sou · GMB3113 · 1999-01-01 00:00:00 — Man får inte kränka andras demokratiska fri- och rättigheter i religionens namn och man får inte bryta mot lagarna med hänvisning till vad en religion påbjuder. Utredningens juridiska avsnitt (se kap. 7) beskriver internationella deklarationer och konventioner när det gäller bl.a. fri- och rättigheter. Den svenska grundlagen tas också upp och i kapitlet gås ett antal relevanta rättsliga områden igenom: bedrägeri, skola, testamente, sociallagstiftning, familjerätt, för att nämna några. Lagskyddet för den enskilde är relativt väl utvecklat, men lagarna tillämpas inte, eftersom händelser inom området sällan lagförs. Utredningens slutsats är att individens skyddsbehov är relativt väl tillgodosett i de flesta fall. Dock ger lagstiftningen ett otillräckligt skydd när det gäller det som i utredningen kallas "otillbörlig påverkan", eller manipulation. Ett in- förande av begreppet "otillbörlig påverkan" i lagstiftningen skulle gagna såväl seriösa religionsutövare som den personliga integriteten. Om en person mot sin vilja påverkas att ta avstånd från sin tro (tidigare användes begreppet "avprogrammering"), kan detta enligt den föreslagna lagen anses som otillbörlig påverkan, på samma sätt som manipulationer av en individ i en religiös rörelse kan betraktas som en otillbörlig påverkan. Därför föreslår utredningen en ny straffbestämmelse i BrB, vilken straffbelägger otillbörlig påverkan. Detta bör utredas i särskild ord- ning. Enligt direktiven skall denna, liksom andra statliga utredningar, göra en bedömning av vilka konsekvenser utredningens förslag kan få för några angivna områden. I det följande presenteras några tänkbara effekter av utredningens förslag. Förekomsten av nya religiösa rörelser är spridd över landet. Vissa stor- stadsområden och ett antal kommuner förefaller att ha högre andel rö- relser än andra. Orsakerna till detta står bl.a. att finna i att religions- utövning av tradition har olika stark ställning i vissa städer och lands- delar. Det nationella för livsåskådnings- och trosfrågor, som föreslås av utredningen, skall ha som en av sina arbetsuppgifter att sprida kunskap till vården, myndigheter, politiker, media och skolan. Utbildningsinsatserna skall spridas till yrkesverksamma och andra in- tresserade över hela landet. Vården bör kunna ges vid redan befintliga enheter så att den som behöver psykiatrisk vård skall kunna få det i sin egen region. När det gäller de jämställdhetspolitiska konsekvenserna är det svårt att påvisa att något kön skulle gynnas eller missgynnas av utredningens förslag. Det finns inte någon statistik som visar könsfördelningen hos dem som får psykiska eller andra problem efter sitt medlemskap. 1.9.3Brottslighet och brottsförebyggande arbete De resonemang som förts under tidigare rubriker visar att det finns handlingar som ibland gränsar och ibland överskrider svensk lagstift- ning inom vissa av de nyandliga rörelserna. En ökad öppenhet mot samhället och en dialog utanför gruppernas slutna värld är den metod som bäst förebygger brottslighet. Under förutsättning att olika personalkategorier få en ökad kunskap om och ökad beredskap inför problem som kan finnas inom grupperna, kan vaksamheten öka mot icke önskvärda handlingar. Det föreslagna för livsåskådnings- och trosfrågor har som sin uppgift att verka för dialog och att utbilda olika perso- nalkategorier. Detta skulle motverka brottsliga handlingar och gynna det brottsförebyggande arbetet. 1.9.4Finansiering av utredningens förslag Utredningens förslag om instiftandet av ett för livs- åskådnings- och trosfrågor, medför en beräknad kostnad om . Frågan om finansiering av kostnaden har diskuterats i utredningen. Två möjligheter har då berörts. Den ena innebär en omfördelning av delar av det verksamhetsbidrag till samfund som utgår från (se kap. 2.7). Den andra möjligheten som diskute- rats i utredningen är inrättandet av en särskild avgift i samband med registrering av trossamfund. Enligt detta senare förslag bidrar samtliga samfund som önskar registrera sig enligt den nya lagen, till att öka all- mänhetens kunskap om nya religioner och att förbättra samhällets möj- ligheter att hjälpa dem som är i behov av stöd i samband med religions- utövning. Nya religiösa rörelser – en bakgrundsteckning 29 2Nya religiösa rörelser – en bakgrundsteckning Samtiden kännetecknas av mångfald. Nya religiösa rörelser är i det perspektivet något som sammanfaller med andra företeelser. För vissa ger mångfalden en möjlighet att söka alternativ som stämmer med den egna personligheten. För andra skapar mångfalden förvirring och man önskar tillhörighet i ett sammanhang där valmöjligheterna begränsas eller utesluts. Det är genom auktoritära strukturer och tydliga svar på livsfrågor och moral, ideologisk fasthet, klar identitet, engagemang och social gemenskap som vissa nyandliga grupper blir ett alternativ för personer som uppfattar omvärlden som allt för svårgripbar. Grupperna är små. De flesta som är engagerade i dessa rörelser är med , oftast i ungdomen. Många fungerar psykiskt sett väl i dessa rörelser men det finns en grupp som kräver särskild uppmärksamhet och insatser, anhöriga som upplever sig förlorat sina närmaste liksom de som varit inblandade och som efteråt upplever problem med identitet. De symtom som då uppträder är särskilt viktiga att se i sitt religiöst/sociala sammanhang och inte blott i psykiatrins terminologi. I denna översikt ges inledningsvis en samhällsorienterad bakgrund till den religiösa förändringen i , därefter ska vi kort beskriva några drag i nya religiösa rörelser, deras innehåll, föreställningar och struktur. Vi berör frågan om vilka sociala och psykologiska problem som kan finnas i anslutning till dem. Avslutningsvis kommer några synpunkter på frågan om relationen mellan psykiska störningar och ny religiös rörelse. Sist betonar vi behovet av saklig forskning och information. Men redan här vill vi framhålla att fenomenet "sekter" är mycket mångsidigt. Det korta utrymmet leder till ett framställningssätt som inte kan vara så nyanserat utan snarare försöker visa några övergripande aspekter. I detta kapitel finns också en mycket kort kommentar kring den splittrade forskningssituationen inom området i . 30 Nya religiösa rörelser - en bakgrundsteckning av antalet medlemmar i alla religiösa rörelser presenteras också i detta kapitel som avslutas med en genomgång i tablåform över hur statsbi- draget till samfund fördelades . 2.2Från trygg entydighet till hotande mångfald En poäng i det följande är att dragningen in mot totalitära eller auktori- tära andliga rörelser kan ses som en protest mot en alltför förvirrad samtid. Medan somliga uppfattar mångfalden snarare som stimulerande och utmanande, en protest mot en alltför utslätad eller konventionell enhetlighet söker sig andra mot livstolkningar som kan sägas vara starkt hierarkiska, bygger på underkastelse under en karismatisk och kraftull ledare, ger sig hän åt en entydig livstolkning och detaljregle- rade moralregler – ett slags flykt från den förvirrade samtiden. Det sena har inneburit stora omvälvningar på den sam- hälleliga scenen. De politiska och religiösa institutioner som i århund- raden burit upp gemensamma ideal och normer har svårigheter att göra sig gällande. Allt fler tycks ignorera gamla idébärande organisa- tioner, vare sig de är politiska eller religiösa. Men även unga rörelser som , Röda Korset och har pro- blem med nyrekrytering. Samma misstro mot organiserat engagemang gäller nykterhets- och frikyrkorörelserna. Individualismen och privati- seringen har blivit påtagliga. Om medborgarna tidigare hade relativt få och stabila ideologiska och religiösa lojaliteter måste både politiker och kyrkliga funktionärer nu i stället oftare försöka att erövra lojaliteter. Trolösheten mot partier och färdiga program tycks öka. Allt fler vill b ygga upp egna livshåll- ningar. De gamla gränserna mellan höger och vänster tycks suddas ut. Ur det som idéburna rörelser "sänder", plockar individer ut vad de upp- fattar som rimligt för dem själva. Intressen för politik och samhälle lik- som för livsåskådning/etik finns kvar. Den kollektiva solidariteten mot en idémässig kärna som i sin tur hålls samman i en organisation tycks däremot svikta. För man över detta på det religiösa området kan man iaktta liknande tendenser; man kan se en successiv nedgång i organiserat religiöst en- gagemang. Den officiella och av svenskt samhälle legitimerade and- ligheten – den , invandrarsamfund och frikyrkorna – har problem. Färre tror på i mening. Ett mycket litet antal av den totala befolkningen går regelbundet i den kristna gudstjänsten. Däremot tycks en privatiserad och upplevelseorienterad andlighet öka, Nya religiösa rörelser – en bakgrundsteckning 31 oftast kopplad till naturen och känslor. Man nyttjar kyrkornas tjänster, men på sina egna villkor. När till synes fasta värden faller, traditioner upplöses och få idéer längre har självklarhetens styrka, uppträder ett slags ideologiskt vacuum. Man kan kalla det en relativismens yrsel eller en mångfaldens svindel. Existentiella frågor som tidigare fått sin tolkning via de stabila kulturella former som kyrkor och samfund tillhandahållit, flyter nu mer fritt. Intresset för etik och existentiella frågor är därför påtagligt, liksom för andliga och filosofiska problem. Men sökandet är mer förbehållslöst och mer respektlöst gentemot klassisk religion. Förklaringarna till denna förändring är flera. Låt oss antyda några. Man har talat om ideologiers kollaps, att de "stora berättelserna" har svårt att göra sig gällande. Det kan gälla såväl det moderna projektet liksom tankemodeller som marxism, socialism, liberalism etc. Det nar- cissistiska samhället har blivit individ- och upplevelseorienterat vilket gjort att den privata upplevelsens legitimitet av värderingar och livs- hållningar tycks viktigare än den institutionella och dogmatiskt renlä- riga. Snabba sociala förändringar, teknikens framsteg, uppbrott från givna värden och strukturer ger känslor av främlingskap och förlust. Organisationstunga, intellektualiserande kyrkor och samfund upplevs inte som särskilt flexibla. De kan sällan erbjuda spontan, lekfull och re- spektlös hållning, där man kan pröva sig fram utan institutionell kon- troll eller krav på rätt lära. Postmodern filosofi har – i populär form – givit legitimitet åt tanken att alla perspektiv har lika stor förklarings- kraft. Men sannolikt ser vi i individualismen även frukterna av en skola som betonat ett kritiskt förhållningssätt gentemot auktoritet och etable- rade sanningar. Den autonoma, fria människan blir proble- matisk för rörelser som bygger på gruppsolidaritet. Denna glidning av den religiösa idévärlden från entydighet till mångfald, från klarhet till diffusitet, från institutioner till vaga och kringflytande privata system är provocerande åt tre håll: dels för det samhälle som vant sig vid att religion är en innehållsligt avgränsad fö- reteelse, dels för den kyrka som tryggt har trott sig ha andligheten på entreprenad, dels för de individer som erfar sig slungade ut i friheten. Ur detta perspektiv kan kyrkors kritik av nyandlighet förstås, föräldrars förtvivlan över att barnen är intresserade av New , men även att fundamentalistiska rörelser kan erbjuda skydd mot en mångsidig samtid. Två tendenser kan urskiljas som reaktioner på mångfalden, den ena tendensen: ropen efter raka bud, dvs. en dragning mot auktoritära rörel- ser där den starka ledaren, de tydliga reglerna och de enkla svaren ger trygghet. En stark gruppkänsla, med klar bild av fienden och profilerad världsuppfattning utgör då ett skydd mot förvirringen. Det är här vi ser 32 Nya religiösa rörelser - en bakgrundsteckning en del (men självfallet inte alla) nya fundamentalistiska grupper och utpräglat hierarkiskt religiösa rörelser. Den andra tendensen: en drag- ning inåt mot den inre världen, där en individualiserad andlighet – "jag är religiös på mitt eget sätt" – ger en slags upplevelsemättad tillit. Också den erbjuder trygghet eller andlig stimulans i en hotande relati- vistisk eller en alltför stillastående och statisk värld. Vi återkommer till den hotfulla moraliska och idémässiga mångfald som auktoritära rörelser kan uppfattas som en reaktion mot; men först några rader om religionens samhälleliga och individuella betydelse. Vilka psykologiska och sociala funktioner har religionen? Detta är na- turligtvis en oerhört komplicerad fråga. Enkelt sett ger religionen en känsla av sammanhang, av livsmening och tillhörighet. Människan är generellt sett en meningssökande varelse och därför försöker hon även tillskriva helheten en övergripande mening. Den religiösa människan ser inte tillvaron i dess totalitet som enbart följder av slump, öde, till- fälligheternas spel utan avtäcker i den skenbara mångfaldens värld ett slags mönster; "vill", "vill" eller "karmalagen råder". Den religiösa kulturen erbjuder myter och riter som tolkar världen på ett meningsfullt sätt. Att en människa uppfattar tillvaron på detta sätt, dvs. kittar samman sinsemellan olika händelser till en större enhet och erfar att i denna en- het finns ett slags vilja och intention, beror på att man strukturerar sin upplevelse av världen genom de glasögon som den religiösa traditionen tillhandahåller. Man lär sig alltså att tillskriva tillvaron ett andligt högre syfte (, andar etc.) genom det meningssystem som ens religiösa kultur tillhandahåller. Tänkandet och undran över livet struktureras via de mytiska förklaringar som lever i den egna religiösa tolkningskollektivens värld. Ett liknande sätt att förstå den religiösa upplevelsen utgår från att verkligheten – särskilt den samhälleliga och religiösa – är en följd av språkliga konventioner inom sociala kontrakt. En grupp individer byg- ger upp en religiös verklighetsuppfattning genom att de har ett gemen- samt språk för denna alternativa osynliga realitet. De olika kyrkorna, New grupperingar, kulter, sekter och samfunden utgör var för sig sådana tolkningskulturer. I dem stärker de enskilda medlemmarna en gemensam verklighetsuppfattning. Nya individer socialiseras in i dess föreställningar, myter och riter. En speciell typ av religiösa rörelser är de som kräver en absolut lydnad mot gruppens tolkningsramar och som står i stark konflikt med den omgivande världens livstolkning. Nya religiösa rörelser – en bakgrundsteckning 33 Den enskilda människans andliga upplevelser bestäms således av hennes behov av mening, av känslomässig tr ygghet, av social tillhörig- het och grad av engagemang. Innehållet i trosföreställningar, symboler och riter är däremot beroende av en specifik rörelse. Ur ett socialvetenskapligt perspektiv förmedlar således religionernas riter, myter och symboler grundläggande föreställningar om människans plats i tillvaron. De heliga skrifterna tillhandahåller något man kan kalla perceptuella filter; de gör livsfrågor som livet, tiden, ondska, lidande och död förståeliga. Sagt på ett annat sätt: Erfarenheter av helighet, vördnad och tack- samhet inför livsvillkoren tycks utgöra en vanlig komponent i varje människas liv. Mänsklig erfarenhet är ett kontinuerligt flöde av små, mellanstora och stora vördnadserfarenheter. Däremot skiljer sig sam- hällen och kulturer åt, när det gäller i vilken utsträckning som de uppmärksammar, tolkar respektive "organiserar" och kontrollerar dessa subjektiva upplevelser som "delaktiga av något Större". Kyrkor och samfund kan sägas vara sådana helighetsförmedlare. I har länge varit den officiella tolkningsram som givit svar på frågor om livets mål och mening. Den har tillhandahållit mora- lisk vägledning. tradition har legat som ett socialt kitt i den svenska befolkningen. Katekesen, psalmbok och böner har givit en ge- mensam klangbotten i svensk litteratur och kultur. De idéer som finns i den kristna tron omfattades förvisso tidigare av många slentrianmäs- sigt, av konvention eller av rädsla. Men likafullt utgjorde de kartor som hjälpte individ och folk att få en relativt gemensam riktning i tillvaron och att erfara en andlig förankring i det föränderliga. Åtminstone kunde man ta spjärn mot en religiös idékärna i sitt tvivel eller i sitt avståndsta- gande. De religiösa riterna skapade en sammanhållning kring folk och nation. Inne i enhetskulturen uppträdde ibland motståndsfickor av väckelsekaraktär, rörelser uppkom, förföljdes och försvann. Ockulta strömningar doldes under enhetens klädnad om de inte offentligen av- hånades eller förlöjligades av "de rätta lärarna" eller av den stränga vetenskapen. Det som har hänt de sista decennierna är att entydiga och självklara sociala strukturer – kyrkorna – som vidmakthållit en religiös tolkning av sådana transcendensupplevelser nu har förändrats och ifrågasatts. Det gäller särskilt i och i synnerhet i . De officiella och av samhället sanktionerade distributörerna för religiösa verkligheter – frikyrkorna och – har fått konkurrens av invand- 34 Nya religiösa rörelser - en bakgrundsteckning rarreligioner och nya andlighetsentreprenörer. tycks kristallkulor och ockulta insikter vinna viss acceptans. Det är uppenbart att människor fortfarande söker sig mot andliga upplevelser, men for- merna är nu helt annorlunda. Det har uppkommit ett slags andlighetens legitimeringskris. Legiti- meringsgrunden när det gäller religiositet flyttas successivt från aukto- ritet till autenticitet, från troskollektiv till privata upplevelsevärldar, från modernismens väntade "svar" till postmodernismens "det beror på". Personers medvetande om och erfarenhet av "något utomjordiskt", tolkades av enhetssamhället ofta enligt givna former. Kyrkorna ville gärna (ibland med maktspråk och under hot) tillhandahålla entydiga sätt att förstå denna "andra värld". I det svenska bondesamhället gick de flesta i högmässan. Årets fester anslöt till en teologisk tolkning; jul, påsk, midsommar. Livscyklens riter var kopplade till en religiös över- tygelse: dop, konfirmation, vigsel och jordfästning. Erfarenheter av det heliga var förutsägbart eftersom de kanaliserades i klara strukturer. Frågan om folk "trodde" mer eller mindre är här inte det primära. Folk- lorister har visserligen visat att religiösa seder och bruk med en folklig och icke-kristen förankring fanns vid sidan om den officiella. Men kyr- kan hade i varje fall genom sina gudstjänster, skolundervisningen och konfirmationsundervisningen den avgjort största andelen av rituella uttryck. För att säga det på annat sätt; det fanns och tilläts färre val av andliga verklighetsbeskrivningar. Den kristna traditionen hade genom sin status ett kulturellt och rituellt tolkningsföreträde när det gällde sva- ren på livsfrågorna. Den homogena verklighetsbeskrivning (i vilken den gudomliga världen ingick som en självklarhet) fortlevde därför relativt oemotsagd som en funktion av ett enhetligt och relativt statiskt samhälle. Männi- skor reste sällan, den sociala gemenskapen och kontrollen var tydligare. Vid en enkel jämförelse med nutidens splittrade idéflöde framstår det klart att den senmoderna människan måste välja andlighet. Kyrkor- nas svar på frågor om livets mening, , ondska och död är nu bara ett av flera. Även personer som kommer från små likriktade (fri-) reli- giösa (sub-) samhällen och som socialiserats inom sina sociala kupor av likasinnade, tvingas nu genom TV och radio att möta andra religiösa synsätt. De upptäcker förr eller senare att det finns flera och varandra motsägelsefulla andliga verklighetskartor. ser man en mängd religiösa uttryck vid sidan av varandra. Pluralismen och mång- kulturaliteten liksom livsfrågor som flyter fritt utan självklara "svar" kan då av somliga erfaras som hotfulla – man vill ha klara och raka lös- ningar. Nya religiösa rörelser – en bakgrundsteckning 35 De kyrkliga institutionerna upplevs av många som kulturella arte- fakter från ett svunnet enhetssamhälle. Somliga uppfattar kyrkan som ett slags livsåskådningarnas och har svårt att se dess relevans. Man definierar kyrkornas roll i termer av deras sociala eller psykolo- giska funktioner: "– Religion är bra att ha – den gör att man blir lugn i kriser, när stora olyckor inträffar ger den en mening i livet och den skapar en gemenskap i samhället. Men att en skulle leva (vilket kanske bör vara kyrkans centrala idéinnehåll) verkar högst osannolikt." Tilltron till de funktionärer (präster) som upprätthåller tilliten till denna överjordiska värld minskar i såväl som i . De kristna ge- menskaperna börjar utgöra kognitiva minoriteter. Vad är det som bi- dragit till detta? Mobiliteten, dvs. att människor reser mer i det moderna samhället, gör att den enskilde fritt kan röra sig mellan olika religiösa eller livs- åskådningsmässiga tolkningskollektiv på ett helt annat sätt än för sedan. Med nödvändighet tvingas man därför att lyssna till sådana som befinner sig i andra ideologiska territorier. En period lever man i andra sociala rum och tvingas då att se på sitt eget liv ur helt andra synvinklar. Detta betyder att det tenderar att blir allt fler sprickor även inne i den organiserade andligheten. Privatiserade förhållningssätt växer alltså. Detta har sannolikt inte bara att göra med att rimligheten i den kristna gudstron med rätta ifrå- gasattes av och hans eftersägare utan med att sam- hället är segmenterat och differentierat på ett annat sätt . Människan som lever i ett mångkulturellt samhälle tvingas ständigt att ifrågasätta sig själv. Social rörlighet och masskommunikationens utbud av livsstilar gör att den religiöst engagerade tvingas att konfronteras med alternativa andligheter. Den entydiga och endimensionella gu- domliga verkligheten har ersatts av ett religiöst smörgåsbord. Man kan välja eller ignorera livsåskådning på samma sätt som man väljer mat eller kläder. Men det sker ofta utan förpliktelser. Men vad sker när samhället tillhandahåller ett allt mer förvirrat ut- bud av religioner och livshållningar och när de "jag" som skall hantera dessa ideologier i sin tur blivit allt mer porösa? 2.2.3Flykten från friheten – åt två håll Tillsammans skapar ovanstående faktorer något som vi kallat relativis- mens yrsel. När man övergår från att följa konvenans eller auktoritet till att göra egna val blir den existentiella oron tydligare. Detta har be- nämnts allt från "dömd till frihet", "liberalisering" och "alienation", be- roende på politisk och filosofisk hemvist. Det som ur den religiösa 36 Nya religiösa rörelser - en bakgrundsteckning erfarenhetens synvinkel blir påtagligt är: "lita bara på dina egna erfarenheter". Individen tvingas bort från vad alla andra säger. Hon börjar fråga sig: "Vad upplever just jag? Vad kan jag peka på som just jag uppfattar som sant?" Denna påtagliga upplevelse kan då vara lockande antingen den dresserats fram i den styrda spontanitet som ibland ses i starkt extatiska religiösa grupper eller man känner av den i lågmälda meditationssammanhang. 1990-talets människor är vana vid förhandlingar. Det gäller att reso- nera sig fram mot en lösning: att ge och att ta. Överfört till religionen; man förhandlar sig fram till det som verkar vettigt i en livsåskådning. Färre köper lydigt hela paket. Man MBL-förhandlar även med . Men sådana individuella "alternativa" livshållningar är inte soci- alt avgränsade. De flyter omkring oorganiserade. De bekräftas inte av bestämda grupper. Inte heller är de rituellt förankrade som religionerna. De är inte kopplade till socialt engagemang eller till massmöten, en del av dessa kan vi finna inom New . Den andra sidan av samma pro- cess är de starka sektliknande grupperna som erbjuder en klar identitet, en strikt struktur – men poängen är densamma. Man får inte bara läror utan upplevelser. Ett par tendenser blir alltså tydliga på det moderna ideologiska och religiösa fältet: fundamentalism och relativism. Båda erbjuder lättnad och en flykt från det splittrade.