sou · GMB325d2 · 1999-01-01 00:00:00 — Bostadsbolagen har bl.a. för stärkt sin för valtning och kommunen har förbättr at tillgängligheten till sin service. Bostadsför etagen och kommunen har tagit initiativ. Boendemedverkan har varit begränsad. Målsättning en har som i de andra fallen varit att öka tr ivseln, öka kvarboendet och tryggheten i området. De ekonomiska insatserna har varit måttliga eller stora. Åtgär derna har resulterat i nöjdar e hyresgäster, men inte medverkat till öka t kvarboende. Statens, kommunernas och bostadsbolagens satsningar på genom- gripande omdaningar av miljonprogramsområdena i kostade , men KSL i konstaterar att de flesta problemen kvarstår även om ...och vad har kommunerna gjort? några kunnat lösas. Svår ast har varit att förändr a befolkningssam- mansättningen, attraktiviteten och den kommersiella servicen i områdena. De positiva erfarenheterna av för nyelsearbetet är att det har medverkat till en kreativ samverkan mellan kommunens för valt- ningar och insikten att boendemedverkan är viktig för ett l yckat resultat. Trots att gigantiska belopp har satsats på för nyelse fann KSL i till sin för våning att det ofta saknas utvärderingar av projekten eller så saknas en koppling mellan uppsatta mål och utvärdering av resultatet. star tade stad den så kallade ytterstadssats- ningen, som ska vara ett viktigt led i stadens arbete att bryta segre- gationen och möjlig gör a ökad delaktighet oc h brukarinflytande. Det övergripande målet är a tt skapa rättvisa levnadsvillkor i hela staden. Ytterstadssatsningen är både ett socialt oc h fysiskt projekt. På kort sikt innebär det att arbetet får en tyngdpunkt på fysiska åtgär der i närmiljön, att komma till rätta med de mest akuta bristerna i närmil- jön. På lång sikt k ommer projektet att inriktas på att bryta de nega- tiva sociala strukturerna. Satsningen ska koncentreras till de mest utsatta områdena. Ett av ytterstadssatsningens delmål är a tt minska arbetslösheten i de utvalda stadsdelarna. Man har bl.a. inrättat projektet stadskonsult, som består av arbetslösa ar kitekter och ingenjör er boende i de utvalda stadsdelarna. Projektet sker i samarbete med . Vid entreprenadupphandlingar för eskrivs att arbetslösa i de aktuella stadsdelar na ska ha för eträde till de arbets- tillfällen som skapas. Arbetsmetoden i ytterstadssatsningen utgår från a tt det är de boen- de i de utvalda stadsdelarna som ska bestämma hur deras stadsdel skall förändr as och utvecklas. Ytterstadssatsningens verksamhet startade med att boende och verksamma i stadsdelen inbjöds till öppna möten där tema t var stadsdelens för nyelse. Mellan 100 och 300 boende deltog i dessa möten. I samtlig a stadsdelar startades samverkansgrupper som i sin tur bildade arbetsgrupper. Omkring 3000 möten har g enomför ts med nästan 150 olika grupper. Sam- verkans- och arbetsgrupperna väcker för slag till åtgär der. Policyn är att inga andra för slag än de som grupperna gått igenom och tagit som sina ska läggas fram för beslut i Ga tu- och fastighetsnämnden som har det admininstrativa och organisatoriska ansvaret för ytter stads- satsningen. I samverkansgrupperna sitter boende eller verksamma i 116 ...och vad har kommunerna gjort? stadsdelen, inga representanter från för eningar eller dylikt. Man representerar sig själv. Detta har skapat en livlig demokratidiskus- sion. Beslut som avslagits kan formellt inte överklagas av samverk- ansgrupperna eller andra. Stadsdelsnämnderna har också fått en ökad betydelse i sammanhang et. Alla för slag som grupperna lägger ska nämnden yttra sig över innan beslut fattas av Gatu- och fastig- hetskontoret. Dessa är nu remissinstanser för ytter stadssatsningens centrala kansli. Stadens målsättning är a tt ytterstadssatsningens organisatoriska genomför ande ska övergå till stadsdelsnämnder na. har omkring 150 delprojekt presenterats, som näst intill samtliga handlar om fysisk för nyelse och upprustning i skilda bostadsområden. Allt ifrån badhus till streetbasketplaner och klätter- väggar. Staden har avsatt för ytter stadssatsning- en –1998. är ett tr e årigt EU-program, för lagt till Malmös äldr e innerstadsdelar. Det är det enda i . Inom EU finns 86 syster- program. I finns det två, ett i och ett i Ålbor g i . Syftet med är att få till stånd en för nyelse av en del av som präglas a v vikande attraktivitet, hög arbetslöshet, tillta- gande social oro och sviktande folkhälsa. Avsikten är att genom olika insatser vända den negativa sociala utvecklingen. Alla insatser ska ske i dialogform med de boende. I Urbanområdet bor 22 000 personer. Det finns ca 500 för etag inom området. Programmet innehåller flera projekt var av några är följande: Lokal näringslivsutveckling, Utvecklingscentrum Facklan. Ett för e detta industrihus byggs om med hjälp av arbetslösa i området. Genom direkt sponsring av byggaren har ett antal arbetslösa b ygg- nadsarbetare, i huvudsak flyktingar från Bosnien, erhållit projekt- anställningar hos NCC. Denna grupp har alltså gått från socialbi - dragsberoende till anställning på den öppna arbetsmar knaden. Projektet för etagsrådgivning är ett samarbete mellan , KOOPUtveckling och Nyför etagarcentrum. Per- soner bosatta inom Urbanområdet kan få råd oc h stöd för a tt star- ta för etag eller kooperativ. Verksamheten vänder sig också till befintliga för etag i området. ...och vad har kommunerna gjort? Fyra informationskontor/mötespla tser har startats. Varje mötes - plats drivs av en projektledare, som själv är bosa tt i området. Två mötespla tser driver boendeför eningar: Sofielunds Folkets Hus-för - ening respektive Möllevångsgruppen. Verksamheten på mötespla t- serna ser olika ut, allt efter de boendes behov. utvecklas till ett kultur- och mediacentrum, i samarbete med de boende via den lokala mötespla tsen. Ett antal projekt med inriktning på miljöfråg or är i gång , bl.a. har etablerat verksamhet i ett delom- råde inom Urbanområdet. Projektet och Mångfald är ett kompetensutvecklingspro- jekt för akademiker med icke-svensk bakgrund. borgs stads koncernbolag äger och för valtar via sina dotterbolag 73 000 lägenheter. Koncernbolaget har som målsättning a tt skapa för utsättningar för människor i sina bostadsområden att ta makt över sin vardag och själva utveckla sin välfär d. De koncentrerar sina insatser framför allt till de segregerade bostadsområdena. Tillsammans med de männis- kor som bor i dessa stadsdelar driver de en utveckling som gör det möjligt a tt skapa nya demokratiska strukturer som stämmer med lokala förhållanden oc h med dem som bor i stadsdelen. I kraft av koncernens storlek och inom ramen för dess verksamhet har de möj - lighet att initiera sysselsättnings- och utbildningsinsatser i områden där detta är extra nöd vändigt. Det gångna år et har därför i hög g rad präglats av ett genomgri- pande och intensivt utvecklingsarbete i dotterbolagens regi. I Gård- sten, som brottats med stora problem, har ett nytt lokalt dotterbolag byggts upp, Gårdstensbolaget. Bolaget har en okonven- tionell för valtningsorganisation och påbörja t har ett arbete med att skapa nya samhällsstrukturer genom ett gränsöv erskridande arbets- sätt i lokalsamhället. I , som har många likheter med , har koncern- bolaget genomför t projektet , som bl.a. omfat- tat en totalinventering av stadsdelen, inbjudit de boende i området och andra, delvis otraditionella aktör er, att tillsammans formulera en vision om framtidens . Projektet visar vidare att de problem som finns i stadsdelar som inte kan lösas på tr aditionellt sätt, utan här behövs n ya lösning ar, nya samverkansformer och nya aktö - rer. Framför allt behövs de erf arenheter och kunskaper som de som 118 ...och vad har kommunerna gjort? bor i området har. kommer alla de idéer som vuxit fram et att samlas upp och bilda plattform för ett nytt . Eriksbo och Holma – två stadsdelar som bytt kurs Det finns flera framgångsrika exempel på hur bostadsområden har lyckats vända en negativ utveckling. Vi ska här beskriva två: Eriksbo i borg och Holma i . I Eriksbo har man, genom en stark kooperativ rör else bland de boende och med en nära samverkan med bostadsför etaget, lyckats nå bra resultat. Eriksbo byggdes i början oc h det dröjde inte länge för rän problemen i stadsdelen började hopa sig: tomma lägen- heter, oansvarigt beteende hos en del boende, brister i utemiljön oc h byggnadstekniska problem. Men hände någ ot. En grupp boende tog initiativ till ett förändr ingsarbete som syftade till att de skulle ta ett stör re ansvar för sitt boende . bil- dade de boende Eriksbo kooperativa för ening, EKF. Kooperativets huvuduppgift skulle vara att arbeta för a tt hålla nere boendekostna- derna genom ett deltagande i för valtningen. Dessutom ville man stödja för eningslivet i stadsdelen. , en av eldsjälarna i Eriksbo, beskriver det avgör ande genombrottet i deras arbete i antologi återerövr a vardagen (SOU 1996:146): Bland hyresgäster na var det mång a som gett upp och vill här i- från. v ar av läg enheterna tomma. Området var nästan inte alls underhållet; tak en läckte, fönsterbåg arna rutt- nade, tvättstug orna fungerade dåligt. dr ev vi på för a tt få stör re inflytande på för valtningen av området. Er iksbo gick back, hyresför lusterna var åtta miljoner . Politikerna i kommunen sa, enligt vad jag hör t, ja, låt dom ta skiten då. Då f ick vi ny kraft. som jag fick lite kalla fötter. Ett gäng ama törer skulle för - valta tusen läg enheter. sker omfattande förändr ingar av Eriksbo. Den nya fastighetsägaren iscensatte en genomgripande omdaning av stadsdelen i samarbete med EKF. Den yttre miljön för - ändrades radikalt. Alla lägenheter renoverades, varav vissa byggdes om fullständigt och fasaderna fick en ansiktslyftning. Insatserna gav märkbara resultat, vilket inte minst hyresbelägg- ningen visade. Men allt var dock inte positivt. En del misstag från 60-talsplaneringen upprepades. Lägenhetsför delningen blev återigen statisk och de boendes engagemang i sina gårdar tillvaratogs inte.13 ...och vad har kommunerna gjort? som de boende började se konkreta resultat av EKF:s arbete, kom de kommunala nedskärningarna att bli kännbara i stads- delen. Detta hot möttes med a tt de boende började bilda för eningar. När deras hotades av nedläggning bildades Eriksbo park- för ening, som tog över ansvaret för dr iften. Den kommunala skolan i stadsdelen fungerade inte tillfredsställande, enligt många barnfa- miljer. Missnöjet med skolan var det vanligaste motivet till att dessa familjer flyttade från stadsdelen. Resultatet blev att man startade en kooperativ skola . Skolan blev en framgång, men till priset av en för djupad polarisering mellan svenska barn och barn med utländsk här komst. Tyvär r har farhåg orna om en vit, segregerad skola delvis besan- nats. Det finns betydligt fler invandrarbarn i Eriksboskolan än på Lärjesk olan. Vi har i för sig besökt samtlig a föräldr ar och barn och defintivt inte tittat på om de haft ett exotiskt efternamn, men å andra sidan har vi ju gjort all information på sv enska. Det har naturligtvis gjort att vi haft svår t att nå alla g rupper, t.ex. de arabiska.14 Det senaste kooperativa tillskottet är , som är en konsu- mentkooperativ livsmedelsbutik. Affärsidén är br a varor till bra pri- ser.15 För a tt ytterligare främja de boendes ekonomi har EKF tagit intryck av självför valtningsprojektet i Holma och delegerat en del av fastighetsarbetet till de boende, som i gengäld får en hyressänkning. gjorde en utför lig beskrivning av självför - valtningsprojektet i Holma i delbetänkandet Egenmakt (SOU 1996:177). Därför ska vi i detta sammanhang endast summer a det väsentligaste. Holma, beläget strax utanför centr ala är i likhet med Eriksbo ett miljonprogramsområde som uppför des i början av 1970- talet. i hade planer ingsansvaret vid uppför an- det av stadsdelen. I Holma blev snart den sociala utvecklingen mycket negativ. Det handlade om vandalisering, hög omf lyttning, otrygghet och anony- mitet med medföljande stor a sociala problem. Situationen syntes hopplös. Inom det kommunala fastighetsbola- get, , växte insikten om att lösning arna på pro- blemen inte låg i vad de själva och andra allmännyttiga bostadsför e- tag prövat tidigare. De insatser som tidigare gjorts i det fysiska kapi- talet (fysiska miljön) löste inte pr oblemen. De boende måste mobili- 13Birgit Modh, Lokalt engagemang och bebyggelsförändr ingar i Eriksbo, 1997 14Att återerövr a vardagen SOU1996:146 15EKA Livs beskrivs ingående i vår under lagsrapport möjligheter i stor stadsom- råden, SOU 1996:54. 120 ...och vad har kommunerna gjort? Det sociala kapitalet behövde stim uleras och för stärkas. Men för troendet för MKB hos de boende var dåligt. Det gällde alltså a tt skynda långsamt. Processen måste ske på de boendes villkor. Varje hyresgäst fick ett personligt besök i ett för sök a tt återskapa en jäm- lik dialog. Arbetet bar frukt. I Holma finns en väl fun - gerande självför valtning som berör cir ka av hushållen. Denna bygger på ett avtal mellan MKB och Hyresgästför eningen i Södr a som ger de boende möjligheter a tt sköta vissa delar av fastighetsför valtningen själva. De vanligaste uppgifterna som omfat- tas av självför valtningen är skötsel a v utemiljö oc h inre städning. För den enskilde h yresgästen fastställs hyran på vanligt sätt genom en förhandlingsöv erenskommelse. Därefter prissätts de olika för valtningsuppgifterna som hyresgästerna själva kan stå för . Detta ökar oc kså kunskaperna hos hyresgästerna om kostnader i området. Det blir därmed också ett ekonomiskt incitament till varsamhet och ansvarstagande för andr a boende. Självför valtningen i bostadsområdet har medför t mycket påtagliga positiva effekter för såväl den fysiska som den sociala mil - jön. Den sociala kontrollen i området har öka t avsevärt. Detta har i sin tur inneburit att trygghet och trivsel öka t. En annan och mycket viktig effekt har varit hyresgästernas möj - ligheter att påverka sina egna boendekostnader. Den sammanlagda återbetalningen kan högst uppgå till 35 pr ocent av den preliminära hyran. En utvärdering av självför valtningen som gjorts är öv erraskande positiv. Oavsett om man som boende deltog eller inte var så många som positiva eller mycket positiva till självför valtning- en.16 som har bott i /Kroksbäcksområdet , tycker att för nyelsearbetet har varit framgångsrikt: Självför valtningen har inte bara medför t att bostadsbolaget och vi hyresgäster sparar pengar, det har också gjor t att vi som bor här känner stör re ansvar för vår t område: om jag ser ett papper ligga på gården plockar jag upp det och ungarna för stör inte den rabatt som deras egen mor har grävt i.17 De boende i Holma tycker följaktlig en att självför valtningen inne- burit ett lyft för området oc h de själva, men för söket har också visat sig ge positiva ekonomiska effekter. Våra beräkningar av de ekono- miska effekterna av självför valtningsför sök et visar att kostnaderna Ur Utvärdering av utvecklingsinsatser i projektområdena Kroksbäck, Holma, och Persborg. 17Att återerövr a vardagen, SOU 1996:146, s.13. SOU 1998:25 ...och vad har kommunerna gjort? har minskat med uppskattningsvis för b l.a fastig- hetsbolaget, kommunen och andra samhällsaktör er.18 Den återbetalning av hyran som självför valtningen gav de enga- gerade hyresgästerna kom sedermera att räkas som en skattepliktig ersättning. vill underlätta framväxten av olika former av självför valtning. Vi för de därför fr am ett för slag om en lag om självför valtning som knyts till hyresförhandlingsla gen. Lagför slaget innebär i korthet att om minst hälften av de boende i ett flerfamiljshus eller bostadsområde så kräv er skall de ha möjlighet a tt bilda en för ening för självför valtning. Regeringen uppmärksamma- de vårt och initiativ och presente- rade en proposition där man gjorde vissa för tydliganden i kommu- nalskattelagen. Stat och kommun har satsat mycket stora belopp för a tt motverka segregationen . Dock vore det för - mätet att hävda att resultaten av satsningarna står i relation till de ekonomiska insatserna. Satsningarna har inte för mått att påverka de grundläggande orsakerna till segregationen och de problem som föl - jer i dess spår. Förändr ingarna har dessutom visat sig ha ytterst begränsad varaktighet. Det betyder emellertid inte att satsningarna har varit helt igenom resultatlösa. Erfarenheterna visar att många av satsningarna effektivt förhindr at en fortsatt negativ utveckling. Satsningarna har uppskattats av invånarna och ofta medverkat till en konstruktiv samverkan mellan flera offentliga och kommersiella aktör er. Att de genomgripande förändr ingarna har uteblivit kan delvis för - av att samtliga statliga satsningar har kännetecknats av brist på långsiktighet, kontinuitet och samordning. Det sammanhänger i sin tur med vaga mål för sa tsningarna. Målen har ofta varit ensidigt inriktade mot specifika insatser såsom fysiska eller sociala åtgär der. Vi finner sällan en genomtänkt strategi och målprecisering. Med reservation för ett fåtal undanta g har flertalet projekt, som finansie- rats genom statliga bidrag, varit isolerade för eteelser i respektive stadsdel. Projekten har inte utgjort en del av en längre insatskedja för att vända utvecklingen i en hel stadsdel, utan har vanligtvis begrän- sats till gårdsupprustning, gemensamhetslokaler eller insatser för ungdomar, invandrare, handikappade etc. 18 Egenmakt SOU 1996:177, s. 118. 122 ...och vad har kommunerna gjort? Samordningsbristerna på statlig nivå har varit betydande. För nyelsebidraget och boendeservicebidraget, som existerade parallellt, samordnades i stort sett aldrig, trots att bidragen hade snarlika syften. Om det fanns en ambition att arbeta med långsiktig- het och kontinuitet hos de bidragsgivande organen, så har detta inte underlättats av de ständiga omorganisationer flera av dessa organ genomgick. Insatserna har heller inte samordnats med satsningar som genomför ts av andra myndigheter. Det finns fortfarande myck- et att önska vad gäller samordningen mellan statliga insatser i utsat- ta stadsdelar. Någon organiserad samordning mellan departement inom eller myndigheter som sysslar med dess frå- gor existerar inte. Den allvarligaste kritiken riktar vi mot flertalet av de statliga stöd - insatserna, för den näst intill totala a vsaknaden av uppföljning oc h utvärdering av de genomför da satsningarna. Endast boendeservice- bidraget har på ett tillfredsställande sätt följts upp oc h utvärderats. Tyvärr är erfarenheterna likartade från de projekt som haft enbart en finansiering. Detta är upprör ande. För st satsar stat och kommun miljardbelopp på tusentals enskilda projekt, sedan visar man ett högst mediokert intresse för r esultaten. Detta leder givetvis till för luster, dels för lorar stat och kommun i för troende, dels har unika kunskaper och möjligheter gått för lorade, som hade varit ett värdefullt bidrag till ett fortsatt arbete mot segregation. Trots en uttalad vilja från de offentliga aktör erna att engagera de boende i för nyelse- och förbättr ingsarbetet i de utsatta stadsdelarna, så kan vi konstatera att detta har varit mindre framgångsrikt. Ofta har de boende blivit inbjudna att delta på tjänstemännens oc h politiker- nas villkor. Där har de boende fått sig till livs stadsdelens problem och möjligheter, varefter de har fått ge sitt godkännande till de pla- nerade insatserna. Det går därför inte a tt hävda att de statliga sats- ningarna har medverkat till en demokratisk process i de utsatta stads- delarna, vilket i sig skulle ha varit ett värdefullt tillskott i dessa stadsdelar där demokratin går kräftgång . Bidragsreglerna har ytterli- gare för svårat en sådan process. Dels krävdes gedigna kunskaper för att söka bidr agen, dels var tidsperioden för ansökning arna ofta begränsade, vilket ledde till att ansökningsförf arandet forcerades fram. Det allt överskuggande problemet i dessa sammanhang har dock varit att de boende inte har givits reell makt, vilket har visat sig vara ett grundläggande villkor för ett fr amgångsrikt förändr ingsar- bete. Förändr ingsarbetet med självför valtning i stadsdelarna visar detta entydigt. Äv en stads så kallade ...och vad har kommunerna gjort? ytterstadssatsning betonar ett reellt inflytande för de boende , som kanaliseras genom en form av direktdemokrati. Invånarnas engagemang är en till synes ovärderlig resurs som måste hanteras med stor varsamhet. Engagemanget kan nämligen snabbt falna om ansvar och makt inte går hand i hand. Ett ständigt tillflöde av stöd oc h kunskaper är också nöd vändigt för a tt hålla engagemanget brinnande. Men inte ens det stör sta engagemang kan ersätta en eftersatt fastighetsför valtning, bristfällig polisverksamhet eller dålig skola och barnomsorg. Detta ska villkorslöst fung era. Förändr a genom gemenskap Gemenskap är ett ofta åter kommande mål för de åtgär der som staten och kommunerna initierar i de utsatta stadsdelarna. Genom ökad gemenskap tror man sig kunna komma till rätta med bristande soci- ala strukturer bl.a. genom att medverka till social för nyelse. Gemenskap bli härigenom en motkraft till segregation och det som följer i dess spår: otrygghet, passivitet, ensamhet och anonymitet. I flera studier ifrågasätts boendegemenskapens existens och bety- delse. Åk e lanserade begreppet storstadskultur i sin avhand- ling För ortsliv, som är ett för sök a tt åskådlig gör a den moderna, urba- na människan eller om man så vill – stor stadsmänniskan. Det som karaktäriserar storstadsmänniskan är hennes lösa oc h snabbt förän - derliga liv. Hon är beroende av fler människor för a tt tillfredsställa sina behov. Familjen har blivit livets centrala enhet och den fasta punkten i tillvaron, makarnas inbör des relationer har öka t i betydel- se i takt med uppkomsten av ett lösar e och geografiskt utspritt, soci- alt nätverk. För stor stadsmänniskan har grannskapet för lorat sin betydelse för flertalet livsfunktioner, enligt . Orsaken till detta är att indus- trisamhällets ekonomiska och sociala struktur helt enkelt erbjuder storstadsmänniskan att agera i ett otal olika livsfärer och inte enbart i det stora grannskapet. en , docent i socialt arbete i borg, propagerar för a tt det är hög tid a tt gör a upp med idén om den lokala gemenskapen. Han ställer sig frågan om det stora grannskapet, bostadsområden eller stadsdelar, kan beskrivas som grannskap i den meningen att människor där känner varandra och upplever att de ingår i en gemen- skap. Invånarna har ingen gemensam verksamhet eller kultur som binder dem samman. Snarare är det så a tt bostadsområdena mer är en del av staden, än en sluten gemenskap. för nekar dock inte grannskapets betydelse för människ or, men han vill hellre att vi 124 ...och vad har kommunerna gjort? fokuserar intresset till vad han kallar för det lilla g rannskapet, dvs. trapphuset, gatstumpen eller gården. Och det är en ni vå som – när den inte fung erar – ställer till stora problem för människ or. Mång a av de stör ningar och konflikter som är för orternas vär sta problem återfinns på det lilla g rannskapets nivå.19 , som har utvärderat ett gemenskapsprojekt i i , menar att det är ett ytterst problematiskt mål att vilja skapa gemenskap. Danvall anser att grannskapsarbete måste inrikta sig på att i mindre utsträckning för söka ska pa denna omfattande gemenskap, vilket kräver en uppgör else med tron på allaktivitetshus som dunderhonung. Men i likhet med en , menar att det uppenbart finns ett behov av någon form av konsekvent och långsiktigt samhälleligt stöd för a tt trygga vissa gruppers behov av att bygga upp inbör des kontakter.20 Sociologen hävdade r edan att människor inte önskade sig ökad k ontakt med grannar. Tvärtom framträder hos flertalet en benägenhet att isolera sig från grannar, att vilja ha en egen täppa att pyssla med och att hålla på familjens orör d- het, att slippa alltför m ycket kontakt med omgivningen.21 Flera andra studier fastställer att bostadsområdet hade liten betydelse med avseende på de djupare, sociala relationerna.