sou · GMB38d3 · 1999-01-01 00:00:00 — Beslut , A 18-96; Vin Aktiebolags ansökan om överp rövning av Systembolaget Aktiebolags beslut att avvisa produkten del Oro i förpackningen Tetra . Systembolaget, som hade hävdat att förpackningen främjade dagli g konsumtion, åberopade till stöd för sitt beslut både etiska skäl oc h folkhälsoskäl. Enligt bolaget var beslutet berättigat enligt artikel 36. gjorde gällande att förpackningen va r miljövänl ig samt att nämnden tidigare hade godkänt en produkt i liknande förpackning (jfr A 6-96). biföll ansökan och beslutade således at t produkten del Oro förpackad i en Tetra inte skull e avvisas från Systembolaget AB:s sortiment. Nämnden fann att bolagets beslut stred mot det i artikel 30 i Romfördra- get uppställda förbudet mot kvantitativa importrestriktioner eller åtgärder med motsvarande verkan. Nämnden konstaterade att åtgärden att avvisa produkten på grund a v dess förpackning inte framstod som objektivt motiverad och därför int e nödvändig för att tillgodose de skyddshänsyn som hade åberopats . Nämnden fann därför att Systembolagets åberopade etiska skäl oc h folkhälsoskäl i detta fall inte kunde hänföras till sådant undantag frå n artikel 30 som anges i artikel 36. Beslut , A 19-96; Bryggeri Aktiebolags ansökan om överp rövning av Systembolaget Aktiebolags beslut att avvisa produkten . Systembolaget hade förklarat att offertbedömningen grundas på pris , sensoriskt bedömd kvalitet, tillgänglig volym, beräknad kundefterfråga n och kundacceptans. Vid en samtidig bedömning av 56 produkter hade placerats på plats 43. Endast 16 produkter hade köpts in . hade gjort gällande att fyllde ett behov bland kunderna på grund av det ökade intresset för asiatisk mat. Nämnden menade at t inte i tillräcklig utsträckning utnyttjat de möjligheter so m erbjuder för att få en produkt placerad i grundsorti - mentet eftersom inte hade ansökt om testförsäljning. Systembo- laget AB:s beslut kunde därför inte uppfattas som en slutlig avvisning. Beslut , A 22-96; Aktiebolags ansökan o m öve rprövning av Systembolaget Aktiebolags beslut att avvisa produkten . Systembolaget hade förklarat att produkten avlistats från sortimentet på grund av att Gewürtztraminer sålt i endast . gjorde gällande att man inte känt till kravet på minst a försäljningsvolym om och att besl utet stred mot regler om tillgång till marknaden för alla producenter. Nämnden konstaterade att enligt avtalet med staten skall bedriva sin verksamhet utifrån bl.a. ekonomiska hänsyn. Nämnden, som inte fann anledning att ifrågasätta volymgränsen som sådan, menade att den aktuella föreskriften innebar en likabehandling av produkter och att den därför inte va r diskriminerande. Beslutet stred inte mot artikel 30 i . Beslut , A 23-96; Bryggeri Aktiebolags ansökan om överp rövning av Systembolaget Aktiebolags beslut att avvisa produkten 1995. Systembolaget hade till stöd för beslutet om avvisning anfört följande. Offertbedömningen grundas på pris, se nsoriskt bedömd kvalitet, tillgänglig volym, beräknad kundefterfrågan och kundacceptans. Amiral kom på 48 plats i den provning den deltog i. Endast 16 produkter hade köpts in . hade gjort gällande att produkten skulle tas in regionalt i grundsortimentet då den riktade sig till män i åldern 3040 bosatta runt . Enligt kunde blindprovningen ifrågasättas på grund av att den lokala imagen och etikettens utformning inte ingick i bedömning- en. Nämnden menade at t inte i tillräcklig utsträckning utnyttjat de möjligheter so m erbjuder för att få en produkt placerad i grundsorti - mentet eftersom inte hade ansökt om testförsäljning. Systembo- laget AB:s beslut kunde därför inte uppfattas som en slutlig avvisning. har nämnden fattat ca nio avgöranden (t.o.m . november månad 1997). Av dessa har några rört avlistning på grund av att en produkt inte sålt tillräckligt hög kvantitet , se A 2-97 och A 3-97. I dessa fall har nämnden godkänt avlistningen på i huvudsak de skäl som anfördes i A 22-96. Ärendena A 4-97, 8-97, 11-97 har rö rt affärsmässiga hänsyn, närmare bestämt frågan om marknads - andelar. I samtliga fall hade de avlistade produkterna under utvärderingspe- rioden sålt den mängd som krävdes i minsta försäljningsvolym men int e uppnått erfordrad marknadsandel. På skäl huvudsakligen som i ärende A 15-96 biföll ansökningarna. Några ärenden har rört avvisning på grund av att produkten int e godkänts vid offertbedömningen, A 7-97, 15-97, 16-97 och 18-97. I dessa fall har nämnden bedömt Systembolaget AB:s beslut som icke-slutligt på i allt väsentligt de skäl som anfördes också i A 19-96. IV Överväganden och förslag 18 Analys av gällande ordning Enligt direktiven skall utredaren klargöra innebörden av reglerna fö r Systembolaget AB:s produkturval när det gäller bolagets möjligheter at t avvisa produkter med hänvisning till bl.a. produktens förpackning , marknadsföring och produktinformation. I detta kapitel prövar utredningen kriterier för produkturval och analyserar det sammanhang i vilket detaljhandelsmonopolet verkar. Systembolagets detaljhandelsmonopol kvarstår efter tillträde till EU. Anledningen till att i förhandlingarna med EU drev bibehållan- det av detta monopol var önskemålet att säkerst älla möjligheten att föra den restriktiva alkoholpolitiken så långt det är möjligt inom det nya systemet. Det finns fortfarande en övertygelse om att tillgängligheten är av avgörande betydelse för konsumtionen av alkoholdrycker. Det har visats i ett flerta l undersökningar att om tillgängligheten av alkohol ökar så ökar ocks å konsumtionen och fler övergår då från ett bruk till ett missbruk. De argu- ment som åberopas för detaljhandelsmonopolets bibehållande är allts å alkoholpolitiska. Detta har kommit till uttryck i den övergripande princip som gäller för detaljhandeln, nämligen att Systembolagets verksamhet skall utövas så att samhälleliga, sociala och medicinska skadeverkningar av alkoholkonsumtionen i möjligaste mån förebyggs. Bolaget har betona t principen också vid tolkningen av avtalets regler för produkturval inklusive avtalets förhållande till EG-rätten. Medan Systembolaget alltså har betonat sitt alkoholpolitiska ansvar har fattat sina avgöranden utan direkt beaktand e av sådana skäl. Företrädare för nämnden har förklarat att alkoholpolitiska överväganden inte kan göras inom ramen för nuvara nde ordning. Nämndens avgöra nden är formella och betonar gemenskapsrättens regler om fri rörli ghet för varor. I den mån artikel 36, som medger undantag frå n förbudet mot kvantitativa importrestriktioner eller åtgärder med motsvaran- de verkan som sådana restriktioner, åberopas i nämndens avgöranden har Analys av gällande ordning den inte ansetts tillämplig. Den praxis som utvecklat i bl.a. Cassis de Dijon-målet berörs inte. Den svenska alkoholpolitiken har till den del den berör detaljhandel n som en följd av praxis luckrats upp. Anpass- ningen till gemenskapsrätten har i vissa fall uppenbarligen försvårat fö r Systembolaget att uppnå huvudsyftet med monopolet på detaljhandel med spritdrycker, vin och starköl, att begränsa tillgängligheten på sådan a drycker. Tillämpningen av reglerna i avtalet mellan staten och Systembolaget om Systembolagets produkturval har främst genom Alkoholsortiments- nämndens praxis kommit att röra frågan huruvida Systembolagets enskilda beslut står i överensstämmelse med gemenskaps rätten. Mot bakgrund härav skall inledningsvis beröras avtalets förhållande till gemenskapsrätten. Enligt 5 kap. 1 § första stycket alkohollagen skall det för detaljhandeln med spritdrycker, vin och starköl finnas ett aktiebolag ägt av staten. Detta bolag är . Bestämmelser om detaljhandelsbolagets verksamhet och drift samt om särskild kontroll från statens sida skall tas in i ett avtal som upprättas mellan staten och bolaget (5 kap. 1 § fjärd e stycket). Som har redogjorts för har detta avtal tillkännagett s genom publicering i svensk författningssamlig (SFS 1994:2049). Detta har skett i syfte att tillgodose önskemålet från att reglerna om bl.a. produkturvalet skall vara förutsägbara och lättillgängliga. Avtalet har inte getts någon särskild konstitutionell status; det är inte fråga om en författning och avtalsvillkoren har inte heller annars fått någon statsrättslig betydelse. innehåller ingen föreskrift som anger att endast viss a ageranden i vissa former i medlemsstaterna faller under förbudet i artikel 30. Det avgörande är at t det föreligger någon slags åtgärd, vars verkningar motsvarar en kvantitativ restriktion (jfr Dassonville-domen). Med åtgärder förstås inte bara nationella föreskri fter utan också förvaltningsmässigt eller genom lagstiftning införda normer, förvaltningsmässiga förfaranden oc h varje handling som härrör från ett offentligt organ, (Quitzow, Fri a varurörelser i den Europeiska gemenskapen, 1 upplagan, 1995, s. 127 ff.). I Buy Irish fallet ansåg att den till intet förpliktand e uppmaningen från en kvasioffentlig stiftelse att köpa irländska varo r utgjorde en åtgärd med motsvarande verkan som en importrestriktion . Uppmaningen kunde nämligen påverka handelsutbytet, och därmed kunde kampanjen ha en med kvantitativa restriktioner jämförbar effekt. De t förhållandet att k ampanjen inte innehöll några tvingande element hindrade Analys av gällande ordning inte att artikel 30 var tillämplig. Enstaka förvaltningsåtgärder kan betraktas som åtgärder liksom också offentliga organs rättshandlingar av privaträtt- slig natur. Även rättstillämpande verksamhet eller offentliga organ s underlåtenhet att fatta beslut inryms. Det har ingen betydelse för tillämp- ningen av förbuden i artikel 30 att en åtgärds handelshindrande verkan är begränsad eller har liten ekonomisk betydelse. Även verkningar som träffar endast enstaka näringsidkare omfattas av förbudet. Avtalet mellan staten och Systembolaget måste i stora delar, utform- ningen till trots, anses utgöra en offentligrättslig reglering. Avtalet härrör från staten och skall tillämpas av ett statligt monopolbolag. Bolaget måste i detta sammanhang ses som en del av staten. Härtill kommer att avtalet tillkommit som en följd av en föreskrift i lag (5 kap. 1 § fjärde stycke t alkohollagen). Om avtalet i den del det rör produkturvalet hindrar import eller den fria varuhandeln, bör dess tillkomst där för i sig enligt utredningens mening utgöra en åt gärd med motsvarande verkan i den mening som avses i artikel 30. Avtalet skulle dock kunna rättfärdigas enligt artikel 36 eller med hänsyn till s.k. tvingande hänsyn så som de har utvecklats av EG - domstolen. Det skall dock anmärkas att i Franzén-dome n inte karaktäriserat avtalet, än mindre kritiserat det. I Franzén-domen prövad e de nationella bestämmelserna för detaljhandelsmonopolet och dess funktionssätt mot artikel 37. Anledningen till domstolens materiella prövning härvidlag var att artikel 37 är den specialbestämmelse som är tillämplig på statliga handelsmonopols utövand e av den ensamrätt de tilldelats. Domstolen konstaterade att den inverkan som andra nationella bestämmelser, vilka inte rör bolaget s funktionssätt även om de påverkar detta, har på handeln inom gemenskapen skall undersökas mot bakgrund av artikel 30 i fördraget (para. Domstolens domslut innebar, som redogjorts för i avsnitt 8.6, att varke n bestämmelserna om detaljhandelsmonopolet eller dess funktionssätt verkade diskriminerande i strid med artikel 37. De gemenskapsrättsliga reglerna är i fö rsta hand riktade till staterna och deras organ. Alla organ som har och utövar befogenheter av offentligrätt- slig natur, dvs. lagstiftande, dömande och rättst illämpande organ, skall följa gemenskapsrätten. Även enskilda rättssubjekt som har bemyndigats at t utöva myndighetsliknande funktioner hör dock till kretsen av förpliktade. Så har t.ex. en sammanslutning av apotekare som hade rätt att utfärda vissa etiska normer för sina medlemmar ansetts vara skyldiga att iaktta gemen- skapsrätten (C 266-267/87, [1989] ECR s. 1295). Enskilda rättssubjekt som kontrolleras av staten eller av myndigheter omfattas också av skyldigheten att i den kontrollerade verksamheten iaktta gemenskapsrätten. I Buy Irish fallet (C 249/81, Kommissionen ./. , [1982] ECR s. 4005) fann domstolen att en privaträttslig stiftelse, i vars styrelse företrädare för den irländska staten ingick och som ledde e n Analys av gällande ordning statsstödd kampanj för att främja den nationella ekonomin genom at t stimulera försäljningen av inhemska varor, var ett sådant organ som va r förp liktat att iaktta gemenskapsrätten. Näringsmässig verksamhet so m bedrivs i offentlig regi faller också som huvudregel inom fördraget s tillämpningsområde, liksom offentliga organs rättshandlingar av privaträtt- slig natur. Privaträttsliga subjekt som bedriver näringsverksamhet uta n inslag av offentligrättslig styrning omfattas naturligtvis inte av reglerna om fria varurörelser men däremot av konkurre nsreglerna i artiklarna 85 och 86. ägs av staten som också representeras i bolaget s styrelse. Bolaget bedriver en i lag monopoliserad verksamhet. Verksamheten regleras inte bara i lag utan också i ett särskilt avtal mellan staten och bolaget. Bolagets produkturval kan prövas av en oberoend e besvärsinstans. Bolagets eventuella vinst skall betalas in till staten. Enligt utredningens mening är det på grund av de nu anförda omständighetern a uppenbart att tillhör de subjekt som skall iaktt a gemenskapsrätten och ge den företräde om nationella bestämmelser strider däremot. Vid sitt produkturval skall Systembolaget enligt avtalet med staten beakta bestämmelsen i punkt 4. Sålunda gäller att urvalet skall vara sådant at t ingen favorisering sker av inhemska produkter; det får grundas endast på en bedömning av produktens kvalitet, särskilda risker för skadeverkningar av produkten, kundernas efterfrågan och andra affärsmässiga samt etiska hänsyn. Systembolaget har utformat närmare kriterier för produkturvalet i fråga om affärsmässiga hänsyn och kundernas efterfrågan. Av va d utredningen har anfört i det föregående följer att gemenskapsrätten om den strider mot avtalet skall ges företräde. Domstolen prövade i Franzén-målet inga beslut om produkturval. D e enskilda besluten rör inte detaljhandelsmonopolets funktionssätt i stort . Åtgärderna att avvisa eller att avföra alkohold rycker kan få en direkt verkan på handeln mellan medlemsstaterna. Enligt utredningens mening bör därför Systembolaget AB:s enskilda beslut om produkturval prövas i förhållande till fördragets bestämmelser om för budet mot kvantitativa importrestriktio- ner för varor och andra åtgärder med motsvarande verkan, dvs. artikel 30, samt undantagen från detta förbud i artikel 36 och i domstolens praxis. I det s.k. Keck-målet (se avsnitt 8.2.2 för en närmare redogörelse a v målet) drog en gräns mellan vad som kan anses vara produktreglering (product regulation) och vissa försäljningsarrangeman g (certain selling arrangements). Med produktreglering avses benämning, form, storlek, vikt, sammansättning, utförande, märkning och förpackning Analys av gällande ordning (designation, form, size, weight, composition, presentation, labelling, packaging). Föreskrifter eller åtgärder som kan anses utgöra produktregle- ring faller enligt domstolen inom tillämpningsområdet för artikel 30. Sådana åtgärder av en stat som rör vi ssa försäljningsarrangemang anses däremot falla utanför tillämpningsområdet för artikel 30 under viss a förutsättningar. Dessa förutsättningar är att föreskrifterna dels gäller lika för alla som bedriver handel på det nationella området, dels på samma sätt, rättsligt som faktiskt, påverkar marknadsföringen av nationella varo r jämfört med marknadsföringen av varor från andra länder. Slutligen skall före skrifterna inte ha till syfte att påverka importen. har funnit att nationella bestämmelser med t.ex. förbud mot försäljning til l förlust, föreskrifter om butikers öppettider, förbud för apotek att utanfö r apoteken göra reklam för varor som vanligtvis säljs på apotek, förbud mot TV-reklam för distributionssektorn, förbud mot att sälja modersmjölkser- sättning på andra försäljningsställen än apotek och förbud för andra ä n detaljhandlare med särskilt tillstånd att sälja tobaksvaror utgör viss a försäljningsarrangemang. har hävdat att vissa försäljningsvillkor baserade på ekonomiska överväganden faller utanför artikel 30. Enligt Systembolaget är bolagets avlistningsregler bestämmelser av samma art, dvs. villkor för försäljning, som inte har u ppställts för att reglera handeln mellan länderna, och som behandlar inhemska produkter och sådana från gemenskapen på samma sätt. Reglerna är proportionella och någon diskriminering a v produkter från gemenskapen sker inte. Mot bakgrund av detta faller enligt Systembolaget den nationella regleringen, dvs. avtalet mellan staten och bolaget och de tillämpade reglerna för att inte sälja produkter vilka antagits med stöd av avtalet, utanför tillämpningsområdet för artikel 30 (s e Systembolaget AB:s inlaga till i bl.a. ärendena A 12, 14 och 1596). Med ledning av främst uttalanden samt med beaktande av att det nu gäller ett enskilt subjekts beslut i fråga om en viss produkt kan enligt utredningens mening avtalets bestämmelser om produkturvalet anses utgö ra produktreglering och inte vissa försäljningsarrangemang. Dett a skulle kunna vara fallet med åtminstone kriterierna produktens kvalitet, särskilda risker för skadeverkningar av produkten samt etiska hänsyn. Det kan vara svårt att se att de två öv riga kriterierna, kundernas efterfrågan och andra affärsmässiga häns yn, rör vissa försäljningsarrangemang. Det skulle således kunna göras gällande att bestämmelsen i punkten 4 i sin helhe t faller inom tillämpningsområdet för artikel 30. Bestämmelsen elle r Systembolagets tillämpning i de enskilda åtgärderna kan dock om de i och för sig skulle strida mot artikel 30 rättfärdigas med stöd av artikel 36 eller av domstolens praxis angående s.k. tvingande hänsyn. Analys av gällande ordning Bestämmelsen i artikel 30 hindrar sålunda enligt artikel 36 inte sådana för bud mot eller restriktioner för import som grundas på bl.a. hänsyn til l allmän moral eller till intresset att skydda människors hälsa och liv. Sådana förbud eller restriktioner får dock inte utgöra ett medel för godtyckli g diskriminering eller innefatta en förtäckt begränsning av handeln mella n medlemsstaterna. I Cassis de domen utvecklade domstolen de s.k. tvingande hänsynen som kan medföra att en åtgärd med motsvarande verkan som en importrestriktion kan bli tillåten. Bland annat angavs hänsynstagande till konsumentskyddet som i och för sig godtagbart. Att konsumentskydde t anses angeläget inom EU och att gemenskapen skall bidra till en hö g konsumentskyddsnivå framgår av artikel 129a i . Det avgjorda De Agostini-målet (se avsnitt 8.5) ger också stöd för att d e enskilda medlemsstaterna kan behålla nationella bestämmelser som i och för sig bedöms vara otillåtna enligt artikel 30 under åberopande a v konsumentskyddet. Avgörande för att en åtgärd skall kunna berättigas med hänvisning till artikel 36 eller de s.k. tvingande hänsynen är att den är nödvändig för att tillgodose det åberopade skyddsintresset. För att anses som nödvändi g krävs bl.a. att varan orsakar fara samt att åtgärden är ägnad att tillgodose skyddsintresset. Det krävs vidare att åtgärden skall vara proportionell och det minst ingripande medlet för att uppnå ett åberopat syfte. 18.4De särskilda kriterierna för produkturvalet I för arbetena till alkohollagen berörs inte de enskilda bestämmelserna i avtalet mellan staten och Systembolaget. uttalade sig i Franzén-domen endast kort om kriterierna kundernas efterfrågan och andra affärsmässiga hänsyn (se nedan) Domsto- len konstaterade dock att Systembolagets kriterier och urvalsmetoder, med hänsyn till uppgifterna i målet, föreföll vara varken diskriminerande eller av sådant slag att de missgynnade importerade produkter. Innebörden av avtalets regler om produkturval har berörts i ett flerta l avgör anden av . Utredningens analys i det följande bygger på dessa avgöranden. Systembolaget har inte i något av de överprövade besluten uttrycklige n åberopat produktens kvalitet. Analys av gällande ordning i A 16-96, Vinicola HB:s ansökan om överprövni ng av beslut om avvisning efter test i konsumentpanelen, till att det var ofrånkomligt vid bedömning av en produkts kvalitet att en sensorisk prövning måste göras och att den kan innehålla inslag av subjektiva bedömningar. Mot denna bakgrund och med hänsyn till att det var fråga om blindprovning av en utomstående panel var kravet på objektivitet i möjligaste mån uppfyllt. Vid angivna förhållan- den var enligt nämnden varken artikel 30 eller 37 tillämpliga. 18.4.2Särskilda risker för skadeverkningar av produkten Den svenska alkoholpolitiken syftar till att begränsa alkoholens skadeverk- ningar, dvs. att skydda människors hälsa och liv. Att försäljningen a v alkoholdrycker skall skötas på ett sådant sätt att skador i möjligaste mån för hindras framgår också av 3 kap. 4 § alkohollagen. Enligt avtalet me d staten har Systembolaget ålagts att bedriva sin verksamhet så att samhälle- liga, sociala och medicinska skadeverkningar av alkoholkonsumtionen i möjligaste mån förebyggs. Kriterie t särskilda risker för skadeverkningar av produkten har således stöd i både alkohollagen och avtalet. Systembolaget har i ett flertal ärenden åberopat detta kriterium till stöd för besluten om avvisning. I en del fall har därjämte åberopats etisk a hänsyn. Detta tycks särskilt ha varit fallet om det är en produkt so m Systembolaget befarar kan attrahera ungdomar, se bl.a. A 1-95, 1-96, 3-96 och 5-96. har endast i ett fall godtagit beslut på denna grund, nämligen A 5-96, the Real Ale and ansökan om överprövning såvitt avsåg beslutet om avvisning av Billie´ s Pooch. I det fallet godtogs Systembolagets beslut på den grund att drycken innehöll en enligt svenska föreskrifter otillåten mängd av ämnet aspartam. I avvaktan på en harmonisering tillgodosåg åtgärden att avvisa produkten enligt nämnden därför tvingande hänsyn inom landet. I öv riga fall har nämnden avvisat tillämpningen av kriteriet särskild a risker för skadeverkningar av produkten då åtgärden inte framstått so m nödvändig eller i alla d elar objektivt motiverad. Därför har enligt nämnden artikel 36 inte motiverat besluten (se t.ex. A 1-95, 3-95 och 5-96). Huruvida det i och för sig bedömt s vara fråga om ett folkhälsoskäl framgår inte. I t.ex. ärende A 13-96 berörs överhuvudtaget inte artikel 36, trots att produkten ifråga skulle kunna anses vara hälsovådlig. Även om ett beslut grundat på särskilda risker för skadeverkningar av produkten i enlighet med vad utredningen ovan anfört faller inom tillämp- ningsområdet för artikel 30 finns det utry mme för att tillåta en sådan åtgärd enligt artikel 36 och domstolens praxis. Intresset att skydda människors liv och hälsa är enligt domstolen det viktigaste av de skäl som enligt artikel 36 motiverar sådana åtgärder som ann ars är förbjudna i exempelvis artikel 30. Analys av gällande ordning Enligt artikel 129 i skall gemenskapen bidra till at t säkerställa en hög hälsoskyddsnivå för människor genom att främj a samarbetet mellan medlemsstaterna och vid behov stödja deras insatser . Gemenskapens insatser skall inriktas på att förebygga sjukdomar . Hälsoskyddet är alltså också ett politiskt högt prioriterat område. 18.4.3Kundernas efterfrågan och andra affärsmässiga hänsyn I Franzén-domen slog fast att föreskriften att Systembolaget endast behåller de utvalda dryckerna om försäljningen överstiger en vis s kvantitet och en viss marknadsandel kan leda till att små producenter missgynnas. Föreskriften var dock inte av sådant slag att den direkt elle r indirekt gynnar inhemska produkter. Föreskriften föreföll enligt domstolen under alla omständigheter befogad, såväl med hänsyn till den frihe t Systembolaget har att fatta affärsmässiga beslut som med hänsyn till d e krav som är förbundna med styrningen av monopolet.