sou · GMB398d4 · 1999-01-01 00:00:00 — Butiksledet kan indelas i butiker tillhörande 6 olika grupper: ICA- handlarna, konsumentkooperationen, Axel Johnson-gruppen, D- gruppen, samt övriga dagligvarubutiker. D-gruppen och Axel gruppen kan hänföras till det tredje blocket genom de bindningar som finns till (och ), medan räknas som fristående från blocken. var ICA- handlarna och KF jämnstora på dagligvarumarknaden, med vardera . därefter har emellertid ICA-handlarna ökat sin andel; 1993 hade KF och ICA 31. 1996 hade ICA , Kooperationen 19,6, D-gruppen 13,7, Axel 5,2 samt 2,2. Den totala situationen för detaljhandeln visas nedan. Tabellen illustrerar även trender vad gäller butikstyper och antalet försäljningsställen. Storleken på dagligvarubutikerna har ständigt ökat, som det totala antalet minskar. De större butikerna med en omsättning på 50 miljoner och däröver är av antalet butiker och motsvarar av omsättningen inom dagligvaruhandeln. Små butiker, som omsätter upp till 5 miljoner, är av antalet och har av den totala omsättningen (Supermarket nr 6-7/96 och 97). Lågprisbutiker ökar sina andelar liksom så kallade trafikbutiker. Det är främst mindre butiker som slås ut. 31 KF gör senfärdig reträtt till rötterna- Företagsanalysen. Affärsvärlden 1993:16, s 47-52 Tabell 3.1: Marknadsandelar 1992 och 1996 i dagligvaruhandeln och · daglivaru-/jour-/lågprisbutiker (ex. ICA, ICA Express, RIMI) · stormarknader (ex. ) · dagligvaru-/lågpris/- trafikbutiker (ex. , varuhus (Domus) helägda fackhandelskedjor (ex. KappAhl, Stor & Liten) dagligvaru-/jourbutiker (ex. dagligvaru-/jour-/trafikbutiker Källa: Supermarket nr 6/-7/97 och 6-7/93. Den blockstruktur som kan iakttas på marknaden innebär även en horisontell integration. Företag som ICA och har rikstäckande gemensamma annonsaktiviteter. SOU1991:28 konstaterade att priskon- kurrensen på dagligvaruområdet främst skedde genom extrapriser. är dock extraprissystemet i det närmaste avskaffat. Butikskedjorna går istället in för varor med lägre pris och erbjudanden. Den nya kon- kurrenslagstiftningen innebär att ICA exempelvis inte skulle tillåtas sända ut sina reklamblad (om lagen tolkas bokstavligt) på grund av sådana aktiviteters karaktär av horisontell prissamverkan. De omfattas dock av ett undantag. har diskussioner om för- ändrade regler kring detta förts, men det nuvarande gruppundantaget för detaljhandelskedjor har förlängts . Möjligen skulle en konkurrent eller annan berörd part kunna anmäla ICA:s samarbete till (, 1997a, 1997b, 1997c). Etableringen av nya butiker är inte fri, utan regleras av det kom- munala planmonopolet. innebär att kommunen upprättar planer för markanvändningen. Kommunen kan i översikts- planer ange vilka områden som man planerar att avsätta för till exempel stormarknader. Prövning av bygglov innebär att en bindande detaljplan upprättas. Denna är bindande tills ny plan upprättas. I detaljplanen anger kommunen om området skall upplåtas för handels- eller industri- verksamhet (partihandel går under kategorin industriverksamhet). Det är alltså svårt att få till stånd nyetableringar, vilket gör att blocken aktivt har bevakat möjligheterna till nya etableringar. Dessa ärenden kan ofta dra ut . SOU 1991:28 konstaterar att vissa kommuner visat en direkt ovilja att tillåta dagligvaruförsäljning i industriområden etc. Detta kan vara betingat av en önskan att skydda befintlig handel i tätorter och bostadsområden. SOU 1996:144 påpekar att missför- hållanden fortfarande förelåg på området. Vid nyetableringar och ombyggnader går ICA och D-gruppen in med finansiellt stöd, vilket innebär att man i ett första skede är huvud- ägare till butiken som sedan successivt övergår i handlarens ägo. D- gruppen behåller dock en minoritetsandel i företaget. ICA behåller en aktie. För Axel Johnson-gruppens butiker råder att ägarmässigt för- hållande till butikerna från moderföretaget. Inom kooperationen äger de lokala kooperativa föreningarna butikerna. har KF genom direkt börjat driva många butiker, då föreningarna samlats under KDAB. Inom ICA och D-gruppens kedjor finns s.k. hembudsregler, som innebär att om en vill sälja sin butik, så måste han i första hand erbjuda den egna kedjan att köpa butiken. Det är heller inte möjligt att utträda ur kedjan med butiken och inte heller möjligt att utan kedjans medgivande överta en butik. Genom dessa regler kan även kedjan garantera sig om de attraktiva butikslägen som man kommit över. En ytterligare grund för bindningar mellan kedja och butik är att kedjorna ofta står som hyresvärdar för lokalerna och att hyresrätten ofta är kopplad till En bindning mellan konsumenter och butikskedjor eller block är kundkort knutna till kedjorna. 3.2Huvudsakliga aktörer på daglig- varumarknaden I detta avsnitt skall de verksamma företagen på dagligvarumarknaden beskrivas något mer ingående. Det gäller dels de tre blocken; , och ; och dels de fristående företagen med verksamhet inom partihandel med frukt- och grönt; D-Gruppen och . Konsumentkooperationen består av 93 (98) konsumentföreningar, 12 OK-föreningar och (). Konsument- och OK- föreningarna är medlemmar i, och därmed ägare av, KF. Drygt 2,3 miljoner människor är i sin tur medlemmar i konsumentföreningarna. Kooperativa förbundets detaljhandelsverksamhet består av sex dagligvarukedjor och sex fackhandelskedjor. Dagligvaruhandeln drivs i tre koncept, Gröna , Stormarknader (Obs!, B&W och ) och Lågpris (Fakta och Prix). De sex fackhandelskedjorna är KappAhl, Stor & Liten, Obs! Interiör, , Kick´s och Akademibokhandelsgruppen. Tillsammans driver konsumentkoopera- tionen 1.400 butiker och stormarknader. Ö ver hälften av dessa drivs i KF. Utvecklingen mot kedjor har skett , till exempel har Gröna genomgått en förvandling till kedjeföretag. Vidare omfattar detaljhandeln Livsmedelsindustri32, som innehåller och Juvel, samt som arbetar på uppdrag av detaljhandeln. Egna varumärken är (ett kvalitetsmärke för utvalda livsmedel med hög kvalitet och god smak till ett pris under marknadsledarens), Ä nglamark och Blåvitt. sålde KF ut många av de verksamheter som man förvärvat . Tanken bakom den tidigare diver- sifieringen var ursprungligen att stödja detaljhandeln, men sidoverk- samheterna krävde dock alltför mycket resurser och detaljhandeln blev istället lidande. hade KF betydligt högre personalkostnader än ICA. 1992 blev den finansiella situationen sämre och mer uppenbar 32 ingår numera tillsammans med bland annat Candelia i Spira. KF äger av Spira. Spira är delägare av Swegro. eftersom även hade lönsamhetsproblem. Detta blev början till en radikal omstrukturering av företaget med syfte att kon- centrera verksamheten till detaljhandeln. Ett utländskt lån som togs 1991 (i dollar) gav en kraftig valutaförlust när kronan deprecierades . Det var som KF:s import- och grossiströrelse för frukt, grönt och blommor såldes till . Genom utförsäljningarna har omsättning nästan halverats och det då negativa resultatet har vänts i ett positivt resultat . Resultatet i KF:s kärnverksamhet, detaljhandeln, förbättrades med 1996 och uppgick efter avskrivningar till 115 miljoner. Marknadsandelen för dagligvaror har, enligt preliminära beräkningar, minskat något till men konsumentkooperationen behåller ändå sin position som den näst största detaljhandelsorganisationen på daglig- varumarknaden. Bidragande till den förbättrade resultatutvecklingen har bland annat varit Gröna , stormarknaderna och Prix. KF öppnade två färskvaruterminaler, en i , och en i . Transportsamordningen syftar till att minska antalet direktleveranser, skapa rationellare hantering och ett attraktivare er- bjudande till konsumenten. I färskvarucentralen samlas samtliga färsk- varor upp från respektive leverantör och körs ut till butik före öpp- ningstiden, (mer om färskvarucentralerna längre fram). Som ett led i en effektiviseringen av distributionsstrukturen beslutade KF att lägga ned lagercentralerna i , och . Varuflödena vid dessa anläggningar överförs /98 till distributionsterminalerna i , och . Bakgrunden till beslutet är inriktningen att minska de totala logistikkostnaderna för varuflödena från leverantör till kund. Lager- centralerna som läggs ned var de tre minsta av KF:s elva enheter för distribution av dagligvaror. De ansågs för små för att var kostnads- effektiva och konkurrenskraftiga. KF träffade även en överens- kommelse med om att avyttra verksamheterna Frukt, Grönt och Blommor vid KF-terminalerna i och . Ö verlåtelsen skedde . Landets 2.250 ICA-handlare äger tillsammans . ICA verksamheten startade och det riksomfattande sambandet uppstod 1938. Idén med ICA är att ICA-handlarna skall ges tillgång till de stordriftsfördelar som en integrerad detaljhandel kan nå, men med möjlighet till egna initiativ och individuell anpassning som det egna företagandet bjuder. Strukturen inom ICA förändrades 1995. I moderbolaget ingår nu gemensamma funktioner för detaljhandel, marknad, ekonomi etc. Där finns även s.k. integrerade dotterbolag. Separata dotterbolag är bl.a. . Sex regionbolag arbetar med utveckling av butiker, marknadsföring, personal, system och butikslägen. Man förhandlar med leverantörerna om priser och villkor, köper och distribuerar varor och hanterar betalningsströmmarna. Man planerar och genomför den gemensamma marknadsföringen, utvecklar egna märkesvaror och driver ICA Kundkort. Nyetablerade som ännu inte över- låtits till köpmannen ligger som dotterbolag under respektive region- bolag. Av medlemmar i krävs att dessa med sitt företag i första hand skall använda den lokal/regionala distributionsenheten/kontoret som leverantör när detta kan ske till konkurrenskraftiga villkor. ICA satsar på ett starkt Norden- och samarbete för att ge sina handlare bättre möjligheter. I sker detta genom ägar- mässiga engagemang och i övrigt huvudsakligen i alliansform. är man marknadsledande i både och . Till ICA hör ett 20-tal ICA Lanthandel som är en mindre typ av butik. Man har även startat en ny typ av stora butiker och även service/jourbutiker under namnet ICA Express. Antalet ICA stormarknad ökar och har varit mycket lyckosamma. Andra viktiga koncept är Kvantum, Metro och Supermarket m.fl. RIMI är största lågpriskedja. ICA satsar liksom KF på nya egna märkesvaror och på ökad kund- lojalitet. drevs ICA Frukt och Grönt under som ett separat företag men är en del av marknadsverksamheten inom i och inte längre ett eget bolag. Verksamheten täcker hela . Kunder är de drygt 2.600 ICA- butikerna. bedriver partihandel gentemot externa kunder, främst inom storhushåll och servicehandel. För driften svarar sex helägda regionbolag, medan Marknadsfunktionen svarar för inköp, import, försäljning samt egna märkesvaror och IT/Logistikfunktionen svarar bl.a. för informationsteknologi, logistik- frågor och central logistikdrift. Ä ven ICA har gjort rationaliseringar vad gäller distributionscentraler . är ett intressebolag som tills ägdes till lika delar av ICA- handlarna, finska Kesko samt Norska Bamagruppen. De senare har dock lämnat . Axel dotterbolag och intressebolag inom dagligvaru- handeln kallas ibland det tredje blocket på den svenska dagligvaru- marknaden. har fyra affärsområden (1997): ·Axel , som sysslar med Dagligvaror Partihandel och Dagligvaror detaljhandel. ·Axel , med inriktning mot handel och distribution av industriprodukter med tyngdpunkten av sin verksamhet i . ·Axel ., som är verksamt i . Bolaget arbetar inom affärsområdena Miljöprodukter, Telekommunikation, Energi och Industriprodukter. Det är alltså det förstnämnda affärsområdet, som består av dagligvaru- och partihandel, som är av intresse här. Inom detaljhandelsområdet inom Axel finns kedjan (som köptes av Axel 1996 från privata ägare) och Å hléns. börsintroducerades med sina 88 butiker. Pressbyråbutikerna ingick tidigare men är sålda till norska ägare. Inom partihandelsområdet finns , SparInn Snabbgross (f.d. Snabbgross) och (det företag som var det förvärvande företaget i målet hos ). Det finns ytterligare några bolag inom affärsområdet varav flera är intressebolag. äger av D-gruppen. ägs till hälften av och till häften av Kooperativa Detaljhandelsgruppen (KDAB). Servera är största, rikstäckande grossistföretag inom restaurang och storköksmarknaden. Några övriga intressebolag är Fri Köpenskap som ägs till och United Nordic (). Fram skötte grossistverksamheten på frukt och grönt medan importerade. 1991 överläts emellertid grossist- verksamheten till som på så sätt kom att få ansvaret för 14 grossistföretag på olika orter i landet. Johnsongruppen svarar totalt sett för av partihandelns omsättning. blev Axel delägare i det tyska företaget , ett dagligvaruföretag med partihandelsföretag kopplade till detaljhandel. Detta ägande är avvecklat. Detta block är ett resultat av flera fusioner, uppköp och ägar- förändringar. var ett resultat av en fusion mellan (ägt av Saléns) och Fruktimportören (ägt av ). Dessa bildade JS . Sandéngruppen hade en importverksamhet och en viss grossistverksamhet medan hade ett riks- täckande distributionssystem. Både Sahlén och ägde kyl- rederier och sammanslagningen till JS var för båda företagen ett sätt att ytterligare vertikalt integrera och tillförsäkra rederierna om frakterna. JS var ursprunget till . gick in som delägare i föregångaren till . stammade i sin tur från sammanslutningar av grossister från det bildade Aktiebolaget (). Å hlén & köpte av JS (vilket var en integration bakåt för Å hlén & ). NK och Å hléns fusionerade 1980. Efter diverse ägarförändringar så bytte JS namn till och 1988 var företaget till salu igen. Det nuvarande förvärvade då parti- och detaljhandelsrörelserna inklusive Å hléns. hade en mycket god lönsamhet som fruktgrossist . Exempelvis låg vinstnivån på . Företaget var redan då en av de stora i på tropisk frukt. är ett utvecklings- och förvaltningsbolag för cirka 750 dagligvarubutiker. Bolaget ägs till av och till av de enskilda köpmännen inom . omsatte butikerna inom . Vivo är den största butikskedjan inom och står för närmare hälften av omsättningen. Lågprishandeln ökar mest och har cirka en tredjedel av omsättningen. D-Gruppen kan å ena sidan hänföras till det tredje blocket genom den ägarbindning som finns till men å andra sidan har inte egen majoritet och man hävdar att hävdar att gruppen står fri i förhållande till blocket. i bedriver verksamhet i . Företaget grundades som en agentur för margarinbolaget . utvecklades man till grossist och började man att samarbeta med detaljistkedjor. förvärva- des några av kunderna (integration framåt) och har man bedrivit både detaljist- och grossistverksamhet. äger 18 enheter och samarbetar med flera kedjor. blev lågprisbutiker en viktig kund eftersom dessa hade det svårt att ta sig in på marknaden via de traditionella blocken. Berghendahls köper frukt och grönt från . Bland kunderna märks de i Berghendahlsgruppen ingående företagen som AGs Favör/City Gross, Matöppet, Matdags, Ekohallen, . Kunderna är i stor utsträckning lågprisprofiler. Man levererar även till KIAB. Den lokala marknadsandelen i var 1995 och i , att jämföra med de man har i hela landet. Exempel på andra aktörer inom partihandeln är KIAB-grossisterna (som samarbetar med Närlivs), som främst inriktar sig på servicehandel och . Dessa och andra fristående grossister är vanligtvis mer specialiserade än blockens grossister. Därtill kommer färskvaruhandeln, där det finns ett antal frukt och grönt grossister som är fristående. Bröd och mejerivaror har länge direktlevererats till butikerna från bagerier och mejerier. Detsamma gäller för slakteriprodukter. 3.3Målet i och argumenten för och emot förvärvet34 Import- och grossist företaget förvärvade 1993 konsumentkooperationens importrörelse och delar av deras grossist- rörelse avseende frukt, grönt och blommor. fann att förvärvet gav en marknadsdominerande ställning. På grund av bl.a. blockstrukturen i dagligvaruhandeln bedömdes förvärvet medföra en allvarlig fara för att utvecklingen av handeln skulle hämmas och att prisbildning och effektivitet skulle påverkas negativt. Förvärvet ansåg därmed medföra skadlig verkan enligt 2§ KL. Det beslutades därför om förhandling enligt 5§ Konkurrenslagen, en förhandling som kunde syfta till att avstod från förvärvet, eftersom saken befanns vara av särskild vikt ur allmän synpunkt. 34 MD 1993:23 NO mot () och Kooperativa Detaljhandelsgruppen (). Förvärvet var en del av en större affär mellan och KF. förvärvade som nämnts KF:s import- och grossiströrelse för frukt, grönsaker och blommor. KF fick av , med i konvertibler, möjliga att lösa in 1997. Förvärvet omfattade KF:s importfunktion, Färskvarucentralen, samt den handel med frukt, grönsaker och blommor som tidigare bedrivits vid lagercentralerna i , , , och . Dessa lagercentraler säljer endast till . Det nämndes även att avsågs överta distributionen och logistiken av lagercentralerna i Norr. Om inte skulle Kooperativa Detaljhandelsgruppen () driva verksamheten vidare, utom i Ö stersund, där lagercentralen skulle läggas ned. KF förvärvade B&W stormarknader från men den delen av affären var inte föremål för behandling i . Det första sammanträffandet mellan företagen och Konkurrens- verket skedde . tecknades avtal om förvärvet. beslöt att inleda en fördjupad undersökning om förvärvet. yrkade inför att förvärvet skulle för- bjudas. Rättegång hölls och beslöt att en förhandling skulle inledas som kunde syfta till att skulle avstå förvärvet av KF Frukt och Grönt. samt rörelsen vid 5 Några sammanfattande punkter om ärendet: ·Den relevanta marknaden i fallet ansågs vara det första grossistledet för frukt, på grönsaker fanns nämligen en betydande inhemsk konkurrens, medan av frukten kommer från . Effekterna av förvärvet bedömdes dock i alla led fram till konsument. skulle på den relevanta marknaden få (om ICA räknades bort). ·I kontraktet fanns en konkurrensklausul; skulle bli huvudleverantör till KDAB avseende frukt och grönt. Kvantiteter fanns angivna i kontraktet. Leveranser skulle ske på marknads- mässiga villkor (avseende pris, kvalitet, sortiment och service) och om detta uppfylldes så skulle man köpa lika stor andel från som man tidigare gjorde från KF. KDAB skulle även verka för att de föreningar som inte ingick i KDAB skulle köpa från . Ett konsortieavtal som träffades innebar att KF avsade sig rätten att konkurrera med och man skulle, från KF:s sida, främja verksamhet och KDAB åtog sig att se till att skulle bli huvudleverantör till KDAB, dess dotterbolag samt B&W. Det fanns även ett ömsesidigt inköpsavtal mellan några av KF ägda tillverkningsföretag, samt B&W (som i och med huvud- avtalet övergick till KF). Avtalet hade karaktär av samgående och behandlade fortsatt integration mellan företagen, ansåg Konkurrens- verket. Detta i sig, och inte minst med tanke på huvudleverantörs- avtalet, skulle ge KDAB ett starkt incitament att verka för att KF handlar färsk frukt och grönsaker av , ansåg . ·På grund av blockstrukturen och förhållandena i dagligvaruhandeln bedömdes att det finns en risk för att konkurrenstrycket skulle riskera att minskas genom förvärvet. De förhållanden som gällde genom kostnaden för s.k. export samt förekomsten av panelfrukt bidrog också till möjligheter att utöva dominans, argumenterade . åberopade bland annat ett brev från en fristående grossist för att styrka att godkännande krävdes för att få kompletteringsleverera. skulle i stor utsträckning tvingas anpassa sig till . skulle även få en konkurrensfördel gentemot dessa via sin insyn i KDAB. ·Ett sänkt konkurrenstryck skulle även medföra en risk för att de besparingar och effektivitetsvinster som görs ej kommer konsu- menten till nytta. Det sänkta konkurrenstrycket befanns kunna ha negativa effekter på pris och effektivitet i handeln (resursallo- keringen). Dessutom innebar köpet en fara för försvårande av de fristående grossisternas, importörernas och agenternas näringsut- övning. ·Parterna ansåg att konkurrenstrycket skulle öka då fristående företag måste konkurrera med om kooperationens butiker och att förvärvet innebar en öppning av blockstrukturen. Den vertikala integrationen är ett resultat av att det är i butiksledet som kon- Huvudargumentet för förvärvet var de rationali- seringsvinster man ansåg sig kunna göra, såväl inom landet, som i handeln utom landet, och transporterna till , till exempel vid chartring av båtar. Dessutom måste hänsyn tas till en långtgående rationalisering inom KF som syftar till att vända en negativ utveck- ling. En starkare ställning på den nordeuropeiska marknaden angavs som en möjlighet genom förvärvet. mål är att bli ett av de konkurrenskraftigaste i på sitt område, sade man i fallet. Företagen vill även stärka sin konkurrenskraft på den svenska marknaden för att möta en förväntad ökning av den internationella konkurrensen. ·Företagen ansåg att övriga grossister inte skulle beröras, eftersom KF:s inköp från andra grossister var obetydliga. Riskerna för att prisnivån skulle påverkas negativt sade företagen var orealistiskt med tanke på D-gruppen med dess starka lågpriskedjor eller Bergendahls-gruppen. Man hänvisade även till situationen på bananmarknaden där KF köpt av och hade av marknaden i importledet, vilket dock inte hade hindrat en effektiv konkurrens och dynamisk prisutveckling.35 ·Marknadsdomstolen ansåg i sina domskäl att redan fördelningen av marknadsandelar var en risk för att i viss mån kan styra marknaden och att denna risk ökade då ICA Frukt och Grönt inte aktivt konkurrerade med utanför . Koncentrationen och integrationen samt situationen vad gäller panelfrukt och transport skapade särskilda möjligheter för att styra marknaden. måste vid förvärvet anses få en dominerande ställning enligt Konkurrenslag. Effekterna sträcker sig över alla led och till konsumenten och måste bedömas utifrån dagligvaruhandelns förhållanden. Varuområdet är av central betydelse för handeln och konsumenterna. Det viktiga var vad som händer på lång sikt vad gäller dagligvarumarknadens funktion. ·Konkurrensen inom de befintliga blocken är begränsad. Därför är det viktigt att konkurrensen dem emellan inte minskar. Marknads- domstolen ville inte utesluta att samverkan över blockgränserna kan vara av godo i konkurrenssynpunkt i andra sammanhang. I detta fall upphör dock den möjliga konkurrensen och huvuddelen av grossist- verksamheten skulle därefter vara uppdelad på två grupperingar, och ICA. Denna försvagning av konkurrensen och ytterligare 35 Bananer utsattes för en kraftig prispress på grund av kraftigt ökande volymer i , vilket alltså även påverkade prisnivån i . förstärkning av blockstrukturen medför i ett vidare perspektiv en allvarlig fara för att utvecklingen av handeln hämmas och att prisbildning och effektivitet påverkas negativt. Marknads- domstolen fann därför att förvärvet har negativa effekter enligt 2 § Konkurrenslagen. ·Förvärvet ansågs ha skadlig verkan och förhandling ägde rum för att förhindra denna skadliga verkan. Förhandlingen var möjlig då saken hade särskild vikt från allmän synpunkt; för konsumenter och för utvecklingen av hela dagligvaruhandeln. Förhandlingen skulle där- för syfta till att avstår från förvärvet. Slutsatsen ändrades inte av att missbruk av dominerande ställning kan förhindras. hade argumenterat att missbruk skulle kunna angripas genom Kon- kurrenslagens klausul om förbud mot missbruk av dominerande ställning. Den följande förhandlingen resulterade i att köpet tilläts på vissa vill- kor. Några av dessa villkor återges nedan: ·Huvudleverantörsavtalet, vari KF förband sig att köpa vissa större kvantiteter frukt och grönt från , skulle upphöra att gälla. ·Några nya huvudleverantörsavtal skulle inte ingås. ·Parterna åtog sig att verka för att grossiströrelser och detaljhandels- företag inom respektive koncerner skulle få välja sina leverantörer av frukt och grönt på strikt affärsmässiga grunder.