sou · GMB398d3 · 1999-01-01 00:00:00 — En sådan budkonkurrens kan förmodas leda till höga priser eftersom det enskilda företagets betal- ningsvilja inte endast härstammar från deras primära värde av tillgångarna, utan även deras önskan om att förhindra konkurrenterna att förvärva tillgångarna. Genom att minsta skade principen hämmar budkonkurrensen från stora företag kommer uppköpspriset att sänkas vilket gör det förhållandevis lönsamt att sänka en konkurrent i syfte att köpa dennes tillgångar. Det tredje kriteriet i EU:s och doktrin ''det finns stöd för att, om företaget skulle försvinna från marknaden, så skulle i det närmaste hela marknadsandelen ändå tillfalla det köpande företaget'' torde begränsa tillämpligheten i doktrinen till monopolsituationer. (Om företagens varor är differentierade innebär kriteriet att endast det företag som producerar de närmast substituten får möjlighet att förvärva tillgångarna.) I den mån förvärvskontrollen bör omfatta även oligopol förefaller denna restriktion av failing firm doktrinen omotiverat. I närvaro av en konkursrisk så är inte status quo det relevanta alternativet till sammanslagningen. Om förvärvet inte hämmar konkurrensen, i jämförelse med det relevanta alternativet, finns det inte (nödvändigtvis) skäl för konkurrensmyndigheterna att ingripa även om den relevanta marknaden är högt koncentrerad. Det finns andra anledningar än konkursmässighet för att ett företag skall upphöra. Ett exempel är att företaget i och för sig skulle kunna fortsätta verksamheten men att någon utanför marknaden är beredd att betala ett pris som överstiger (det positiva) värdet av fortsatt drift. Det finns således anledning att överväga en ''exiting asset doktrin'' med vidare tillämpning. Nyckelkriteriet i en sådan doktrin är bevis för att, i frånvaro av förvärvet, så kommer de tillgångar som ägs av det säljande företaget att lämna den relevanta marknaden. Failing firm doktrinen inkluderar en ''minsta skade princip'' som innebär att man gynnar företag med liten marknadsandel på andra företags bekostnad. Eftersom större företag kan förmodas vara stora på grund av högre effektivitet så kan minsta skade principen leda till en dålig kostnadseffektivitet i industrin. Ett sätt att komma till rätta med dessa problem är att tillåta effektivitetsargument även vid tillämpningen av failing firm doktrinen. Så väl failing firm doktrinen som minsta skade principen har visats kunna öka företagens incitament till underprissättning. Dylika aktiviteter kan emellertid delvis motas med förbudet mot missbruk av dominerande ställning, respektive förbudet mot konkurrensbegränsande avtal, och undergräver därmed inte nödvändigtvis argumenten för dessa kriterier. EU:s och failing firm doktrin är endast tillämplig på monopolsituationer. I den må n förvärvskontrollen bör omfatta även oligopol förefaller denna restriktion av failing firm doktrinen omotiverat. Avslutningsvis vill jag lyfta fram ett par frågor av vikt för förvärvs- kontrollen, men som ännu inte behandlats i den ekonomiska litteraturen på ett utförligt sätt. Av naturliga skäl drar jag heller inte några slutsatser här. Under vissa omständigheter kan en sammanslagning av två företag på marknadens ena sida bedömas som mindre skadlig för konkurrensen om företagen på den andra sidan är mer koncentrerade. Så är fallet i EU (se , Nuttall och Seabright 1993, kapitel 3.4.2.) och enligt Australian Trade Practices Act 1974. All ekonomisk forskning om horisontella företagssammanslagningar avser marknader där den ena sidan, typiskt sätt säljarna, är koncen- trerad, emedan den andra sidan består av många små (i termer av marknadsandelar) aktörer som var och en inte kan påverka priserna. En sammanslagning av säljare på en sådan marknad innebär ökad marknadsmakt för säljarna, och en otvetydig minskning av konkurren- sen på marknaden. (En sammanslagning av två köpare, som skapar ett nytt företag som även det saknar möjligheter att påverka priserna, hämmar inte konkurrensen på marknaden.) Många marknader för intermediära varor kännetecknas emellertid av att såväl säljare och köpare är få till antalet, och således att det råder bristande konkurrens i båda leden. En sådan marknad kan benämnas bilateralt oligopol. Priserna bestämms då inte unilateralt av den ena sidan, utan genom förhandlingar mellan köpare och säljare. Beroende på en mängd olika faktorer, som varierar från marknad till marknad, torde köparna och säljarna ha olika förhandlingsstyrka. En viktig omständighet torde dock vara om köparsidan eller säljarsidan är relativt sätt mer koncentrerad. På en bilateral oligopolmarknad där säljarsidan är mer koncentrerad än köparsidan, kommer en sammanslagning av två köparföretag leda till minskad konkurrens mellan köparna. kan man emellertid förvänta sig att den minskade konkurrensen mellan köparna ökar köparnas förhandlingsstyrka och därför motverkar den bristande konkurrensen bland säljarna – så kallad motmakt. Det skulle med andra ord kunna vara så att en sammanlagning på den mindre koncentrerade sidan har såväl konkurrensbegränsande som konkurrensfrämjande effekter.80 Ä ven om argumentet vid första anblick kan förefalla rimligt så finns det tyvärr inte några teoretiska studier som mer precist visar på vilket sätt som en sammanlagning kan motverka den bristande konkurrensen på den andra sidan.81 Det finns häller inte, mig veterligen, några empiriska studier av bilaterala oligopol som relaterar marknadens effektivitet till koncentrationen på marknadens båda sidor (jämför 1954). En av de mer väldokumenterade regulariteterna i den empiriska litteraturen är att företagsförvärv ofta sker i vågor (se till exempel Mueller 1989). Ä ven konkurrensmyndigheterna har uppmärksammat förekomsten trender. När den amerikanska kongressen 1950 antog Celler-Kefauver Act uttryckte man sin intention att intervenera mot "series of acquisitions" vars "cumulative effect ... may be a significant reduction in the vigor of competition. "82 De federala merger guidelines lyfter dock inte fram dessa spörsmål. I vissa federal domslut har man dock hänvisat till trender, till exempel v. Vons Grocery Co.,83 ,84 och i delstatsnivå förefaller man ta mer systematisk hänsyn till om ett förvärv är en del i en trend mot ökad koncentration på en viss marknad: version av de merger guidelines som publiceras av 80Begreppet motmakt introducerades av Galbraith (1952). Han menade till och med att den viktigaste förklaringen till att säljande företag är följsamma mot konsumenternas önskemål och inte tar ut högre marginaler än man gör är just motverkande förhandlingsstyrka från köparsidan och inte konkurrens mellan säljarna. Han menade att motmakt både neutraliserar ineffektiviteter till följd av bristande konkurrens och genererar en bättre fördelning av inkomster. 81Ett par första ansträgningar i denna riktning är dock (1995) och Snyder (1996). 82Kwoka och (1994, sidan 40). 83Gelhorn (1994, sidan 385). 84Kwoka och (1994, sidan 39). 85Neven, Nuttall och Seabright (1993). General anger att man skall beakta historiska trender som som ett kriterium för att bedöma ett förvärvs laglighet.86 Förvärvsvågor kan förmodligen förklaras som ett sätt för företagen att möta förändringar i konkurrenssituationen, orsakade av krympande marknader, eller teknologiska framsteg som ökar stordriftsfördelarna. Emellertid så har man i ekonomisk teori uppmärksammat att det även kan finnas ''positiva externaliteter'' mellan förvärv, det vill säga om företag A och B går samman så kan det öka lönsamheten för företag C och D att gå samman. Orsaken till denna externalitet är att då C och D går samman och reducerar sin produktion i syfte att öka priset så kommer konkurrenterna att expandera sin produktion. I det fall A och B utgör ett företag snarare än två separata företag så är denna expansion inte fullt så kraftig (på grund av internalisering). Dessa externaliteter torde åtminstone förstärka trenderna. Frågan är om konkurrensmyndigheterna bör ta hänsyn till dylika effekter när man bedömmer den tidigare sammanslagningen mellan . Frågan är relevant i det fall en sammanslagning vore samhälls- ekonomiskt lönsam (dödviktsförlusterna är mindre än produktivitets- vinster) men två sammanslagningar vore samhällsekonomiskt olönsamt (eftersom dödvitsförluterna blir allt större för varje sammanslagning som ökar koncentrationen). Det finns åtminstonne ett skäl till att dylika hänsyn skulle kunna vara aktuella, nämligen om företagen A och B är svenska men C och D är utländska så att svenska konkurrens- myndigheter endast kan förhindra den första sammanslagningen. Tyvärr finns det dock ingen forskning om hur existensen av förvärvsvågor bör påverka utformningen av förvärvskontrollen. Det finns två aspekter på förvärv som är värda att särskiljas, nämligen omfattning respektive inriktning. För det första så kan förvärvs- kontrollen användas för att förhindra ökad koncentration (omfattning). Detta torde vara den avsedda huvudfunktionen för förvärvskontrollen i länderna. Ä ven den ekonomiska teorin har fokuserat på denna aspekt. För det andra så kan förvärvskontrollen användas för att påverka vilken av flera alternativa sammanslagningar som skall genomföras. Denna funktion är outvecklad. Ett exempel på motsatsen är dock ''minsta skade principen'' som finns i såväl den amerikanska ''failing firm doktrinen'' som i den europeiska motsvarigheten "rescue merger 86 Gelhorn (1994, sidan 400). Enligt denna doktrin tillåts en samman{lagning som hämmar konkurrensen om alternativet är att det köpta företaget lämnar marknaden (failing firm), och om den föreslagna sammanslagningen är den som hämmar konkurrensen minst (minsta skade principen). För att ett förvärv skall godkännas enligt failing firm doktrinen krävs således att konkurrensmyndigheterna undersöker vilka alternativa sammanslag- ningar som skulle kunna genomföras och att man utreder om någon av dessa skulle vara att föredra ur konkurrenssynpunkt.87 Att analysera denna andra aspekt ställer sig betydligt svårare. Det är inte längre tillräckligt att analysera konsekvenserna av en given (före- slagen) sammanslagning. Man måste kunna analysera vilken samman- slagning av alla tänkbara som kommer till stånd, och i händelse av att denna förbjuds, vilken alternativ sammanslagning som då skulle realiseras. Man behöver med andra ord en teori om hur sammanslag- ningsprocessen går till. En sådan teori saknas idag.88 Mig veterligen finns ännu endast två studier, nämligen och (1996, 1997), som fokuserar på det faktum att företagen på en marknad skiljer sig från varandra i olika avseenden, och som försöker generera predik- tioner av vilka företag som kommer slå sig samman och vilka företag som eventuellt fortsätter verksamehten separat. och undersöker bland annat huruvida handelshinder tenderar att generera nationella eller internationella sammanslagningar, samt huruvida de företag som kan skapa de största kostnadsbesparingarna tenderar att gå samman. Studier av börskurser indikerar att den typiske köparen varken vinner eller förlorar på ett förvärv (kapitel 3.2.2.1). Studier av vinstflöden med mera efter ett förvärv visar att många förvärv är olönsamma (kapitel 3.2.2.2). Dessa märkliga empiriska regulariteter reser frågan om förvärv kan vara systematiskt olönsamma; om det finns starka driv- krafter till att genomföra förvärv trots att de minskar företagens vinster. 87 Ett annat exempel på likartade tankegångar återfinns i fallet då amerikanska FTC förbjöd en sammanslagning, inte på grunden att samman- slagningen i sig skulle begränsa konkurrensen, utan därför att denna inte skulle förbättra konkurrensen i samma utsträckning som en alternativ sammanslagning skulle göra (Gelhorn 1994, sidan 393). 88 Arbeten i denna riktning är Kamien och (1990, 1993), Chatterjee, Dutta, och (1993), och (1997), samt specifikt rörande failing firm doktrinen, (1997a, 1997b). Drivs förvärv huvudsakligen av andra motiv än marknadsmakt och kostnadseffektivitet? Om förvärven trots att de har andra huvudsakliga motiv ändå leder till bristande konkurrens och prisökningar, kan man då fortfarande argumentera för att förvärvskontroll behövs? Svaret på den senare frågan beror på vad de primära motiven för samman- slagningar är. Två förklaringar som framförts bygger på separationen av ägande och kontroll och att ägarna inte har tillräcklig information och instrument för att disciplinera sin ledning. Den första förklaringen, hybrishypotesen, är att företagsledare på ett systematiskt sätt över- värderar sin egen förmåga att korrekt värdera ett förvärv (1986). Den andra förklaringen, imperiebyggarhypotesen, är att ledningen motiveras av en önskan att leda stora eller växande organisationer (se till exempel Shleifer och Vishny 1988). Om sammanslagningar huvud- sakligen drivs av hybris eller imperiebyggande så är konkurrens- politiken inte nödvändigtvis rätt medel för att komma till rätta med dem. Det finns då snarare anledning att överväga åtgärder som stärker ägarnas kontroll av sina företagsledningar. En tredje möjlig förklaring är hypotesen om ''föregripande samman- slagningar'' (och 1997). Ett företag A kan finna det attraktivt att köpa ett företag B trots att det kommer att minska A:s vinst jämfört med utgångsläget, om det relevanta alternativet till köpet är att företag C istället köper företag B, och detta förvärv minskar företag vinst än mer. Trots att inget företag tjänar på en sammanslagning kan man hamna i en situation där varje företag kan tänkas köpa någon av sina konkurrenter i syfte att förhindra att man blir en ''outsider''.89 Till skillnad från de båda tidigare förklaringarna så indikerar föregripar-motivet att olönsamma förvärv kan vara resultatet av konkurrensförhållandena på produktmarknaden. I så fall kan förvärvskontrollen vara det bästa medlet att komma till rätta med problemet. Det är dock inte uppenbart hur dylika regler skulle utformas. Det vore knappast önskvärt att konkurrensmyndigheterna tar på sig uppgiften att utreda ett förvärvs privatekonomiska lönsamhet. 89 Ett samgående mellan kan skada C om samgåendet innebär att de rörliga kostnaderna sänks kraftigt till följd av förvärvet. Därmed skulle förvärvet ge företag A och B två vinster, nämligen ökad marknadsmakt och sänkta rörliga kostnader. Förvärvet kan fortfarande vara olönsamt till följd av ökade fasta kostnader eller omställningskostnader i samband med förvärvet. Bacchetta, ; , ; Mavoidis, : Do Negative Spillovers from Nationally Policies Provide a Case for Rules?, stencil, , Augusti1997. Bain, J.: , : , 1968. Barros, .; Cabral, . B.: Merger Policy in Open Economies, ; 38(5), 1994, s. 1041- 55. , .; , : The Price and Profit Effects of Horizontal Merger: A Case Study, ; 33 (2), , s. 165-77. Baumol, .; Panzar, .; Willig, : Contestable markets and the theory of industry structure, ; ; and : Harcourt Brace Jovanovich, Academic Press, 1988, s. xxii, 538. , B. ; Whinston, : Multimarket Contact and Collusive Behavior, ; 21(1), Spring 1990, s. 1-26. , ; Pakes, : Some Applications and Limitations of Recent Advances in : Merger Analysis, ; 83(2), 1993, s. 247-52. Besanko, ; Spulber, : Contested Mergers and Equilibrium Antitrust Policy, , Economics and Organization; 9(1),, s. 1-29. Bohm, : Samhällsekonomisk effektivitet, 4:e upplagan, , , 1988. Borenstin, : Airline Mergers, Airport Dominance, and Market , , 80(2), 1990, s. 400-404. , ; Desai, ; , E. Han: Synergistic Gains from Corporate Acquisitions and Their Division between the Stockholders of , ; 21(1), 1988, s. 3-40. Bresnahan, : Empirical Studies of Industries with Market , in: Schmalensee, ; Willig, , eds. Handbook ofindustrial organization. Handbooks in Economics, no. 10, ; and : ; 1989, s. 1011- 57. Bresnahan, ; Salop, : Quantifying the Competitive Effects of , ; 4(2), 1986, pages 155-75. Bresnahan, ; Reiss, : Entry in Monopoly Markets, Review of Economic Studies; 57(4), October 1990, s. 531-53. Bresnahan, ; Reiss, : Entry and Competition in Concentrated Markets, ; 99(5), October1991, s. 977-1009. Bulow, J.; Geanakopolos, J.; , P.: Multimarket Oligopoly: Strategic Substitutes and Complements, , 93, 1985, s. 488-511. , ; , : Who Deters Entry? Evidence on the Use of Strategic Entry Deterrents, Review of Economics and Statistics; 74(3), 1992, s. 509-21. , ; Schuer, ; Söderlind, : Konkurrenslagen, Andra upplagan, , , 1995. Caves, : Mergers, Takeovers, and Economic Efficiency: Foresight vs. Hindsight, ; 7(1), Special Issue, 1989, s. 151-74. Chamberlin, E. H.: Duopoly: Value where Sellers are Few, , 43, 1929, s. 63-100. Chatterjee, K.; Dutta, B.; , D.; och Senegupta, K.: A Theory of Noncooperative Coalitional Bargaining, Review of Economic Studies 60, 1993, s. 463-477. Coate, M. B.; McChesney, F. S.: Empirical Evidence on FTC Enforcement of the Merger Guidelines, Economic Inquiry, XXX, April, 1992, pages277-93. Compte, ; , ; , : Capacity Constraints, Mergers and Collusion, stencil, CERAS-ENPC, , 1996. Cotterill, : Market in the : Evidence from , Review of Economics and Statistics; 68(3),1986, s. 379-86. Crampton, P.: Alternative Approaches to Competition : Consumers'Surplus, Total Surplus, Total Welfare and non-efficien- cy goals, 17, 55-86. Dansby, ; Willig, : Industry Performance Gradient Indexes, , 69 (3), 1979, s. 249- 260. . Daughety, A. F.: Beneficial Concentration, , 80(5), , s. 1231-1237. Deneckere, ; , : Incentives to Form Coalitionswith , ; 16(4), Winter1985, s. 473-86 Demsetz, : Barriers to Entry, ;72(1), 1982, s. 47-57. Dixit, A.: , , 90, 1981, s. 95-106. Eckbo, B. : Horizontal Mergers, Collusion, and Stockholder Wealth, ; 11(1-4), . Europeiska kommissionen: Ninth Report on Competition Policy, : EC Commission, . Farrell, ; , : Asset Ownership and Market Structurein Oligopoly, ; 21(2), Summer 1990, pages275-92. Farrell, ; , : Horizontal Mergers: An Equilibrium Analysis, ; 80(1), 1990, s. 107- 26. , ., , ., och Lande, : Price Effects of Horizontal Mergers, 77, 1989, s. 777-827. , Franklin M.: to United: The Pacific DivisionTransfer Case, ; 18(4), 1987, pages492-508. Flath, : When Is It Rational for Firms to Acquire Silent Interests in Rivals?, ; 9(4), 1991, s. 573-83. , ; Stennek, : The Timing of Mergers: Waves, Preemption, and Hold-up, stencil, , 1997. , : A Non cooperative Equilibrium for Supergames, Review of Economic Studies; 38(113), . 1971, s. 1-12. Galbraith, : American Capitalism: The Concept of Countervailing , : , 1952. Gal-Or, : The Informational Advantages or Disadvantages of Horizontal Mergers, ; 29 (4), , s. 639-61. Geithman, ; , .; , , Price and Critical Concentration Ra|ios, Review of Economics and Statistics; 63(3), . 1981, s. 346-53. Gelhorn, : Antitrust and Economics in a Nutshell, forth edition, , Minn. West Publishing co., 1994. Geroski, P. A.: What Do We Know About Entry?, ; 13(4), , s. 421-40. Geroski, ., och Mueller, : The Persistence of Profitsin 152 Bilaga SOU 1998:98 Perspective, in Profits, . Mueller(ed. ), , . , : Mobility Barriers and the Value of Incumbency,in: Schmalensee, ; Willig, , eds. Handbook of industrial organization. Handbooks in Economics, no. 10, ; and : ; 1989, s. 475- 535. , R.; Newbery, D.: Preemptive Patenting and the Persistence of Monopoly, , 72, 1982, s. 514-526. , .; Porter, : Noncooperative Collusion under Imperfect Price Information, Econometrica; 52(1), January 1984, s. 87-100. , S.; , : Takeover bids, the free rider problem, and the theory of the corporation, 11: s. 42-64. , S.; , : Corporate Financial Structure and Managerial Incentives, in: The Economics of Information and Uncertainty, J. (ed. ), , , 1982. Hansing, ; , : Oligopolistisk dominans, Konkurrens; 4, 1997. ,-Joseph-E., Jr. : The Determination of Price and Output Quotas in a Heterogeneous Cartel, ; 32(4), , s. 767-92. , : The Market Mechanism as an Incentive Scheme, ; 14(2), Autumn , s. 366-82. ,-; Tirole,-: Vertical Integration and Market Foreclosure, Brookings Papers on Economic Activity; 0(0), Special Issue, 1990, pages 205-76. Hermalin, : The Effects of Competition on Executive Behavior, ; 23(3), Autumn , s. 350- 65. Holmstrom, : Moral Hazard in Teams, ofEconomics; 13(2), Autumn , s. 324-40. Holmstrom, .; Tirole, : The Theory of the Firm, in: Schmalensee, ; Willig, , eds. Handbook of industrialorganization. Handbooks in Economics, no. 10, ; Oxfordand : ; 1989, s. 61-133. , ; Lang, ; , : Competition, Inefficiencies in Firms, ; 38(2), February 1994, s. 213-33. , ; Lang, ; , : Managerial Effort Incentives, X-Inefficiency and International Trade, ; 39(1), January 1995, s. 117-38. , ; Levinsohn, : Merger Policies and Trade Liberalization, mimeo., , 1997. , ; , : Endogenous Mergers in Concentrated Markets, CEPR Discussion Paper No. 1544, 1997. , ; , : Endogenous Mergers in an International Oligopoly, mimeo. IIES, , 1996. Horspool och Korah,: Competition, 37, Antitrust Bulletin. 337,385, 1992. Hovenkamp, : Federal Antitrust Policy, , Minn.West Pub. Jarrell, .; Brickley, . M.; Netter, : The Marketfor Corporate Control: The Empirical Evidence Since 1980, ; 2(1), 1988, s. 49-68. , : Antitrust in a Global Economy, in B. Hawk (ed. ), 1997. , .; Ruback, : The Market for Corporate Control: The Scientific Evidence, ; 11(1-4), , s. 5-50. Kantzenbach, ; Kottmann, ; Kruger, : NewIndustrial Economics and Experiences from European Merger Control – New Lessons about Collective Dominace?, European Commission, -, 1995. Kamien, .; , : The Limits of Monopolization through Acquisition, ; 105(2), 1990, s. 465-99. Kamien, .; , : Competitively Cost Advantageous Mergers and Monopolization, Games and Economic Behavior; 3(3), August1991, s. 323-38. Kamien, .; , : Monopolization by Sequential Acquisition, , Economics and Organization; 9 (2), October 1993, s. 205-29. Han; Singal, : Mergers and Market : Evidence from the , ; 83(3), 1993, s. 549-69. Koller, ., II; , (1989). ''Price Levels and Seller Concentration: The Case of Cement,'' in , , ed. Concentration and Price. and : , 1989, s. 17-40. Korah, : An Introductory Guide to and Practice, Fifth Edition, Sweet & , , 1994. Kuhn, ; Seabright, ; , Alasdair: Competition Policy Research: Where do We Stand?, , Occasional Paper No. 8, 1992. Kwoka, J.; Warren-Boulton, F.: Efficiencies, , and Alternatives to merger: A Policy Synthesis, Antitrust Bulletin, 1986, s. 431-450. Kwoka, ; , : The Antitrust Revolution: The Role of Economics, Second Edition, , , 1994. , R. McFall (1981)., ''Prices and Concentration in the ,'' ; 30(1), Sept. 1981, s. 67-78. , : Bankfusioner – kan de löna sig? – Enöversikt av forskningen hhh områ det, Ekonomisk Debatt,25(4), 1997. Leibenstein, : Allocative Efficiency vs. ``X-Efficiency'', ; 56, 1966, s. 392-415. , : Horizontal Mergers: The 50-Percent Benchmark, ; 80(5), December1990, s. 1238-1245. , ; Reitzes, : Anticompetitive Effects of Mergersin Markets with , , Economics and Organization; 8(2), , s. 427-40. G.: Mergers and the Market for Corporate Control, , 1965, s. 110-120. , : Product Market Collusion, ; 11(4), , s. 733-41. , : Efficiency in a Cournot Principal- Agent , ; 59(2), , s. 445-50. , : Industrial Economics: Economic Analysis and Public Policy, , Englewood , , 1993. , : Competition and Price Levels in the Retail Gasoline Market, Review of Economics and Statistics; 6(2), 1978, s. 252-58. McAffee, .; , : Horizontal Mergers and Antitrust Policy, 40(2), 1992, s. 181-187. McAffee, .; , : (1992). in Spatially Differentiated Noncooperative Markets, 40(4): 349-358. Meeks, G.: Disappointing Marriage: A Study of the Gains from Merger, , , 1977. , : The Treatment of Oligopoly under Merger Control Regulation, Antitrust Bulletin, Spring 1996, pages203- 246. Mueller, : Mergers and Market Share, Review of Economics and Statistics; 67(2), 1985, s. 259-67. Mueller, : Merger: Causes, Effects and Policies, 7, 1989, s. 1-10. Nalebuff, .; Stiglitz, : Information, Competition,and Markets, ; 73(2), 1983, s. 278-83. , ; Nuttall, ; Seabright: Merger in Daylight, The Economics and Politics of European Merger Control, , , 1993. , : Reciprocal Shareholding and Takeover Deterrence, ; 13(3), , s. 355-72.