sou · GMB380 · 1999-01-01 00:00:00 — Vidare finns vissa begränsande bestämmelser beträffande sökbegrepp, direktåtkomst och utlämnande på ADB-medium. 1 § Om bostadsrättsregistret innehåller någon uppenbar oriktighet som beror på bostadsrättsmyndighetens eller någon annans skrivfel eller på ett liknande förbiseende eller på ett tekniskt fel, skall bostadsrättsmyn- digheten rätta eller utplåna uppgiften. Om åtgärden kan bli till skada för en bostadsrättshavare eller in- teckningshavare, skall det inbördes företrädet mellan de berörda förvärven bestämmas efter vad som är skäligt. Förevarande paragraf innehåller bestämmelser om rättelse. I första stycket anges när rättelse skall ske. Regleringen överensstämmer med den som gäller för företagsinteckningar, 4 kap. 22 § lagen om företagshypotek, och för inskrivningsregistret enligt förslaget i Ds 1998:25. Den är avsedd att tillämpas på samma sätt. Bestämmelsen är exklusiv i förhållande till rättelsebestämmelsen i personuppgiftslagen, se avsnitt 14.2.1. Som utvecklats i det avsnittet är blockering inte ett alternativ. Här talas om rättelse i den inskränkta betydelse som avses i personuppgiftslagen. Därför anges utplånande som ett alternativ. Enligt andra stycket skall prioritetsfrågor avgöras i samband med rättelsen, om rättelsen kan leda till skada för bostadsrättshavare eller inteckningshavare. Bestämmelsen har sin motsvarighet för inskriv- ningsregistret, 19 kap. 17 § JB, och företagsinteckningsregistret, 4 kap. 22 § lagen om företagshypotek. Den skall tillämpas på samma sätt som de andra bestämmelserna. 2 § Innan rättelse eller utplåning sker, skall tillfälle att yttra sig lämnas den vars rätt berörs, om denne är känd, och den myndighet som avses i 7 §. Yttrande behöver dock inte hämtas in, om det är uppenbart obe- hövligt. Om beslut i ärendet inte meddelas som detta togs upp, skall en uppgift föras in om ärendet i bostadsrättsregistret. I paragrafens första stycke ges bostadsrättsmyndigheten skyldighet att normalt kommunicera rättelsefrågan innan beslut meddelas. Kom- munikation kan dock underlåtas, om det är uppenbart obehövligt. Denna inskränkning överensstämmer med ett förslag i Ds 1998:25. I övrigt stämmer bestämmelserna i såväl första som andra stycket överens med vad som gäller för inskrivningsregistret och företagsin- teckningsregistret. 3 § Beslut om rättelse eller utplåning meddelas genom att åtgärden utförs i registret med uppgift om att korrigeringen har skett. Skälen för beslutet skall antecknas i akten. Om ett bevis eller en handling har utfärdats i enlighet med den tidigare införingen, skall en ny utfärdas. Den tidigare handlingen skall fordras in och förstöras. Den som innehar beviset eller handlingen är skyldig att ge in denna. får förelägga innehavaren vid vite att ge in beviset eller handlingen. Paragrafen motsvarar 4 kap. 23 § lagen om företagshypotek och har motsvarighet även i JB. 4 § Den som lider skada till följd av tekniskt fel i bostadrättsregistret eller i någon anordning som hos bostadsrättsmyndigheten är ansluten till registret, har rätt till ersättning av staten. Ersättningen skall efter skälighet sättas ned eller helt falla bort, om den skadelidande har medverkat till förlusten genom att utan skälig anledning underlåta att vidta åtgärd för att bevara sin rätt eller genom eget vållande på annat sätt. Paragrafen behandlar skadestånd på grund av tekniskt fel i bostads- rättsregistret eller i någon anordning som hos bostadsrättsmyndigheten är ansluten till registret. Med skada avses s.k. ren förmögenhetsskada. Paragrafen har 5 kap. 1 § lagen om företagshypotek och 19 kap. 39 § i förslaget till ändringar i JB i Ds 1998:25 som förebild. Bestämmelsen och dess förhållande till personuppgiftslagen har diskuterats i allmänmotiveringen, se avsnitt 14.2.2. 5 § En rättsägare som avses i 1 § har rätt till ersättning av staten, om denne lider skada till följd av ett beslut i ett ärende om rättelse eller utplåning. Ersättning utgår dock inte, om den skadelidande med hänsyn till felets beskaffenhet eller andra omständigheter borde ha insett att fel förekommit. Paragrafen reglerar rätten till skadestånd för ren förmögenhetsskada som vållas genom att ett oriktigt registerinnehåll rättas eller utplånas enligt 1 §. Paragrafen har 5 kap. 2 § lagen om företagshypotek och förslaget till 19 kap. 40 § JB i Ds 1998:25 som förebild och skall tillämpas på motsvarande sätt. Denna och de andra särskilda bestäm- melsena om skadestånd är utförligt kommenterade i allmänmotivering- en, avsnitt 14.2.2. 6 § Kommer till följd av 6 kap. 4 d § eller 18 § första stycket bostads- rättslagen (1991:614) förvärv som avses där att gälla mot rätte bostadsrättshavaren, har denne rätt till ersättning av staten för sin förlust. Om den skadelidande har medverkat till förlusten genom att utan skälig anledning underlåta att vidta åtgärd för bevarande av sin rätt eller på annat sätt har medverkat till förlusten genom eget vållande, skall ersättningen efter skälighet sättas ned eller helt falla bort. Även den vars förvärv till följd av 6 kap. 4 e § eller 18 § andra stycket bostadsrättslagen inte skall gälla har rätt till ersättning enligt första stycket, om denne vid förvärvet varken kände till eller borde ha känt till att överlåtaren eller upplåtaren inte var rätt bostadsrättshavare. Bestämmelsen motsvarar 18 kap. 4 § JB och skall tillämpas på motsvarande sätt. Den har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 14.2.2. 7 § Staten företräds i ärenden om ersättning enligt 4 - 6 §§ av den myndighet som regeringen bestämmer. Paragrafen har sin motsvarighet i JB och lagen om företagshypotek. Avsikten är att Kammarkollegiet skall företräda staten i de ärenden som avses här. 8 § Om den som enligt 4 - 6 §§ är berättigad till ersättning av staten har haft rätt att kräva beloppet som skadestånd av någon annan, träder staten in i rätten mot denne. Ersättning enligt 4 - 6 §§ på grund av domstols dom betalas ut sedan domen har vunnit laga kraft. Paragrafen avser statens regressrätt och tidpunkten för utbetalning av ersättning. Den motsvarar 18 kap. 7 § JB och 5 kap. 4 § lagen om före- tagshypotek. 9 § Om personuppgifter behandlas i strid med 1 kap. 2 eller 3 § eller 10, 11 eller 12 § detta kapitel, är bestämmelserna i 48 § personupp- giftslagen (1998:204) tillämpliga. Som utvecklats i allmänmotiveringen, avsnitt 14.2.2, innebär förevarande förslag att de särskilda bestämmelserna om skadestånd i 4 och 5 §§ har företräde framför personuppgiftslagens och skadestånds- lagens bestämmelser i situationer som täcks av de förstnämnda be- stämmelserna. Däremot träder personuppgiftslagens eller skadestånds- lagens bestämmelser in, om en situation inte täcks av de särskilda be- stämmelserna. Den personuppgiftsansvarige skall, enligt 48 § personuppgiftslagen, ersätta den registrerade för skada och kränkning av den personliga integriteten som en behandling av personuppgifter i strid med denna lag har orsakat. Ersättningsskyldigheten kan under vissa angivna förutsättningar jämkas. Som utvecklats i allmänmotiveringen innebär avgränsningen till behandlingar i strid med personuppgiftslagen att den bestämmelsen inte ger rätt till skadestånd för behandlingar som skett i strid med särskilda bestämmelser i en registerförfattning avseende frågor som hade reglerats i personuppgiftslagen, om inte de särskilda bestämmelserna hade funnits. För att personuppgiftslagens skade- ståndsbestämmelse skall bli tillämplig krävs en hänvisning till denna (jfr t.ex. prop. 1997/98:97 s. 108). En hänvisning till personuppgiftslagens skadeståndsbestämmelser har i förevarande paragraf gjorts beträffande relevanta bestämmelser i förevarande lag. 10 § Uppgift om inteckningshavare får inte användas som sökbegrepp, om inteckningshavaren är en juridisk person. Paragrafen innehåller en begränsning beträffande tillåtna sökbegrepp. Inteckningshavare som är juridiska personer får inte inte användas som sökbegrepp. Bestämmelsen innebär att en sådan sökning inte heller kan begäras med stöd av offentlighetsprincipen. Skälen för lösningen har angetts i allmänmotiveringen, avsnitt 15.2.2. 11 § Direktåtkomst får inte medges så att det är möjligt att använda namn, personnummer eller del av personnummer som sökbegrepp. Direktåtkomst får medges endast för sökningar på en bostadsrätt i taget. Paragrafen innehåller vissa begränsningar beträffande direktåtkomst. Skälen för den valda lösningen har utvecklats i avsnitt 15.2.2. Med direktåtkomst avses att den som använder registret kan söka i detta och få svar på frågor men inte själv bearbeta eller på något annat sätt påverka innehållet. Användare ställer frågor och får svar och kan ställa ytterligare frågor med anledning av svaren. Paragrafen är inte tillämplig på den verksamhet som innebär att eller bostadsrättsmyndigheten för in uppgifter i bostadsrättsregistret. Direktåtkomst får enligt första stycket inte medges på det sättet att det är möjligt att använda namn, personnummer eller del av person- nummer som sökbegrepp. Andra stycket innebär ett förbud mot att medge direktåtkomst så att det är möjligt att söka på fler än en bostadsrätt i taget. Förbuden är undantagslösa. Offentlighetsprincipen innebär ingen skyldighet att medge direktåtkomst. Förbuden utgör alltså ingen inskränkning i denna princip. Utlämnande på medium för automatisk databehandling 12 § Uppgifter om inteckningar eller personnummer får inte lämnas ut på medium för automatisk databehanding. Direktåtkomst är i princip en form av utlämnande på ADB-medium. Det är emellertid brukligt att göra skillnad mellan direktåtkomst och andra former av utlämnanden på ADB-medium. Så görs även här. Förevarande paragraf tar således sikte på sådana andra utlämnanden. Paragrafen innebär ett undantagslöst förbud mot att lämna ut uppgifter om inteckningar eller personnummer på ADB-medium. Skälen för lösningen har angetts i avsnitt 15.2.2. Liksom när det gäller direktåtkomst innebär offentlighetsprincipen ingen skyldighet att lämna ut uppgifter på ADB-medium. Någon inskränkning av of- fentlighetsprincipen innebär således inte förbudet. Det bör i sammanhanget tilläggas att enligt en ändring (SFS 1998:205) i 7 kap. 16 § sekretesslagen (1980:100) som skall träda i kraft gäller sekretess för personuppgift, om det kan antas att ett utlämnande skulle medföra att uppgiften behandlas i strid med personuppgiftslagen. Bestämmelsen i sekretesslagen gäller alltså utöver vad som slås fast i förevarande bestämmelse. Inhämtande av uppgifter och anmälningar till registret 13 § Om en myndighet i lag eller annan författning har ålagts att lämna uppgifter till bostadsrättsregistret får uppgifterna lämnas med hjälp av medium för automatisk databehandling. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om det tekniska förfarandet. Paragrafen avser för det första uppgifter som skall hämtas från andra offentliga register, t.ex. inskrivningsregistret och Patent- och registreringsverkets föreningsregister. Den avser vidare uppgifter som skall lämnas till registret av andra myndigheter och föras in där, t.ex. uppgifter från kronofogdemyndigheten om utmätning. En möjlighet har getts att lämna dessa uppgifter elektroniskt. 1 § Ett beslut i ett bostadsrättsärende får överklagas till hovrätten av den som beslutet rör, om det har gått denne emot. Ett beslut om rättelse eller utplåning får överklagas även av den myndighet som avses i 5 kap. 7 §. Paragrafen innehåller - liksom 2 - 5 §§ - bestämmelser om över- klagande av beslut i bostadsrättsärenden. Regleringen överensstämmer med den som i Ds 1998:25 föreslås för inskrivningsregistret (prome- , s. 162 ff.) Förevarande paragraf behandlar allmänna be- stämmelser om överklagande. Ett bostadsrättsärende får överklagas till hovrätten. Den som beslutet rör får överklaga, om beslutet har gått honom emot. Enligt andra stycket får beslut om rättelse eller utplåning överklagas av en statlig myndighet. Som framgår av kommentaren till 5 kap. 7 § är avsikten att Kammarkollegiet skall ha denna uppgift. Rätten att överklaga hänger samman med statens skadeståndsansvar för korrige- ringsbeslut enligt 5 kap. 5 §. 2 § Beträffande överklagande av beslut i bostadsrättsärende som inte är slutliga skall 37 § lagen (1996:242) om domstolsärenden tillämpas. Ett beslut om att förklara en ansökan vilande får dock alltid överklagas särskilt. Av paragrafen framgår att beslut som inte är slutliga får överklagas först i samband med överklagande av beslut som innebär att ärendet avgörs. Det innebär bl.a. att beslut om uppskov inte kan överklagas. I några fall får dock beslut som inte är slutliga - genom hänvisningen till 37 § lagen om domstolsärenden - överklagas särskilt. Ett exempel är beslut om utdömande av vite. Som särskilt anges i paragrafen får beslut om vilandeförklaring alltid överklagas särskilt. 3 § Den som vill överklaga ett beslut i ett bostadsrättsärende skall göra detta skriftligen. Skrivelsen skall ges in till bostadsrättsmyndig- heten. Om överklagandet avser ett slutligt beslut eller ett beslut om att förklara en ansökan vilande, skall skrivelsen ha kommit in till bostadsrättsmyndigheten från den dag underrättelse eller bevis om beslutet tillhandahölls sökanden. Skrivelsen får dock alltid ges in från den registreringsdag då beslutet meddelades. I fråga om andra beslut som kan överklagas särskilt gäller be- stämmelserna om klagotid i 38 § andra stycket lagen (1996:242) om domstolsärenden. Vid överklagande av beslut i bostadsrättsärenden tillämpas i övrigt bestämmelserna i 7 §, 8 § första stycket, 9 och 10 §§ samt 38 § fjärde stycket lagen om domstolsärenden. Enligt paragrafens första stycke skall överklagande göras skriftligen. I andra stycket finns bestämmelser om överklagandetiden be- träffande slutliga beslut och beslut om vilandeförklaring. Slutliga beslut är beslut om bifall eller avslag på en ansökan, avvisningsbeslut samt beslut om att förklara en ansökan förfallen. Bestämmelser om klagotid beträffande beslut som inte är slutliga men som får överklagas särskilt finns i tredje stycket. Beslut om vilandeförklaring är i och för sig ett exempel på sådana beslut men denna typ av beslut behandlas i andra stycket. Förevarande stycke gäller alltså övriga icke-slutliga beslut som kan överklagas särskilt. För dessa gäller den klagotid från den dag klaganden fick del av beslutet som har ställts upp i 38 § andra stycket lagen om dom- stolsärenden. I fjärde stycket hänvisas till vissa bestämmelser i lagen om domstolsärenden beträffande förfarandet vid överklagande. I 7 § lagen om domstolsärenden finns bestämmelser om innehållet i överklagan- deskriften. Av hänvisningen till lagens 8 § följer att, om överklagandet inte ges till hovrätt, denna rätt skall överlämna överklagandet till bostadsrättsmyndigheten för prövning av om överklagandet har getts in i rätt tid. Enligt hänvisningen till 38 § fjärde stycket lagen om domstolsärenden skall bostadsrättsmyndigheten avvisa ett överklagande som har getts in för sent och i annat fall sända överklagandet med övriga handlingar i ärendet till hovrätten. I 9 och 10 §§ lagen om domstolsärenden finns bestämmelser om hovrättens möjligheter att begära vissa kompletteringar och om möjligheter till avvisning när vissa brister finns. 4 § Om det överklagade beslutet har förts in i bostadsrättsregistret, skall uppgift om överklagandet föras in i registret. När det finns ett lagakraftvunnet beslut med anledning av överklagandet, skall beslutets slutliga innehåll föras in i registret. I paragrafen finns bestämmelser om i vilka fall uppgift om att överklagande har skett skall föras in i bostadsrättsregistret. 5 § I fråga om överklagande av hovrätts beslut i ett bostadsrättsä- rende samt särskilda rättsmedel gäller 40 och 42 §§ lagen (1996:242) om domstolsärenden. Hovrättens beslut kan överklagas till . Hänvisningen till 40 § lagen om domstolsärenden innebär att prövningstillstånd krävs för att ärendet skall prövas i . I 42 § samma lag finns hänvisningar till vissa bestämmelser i om särskilda rättsmedel. 6 § I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om överklagande hos allmän förvaltningsdomstol. Den bestämmelsen skall tillämpas beträffande beslut som har meddelat med stöd av denna lag eller föreskrifter som regeringen har meddelat till denna lag. Paragrafen avser överklagande av beslut som har meddelats av med stöd av denna lag eller föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av denna lag. Särskilt bör nämnas att paragrafen avser överklagande av beslut i tillståndsärende enligt 4 kap. 12 och 13 §§. Detta överensstämmer i sak med vad som gäller för pantbrevsregistret, 20 § lagen (1994:448) om pantbrevsregister. Bestämmelsen anger tidpunkten för lagens ikraftträdande. I avsnitt 18 har vi redogjort för hur insamlingen av uppgifter till registret skall ske. Som framgår där kommer förmodligen i vissa fall föreningarna att behöva lämna uppgifter till registret. Det torde vara svårt att på förhand ange vilka uppgifter som kommer att behöva hämtas in från föreningarna. I första hand bör insamlingen ske från andra källor, huvudsakligen offentliga register. Frågan om hur uppgiftsskyldigheten närmare skall utformas bör därför regleras särskilt i förordning. I punkt 9 övergångsbestämmelserna till lagen (0000:000) om ändring i bostadsrättslagen (1991:614) ges en möjlighet för bostadsrättsföre-nin- gar att anmäla att föreningen saknar uppgifter om pantsättningar i lägenhetsförteckningen. Av förevarande bestämmelse framgår att om sådan anmälan görs uppgiften skall föras in i bostadsrättsregistret. Med hänsyn till att äldre panträtter – utom i de fall de noteras i bostadsrät- tsregistret enligt punkt 4 andra och tredje styckena i samma över- gångsbestämmelser – upphör att gälla vid utgången av , saknas det skäl att ha kvar dessa uppgifter i registret efter denna tidpunkt. bestämmelsen föreskrivs det därför att uppgifterna då skall tas bort. I bestämmelsen anges att vid notering av panträtt enligt punkt 4 övergångsbestämmelserna till lagen (0000:000) om ändring i bostads- rättslagen (1991:614) skall anges det företräde som panträtten har enligt punkt 5 i samma övergångsbestämmelser. 22.3Förslaget till lag om ändring i Den sakliga ändringen har gjorts i paragrafen att ett krav på samtycke från överförmyndaren krävs för intecknande av bostadsrätter. Gällande rätt ställer upp ett sådant krav endast när det gäller fast egendom och tomträtt. I sammanhanget bör nämnas att samtycke enligt huvudregeln krävs för föräldrar för den omyndiges räkning skall få ta upp lån eller ställa den omyndiges egendom som säkerhet för den omyndiges eller någon annans förbindelse, 13 kap. 12 §. En skillnad finns på det sättet att samtycke krävs i fler situationer beträffande pantsättning av fast egendom eller tomträtt jämfört med annan egendom, t.ex. bostadsrätter. När ett inteckningssystem införs för bostadsrätter bör samma skyddsregler för den omyndige finnas beträffande intecknande av bostadsrätter som när det gäller intecknande av fast egendom eller tomträtt. 14 kap. Förordnade förmyndares, gode mäns och förvaltares vård av egendom Paragrafen avser samtycke från överförmyndaren för vissa dis- positioner av förordnad förmyndare, god man eller förvaltare. Motsvarande ändringar har gjorts här som i 13 kap. 10 §, varför det hänvisas dit. 22.4Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken Paragrafen har utökats till att även omfatta bostadsrätter. För att försäljning av bostadsrätt skall kunna ske krävs att alla fordringar med bättre rätt än utmätningssökandens samt förrättningskostnaderna - det s.k. skyddsbeloppet - täcks av köpeskillingen och eventuella andra inflytande medel. För en sökande vars fordran inte är förenad med särskild förmånsrätt i egendomen kan skyddsbeloppet bli relativt högt och risken för att egendomen inte säljs ökar. Eftersom sökanden vid en utebliven försäljning får svara för förrättningskostnaderna krävs det att denne särskilt begär att utmätning sker i bostadsrätten. I tredje stycket finns en presumtionsregel som motsvarar vad som enligt andra stycket gäller för registrerade skepp och luftfartyg samt enligt 24 § för fast egendom. Bestämmelsen reglerar förhållandet till tredje man vid utmätning av en bostadsrätt och hänger samman med att av- talsprincipen skall gälla vid överlåtelse av bostadsrätt och att förvärv skall registreras i bostadsrättsregistret. Den innebär att om en gäldenär är inskriven i bostadsrättsregistret som bostadsrättshavare anses bostadsrätten tillhöra honom, om det inte framgår att den tillhör någon annan. Eftersom det sakrättsliga skyddet vid överlåtelse av bostadsrätt uppstår i samband med överlåtelseavtalet kan å andra sidan utmätning ske hos en gäldenär även om denne inte är inskriven som bostadsrättshavare. Det måste då framgå att bostadsrätten tillhör gäldenären. Som regel kommer det att krävas att det finns en formellt riktig överlåtelsehandling som styrker gäldenärens förvärv. Frågan har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 20.2.2. För att presumtionsregeln skall vara tillämplig krävs att gäldenären är införd som bostadsrättshavare i bostadsrättsregistret. Det är inte tillräckligt att en ansökan om registrering av förvärvet föreligger eller att en sådan ansökan har förklarats vilande. I första stycket anges att en bostadsrätt – i likhet med registrerade skepp och luftfartyg, reservdelar till intecknade luftfartyg eller fast egendom – skall anses utmätt om domstol eller kronofog- demyndighet har fastställt att en viss, förfallen fordran skall utgå med förmånsrätt i bostadsrätten. Denna verkan av utmätningen gäller oavsett vilket slags förmånsrätt som betalningsfastställelsen grundar sig på. Den är också oberoende av om det ifrågavarande avgörandet vunnit laga kraft eller inte. Skälen för lösningen har angetts i allmänmotiveringen, avsnitt 20.2.2. När ett beslut har meddelats om att betalning för en viss fordran skall utgå ur en bostadsrätt skall domstolen respektive kronofogdemyn- digheten underrätta bostadsrättsregistret om beslutet. En bestämmelse om detta finns i 3 a § förordningen (1981:967) om skyldighet för domstol och kronofogdemyndighet att lämna underrättelse om vissa beslut av exekutiv betydelse. I tredje stycket finns bestämmelser om var begäran om exekutiv försäljning av utmätt egendom skall göras. Regeln om att begäran om försäljning av fast egendom skall göras hos den kronofogdemyndighet där egendomen finns har utökats till att omfatta även bostadssrätter. Enligt paragrafens andra stycke skall även utmätning av bostadsrätt ge förmånsrätt först när ett ärende om införande av anteckning om utmätningen i bostadsrättsregistret tas upp. 6 kap. Säkerställande av utmätning I paragrafens andra stycke har regeln om säkerställande av utmätning av bostadsrätt tagits bort. Med införandet av ett inteckningssystem följer det i stället av 4 kap. 30 § att förmånsrätt för utmätning av bostadsrätt uppkommer på den dag då ärendet om införing av utmätningen tas upp. 8 kap. Allmänna bestämmelser om exekutiv försäljning m.m. Av det nya tillägget i första stycket framgår att den s.k. indragningsre- geln skall gälla även vid exekutiv försäljning av utmätt andel i bostadsrätt. Frågan har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 20.2.2. Regeln innebär att om kronofogdemyndigheten bedömer att en utmätt andel i en bostadsrätt skulle inbringa ett bättre pris om inte enbart den utmätta andelen utan egendomen i sin helhet säljs så kan myndigheten besluta om indragning, dvs. att hela bostadsrätten skall säljas. Genom att förordna om indragning kan således ett mer marknadsmässigt pris uppnås för den utmätta andelen. I den mån tvångsförsäljning av en andel kan komma i fråga skall indragningsregeln vara tillämplig även i den situationen. 9 kap. Försäljning av lös egendom i allmänhet och indrivning av I 9 kap. finns bestämmelser om försäljning av lös egendom m.m. Vid exekutiv försäljning av bostadsrätt skall särskilda regler gälla. I tredje stycket anges att dessa regler finns i 17 - 23 §§.