sou · GMB380 · 1999-01-01 00:00:00 — Om fastigheten som sådan inte kan utmätas för gäldenärens skulder kan möjligen det obligationsrättsliga anspråk som en gäldenär i egenskap av dold ägare har mot den lagfarne ägaren utmätas. Det blir då fråga om utmätning av den rätt som gäldenären kan ha med avseende på en viss fastighet (se Gregow, , Tredje mans rätt vid utmätning, 1987, s. 293 ff och , , SvJT 1986 s. 380). Överlåtelse av fast egendom som är beroende av villkor för att bestå hindrar inte att utmätning kan ske, 4 kap 25 § UB. Utmätning kan ske för fordran hos överlåtaren och omfattar då även överlåtarens rätt mot förvärvaren. Utmätning kan också ske hos förvärvaren. Om villkoret inte uppfylls, omfattar utmätningen förvärvarens rätt mot överlåtaren. En förutsättning för utmätning är att egendomen i fråga kan identifieras. Då det gäller fast egendom vållar detta sällan några praktiska problem eftersom fastigheter är registrerade. Inte heller säkerställande av utmätning medför några svårigheter. Utmätning sker vanligen på kronofogdemyndighetens kansli (s.k. kontorsutmätning) och säkerställs genom anteckning i inskrivningsregistret, 6 kap 21 § första stycket UF och 19 kap. 21 § första stycket JB. För att gäldenä- ren skall få tillfälle att bevaka sin rätt skall denne enligt 4 kap. 12 § UB som huvudregel på förhand underrättas om utmätningsmålet. Utmätningen medför förmånsrätt från och med den dag anteckning om utmätningen tas upp av inskrivningsmyndigheten, 4 kap. 30 § UB jämfört med 8 § förmånsrättslagen (1970:979). Detta leder bl.a. till att inteckning som söks efter utmätningsbeslutet men innan ärendet om anteckning av utmätningen tagits upp av myndigheten kommer att ges företräde framför utmätningen, se 9 § tredje stycket förmånsrättslagen. Likaså gäller att, om samma fastighet utmätts vid två eller flera tillfällen, den utmätning som antecknats först ges företräde framför den som antecknats en senare dag (m.fl., Förmånsrättslag, lönegaranti, kvittning mot lön m.m., 1995, s. 80 f. och 91 f.). I 17 kap. 6 § JB regleras företrädesordningen för dels inteckningar sinsemellan, dels inteckningar och andra rättigheter. Efter utmätningen får gäldenären inte till skada för sökanden förfoga över fastigheten utan kronofogdemyndighetens medgivande, 4 kap. 29 § UB. Huvudskälet för detta är att gäldenären inte får minska fastighetens värde. Något hinder finns dock inte mot att gäldenären tar ut nya pantbrev och gör nya pantsättningar, i den mån kronofogd- emyndigheten inte tagit hand om pantbreven, jfr 12 kap. 5 § UB. Panträtt i fast egendom medför rätt för en borgenär att få betalt för sin fordran intill pantbrevets belopp och, under vissa omständigheter, ett tillägg (se avsnitt 3.2.3). Utmätning av pantbrev m.m. Har en gäldenär ett obelånat eller endast delvis belånat pantbrev i sin fastighet, s.k. ägarhypotek, kan det utmätas särskilt. När pantbrev i fast egendom utmäts, skall pantbrevet tas om hand av kronofogdemyn- Är det fråga om ett datapantbrev, skall kronofogdemyn- digheten begära att utfärdar ett skriftlig pantbrev, som tillställs myndigheten, 6 kap. 2 § andra stycket UB. Pantbrev som är belånade och finns hos tredje man skall endast i undantagsfall tas om hand. Om pantbrev inte tas i förvar, skall innehavaren meddelas förbud att utan kronofogdemyndighetens tillstånd lämna ut pantbreven eller vidta annan åtgärd med dem, 6 kap. 7 § andra stycket UB. Förbudet skall delges, 6 kap. 11 § UF. Om utmätningen avser datapantbrev och tredje man är registrerad som innehavare får kronofogdemyndigheten, enligt 6 kap. 7 § första stycket UB, begära att beslutar att inteckningen inte får tas bort och att någon ny pantbrevshavare inte får registreras (se även 11 § lagen [1994:448] om pantbrevsregister). För att uppnå sakrättsligt skydd för en sådan utmätning krävs att in- nehavaren av pantbrevet underrättas enligt lagen (1936:88) om pantsättning av lös egendom som innehaves av tredje man. Ett pantbrev medför inte i sig någon rätt till betalning och kan därför inte säljas. En utmätning leder därför antingen till att fastigheten tas i anspråk och säljs exekutivt eller till att pantbrevet pantförskrivs till sökanden, 9 kap. 14-15 §§ UB. Ett beslut om ianspråktagande av fastigheten innebär att fastigheten anses utmätt och kronofogdemyn- digheten skall genast underrätta inskrivningsmyndigheten om saken, 6 kap. 21 § UF. En borgenär som innehar ett pantbrev kan få fastställt av domstol eller kronofogdemyndighet att hans fordran skall utgå med särskild för- månsrätt i fastigheten. Fastigheten anses då utmätt enligt 4 kap. 27 § UB. Borgenären skall från det att fastställelsen vunnit laga kraft begära att fastigheten säljs exekutivt. Om så inte sker förfaller avgörandets utmätningsverkan. Detta hindrar dock inte att borgenären senare ansöker om utmätning i vanlig ordning och i det målet åberopar samma avgörande som exekutionstitel. skall genast underrättas om betalningsfast- ställelsen. Beträffande fastigheter kan - till skillnad från vad som gäller för bostadsrätter - vid utmätning av andel förordnas att hela fastigheten skall säljas, s.k. indragning (8 kap. 8 § UB och Gregow, a.a., s. 239). Inför en exekutiv försäljning skall fastigheten beskrivas och värderas. Ofta anlitas en sakkunnig person, t.ex. en värderingsman. Förutom en uppskattning av fastighetens värde skall fastighetens rättsliga förhål- landen utredas. Det kan innebära bl.a. att gäldenären avfordras köpehandlingar och liknande som visar hans eller hennes äganderätt samt att upplysningar inhämtas om vilka rättigheter som besvärar fastigheten och vilka tillbehör som finns. Om beskrivningen är bristfällig, kan staten anses skadeståndsskyldig mot en förvärvare (jfr NJA 1987 s 954 och Gregow, a.a., s 258). Inför en exekutiv auktion skall tid och plats för auktionen bestämmas Vidare skall kända sakägare underrättas och visning av fastigheten ske. I samband med auktionen skall ett bevakningssammanträde hållas. Detta syftar till att fastställa vilka fordringar och övriga anspråk som skall beaktas vid auktionen och vilka villkor i övrigt som skall gälla för försäljningen. Sammanträdet avslutas med att en sakägarförteckning sammanställs. Reglerna härom finns i 12 kap. 23-31 §§ UB. Senast under bevakningssammanträdet skall en borgenär anmäla sin fordran. I annat fall förlorar han sin rätt i förhållande till andra fordringsägare vars fordringar tas upp i sakägarförteckningen, 13 kap 10 § tredje stycket UB. Däremot påverkas inte borgenärens rätt gentemot gäldenären. Om någon fordran med panträtt inte har anmälts trots att gäldenären inte innehar pantbrevet, skall pantbrevsbeloppet jämte ett tillägg om tas upp i sakägarförteckningen. Ägarhypotek tas upp utan tillägg, 12 kap. 27 § andra-tredje styckena. Sedan det står klart vilka anspråk som har anmälts skall de sakägare som är närvarande vid bevakningssammanträdet ges tillfälle att yttra sig om anspråken och villkoren för försäljningen. Bestrider någon av sakägarna en anmäld fordran eller åberopad förmånsrätt och är saken oklar, skall fordringen tas upp som tvistig (Gregow a.a., s. 264). I 12 kap. 25 § UB anges att följande skall tas upp i sakägar- förteckningen. Om det finns flera sökande anges den fordran som har bästa förmånsrätt. -Fordran som enligt lag skall utgå med förmånsrätt enligt 6 § 1 eller 7 § 1 eller 2 förmånsrättslagen och som förfaller till betalning senast på tillträdesdagen (s.k. reallaster). -Fordran som är förenad med panträtt i fastigheten. -Nyttjanderätt eller annan rätt som besvärar fastigheten, om rät- tigheten är inskriven eller grundar sig på skriftlig handling som är tillgänglig vid förrättningen. -Om fastigheten ingår i konkursbo, tas även upp arvode och annan kostnad för fastighetens förvaltning under konkursen. De fordringar och rättigheter som skall tas upp i sakägarförteckningen tas upp i den företrädesordning som gäller enligt lag, 12 kap. 26 § första stycket UB. I korthet innebär detta att, om fastigheten ingår i ett konkursbo, kostnader som har samband med förvaltningen av fastigheten under konkursen skall tas upp först. Därefter följer reallasterna. Efter dessa kommer inteckningar, inskrivna rättigheter och utmätningar som har antecknats i inskrivningsregistret. Ordningsföljden dem emellan avgörs av när i tiden inteckningarna och inskrivningarna söktes i förhållande till vilken inskrivningsdag anteckning om utmätning togs upp. Om inskrivning av rättighet sökts samma inskrivningsdag som inteckning, ges den förstnämnda företräde. På motsvarande sätt ges anteckning om utmätning företräde framför såväl inskrivning av rättighet som inteckning som sökts som anteckning om utmätningen tagits upp, 17 kap. 6 § JB, 9 § förmånsrättslagen och 4 kap 30 § UB. Oinskrivna rättigheter tas enligt 7 kap. 23 § JB upp sist och ordnas sinsemellan efter upplåtelsetidpunkten. En förutsättning för att en exekutiv försäljning av en fastighet skall ske är att köpeskilling och andra influtna medel täcker de fordringar som har bättre rätt än sökandens fordran och förrättningskostnaderna, den s.k. täckningsprincipen. Dessa fordringar är därför skyddade och summan av dem benämns skyddsbeloppet, 12 kap. 29 § första stycket 1 UB. I 12 kap. 32 § UB sägs att vid en försäljning skall skyddsbeloppet täckas av köpeskillingen och andra tillgängliga medel, t.ex. intäkter från försäljning av tillbehör eller avkastning som fastigheten lämnat från utmätningstillfället. För vissa typer av avkastning, t.ex. hyresintäkter, krävs att det särskilt beslutats att denna skall räknas in bland de belopp som omfattas av skyddsbeloppet. Den sammanlagda summan av dessa belopp jämfört med skyddsbeloppet avgör vilken lägsta köpeskilling som kan godtas vid försäljningen. Detta benämns det lägsta budet. Såväl skyddsbeloppet som det lägsta budet skall anges i sakägar- förteckningen. Även om det lägsta budet uppnås vid en försäljning, är det inte säkert att en försäljning kommer till stånd. Kronofogdemyn- digheten kan nämligen bedöma att det är sannolikt att en avsevärt högre köpeskilling skulle kunna uppnås. Å andra sidan kan, om samt-liga sakägare medger det, en försäljning genomföras även om det högsta lämnade inropet inte når upp till det lägsta budet, 12 kap. 40 § UB. I sakägarförteckningen skall även anges sådana rättigheter som är skyddade utan förbehåll respektive sådana rättigheter som skall förbehållas vid en försäljning för att bestå. Vilka rättigheter som hänförs till respektive kategori framgår av 12 kap. 33 § första och andra styckena UB. Slutligen skall sakägarförteckningen även uppta betalningsvillkoren för försäljningen och ange tillträdesdag. Som framgått är exekutionsfordran avgörande för bestämmande av skyddsbeloppet och villkoren för försäljningen. Såväl när en fastighet utmäts som när den tas i anspråk på grund av utmätning av pantbrev är det sökandens fordran som utgör exekutionsfordran. För det fall att utmätning skett för flera fordringar är det fordran med bästa för- månsrätt som anses vara exekutionsfordran (Gregow, a.a., s. 274). Om en exekutiv försäljning har begärts av en konkursförvaltare, är konkursboet sökande utan förmånsrätt, 12 kap. 26 § fjärde stycket UB. Eftersom detta medför att skyddsbeloppet blir relativt sett högt, ökar risken för att fastigheten inte kommer att säljas. Detta leder i sin tur till att panthavare inte får någon betalning ur fastigheten. För- säljningsförsöket ger inte heller någon ledning för om fastigheten har ett värde som i och för sig skulle kunna täcka panthavarnas fordringar. Konsekvensen härav blir att en panthavare inte heller får någon utdelning i konkursen. För att undvika de beskrivna effekterna har en borgnär med panträtt i en fastighet rätt att begära att fastigheten säljs för hans fordran, s.k. anslutningsrätt (12 kap. 13 § första stycket 2 UB och Gregow, a.a., s. 274 f). En sådan begäran innebär att skyddsbeloppet sänks till att endast omfatta de fordringar med bättre rätt än den anslutna och förrättningskostnaderna. För att övriga sakägare skall få kännedom om saken måste en begäran om anslutning framställas senast före bevakningssammanträdet, 12 kap. 13 § tredje stycket UB och 12 kap. 18-19 §§ UF. Efter bevakningssammanträdet hålls den exekutiva auktionen. Denna inleds med att kronofogdemyndigheten lämnar upplysningar om försäljningen varvid en redogörelse för sakägarförteckningen skall ges, 12 kap. 38 § UB. Det kan också finnas anledning för myndigheten att klarlägga vilka tillbehör som finns till fastigheten, att informera om i vilken ordning utrop skall ske för den händelse att det finns olika typer av rättigheter som belastar fastigheten och om handpenning, 12 kap. 25 § UF. Därefter kan fastigheten ropas ut. Det har ovan redogjorts för förutsättningarna enligt 12 kap. 40 § UB för att ett avgivet bud skall kunna godtas. Det kan i det sammanhanget tilläggas att ett bud som inte täcker exekutionsfordringen inte får godtas om sökanden motsätter sig det. När ett bud har godtagits skall köparen betala handpen- ning, annars ropas fastigheten ut på nytt, 12 kap. 41 § UB. Resterande del av köpeskillingen skall betalas senast vid fördelningssammanträdet, som också betraktas som tillträdesdag, 12 kap. 35 § fjärde stycket UB. Betalningsskyldigheten påverkas varken av att försäljningen överklagas eller ett inhibitionsbeslut meddelas (12 kap. 48 § första stycket UB och Gregow, a.a., s. 283). Sedan köpeskillingen har till fullo betalats och auktionen vunnit laga kraft skall kronofogdemyndigheten utfärda köpebrev. Vid fördelningssammanträdet sker fördelning enligt sakägar- förteckningen. Såvitt avser fordringar som är beroende av villkor eller tvistiga, skall ifrågavarande belopp avsättas i avvaktan på att klarhet nås. Utbetalning får dock ske först sedan fördelningssammanträdet vunnit laga kraft eller säkerhet ställts för utbetalade belopp, 13 kap. 10 och 14 §§ UB. Berörda sakägare kan dock medge att utbetalning sker utan att säkerhet ställts, 13 kap. 19 § UB. Försäljningen påverkar inteckningar i fastigheten på så sätt att inteckningar som täcks av köpeskillingen och andra influtna medel fortsätter att gälla medan inteckningar som helt eller delvis inte täcks av nämnda medel upphör att gälla, 6 kap. 12 § första stycket JB. På grund av den olägenhet som detta kan medföra för köparen kan dock kronofogdemyndigheten, på begäran av köparen, förordna om fortsatt inteckningsansvar även för de sistnämnda inteckningarna, 6 kap. 12 § första stycket JB och 12 kap. 56 § UB. Den exekutiva försäljningens inverkan på inteckningar m.m. skall antecknas i fastighetsboken eller inteckningsregistret, 19 kap. 21 § andra stycket JB. Till grund för anteckningen ligger sakägarförteck- ningen och protokollet från fördelningssammanträdet. De handlingarna skall kronofogdemyndigheten sända till inskrivningsmyndigheten när försäljningen vunnit laga kraft och fördelningssammanträdet hållits, 13 kap. 19 § 5 och 20 § första stycket UF. Liksom vid försäljning av lös egendom får fast egendom försäljas under hand. Förutsättningarna är de samma, dvs. att en sådan försäljning är mer ändamålsenlig. Vid den bedömningen skall särskilt beaktas om det finns förutsättningar att uppnå en högre köpeskilling än vid en försäljning på auktion. Det skall också föreligga en tillförlitlig utredning om vilka fordringar och rättigheter som belastar fastigheten, 12 kap. 57 § första stycket UB. En avgörande skillnad gentemot försäljning av lös egendom är att kronfogdemyndigheten uppdrar åt någon utomstående, en registrerad fastighetsmäklare eller någon annan lämplig person, att handha försäljningen (12 kap. 29 § UF). Även vid underhandsförsäljning skall en sakägarförteckning upprättas samt skyddsbelopp och lägsta bud fastställas, 12 kap. 58 § första och andra styckena. Försäljningen har samma rättsverkningar vad gäller panträtter och kronofogdemyndigheten kan på begäran från förvärvaren förordna om fortsatt inteckningsansvar. Vad gäller rättigheter finns dock bestämmelser som avviker från vad som gäller vid försäljning på auktion. Dessa skall emellertid inte närmare beröras här. Inför försäljningen skall ägaren och sökanden få tillfälle att yttra sig. skall denna möjlighet även erbjudas andra sakägare. Vidare skall fordrings- och rättighetsinnehavare underrättas om den före- stående försäljningen och uppmanas att anmäla sin rätt, 12 kap. 59 § första stycket UB. Innan ett anbud godtas skall panthavare vars fordringar inte täcks av en erbjuden köpeskilling ges tillfälle att köpa fastigheten för en högre köpeskilling än den erbjudna, 12 kap. 59 § andra stycket UB. Vad därefter gäller köpeskillingens erläggande, fördelning av influtna medel och utfärdande av köpebrev gäller väsentligen samma bestämmelser som vid försäljning på auktion. Om ett försök att sälja en fastighet under hand inte lyckas skall den säljas på auktion, 12 kap. 61 § UB. 20.1.3Synpunkter från företrädare för m.fl. Vid sammanträffande med företrädare för kronofogdemyndigheten i framfördes synpunkter som till viss del berör våra överväganden i de exekutionsrättsliga frågorna. De synpunkter som främst är av intresse för oss i denna del kan samman- fattas på följande sätt. Redan när ett förfarande att sälja en bostadsrätt exekutivt inleds uppkommer problem som inte förekommer vid försäljning av fast Det utdrag ur bostadsrättsföreningens lägenhetsförteckning som kronofogdemyndigheten regelmässigt begär att få visar de panträttsupplåtelser som belastar bostadsrätten i fråga. I flera fall har dock förteckningen inte varit korrekt i den meningen att det visat sig att noteringar om vissa pantsättningar saknats. Sådana problem har fått lösas genom överenskommelser mellan de berörda kreditgivarna. Problem har också förekommit i samband med omläggning av lån. Oklarheter har uppstått om företrädesordningen mellan olika fordring- ar. Även i dessa fall har kreditgivarnas medverkan krävts för att kunna finna en lösning. Vid en inteckningsmodell för bostadsrätter behövs troligtvis en sakägarförteckning. har för övrigt redan övervägt att införa en sådan. Genom en sakägarförteckning skulle klarhet kunna skapas om storleken på fordringsägarnas krav och företrädesordningen mellan dessa. Att införa ett fördelningssammanträde för beräkning av utdelning skulle främst motiveras av att man då skapar en motsvarighet till det förfarande som gäller vid fastighetsexekution. Det ovan nämnda sammanträffandet följdes upp med ett sam- manträffande med företrädare för och Kronofogde- myndigheten i . Vid detta möte fram- fördes bl.a. följande synpunkter. Det är bra om reglerna om exekutiv försäljning av fast egendom görs tillämpliga även för försäljning av bostadsrätter. De båda egendomsty- perna uppvisar många likheter och den föreslagna regleringen kommer i åtskilliga avseenden att råda bot på de problem som råder med dagens ordning. Reglerna om tvångsförsäljning vållar tillämpningssvårigheter. Dessa består bl.a. i oklarhet om vilka handlingar som skall delges och hur prövningen av en ansökan om tvångsförsäljning skall handläggas. Ett klarläggande av de praktiska aspekterna av tvångsförsäljningen vore därför bra. En annan fråga som är aktuell är vad som ingår i form av utrustning m.m. när en bostadsrätt säljs. Det finns inte någon motsvarighet till reglerna om fastighetstillbehör och det ger upphov till stridigheter i samband med att förvärvaren skall få tillgång till bostadsrättslägenhe- ten. Begreppet skild från lägenheten vållar också tillämpningsproblem. Regeln tjänar som utgångspunkt för beräkningen av den s.k. sex- månadersregeln. Det är oklart vilken dag fristen skall löpa i från och om den omfattar förpliktelser som har förfallit till betalning under fristens gång eller som avser . I samband med detta kan även frågan om ansvarfördelningen mellan köpare och säljare visavi föreningen nämnas. Att avgöra när föreningen har underrättats om nyttjanderättsövergången kan ofta vara svårt. Vi föreslår att reglerna om exekutiv försäljning och tvångsför- säljning av bostadsrätter i huvudsak anpassas till de regler som gäller för exekution i fast egendom. gällande regler för utmätning och exekutiv försäljning av bo- stadsrätter är de som gäller för lös egendom i allmänhet. Dessa regler har visat sig vara i viss mån otillräckliga vad gäller bostadsrätter. Vid våra kontakter med företrädare för och kronofogde- myndigheter har det framkommit att den praktiska handläggningen i åtskilliga avseenden liknar fastighetsexekutionen. Dessa förhållanden talar, enligt vår mening, för att det behövs en klarare reglering av det exekutiva förfarandet beträffande bostadsrätter. Olika lösningar är i och för sig tänkbara. De nämnda likheterna med det exekutionsrättsliga förfarandet beträffande fast egendom är stora. Vårt förslag att införa inteckningar för bo- stadsrätter ökar likheterna ytterligare. Det ter sig därför naturligt att även vad gäller det exekutiva förfarandet ta de fastighetsrättsliga reglerna som utgångspunkt för våra förslag. Reglerna om tvångsförsäljning trädde i kraft . De tillkom i avsikt att skapa en större enhetlighet mellan tvångsförsäljning efter förverkande av bostadsrätten och exekutiv försäljning. Det ligger inte inom ramen för våra direktiv att göra någon översyn av reglerna i 8 kap. BRL om tvångsförsäljning av bostadsrätt. Vad som däremot aktualiseras är att se till att dessa även i fortsättningen i huvudsak överensstämmer med vad som gäller för exekutiv försäljning. Vi föreslår att det införs en presumtionsregel motsvarande den i 4 kap. 24 § UB för utmätning i bostadsrätt. Utmätning i bostadsrätt skall säkerställas genom meddelande till bostadsrättsregistret och en bostadsrätt skall anses utmätt om ett beslut om betalningsfastställelse har meddelats. Vi föreslår slutligen en särskild reglering av förmånsrätten. Införandet av en presumtionsregel Som framgått av avsnitt 20.1.1 gäller beträffande förhållandet till tredje man vid utmätning av bostadsrätt reglerna i 4 kap. 18-19 §§ UB. Någon motsvarighet till de presumtionsregler som tillämpas vid utmätning av fast egendom (4 kap. 24 § UB) eller registrerade skepp och luftfartyg (4 kap. 18 § andra stycket UB) finns inte. Dessa presum- tionsregler har som utgångspunkt att utmätning får ske om gäldenären är registrerad som ägare till egendomen, om det inte framgår att denna tillhör någon annan. När nu en offentlig registrering av bostadsrättsin- nehavare införs kan utmätningsförfarandet underlättas även beträffande bostadsrätter. Vi föreslår därför att det införs en presumtionsregel av liknande slag som de ovan nämnda. Av bestämmelsen bör det framgå att en bostadsrätt anses tillhöra gäldenären, om denne är registrerad som bostadsrättshavare i bo- stadsrättsregistret. Vi har i avsnitt 6.1. föreslagit att en överlåtelse av en bostadsrätt, på samma sätt som vid överlåtelse av fast egendom, skall gälla mot överlåtarens borgenärer i och med det skriftliga över- låtelseavtalet. Detta innebär att presumtionen för vem som är in- nehavare bör kunna brytas av att en tredje man med hjälp av i första hand ett överlåtelseavtal kan visa att han har förvärvat bostadsrätten. På motsvarande sätt bör utmätning av en bostadsrätt kunna ske trots att en tredje man är registrerad som innehavare i bostadsrättsregistret. Detta förutsätter att det framgår att bostadsrätten tillhör gäldenären. Vad gäller förutsättningarna för utmätning är beneficiereglerna i 5 kap. 1 § UB tillämpliga beträffande bostadsrätter till lägenheter som tjänar som gäldenärens stadigvarande bostad. Detta gäller dock inte om den fordran som ligger till grund för utmätningen är förenad med panträtt i bostadsrätten. Något motsvarande skydd finns inte för fastighetsägare. Vårt uppdrag är att stärka bostadsrätternas kredit- värde. Detta skall i första hand ske genom förslag om införande av ett bostadsrättsregister och ett nytt system för pantsättning av bostads- rätter. Eftersom beneficiereglerna inte påverkar möjligheterna att utmäta en pantsatt bostadsrätt, får frågan om reglernas tillämplighet i övrigt anses ligga vid sidan av vårt uppdrag.