sou · GMB3101 · 1999-01-01 00:00:00 — – dokumentation från ett seminarium SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Ordertel: E-post: Internet: Omslag, foto: , Grafisk formgivning: , andra seminarium behandlade de ungas medborgarskap, som utgör en central aspekt i utredningens analys- arbete. Seminariet hölls i . Med hjälp av delvis ny statsvetenskaplig och sociologisk forskning ifrågasattes några vanliga föreställningar om ungdomars politiska föreställ- ningsvärldar och beteenden. Därefter fick företrädare för och Statens ungdoms- styrelse presentera hur de arbetar med frågor kring ungdomar och demokrati, bl.a. genom stora opinionsundersökningar. Slutligen berättade ungdomar som själva organiserat sig kring olika slags gemensamma intressen om hur de arbetar och hur de ser på det politiska etablissemanget. ställer nu dessa inlägg till den offentliga debattens förfogande. Ledamöterna har inte tagit ställning till seminarieinläggen. Som framgår längre fram i skriften gjorde däre- mot några av dem egna inlägg under seminariets avslutande diskussion. Seminariet diskuteras också på utredningens hemsida (). Välkommen att delta! I väntan på vadå? När dom var unga visste man Skolans vardag och demokratins ideal Inflytande på riktigt? Per , ledamot av Jag vill som ledamot av hälsa er alla varmt välkomna till vårt andra offentliga seminarium; Det unga med- borgarskapet. Jag vill dessutom som västgöte hälsa er välkomna till den nybildade regionen och till . I de direktiv som eller Utredningen om folkstyret i inför 2000-talet, fått av regeringen fram- går mycket tydligt att utredningen, utöver analyser och beskriv- ningar, också ska bedriva sitt arbete så att det offentliga samtalet kring demokratin och det svenska folkstyret stimuleras och ut- vecklas. Statsministern har talat om behovet av att satsa på en stor studiecirkel för och om den svenska demokratin. Dagens seminarium är ett led i denna strävan till stor öppenhet. har valt att arbeta extremt utåtriktat. Mest synbart är kanske vår hemsida där en ständigt pågående demokratidebatt kan föras. Vi ser det som ett demokratitorg. Inte det enda demokratitorget, utan en av många mötesplatser. Dess- utom kan man där hämta utredningsmaterial, seminarieredovis- ningar och mycket annat. Bland annat kommer dagens seminarium att dokumenteras där. I samma anda planerar utredningen en lång rad intressanta småskrifter och antologier om olika aktuella spörs- mål kring utredningens ämnesområden. Till detta kommer alltså också dessa seminarier. Vi har valt att genomföra dem på olika platser runt om i . Vårt första seminarium hölls i med bör demokratin vara. Dagens seminarium fokuserar det unga med- borgarskapet. Som framgår av inbjudan vill vi klarlägga och problematisera de olika sätt som ungdomar gestaltar sitt medborgarskap och för- håller sig till demokrati och politik. Vi frågar oss vad demokratin betyder och hur demokratin praktiseras i ungdomskultur, ung- domsskola och ungdomsorganisationer. är ingalunda den enda statliga utredning som närmat sig dessa frågeställningar. Jag kan nämna , Ungdomens IT-råd och för att ta de som specifikt närmat sig ungdomsfrågor med beröring till demokratiområdet. I våra direktiv konstateras att Ungdomars förtroende för traditionella demokratiska former sviktar. Allt fler ungdomar visar tveksamhet inför de traditionella och representativa arbetsformerna för inflytande. Antalet aktiva i idéburna föreningar har minskat kraftigt . Ung- domars inställning till inflytande och delaktighet karaktäriseras ofta av en önskan om projektinriktade arbetsformer för snabba resultat i konkreta frågor. Från vår egen hemsida kan jag fylla på med två citat ur debatten om Unga och demokratin. Dels är det (här närvarande) som tidigt i debatten konstaterade: Det som slår en när man läser igenom debattinläggen på demo- kratitorgets avdelning för unga är att det saknas någonting – nämligen ungdomar!! Dels är det en som å andra sidan påpekar: Det jag tycker är det svåraste med unga och demokrati är att vi politiker inte hittar in i de ungas värld. Vi använder oss av medier som inte läses av unga. Hur kan man som ung då bilda sig en upp- fattning om de politiska partierna respektive politikerna? Se vårt seminarium som en viljeinriktning och ambition från utredningens sida att speciellt borra djupare i dessa frågeställ- ningar. Mitt politiska intresse väcktes som tonåring i början av 1970- talet. Det var framför allt de internationella frågorna och miljö- frågorna, då främst kärnkraftsavvecklingen, som var det som gjorde att jag började engagera mig i politiskt samhällsarbete. På det sättet är jag väl ett av många bevis på att det ofta är över- gripande samhällsfrågor av internationell och nationell karaktär som väcker politisk lust. Mitt första rejäla möte med den represen- tativa demokratin genom lokal kommunpolitik blev på flera sätt en intressant och nyttig lektion i vardagsdemokrati. 1975-76 vandrade vi iväg tre CUF-are till fullmäktige- gruppens möte på Järnvägshotellet i . På dagordningen fanns kommunens yttrande över ett militärt skjutfält, som vi tyckte hade placerats helt vansinnigt i fina naturområden på berget här bakom. Vi hade bestämt oss för att driva fram ett nej från centergruppen. Men debatten blev hård. I mötet med ett trettiotal äldre herrar och damer fick vi ta en tuff diskussion med framför allt de allra mest uppdragstyngda representanterna. Givetvis med kommunal- rådet i spetsen. Men vi gav oss inte. Vi visste att vår rätt att lägga yrkande fanns där. Och vi använde den. Vid omröstningen fann fullmäktige- gruppens ordförande att vårt förslag var nerröstat. Men skam den som ger sig. Vi hade ju anat att stödet för vår linje var betydligt större bland fullmäktiges ersättare och kommunorganisa- tionens representanter än från de som faktiskt var ordinarie full- mäktigeledamöter. När vi begärde votering blev det alldeles tyst. Någon votering hade inte behövt genomföras i den gruppen . är det så att röstlängden gav såväl ordinarie som ersättare och styrelseledamöter rösträtt. Och vid omröstningen besannades våra farhågor att varenda en av de 15 ordinarie ledamöterna röstade mot vårt förslag. Men Däremot röstade en efter en av de övriga med oss. När omröstningen var slutförd så hade vi faktiskt vunnit med ynka ett par röster. Mötet blev åter alldeles tyst. Här stod vi tre tonåringar med vår första stora kommunala seger. Tills kommunalrådet tog till orda: –Och vem hade ni tänkt skulle lägga det yrkandet i fullmäktige ! Och vem skulle det vara??? Alla ordinarie med den faktiska förslagsrätten hade ju röstat mot förslaget. Då begärde en äldre kommunalman från , här mellan och , ordet. Trots att han också röstat mot oss – så tittade han kommunalrådet stint i ögonen och sa: –Det gör jag! En naturlig gest. En naturlig demokratisk slutsats. För mig ett av- görande bevis på demokratins styrka på den lokala vardagsnära nivån – i mitt och mina ungdomskamraters första egentliga möte med den representativa demokratin. Demokrati handlar just om mötesplatser. Vi måste diskutera de mötesplatser där ungdomar möter demokratin. Jag är medveten om att dessa mötesplatser inte alltid, och kanske till och med väldigt sällan, är denna direkta konfrontation mellan ungdom och direkt beslutande fullmäktigeledamöter. Men det är om ung- domen och ungdomens möte med demokratin på olika plan som dagens seminarium kommer att handla. Hur gick det sedan? Den hedervärde kommunalmannen la sitt (eller rättare sagt vårt yrkande). Detta vände hela kommunfullmäktigeförsamlingen som faktiskt kom att ta just det beslut vi fått strida för så hårt veckan innan, men helt utanför offentlighetens ljus. Dagen efter kunde man här i läsa i morgontidningen en s.k. Gomorron-ruta på tidningens första sida med ungefär följande budskap: Gomorron och tack säger vi till den gamle kommunal- mannen som förmådde vände hela mot en tillstyrkan av det militära skjutfält. Visst var det en kick för demokratiskt engagemang. Ni är alla varmt välkomna hit. Ett speciellt välkommen till dagens alla inledare och föreläsare. Ingen nämnd och ingen glömd. Först vill jag dock presentera de här närvarande representanter- na för . Så vill jag lämna ordet till från som disputerade och är doktor i statskun- skap. Rubriken för Ditt anförande är det unga medborgarskapet. Talarstolen och auditoriet är Ditt. För unga människor är den första röstningserfarenheten det kanske viktigaste steget mot att bli en fullvärdig demokratisk medborgare. Den första röstningserfaren- heten är viktig för demokratin eftersom den fungerar som en kata- lysator för medborgarnas politiska intresse och engagemang och senare i livet. I bedrivs mycket litet statsvetenskaplig forskning på temat ungdomar och politik. För statsvetare är ungas politiska åsikter och beteenden viktiga att studera av flera skäl. Ett skäl som ofta framförs är att de unga bär på morgondagens värderingar. De som är kommer att vara beslutsfattare om ett tiotal år. Studier av hur ungdomar tänker och agerar i politiken är nyckeln till vad framtiden kommer att bjuda. Hur dagens unga tänker om demokrati kommer att ha konsekvenser för hur demokratin i ser ut . Ett annat viktigt skäl är att vi vill undersöka i vilken utsträck- ning demokratiska värderingar och principer reproduceras i sam- hället. I vad mån förs demokratins normer och spelregler vidare till nya generationer av svenska medborgare? Studiet av unga männi- skors politiska uppfattningar kan varna oss för oönskade element i en demokrati, såsom antidemokratiska strömningar eller ökad politisk apati. Demokratin i är knappt . Det finns fortfarande gott om svenskar – över en halv miljon – som är födda tidigare än 1921, det vill säga då ännu inte var en demokrati. De allra flesta av oss vill försäkra oss om att också kommande generationer svenskar skall kunna leva i ett humant, liberalt och demokratiskt samhälle. Vi vill att dagens ungdomar skall bli goda demokratiska medborgare. Vi tror att varje ny generation måste vinnas för demokratin. Statsvetares demokratiteorier ställer ofta mycket höga krav på medborgarna i demokratiska länder. Medborgarna förväntas vara intresserade av politik, informerade i politiska frågor och delta aktivt i politiken. De förväntas uppfatta den politiska verkligheten på ett klart och korrekt sätt. De förväntas agera rationellt och dessutom ta hänsyn till vad som är bäst för alla. Denna super- medborgare är det ingen som tror finns i verkligheten. Det mest använda måttet på demokratiers välmåga är nivån på valdeltagandet. Deltagardemokrater menar att ett högt valdel- tagande är en tillgång för en demokrati. Att många medborgare är med och röstar skänker legitimitet åt det demokratiska systemet och de styrande politikerna. Det politiska deltagandet skapar i sig en känsla av delaktighet och samhörighet bland medborgarna. Jämfört med andra länder har valdeltagandet i varit mycket högt. har valdeltagandet varit . Rekordnoteringen är från valet , då av de röstberättigade medborgarna gick och röstade (se figur 1). har valdeltagandet i varit i samband med riksdagsvalen. Valdeltagandet bland förstagångsväljarna har varit lägre än bland väljarna i övrigt. Förstagångsväljarnas valdeltagande har avvikit nedåt med mellan . I samband med valet röstade bara 3 av 4 förstagångsväljare (). Valdeltagandet är alltid ett par högre bland kvinnliga än bland manliga första- gångsväljare. Den höga nivån på det svenska valdeltagandet ger i internatio- nell jämförelse inte någon anledning att känna oro för den svenska demokratin, åtminstone inte när det gäller graden av faktiskt folk- ligt deltagande i nationella val. Desto mer uppseendeväckande är det låga valdeltagandet (41,) i samband med det första valet till 1995. Under hela den svenska demokratins historia har valdeltagandet varit lägre , nämligen i samband med landstingsval. Av förstagångsväljarna röstade bara omkring en tredjedel () Europaparlamentsval. För många väljare kan soffliggandet i samband med Europaparlamentsvalet ha inneburit en första sup som varslar om ett lägre valdeltagande . En förklaring till det höga valdeltagandet i är att väljarna har uppfattat sitt deltagande som en medborgerlig skyldighet, en plikt. Många går och röstar av gammal vana – ungefär som att lämna in deklarationen – eller till följd av socialt tryck – att man uppfattas som lite konstig om man inte deltar i valet. Om denna pliktkänsla eroderar riskerar valdeltagandet att sjunka . Valdeltagandet i svenska riksdagsval bland samtliga väljare och för gruppen förstagångsväljare (procent, procentdifferens) Kommentar: Andel röstande bland samtliga väljare är hämtade från () officiella valstatistik för riket. Siffror- na har avrundats till närmaste heltal. Resultaten för förstagångsväljarna är hämtade från SCB:s särskilda valdeltagandeundersökningar. Observera att SCB:s deltagandestudier bygger på stickprovsurval och brukar överskatta valdeltagandet med någon procentenhet. Andelen politiskt intresserade i ett land används också ofta som en måttstock för hur bra demokratin mår. Medborgare som är intres- serade av politik är oftast kunniga, informerade och engagerade i politiska frågor. Med hjälp av långa tidsserier – bland de längsta i världen – hämtade från de svenska valundersökningarna kan vi undersöka hur graden av politiskt intresse har förändrats bland väljarna i allmänhet och bland förstagångsväljarna i synnerhet (se figur 2). Andelen politiskt intresserade i ökade () (), föll sedan tillbaka något (1988) och har därefter ökat igen (1994). Det finns inga långsiktiga trender när det gäller det politiska intresset. Nivån på politiskt intresse tycks samvariera med nivån på valdeltagandet. Tidsserien för de unga förstagångsväljarna visar en motsvarande utveckling. Från en relativt låg nivå (35 pro- cent) ökade andelen intresserade till toppnoteringar under 1970- talet (1976). sjönk intresset bland förstagångsväljarna tillbaka till 1960-talets nivå (1988). har intresset bland förstagångsväljarna återhämtat sig (1994). Det politiska intresset bland svenska väljare håller sig på en mycket hög nivå, allmänt sett. Bland förstagångsväljarna tycks det dock ha blivit allt svårare att upprätthålla en hög nivå. Intresse- klyftan mellan de nyfödda väljarna och väljarna som helhet har blivit klart större . Den könsskillnad på uppemot tjugo procentenheter som uppmättes har med tiden blivit allt mindre. Kvinnornas politiska intresse har närmat sig männens nivå . Jag tror att intresset för politik varierar med den allmänna kon- fliktnivån i det svenska partisystemet. starkaste epok, det ideologiskt laddade växte intresset för politik till en hög nivå också bland de unga. När avstånden mellan blocken minskade och konfliktnivån i partisystemet sjönk minskade också intresset för politik, särskilt bland de unga. finns skäl att tala om en något förhöjd ideologisk konfliktnivå. Resultatet är att intresset för politik ökar. Dessa förändringar märks tydligast i den yngsta gruppen av förstagångsväljare. Andelen politiskt intresserade bland samtliga väljare och bland förstagångsväljarna i samband med riksdagsvalen 1960-1994 (procent) Kommentar: Resultaten är hämtade från de svenska valundersök- ningarna som genomförts i samband med riksdagsvalen . Frågan om politiskt intresse lyder: Hur pass intresserad är Du i allmänhet av politik?. Fyra svarsalternativ erbjuds: mycket intresserad, ganska intresserad, inte särskilt intresserad och inte alls intresserad. Till de politiskt intresserade förs de som svarar att de är mycket eller ganska intresserade av politik. I en väl fungerande demokrati som den svenska finns alltid utrym- me att debattera vad som kan bli ännu bättre. En sund debatt kring demokratins problem och bekymmer är det kanske mest effektiva sättet att värna demokratin för kommande generationer. Seminari- er som det här kan kläcka nya idéer om hur demokratin i skall kunna förbättras . Eurobarometrarna är länderjämförande opinionsundersökningar som regelbundet genomförs i länder. Eurobarometerundersökning bad man medborgarna i länder att uppge i vad mån de var nöjda med demokratin i sitt eget land. Resultaten visar på mycket stor variation. De medborgare som är mest nöjda med demokratin finns i våra grannländer och (nöjda). I åter- finns de minst nöjda, i () och (20 pro- cent). återfinns bland länder där drygt hälften av medbor- garna uppger sig vara nöjda med demokratin i sitt eget land. Jäm- fört med våra grannländer – vars demokratiska system är mycket likt vårt eget – är svenskarna inte särskilt nöjda. Det mest överraskande resultatet är att unga medborgare, i , i de flesta länder uppger sig vara mer nöjda med demokratin än det nationella genomsnittet. I är till exempel av ungdomarna nöjda: Sju av tio i åldern svarar att de är mycket eller ganska nöjda med hur demokratin fungerar i . I är de unga avsevärt mer nöjda än väljarna som helhet (). Mot bakgrund av den pågående samhällsdebatten kring ung- domars bristande politiska intresse och engagemang är resultaten från Eurobarometern spännande. Kan det vara så att ungdomar uppfattar demokratierna som så välfungerade att det inte finns någon anledning att engagera sig politiskt? Det lägre intresset bland de unga skall i så fall ses som ett sunt tecken – ett tecken på att allt är i sin ordning. Det finns ju så oändligt mycket annat att syssla med än politik när man är ung. Hos nya generationer medborgare kanske det politiska intresset och engagemanget förblir sovande tills det uppstår en verklig an- ledning att reagera, kräva politiska förändringar, organisera sig till- sammans med andra. Den tanken på en sorts underliggande med- borgerlig beredskap för politiskt engagemang låter tilltalande. Så länge demokratins hälsa tiger still kan ungdomsgenerationen ägna sig åt att ta tillvara sina livschanser, förverkliga sig själva genom utbildning, resor och familjebygge. Ägna sig åt att skapa det goda livet för sig själv. Det självklara motargumentet är att det faktiskt inte har saknats viktiga frågor som ungdomar åtminstone borde ha funnit anledning att engagera sig i . Ungdomsarbetslöshetsfrågan, arbetsmarknadspolitik, utbildningspolitik, bostadspolitik, IT- satsningar borde vara angelägna frågor som djupt berör ung- domarnas vardag. Ett annat motargument är att goda demokratiska medborgare bör engagera sig för att söka bota andras missnöje. Bara för att man själv är nöjd för egen del finns inget egentligt skäl att inte engagera sig för andras situation. Så länge det finns andra människor i samhället som blir illa behandlade i en demokrati måste engagemanget finnas. Att sitta och vara nöjd för egen del är i så fall en form av politisk apati. Andel som uppger sig vara nöjda med demokratin i sitt eget land bland samtliga medborgare och bland ungdomar (procent) Kommentar: Resultaten är hämtade från den senaste Eurobarometern 43.1 som genomfördes . Frågeformuleringen löd: Allmänt sett, är Du mycket nöjd, ganska nöjd, inte särskilt nöjd eller inte alls nöjd med hur demokratin fungerar i Ditt land? Den mest betydelsefulla förändringen av den svenska parti- demokratin under det senaste halvseklet gäller de förändrade relationerna mellan medborgarna och de politiska partierna. Våra partier har allteftersom förlorat greppet om väljarna. Partiernas tidigare så stabila väljarkårer har successivt bytts ut mot mer rör- liga och otrogna sympatisörer. På ett dramatiskt sätt har förut- sättningarna för partiernas sätt att konkurrera med varandra om väljarnas gunst därmed förändrats. Partierna kan inte längre räkna med stöd från stora, stabila kärngrupper. Som organisationer rör sig partierna från att vara medlemsorganisationer och folkrörelser till att fungera som renodlade kampanjorganisationer. Morgon- dagens partier är kanske mer av vallokomotiv som de amerikanska partierna; partiorganisationen vilar slumrande under mellanvals- perioderna för att väckas till liv under valrörelserna. Partiernas försvagade ställning hos väljarna är mycket väl doku- menterad och situationen är inte unik för utan återfinns i olika skepnader i de flesta västerländska partidemokratier i världen. I den statsvetenskapliga litteraturen brukar vi tala om att partierna befinner sig i kris, eller åtminstone under stark stress till följd av stora förändringar i kölvattnet av de moderna välfärdsstaternas utveckling. Den sociala klasstrukturen i de moderna välfärdsstater- na har blivit alltmer partikulariserad och atomiserad. Utbildnings- revolutionen har gjort människor mer kunniga och självständiga, men också mer olika till följd av allt högre specialisering. På väg mot ett postmodernt samhälle ser vi ökad mångfald och variations- rikedom i utbildning, på arbetsmarknaden, i människors livsstilar och fritidsintressen och i kulturyttringar. De mest konkreta effekterna av partiernas minskade grepp är att partiernas medlemstal minskar. För de politiska ungdoms- förbunden är den minskande tillströmningen av medlemmar ett mycket stort problem – sjönk an- talet medlemmar i de politiska ungdomsförbunden från 145 000 till 54 000 medlemmar. Ungdomsförbunden och moderpartierna kämpar för att kunna anpassa sig till nya villkor. De psykologiska banden mellan väljare och partier som vi stats- vetare brukar kallar för partiidentifikation har försvagats. Andelen väljare som själva betraktar sig som anhängare av ett politiskt parti har stadigt minskat . sjönk andelen partianhängare från . Bland förstagångsväljarna har andelen partianhängare minskat från 46 till 30 . Andel partianhängare bland samtliga och i gruppen förstagångs- väljare i samband med riksdagsvalen 1968-1994 (procent) Kommentar: Resultaten är hämtade från de svenska valundersök- ningarna och visar andelen väljare som betraktar sig själva som an- hängare av ett parti. Andel partibytare vid valen 1956-1994 (procent) Kommentar: Procentbasen är vid varje mättillfälle definierad som an- talet intervjupersoner som röstade i båda valen. Resultaten för valen 1954/56, 1958/1960, 1962/64, 1966/68 och 1970/73 bygger helt på intervjupersonernas minnesuppgifter om hur de röstade i det tidigare valet. För övriga val bygger resultaten till hälften på minnesuppgifter och till hälften på uppgifter från panelstudier. Svenska väljare är alltmer otrogna partierna. När känslan av an- hängarskap minskar blir det psykologiskt lättare att byta parti. De ideologiska avstånden mellan partierna uppfattas inte längre som så stora. Det sociala trycket från den närmaste omgivningen att rösta på ett visst parti är inte lika starkt som . Andelen parti- bytare växer. I har andelen partibytare vuxit kontinuerligt , från till . I samband med val ökade andelen partibytare drastiskt till , en nivå som upprätthölls i samband med valet . har också röstdelning blivit vanligare, det vill säga att väljarna röstar på olika partier i kommun- och riksdagsval. Känslan av anhängarskap och andel partibytare har alltid haft ett mycket starkt samband med ålder. I den yngsta åldersgruppen är andelen partianhängare , vilket kan jämföras med i de äldsta åldersgrupperna. Mellan valen 1991 och 1994 valde av de unga att byta parti. I de äldsta åldersgrupperna var motsvarande andel . Fortare har blivit utsett till århundradets ord. Det kan använ- das också för att beskriva det förhöjda förändringstempot i den svenska väljarkåren. Väljarna har inte bara blivit mer otrogna och ägnar sig åt partibyten mellan valen. Undersökningar av korttids- förändringar i opinionen visar allt tvärare kast. Förändringarna av partisympatier från månad till månad blir allt mer dramatiska. Och de största förändringarna äger rum under valåren och under val- rörelserna. Allt fler väljare väljer att vänta in i det sista innan de bestämmer sig för vilket parti de röstar på. Andelen väljare som själva uppger att de bestämde sitt partival under valrörelsen har ökat från . Förstagångsväljarna bestämmer sig oerhört sent för hur de skall rösta ().