten hanterar en mängd andra miljöfrågor förutom de fiskerelatera- de. omfattar geografiskt och . har särskilda miljömyndigheter. Myndigheten har huvudkontor i och och orgsaniseras i 8 regioner, North West, North East, Welsh, , Anglian, Tha- mes, South West och Southern. Dessutom finns 26 lokala områden. Re- gionerna som i princip motsvarar de regeringsstyrda lokala statliga myn- digheterna (ung. länsstyrelser) ansvarar för att den nationella politiken genomförs och för externa relationer med lokala myndigheter. Varje re- gional chef har tre rådgivande kommittéer knutna till sig, Miljöskydd, Översvämningsskydd och Fiske. Vidare finns lokala gr upperingar angå- ende miljö och fiskefrågor. Det är huvudsakligen sötvattensfisket som berörs av myndighetens verksamhet. Det är också miljömyndigheternas regionala kontor som upprättar "local by-laws" (ungefär länsfiskesta dgor) för fritidsfisket, i diskussion med sportfiskeförbund m.m. Ministeriet (formellt ministern) måste godkänna de olika regionala stadgorna. Vidare utfärdar miljömyn- digheten licenser för sötvattensfiske. Den lagstiftning som utgör grunden för myndighetens verksamhet in- kluderar en följd av lagar inom miljöområdet men även inom fisket. Myndigheten beskriver sin verksamhet i en långsiktig och en kortsik- tig plan som utgår från definitionen om en hållbar utveckling och däref- ter har sju delmål formulerats. Under dessa finns ett antal områden defi- nierade. Under området vattenhantering ingår vattenresurser, översväm- ningsskydd, fiske, bevarandeåtgärder, navigation (ansvar för inre vatten- vägar och båtregister) samt rekreation. Det är en myndighets uppgift att ta hänsyn till och stödja möjligheterna till rekreation i och vid vatten. Under delområdet fiske uttrycks att målet är att förbättra och ut- veckla , sötvattens- och ålfisket i syfte att få till stånd en hållbar utveckling där alla sociala och ekonomiska aspekter tillvaratas. De operativa målen är att: ·åstadkomma en effektiv styrning av fisket genom att kartlägga flod. ·sätta in åtgärder för av alla fiskdödsolyckor på vardagar och på helgdagar. ·bygga upp 150 strukturer för att förbättra m iljön för redan existeran- de stammar. ·utarbeta individuella aktionsplaner för lax utifrån den övergripande strategin på området. ·utveckla en strategi för styrning av fisket till 1998. ·utreda licenserna för spöfiske och presentera utredningen för minis- tern 1997. ·kontrollera av alla spöfiskelicenser som säljs och öka försälj- ningen . ·undersöka möjligheterna för ett bestämt straffsystem för överträdelser mot spöfiskebestämmelser som föreläggs styrelsen 1997. ·Implementera fas I i översynen av "by-laws" (lokala fiskestadgor) och introducera fas II. Undersöknings- och FoU-verksamhet i andra länder finns ingen total översikt av fiskeriforskning i olika län- der. EU planerar att komma ut med en översikt av fiskeri- forskningen i de olika medlemsländerna Fisheries and fishery research in EU. I denna kommer en översikt av fiskerisektorn som beskriver bå- de yrkes- och fritidsfiskets omfattning, akvakultur och förädlingsin- dustri, samt organisation och omfattning av ländernas fiskeriforskning. Redan nu finns European Directory of Research Cen- ters in the Fisheries Sector som utkom i vilken vissa fakta om olika forskningsinstitutioner i medlemsländerna presenteras. Nedan följer en beskrivning av hur fiskeriforskningen är organi- serad och finansierad i två länder, och , båda med ett stort havsfiske men ett relativt litet fiske i inlandsvatten. Både när det gäller och sker stora föränd- ringar inom fiskeriforskningens organisation. Syftet är i båda fallaen att göra sektorsforskningen mer självständig och i högre grad om- fattning konkurrensutsatt. All fiskeriadministration i var integrerad i ett ministerium. är fiskerifrågorna dock uppdelade i tre nivåer; Föde- vareministeriet med politik och ledning (departementsnivå), Fiskeridirekto- ratet för administration och genomförande (myndighetsnivå) och en nivå, Fiskeriundersøgelser (DFU), för undersöknings- och FoU- verksamhet. En allmän strävan är att göra sektorsforskningen mer oavhängig, d.v.s. att forskningen fortsättningsvis inte skall styras så hårt som tidigare av departementet. Som en följd av detta har de direkta anslagen från depar- tementet till DFU minskat. Detta har inneburit att DFU i högre utsträckning än tidigare får söka medel externt, i konkurrens med andra utförare. Ansvaret för forskningen inom sektorn ligger numera inom en myn- dighet, Strukturdirektoratet. Strukturdirektoratets forsknings-sekreteriat fördelar medel till sektorsforskningen i form av institutionsanslag (basbeviljning) till såväl ministeriets egna institutioner, t.ex.. DFU, som till andra offentliga institut. Dessutom handhar strukturdirektoratet medel för projekt inom flera av prioriterade områden (programbeviljning). På detta sätt utgör födevareministeriet den största externa forskningsfinansiären när det gäller fiskeriforskning. Totalt finansi- erar departementet ca 4/5 av den offentliga danska fiskeriforskningen. Enligt den danska regeringens strategi för forskning skall fördelning- en mellan basanslag och externa medel vara 60/40. Detta skall gälla för institutioner inom , t.ex. DFU, men på flertalet andra institut och olika universitetsinstitutioner där fiskeriforskningen kan utgöra en marginell aktivitet motsvarar basanslagen ofta . Dansk fiskeriforskning finansieras uteslutande med offentliga medel. Den privata finansieringen utgör av de totala resurserna. Huvud- delen av de offentliga medlen går till DFU som bildades genom en sammanslagning av ursprungligen flera institutioner. Verksamheten vid DFU omfattar undersöknings- och FoU-verksamhet i både hav och i in- landsvatten. Vid sidan av DFU sker forskning relaterad till fiskeriområdet även vid miljöundersökelser (DMU) under , tekniska institut (t.ex. DIFTA), vid privata forskningsinstitut samt vid olika universitetsinstitutioner. DFU samarbetar med universitet och institut vilka har för sektorn relevant FoU-verksamhet varvid avtal om samarbete inom vissa projekt upprättas. De institutioner som är knutna t ill ministeriet, d.v.s.. DFU, har styrelser vilka är sammansatta av representanter från andra ministerier, från branschen, forskarsamhället och olika personalkategorier. Denna anger ramarna för verksamheten, d.v.s. anger strategi, gör prioriteringar och fastställer budget. Chefen för svarar sedan för genomförandet. Totalt omfattar fiskeriforskningen ca . Till detta kommer även viss verksamhet vid DMU:s sötvattens- respektive avdelning (totalt ca 55 miljoner) varav en del är relaterat till fisk och fiske.