sou · GMB337 · 1999-01-01 00:00:00 — Det gäller ersättning för kostnader som uppkommer då anhörigs medverkan är av särskild betydelse för den skadades rehabilitering, en mer schabloniserad anpassning av vissa ersättningar som de anhöriga kan få när utomlands skadade flygs hem till förläggning i samt skäligt bidrag till psykosocialt stöd i vissa fall. Vi gör här samma bedömning som vi gjort tidigare beträffande För- svarsmaktens rehabiliteringsansvar för de totalförsvarspliktiga. Vi läm- nar därför inget förslag i denna del. –VERSYN AV TIDIGARE PLIKTF¶RM¥NSSYSTEM FM har anfört att tidigare pliktförmånssystem vid hemförlovning även i övrigt bör ges en översyn för att kunna tillämpas i lämplig form vid hemförlovning på grund av skada alternativt sjukdom. FM har påpekat att tidsförhållanden inte medgav ett genomarbetat förslag i dessa avse- enden. Vår uppgift enligt direktiven är att närmare se över personskade- skyddet för de totalförsvarspliktiga. Som vi ser det bör den utredning som FM efterfrågar bättre kunna göras i Försvarsdepartementets regi. FM har anfört att en riskgaranti för värnpliktiga bör införas vid svårare skador och dödsfall i likhet med vad som utgår för utlandsstyrkans per- sonal enligt den gällande förordningen (FFS 1984:31) om för- måner till anställd i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. Frågan bör enligt FM utredas vidare, bl.a. med avseende på vilka som ska omfattas av den och vilken verksamhet den skall avse. Enligt Försvarsdepartementets utredning kommer den föreslagna förordningen om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten som är tänkt att ersätta förordningen (FFS 1984:31) fr.o.m. att inne- hålla förnyade regler om statens riskgaranti. Det är fråga om ersättning för skador som inträffat under bl.a. väpnad tjänstgöring eller annan sär- skilt riskfylld tjänstgöring, krigshändelser eller andra utomordentliga händelser som har samband med ett fredsbevarande uppdrag. Vid full invaliditet föreslås ersättning utgå enligt riskgarantin med tolv basbe- lopp. Dessutom föreslås livränta med ett årligt belopp om två basbe- lopp under den skadades resterande livstid. Vid lägre invaliditetsgrad som uppgår till föreslås livränta med det lägre be- lopp som motsvarar invaliditetsgraden. Vid dödsfall föreslås ersättning med maximalt tolv basbelopp till dödsboet. Efterlevande maka eller sambo samt gemensamma barn ska enligt förslaget också ha rätt till vissa belopp. Vid bestående nedsättning av arbetsförmågan kommer de totalför- svarspliktiga att få sitt livränteunderlag beräknat efter regler som är förmånligare . Vi anser därför att det inte finns tillräcklig anledning att nu lägga fram något förslag om att införa en riskgaranti för de totalförsvarspliktiga som liknar den som finns för utlands- styrkans personal. FM ville i sin skrivelse också fästa uppmärksamheten på att om en värnpliktig skadas och hemförlovas med en skada av ringa art som inte föranleder sjukskrivning alternativt endast en kortare sjuk- skrivningsperiod, så medför det ekonomiska svårigheter vid en eventu- ell arbetslöshet. De värnpliktiga får då inte tillgodogöra sig grundut- bildningen för kvalificering till det kontanta arbetsmarknadsstödet (KAS). Det var enligt FM också viktigt att en översyn av reglerna som om- fattar ersättningssystemet för de värnpliktiga är heltäckande så att en insats som exempelvis minröjning i inte hamnar mellan olika regelsystem. Frågan om hur de värnpliktiga ska kvalificera sig för att få kontant arbetsmarknadsstöd faller enligt vår mening utanför vårt uppdrag. Frågan bör i stället utredas inom . Vi lämnar därför inte något förslag i denna del. Vi finner då heller inte anledning att gå närmare in på hur exempelvis minröjning i ska regleras. 7.4Förslagens betydelse för de avtalsbundna försäkringarna I detta avsnitt görs i enlighet ned direktiven en kortfattad analys av för- slagens betydelse för det kompletterande försäkringsskydd som vilar på överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter, främst TFA, TFA- KL och PSA. Enligt vår bedömning kommer förslagen inte alls, eller endast marginellt, att påverka de avtalsbundna försäkringarna. 7.4.2Förslagen till ändringar i LAF Som har framgått av kapitel 5 föreslås inga ändringar av arbetsskade- begreppet. Reglerna för bedömning av arbetsskada föreslås också bli oförändrade. Vi har heller inte funnit det möjligt att återinföra den sär- skilda arbetsskadesjukpenningen. I fråga om ersättning under rehabili- tering till följd av arbetsskada föreslår vi en ny ersättningsform, om- ställningsersättning. Beträffande förslaget om denna ersättning kan sägas att vad vi föreslår ska ses som en kodifiering av gällande rätt som den kommit till uttryck i flera domar från Re- geringsrätten. Våra förslag beträffande omställningersättningen har utformats så att de står i överensstämmelse med gällande praxis. Förslagen är där- med kostnadsneutrala. Skulle det uppkomma en kostnadsökning inom de avtalsbundna försäkringarna till följd av förslaget, så är det endast en indirekt effekt. Om antalet ersättningsberättigade skadefall skulle komma att öka inom de kollektivavtalade försäkringarna är det främst en effekt av att tidigare osäkerhet beträffande arbetsskadeförsäkringens räckvidd på detta område nu undanröjts. En sådan kostnadsökning skulle alltså uppkomma utan vårt förslag. 7.4.3Förslaget om en tilläggsförsäkring administrerad av arbetsmarknadens parter I kapitel 10 kommer vi i enlighet med direktiven att presentera ett al- ternativ med en tilläggsförsäkring vid arbetsskada, TVA. Alternativet innebär i korthet att det införs en skyldighet för arbetsgivare att teckna arbetsskadeförsäkring till förmån för sina anställda. Försäkringen ska tecknas i bolag som parterna kommer överens om i kollektivavtal. Den obligatoriska delen i försäkringen kommer att i princip motsvara dagens arbetsskadeförsäkring inom socialförsäkringen. Utöver det obligatoriska skydd som ryms inom TVA kommer det att stå parterna fritt att, som , teckna ytterligare försäkring vid arbetsskada. Det finns som vi ser det ingen anledning att förmoda att parterna som, , tecknar försäkring i ett partsägt bolag kommer att frångå denna princip. Det partsägda bolaget, , har en god konsolidering, och har haft en framgångs- rik kapitalförvaltning. Vidare har bolaget en lång erfarenhet av att ad- ministrera arbetsskadeförsäkring och verksamheten bedrivs på ett kost- nadseffektivt sätt. Premien har därigenom kunnat hållas förhållandevis låg. Alternativet TVA förändrar inte på något sätt förutsättningarna att även teckna kollektivavtal om trygghetsförsäkring vid ar- betsskada. Enligt direktiven om offentliga åtaganden (dir. 1994:23) ska vi förut- sättningslöst pröva om det offentliga åtagandet som är föremål för vårt uppdrag bör vara en offentlig angelägenhet. Om prövningen av åtagan- det leder till bedömningen att det får anses vara en offentlig ange- lägenhet ska lämplig nivå för verksamheten (t.ex. statlig eller kommu- nal) anges. Enligt dessa direktiv ska vi också, om förslagen innebär ut- giftsökningar eller inkomstminskningar för staten, visa hur dessa ska finansieras samt analysera möjligheterna till besparingar och effektivi- seringar. I vårt uppdrag ingår att pröva ett alternativ till nuvarande arbets- skadeförsäkring innebärande att arbetsmarknadens parter tar över det organisatoriska och finansiella ansvaret för en obligatorisk tilläggsför- säkring vid arbetsskada. Vi redovisar den delen av vårt uppdrag i kap. 10. Efter en analys av förutsättningarna drar vi den slutsatsen att det inte föreligger några avgörande hinder mot att föra över ansvaret för arbetsskadeförsäkringen på arbetsmarknadens parter i form av en tilläggsförsäkring vid arbetsskada (TVA). Flera av de sakkunniga – som representerar arbetsmarknadsparterna i utredningen – har emellertid uttryckt starka tvivel på möjligheterna att i nuvarande situa- tion kunna genomföra detta. Mot den bakgrunden är det vår bedömning att arbetsskadeförsäkringen så långt vi nu kan överblicka bör vara ett offentligt åtagande. Även om försäkringskassorna har ett särskilt förhållande till staten, bör som en allmän uppfattning gälla att arbetsskadeförsäkringen enligt nuvarande ordning ska handhas som en offentlig angelägenhet på stat- lig nivå. Frågor rörande kostnader, finansiering, besparingar och effek- tiviseringar inom nuvarande offentliga angelägenhet har vi behandlat i kap. 8. Enligt direktiven (dir. 1992:50) ska vi redovisa de regionalpolitiska konsekvenserna av våra förslag. Vi ska särskilt beakta hur förslagen på- verkar sysselsättningen och den offentliga servicen i olika delar av landet, hur planerade förändringar av taxor, avgifter, skatter och bidrag påverkar de ekonomiska förutsättningarna för kommuner, näringsliv och privatpersoner i olika delar av landet. Med hänsynstagande till verksamhetens karaktär och omfattning ska vid förslag till större och mer omfattande omorganisationer eller bildande av nya myndigheter eller motsvarande, överväganden om decentralisering och lokalisering utanför redovisas. Våra förslag skulle kunna få regionalpolitiska konsekvenser på en- dast en av de i direktiven omnämnda punkterna nämligen beträffande sysselsättningen och den offentliga servicen. I avsnitt 5.6.2 En säkrare och snabbare handläggning föreslår vi att ärendehanteringen av arbetsskadeärenden ska koncentreras till i varje kassa något eller några få kontor. Genomsnittligt stora kassor bör bilda avdelningar med 5 – 10 arbetsskadehandläggare. I avsnittt 5.6.1 redogör vi för hur arbetsskadeförsäkringen har en undanskymd roll i försäkringskassornas arbete, och att arbets- skadehandläggningen ofta ger arbetsuppgifter till endast någon enstaka handläggare på varje lokalkontor. Denna handläggare får inte sällan dela sin arbetstid med att pröva ersättningsanspråk inom andra ersättningsformer än arbetsskador. Arbetsskadeärendena utgör således ett litet ärendeslag på försäkringskassorna, och vi anser att den av oss föreslagna koncentreringen inte kommer att få några mer påtagliga regionalpolitiska konsekvenser. En nackdel med en koncentrerad handläggning är, som vi nämner i avsnitt 5.6.2, att avståndet till den försäkrade ökar. Den mesta pröv- ningen sker dock per telefon eller med brev. Det är som vi ser det inte en nackdel för den försäkrade att kunskapen om arbets- skadeärendena samlas och koncentreras till ett eller några få kontor. Den försäkrade kommer alltid att ha möjlighet att komma i kontakt med kunniga handläggare på arbetsskadeområdet. I direktiven att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) ges riktlinjer för hur jämställdhetsfrågorna ska ges ökad uppmärksamhet i utredningsverksamheten. De förslag som läggs fram ska föregås av en analys och innehålla en redovisning av de jämställd- hetspolitiska effekterna. Vi har i avsnitt 5.11 Jämställdhetsfrågor bl.a. gjort en genderanalys av vårt utredningsuppdrag och vi hänvisar beträffande de jämställdhets- politiska konsekvenserna till det nämnda avsnittet. 7.5.4Konsekvenserna för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet I direktiven (dir. 1996:49) om konsekvenserna för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet anges att alla förslag som läggs fram av kommittér eller utredare ska föregås av en analys och innehålla en re- dovisning av effekterna för brottsligheten och för det brottsföre- byggande arbetet. Vi kan inte se att våra förslag kan få några direkta konsekvenser för brottsligheten. Indirekt kan emellertid förslaget komma att leda till ökade förväntningar på försäkringen och uppmuntra fler att ansöka om arbetsskadeersättning. Eventuellt kan man tänka sig att enskilda i syfte att komma i åtnjutande av arbetsskadeersättning lämnar felaktiga upp- gifter, vilket kan föranleda ett straffrättsligt ansvar. Tanken är emellertid att förslaget ska leda till en mer förutsägbar ar- betsskadeförsäkring med klarare och tydligare regler. Detta torde minska benägenheten – och möjligheterna – att missbruka systemet. Risken för missbruk blir också mindre om arbetsskadeärendena som en konsekvens av våra förslag till en säkrare handläggning blir föremål för en försäkringsmässigt och medicinskt noggrann utredning innan för- säkringskassan fattar beslut i saken, se närmare avsnitt 5.6. 8 De ekonomiska effekterna Vi ska enligt direktiven analysera de ekonomiska effekter för såväl för- säkringen som för administrationen som kan vara förenade med de olika alternativen. Vi ska lämna förslag på ett alternativ som ryms inom dagens utgiftsnivå för arbetsskadeförsäkringen samt ytterligare alter- nativ som vi finner motiverade. I det senare förslaget ska förslag till finansiering utarbetas. Vi ska i detta kapitel behandla de ekonomiska effekterna av de för- slag som vi har lämnat i det föregående för att avsluta med en summe- ring och bedömning av finansieringen. De finansiella konsekvenserna av det alternativ med en tilläggsför- säkring administrerad av arbetsmarknadens parter – TVA – som vi har prövat i kapitel 10 redovisar vi separat i slutet av det kapitlet. Som framgår av avsnitt 5.2 anser vi att det nuvarande, i princip gene- rella skadebegreppet bör vara kvar. Vi föreslår dock vissa justeringar när det gäller de särskilda undantagen från detta begrepp. I avsnitt 5.3 föreslår vi sålunda ett tillägg till bestämmelsen om psy- kisk påfrestning som skadlig inverkan som främst siktar till att klargöra rättsläget, och i avsnitt 5.4 föreslår vi vissa mindre förändringar be- träffande de smittsamma sjukdomar som bör omfattas av arbetsskade- försäkringen. Inget av dessa förslag kan enligt vår bedömning få annat än mycket marginella återverkningar på försäkringens eller administra- tionens ekonomi. Som framgår av avsnitt 5.5 har vi också stannat för att föreslå att de bevisregler som infördes ska behållas även i fortsättningen. I stället har vi inriktat oss på olika åtgärder för att förbättra handlägg- ningen av arbetsskadeärendena. De kostnadsmässiga konsekvenserna av dessa redovisas i det följande. 280 $E EKONOMISKA EFFEKTERNA Vi anser att det är borttagandet av den särskilda arbetsskadesjuk- penningen som har betytt allra mest för att nedbringa försäkringens och administrationens kostnader. Inte heller på den punkten är vi beredda att tillstyrka ett återinförande. I stället vill vi att arbetsskadeförsäk- ringen ska ges en mer aktiv roll när det gäller att efter den akuta sjuk- domstiden återge den arbetsskadade förmågan att förvärvsarbeta. Kostnaderna för denna satsning på arbetslinjen och på rehabilitering i form av en ny ersättningsform – omställningsersättning – behandlar vi i det följande, liksom kostnaderna för den särskilda arbetsskadeersätt- ning som vi föreslår som kompensation för karensdagar under sjuk- domstiden. (ANDL¤GGARE OCH N¤MNDLEDAM¶TER Förslaget att försäkringskassorna ska koncentrera arbetsskadehand- läggningen till något eller några få kontor borde kunna genomföras utan några kostnadsökningar. Det kan i stället bli fråga om minskade kostnader, eftersom en koncentrering ger möjlighet till rationaliseringar och det antagligen inte behöver bli fråga om några nyrekryteringar i samband med koncentreringen. Vi anser emellertid att kassorna i högre grad ska satsa på högskoleutbildad personal när det gäller en så pass komplicerad hand- läggning som arbetsskadeförsäkringen förutsätter med sin blandning av medicin och juridik. Inte heller ett sådant förslag innebär emellertid enligt vår mening mätbara kostnadsökningar. Däremot anser vi att kassorna behöver satsa extra under den när- maste tiden på att kompentensutveckla arbetsskadehandläggarna. I den tid av hårda rationaliseringar som försäkringskassorna nu genomgår behöver arbetsskadeförsäkringen prioriteras, och de åtgärder vi sam- mantaget föreslår för att kassorna ska få en säkrare och snabbare handläggning kräver tillsammans med de nya inslagen i försäkringen – främst omställningsersättningen – att det görs särskilda satsningar på utbildning och utarbetande av nya rutiner för handläggningen. Efter samråd med RFV föreslår vi att försäkringskassorna ska få för att kunna genomföra de kompetensutvecklande insatserna . Besluten i arbetsskadeärenden bör enligt vårt förslag också koncent- reras till i varje kassa någon eller några få socialförsäkringsnämnder. I linje med vad regeringen uttalat i prop. 1997/98:41 bör en sådan kon- $E EKONOMISKA EFFEKTERNA 281 centrering föra med sig att medel kan frigöras för de särskilda utbild- ningsinsatser som vi anser behövs också för nämndledamöterna. Vi föreslår att kassorna i ökad utsträckning ska remittera arbetsskade- ärendena till specialistläkare. Merkostnaderna för detta är svåra att uppskatta. Enligt uppgift från allmänna försäkrings- kassa motsvaras kassans kostnader för en remiss till en yrkesme- dicinsk klinik där den försäkrade undersöks rent fysiskt ca vilket motsvarar patientavgiften. Att skicka ett arbetsskadeärende till en fri- stående konsultläkare för yttrande över den befintliga utredningen kostar kassan mellan 500 – per ärende. Enligt uppgift från yrkesmedicinen vid är den vanligaste styck- kostnaden för dem för ett remitterat arbetsskadeärende ca . Yrkesmedicinen ska då betala löner och arbetsgivaravgifter för den personal som arbetar med dessa fall. Enligt den senaste statistiken från RFV kan antalet anmälda skador beräknas uppgå till ca 108 000. Av de anmälda skadorna prövades . Om man antar att av de anmälda skadorna prövas även kan prövningarna beräknas bli ca 15 000. görs inte särskilt många remisser varken till yrkesme- dicin eller till konsultläkare. Det framstår ändå – med hänsyn till upp- gift från yrkesmedicinen vid om ca 300 remisser f.n. – som troligt att remiss görs i ca vart tionde prövat fall. Om remiss till yrkesmedicin i stället kommer att göras i vart femte ärende (ca 3 000 fall) blir kostnaden drygt 20 miljoner om det är fråga om remiss till yrkesmedicinsk klinik (om man beaktar både kassans och yrkesmedicinens kostnader). Kassan skulle då stå för och yrkesmedicinen för resten. Remiss till fristående konsultläkare skulle kosta kassan drygt 3 miljoner med ett genom- snittligt styckpris á . I förlängningen medför detta ökade offentliga utgifter. Hur dessa ska bäras får avgöras i annat samman- hang. Vi kan emellertid inte se några omedelbara effekter av vårt förslag i denna del. Dagens anmälningsfrekvens är måhända inte tillförlitlig vid en be- räkning av hur många skador som skulle kunna komma att anmälas om våra förändringsförslag leder till ändrad lagstiftning. RFV har kalkyle- rat med att antalet nybeviljade livräntefall med en generösare rättstillämpning än kan bli ca 1 000 . Vi antar att antalet prövningar kan komma att vara ca 2 000 fler än med de föränd- 282 $E EKONOMISKA EFFEKTERNA rade regler vi föreslår. En sådan ärendeökning borde dock inte förändra de presenterade siffrorna nämnvärt. Vi föreslår att RFV ska ansvara för programinnehåll och utformning för fortbildning av läkare i försäkringsmedicin. Det finns redan ett för- slag i den riktningen som och diskuterar. Beslut i frågan väntas . Vi föreslår också att RFV ska ta initiativ till seminarier där kassorna tillsammans med forskare och läkare kan diskutera mer komplicerade och försäkringsjuridiska frågor kring till- lämpningen av LAF. Vi har beräknat att en sådan insats kostar ca och verket har instämt i vår beräkning. Förslag om att RFV i samråd med och i samarbete med bl.a. Läkar- sällskapet ska sammanställa vetenskapliga rön för att hjälpa tillämparna och ge ut beskrivningar om vetenskapliga bedömningar om särskilt svårbedömda områden beräknas kosta ca på årsbasis exklu- sive tryckkostnader. En möjlighet är att i stället använda IT – teknik för att snabbt få fram informationen till kassorna. Kostnaden för att fram- ställa tryckt material uppgår till ca . Det är svårt att kost- nadsberäkna IT – tekniken. Vi föreslår också att RFV ska se över for- mulären för anmälningar och utlåtanden i arbetsskadeärenden. En sådan verksamhet är en del av RFVs reguljära verksamhet och genere- rar inga extra kostnader. 3¤RSKILD ARBETSSKADEERS¤TTNING I KAP Den som får en anmäld arbetsskada godkänd enligt LAF ska också er- hålla en schabloniserad kompensation i form av särskild arbetsskadeer- sättning. Ersättningen ska motsvara av den livräntegrundande inkomsten som i princip utgörs av SGIn då huvudförmånen ska ges ut. Kompensation ska också ges för de ytterligare karensdagar som den försäkrade kan visa att han eller hon har haft. En kompensation med ersättningsnivån av SGI för en normalinkomsttagare motsvarar särskild arbets- skadeersättning enligt schablonen med (370 x 2) . Vi uppskattar att möjligheten att få ersättning utöver schablonen i genomsnitt kan leda till ytterligare en dags ersättning. Om det fattas ca 9 000 nya beslut om omställningsersättning och egenlivränta m.m. en- ligt LAF kan kostnaden totalt beräknas till ca . Vid 7 000 nya beslut kan årskostnaden beräknas till närmare 8 miljoner och vid 11 000 beslut till . Administrationskostnaderna för utbetalandet av de nya särskilda ar- betsskadeersättningarna kan enligt RFV uppskattas till högst 450 000 $E EKONOMISKA EFFEKTERNA 283 kr vid 9 000 nya beslut. Vid 7 000 nya beslut kan administrationskost- naderna beräknas till högst ca 350 000 och vid 11 000 nya beslut högst ca . /MST¤LLNINGSERS¤TTNING M M KAP RFV har beräknat att kostnaderna för försäkringen kommer att öka med som en följd av Regeringsrättens dom om rätt till arbetsskadelivränta under arbetslivsinriktad rehabilite- ring (RÅ 1996 ref. 81). Verket har då antagit att 1 000 personer berörs och att dessa får egenlivränta under . Verket har beräknat att kostnaderna för administrationen p.g.a. den nämnda domen kommer att öka med för . Regeringen har i budgeten för godtagit att verket beviljas me- del enligt de angivna beräknade kostnaderna. RFV har för arbetsskadeutredningens räkning också gjort en sär- skild beräkning av nettoutgifterna av en omställningsersättning under en arbetslivsinriktad rehabilitering. Verket har studerat statistik om av- slutade sjukperioder med minst med rehabilite- ringspenning. Verket utgår sedan i sina beräkningar från att omställ- ningsersättning under rehabilitering i genomsnitt skulle utges under i och att 1 000 personer skulle beröras. Den genomsnittliga rehabiliteringspenningen är enligt verket per dag. Liv- räntan per dag skulle motsvara . Verket antar vidare att det vid ett ikraftträdande visst år skulle betalas ut noll livräntor och 1 000 livräntor . Genomsnittligt skulle därför utbetalas 500 livräntor år 1. Verkets nettoutgiftsberäkning av flödet vid en omställningsersättning är följande. per dag, kr Verket har i sina nya beräkningar utgått från att det är SAMMA 1 000 personer (både fysiskt och antalsmässigt) som skulle kunna få antingen 284 $E EKONOMISKA EFFEKTERNA arbetsskadelivränta under arbetslivsinriktad rehabilitering enligt RÅ 1996 ref. 81 eller den av oss förslagna omställningsersättningen. Administrationskostnaderna för omställningsersättningen anges av RFV brutto till 40 miljoner även i det ovan gjorda redovisningen. Som vi kan se av RFVs beräkning av nettoutgifterna av en omställ- ningsersättning under arbetslivsinriktad rehabilitering kommer mer- kostnaderna för att föra in en sådan omställningsersättning inte att överstiga de beräkningar som RFV gjort tidigare med anledning av Re- geringsrättens dom (RÅ 1996 ref. 81) och som verket redan beviljats medel för i statsbudgeten för . Vi lämnar i kap. 7.2 förslag till förtydliganden i förordningen (1977:284) om arbetsskadeförsäkring och statligt personskadeskydd (FASP). Vi utökar också LAF-skyddet för de eftergymnasiala stude- randena till att avse teoretiska studier inom skollokalerna. Frågan om att utsträcka LAF-skyddet även till teoretiska moment i eftergymnasiala utbildningar är en fråga av mer principiell än ekono- misk natur. De skador som inträffar vid teoretiska studier måste, med avstamp i Kammarkollegiets undersökning, antas ha endast marginella ekonomiska effekter.