sou · GMB3160d2 · 1999-01-01 00:00:00 — äger inte rätt att förklara tillstånd att bedriva för- säkringsrörelse, koncession, förverkat. Det ankommer på regeringen. I 2 § föreskrivs att regeringen, efter anmälan av , skall förverka tillståndet under vissa förutsättningar. Här handlar det om att bolaget inte i rätt tid påbörjat verksamheten, verksamheten legat vilande för länge eller att bolaget inte blivit registrerat. En koncession kan också förklaras förverkad av regeringen om inte försäkringsbolag uppfyller kraven för koncessionen eller allvarligt åsidosätter gällande bestämmel- ser för verksamheten. Det finns också en möjlighet att förverka tillstånd om brister i kapitalbasen inte åtgärdas inom förelagd tid. De möjligheter försäkringsrörelselagen ger att komma till rätta med missförhållanden i en försäkringsrörelse är att meddela erinringar eller att förelägga bolaget eller styrelsen att vidta erforderliga åtgärder. Det förekommer också att inspektionen ingriper genom ett formlöst påpekan- de, en åtgärd som inte är reglerad i lag. Syftet med dessa sanktioner är att åstadkomma rättelse varvid erinran skall användas i lindrigare fall medan ett föreläggande är förbehållet allvarligare missförhållanden. Förutsättningarna för att meddela föreläggande finns uppräknade i lagen. Det handlar främst om brister i bolagets ekonomi och ledning. Det an- kommer också på inspektionen att till regeringen anmäla om bolaget inte följt ett föreläggande. Regeringen kan då givetvis ta upp frågan om för- verkande av bolagets koncession. har också möjlig- het att begränsa bolagets förfoganderätt eller att förbjuda bolaget att förfoga över sina tillgångar i , t. ex. om det finns brister i kapi- talbasen eller ett ingripande krävs för att skydda de försäkrades intres- Liksom för andra institut har rätt att samman- kalla ett försäkringsbolags styrelse och i sådant styrelsemöte närvara och delta i överläggningarna. Inspektionen kan också kalla samman bolags- stämman om styrelsen inte rättat sig efter en begäran härom. Även vid bolagsstämman, oavsett vem som sammankallat den, har inspektionen närvarorätt och rätt att delta i överläggningarna. 5 kap 17 § 6 kap 9 § 16 § 1 st 19 kap 2 § 5 kap 17 § 6 kap 9 § 16 § 2 st 19 kap 11 § 5 kap 16 § 6 kap 7 § 19 kap 11 § 5 kap 16 § 6 kap 7 § 19 kap 12 § 7 kap 6 § 5 kap 6 § 6 kap 6 § 19 kap 8 och 5 kap 24 § 6 kap 12 § 21 kap 2 § Exempel på förelägganden m. m. I detta avsnitt redovisas konkreta exempel på hur tillämpat de legala möjligheterna att ingripa mot institut under tillsyn där missförhållanden kunnat konstateras. Generellt kan sägas att det är mycket få ärenden där inspektionen tvingats till formella och ingripande beslut. Ofta har det varit tillräckligt att inspektionen muntligen eller skriftligen anmärkt på något förhållande för att ett institut frivilligt skall vidta rättelse. har dessa frivilliga åtgärder föregåtts av en mer eller mindre omfattande skriftväxling. De exempel som redovisas nedan är hämtade och genomgående har tillsynsmyndigheten benämnts även om det i en del fall varit fråga om dess föregångare bankinspektionen och försäkringsinspektionen. 2.1 I samband med en undersökning av ett finansbolag, som några månader hade erhållit auktorisation, anmärkte Finansin- spektionen på bl. a. följande förhållanden -felaktigheter i årsredovisningen och det sena upprättandet av denna -verkställande direktörens arbete för bolaget och hans ersättning här- för via en av honom ägd enskild firma -befogenhetsöverskridanden vid utbetalningar till ett kommanditbolag -differenser i redovisningen -antalet anställda var endast tre trots att bolaget vid auktorisationen utlovat minst fem anställda. De ingripandemöjligheter som enligt dåvarande lagstiftning hade att tillgå var återkallande av tillstånd, skriftlig erinran, beslut om anmärkning och föreläggande om verkställighetsförbud eller rättelse. Med hänvisning till dessa möjligheter begärde Finansinspektio- nen, efter avslutad undersökning, besked av finansbolagets styrelse dels om åtgärder vidtagits med anledning av vad inspektionen påtalat i samband med undersökningen, dels om styrelsen hade förtroen- de för den verkställande direktören. Bolaget tillställde Finansinpektionen tre skrivelser. efter undersökningen meddelade inspektio- nen att bolaget numera vidtagit rättställande åtgärder i samtliga berörda frågor och att inspektionen därför inte fann skäl till annan åtgärd än att notera sin kritik mot bolaget med anledning av tidigare påtalade missför- hållanden varefter ärendet avslutades. Beslutet fattades av generaldirek- tören. 2.2 efter det att undersökt ett finans- bolag påtalades att det därvid framkommit ett flertal allvarliga missför- hållanden såsom för stora enhandskrediter, bristande efterlevnad av kre- ditdelegeringsbestämmelser, kreditgivning till ett av förre verkställande direktören hälftenägt bolag, bristfällig redovisning av garantiförbindel- ser, stora differenser mellan reskontra för reversfordringar och huvudbok samt ofullständiga låneakter. Bolaget svarade inspektionen i tre skrivel- ser. efter det sista svaret, och efter undersök- ningen av bolaget, meddelade inspektionen bolaget en skriftlig erinran. I beslutet, som fattades av generaldirektören, konstaterades att några brister fortfarande återstod att avhjälpa, såsom differensen mellan res- kontran för reversfordringar och huvudbok samt de ofullständiga låne- akterna. Inspektionen anförde att bristerna varit och fortfarande var så allvarliga att de utgjorde tillräckliga skäl att återkalla bolagets tillstånd att bedriva finansieringsverksamhet, men att inspektionen med hänsyn till att bolagets styrelse redan vidtagit en del rättställande åtgärder, nöjde sig med att meddela en skriftlig erinran. förelades bolaget att utreda differensen mellan reskontran och huvudboken och att komplette- ra kvarvarande ofullständiga låneakter. Resultatet av dessa båda åtgär- der skulle bolaget meddela inspektionen inom en månad. Beslutet att meddela skriftlig erinran kunde enligt dåvarande lagstiftning överklagas till från den dag bolaget fick del av beslutet. 2.3Finansinspektionen anmärkte vid sin undersökning av ett finans- bolag på bl. a. följande förhållanden: för stora enhandskrediter, fordran på moderbolaget, avräkningsfordringar på koncernbolag vilka inte var reserverade och säkerställda samt redovisningsfunktionens organisation och bolagets rapportering till inspektionen. Bolaget tillskrev inspektionen varefter inspektionen avslutade ärendet efter undersökningen och konstaterade därvid att bolaget i sina skriftliga rapporter meddelat att rättställande åtgärder vidtagits i samtliga berörda frågor. 2.4Finansinspektionen företog en undersökning av en bank med an- slutna lokalkontor sedan oegentligheter och överskridande av befogen- heter m.m. uppdagats. En promemoria översändes till bankstyrelsen som yttrade sig och förekom underhandskontakter mellan företräda- re för inspektionen och banken. efter undersökningen av- slutades ärendet sedan banken vidtagit rättställande åtgärder. I inspek- tionens beslut lämnades ett flertal påpekanden till banken, i huvudsak beträffande revision, internkontroll och instruktioner i kredit-ärenden. Beslutet att acceptera de av banken vidtagna åtgärderna och avsluta ärendet fattades av . 2.5Vid en undersökning av ett finansbolag anmärkte Finansinspek- tionen på brister i bl. a. följande förhållanden: koncernmellanhavanden med bl. a. fordran på moderbolaget, moderbolagets låga aktiekapital, efterlevnaden av kreditdelegeringsbestämmelser, felaktig rapportering till inspektionen, för stora enhandskrediter, lån till verkställande direktören och bolagets svaga resultatutveckling. Bolaget tillställde inspektionen fem skrivelser innan inspektionen efter undersökningen meddelade bolaget en skriftlig erinran. Härvid anmärkte inspektionen att bolaget i och för sig vidtagit några rättställande åtgärder men att det fortfarande förelåg vissa väsentliga brister främst vad gällde koncern- mellanhavanden och enhandskrediter. Bolaget förelades att avveckla en fordran på moderbolaget och vissa andra engagemang samt att lämna inspektionen besked om resultatet av dessa åtgärder senast inom en må- nad. Beslutet om skriftlig erinran fattades av en bankinspektör och kunde överklagas till från den dag bolaget fick del av beslutet. 2.6Finansinspektionen skrev till styrelsen för ett finansbolag sedan inspektionen undersökt bolaget och sedan bolaget lämnat sex svarsskrivelser. Inspektionens kritik var huvudsakligen in- riktad på en fordran som bolaget hade på ett aktiebolag och att fordran enligt inspektionens mening var alldeles för stor i förhållande till finans- bolagets riskbärande kapital. Trots krav från inspektionen att engage- manget skulle nedbringas eller säkerställas med förstklassiga säkerheter meddelade bolaget att man misslyckats och att ford- ran i stället ökat. därefter tillställdes bolaget en ny skrivelse från inspektionen. I skrivelsen angavs att inspektionens preliminära be- dömning var att det förhållandet att bolaget inte efterkommit inspektio- nens anmodan beträffande krediten var av så allvarlig beskaffenhet att det kunde äventyra en sund utveckling av den finansieringsverksamhet bolaget bedrev. Härvid framställdes kravet att krediten skulle nedbringas till ett belopp som inte översteg av bolagets riskbärande ka- pital eller alternativt att engagemanget säkerställdes med förstklassiga säkerheter senast . För det fall bolaget ånyo skulle miss- lyckas, angav inspektionen att frågan om att förbjuda bolaget att driva finansieringsverksamhet skulle komma att aktualiseras. Elva dagar sena- re inkom bolaget till inspektionen med sådana uppgifter att inspektionen kunde avsluta ärendet och anteckna att bolaget vidtagit rättställande åt- gärder i samtliga berörda frågor. efter en undersökning av ett finansbolag och sedan bolagsstyrelsen gjort uttalanden om tillrättalägganden, valde Finansin- spektionen att avstå från att aktualisera återkallande av bolagets tillstånd att bedriva finansieringsverksamhet och i stället meddelades bolaget skriftlig erinran. Inspektionen företog ytterligare en undersökning och fann att det trots styrelsens uttalanden inte vidtagits någon rättelse av väsentliga brister som påtalats vid den första undersökningen. Den bedömning inspektionen nu gjorde var att aktualisera frågan om återkallande av bolagets tillstånd och ånyo tillskriva bolaget för yttrande. meddelade styrelsen att bolaget sålts till ett av marknadens större försäkringsbolag. Inspektionen fann mot den bak- grunden och med beaktande av de uttalanden bolagsstyrelsen gjort i nya skrivelser att det inte längre förelåg skäl att vidtaga några ytterligare åtgärder. 2.8Sedan inspektionen i samband med en undersökning av ett fi- nansbolag påtalat brister i fråga om säkerställande av krediter och kre- ditprövning samt brister i fråga om krediternas beviljande och bolagets ledningsorganisation, tillställdes inspektionen fem skrivelser av bolags- styrelsen och en skrivelse av bolagets revisor. Av skrivelsernas innehåll konstaterades att de berörda frågorna fått sin lösning genom bolagets egna rättställande åtgärder varvid avslutade ärendet efter undersökningen. 2.9Finansinspektionen företog en undersökning av två bankägda fi- nansbolag och fann att bolagen hade mycket dålig lönsamhet och stora kreditförluster . Förlusterna var så stora att bolagen var likvidationspliktiga men att likvidation då kunde undvikas genom garantiåtaganden från ägaren. Anledningen till de stora kredit-förlusterna var att bolagen hade en alltför hög riskprofil på sina kreditportföljer. Bakgrunden till detta var bl. a. styrelsens godkännande av att industri- fastigheter fick belånas till av köpeskillingen eller produk- tionskostnaden samt att kreditgivningen i praktiken sköttes av ett utskott som informerade i efterhand. ifråga om dokumentation av kreditbedömningar, kravverksamhet, valvskontroll, avstämningsrutiner och ADB-säkerhet. Inspektionen fann att ovannämnda förhållanden – otillfredsställande rutiner och en bristfäl- lig ledning som lett till dålig lönsamhet och stora kreditförluster – ut- gjorde missförhållanden av så allvarlig art att de kunde utgöra grund för återkallande av finansbolagens tillstånd. Dock ansåg inspektionen, att med de beslut om förändringar som ägt rum, det fanns anledning anta att bolagen skulle låta sig rättas av en skriftlig erinran. Inspektionens gene- raldirektör meddelade således, efter hörande av styrelsen enligt verksför- ordningen, bolagen skriftlig erinran. 2.10Finansinspektionen uppmärksammade vid en undersökning av en bank att kreditgivningen inom ett geografiskt område av bankens totala verksamhetsområde skilde sig från bankens kreditgivning i övrigt. Kre- ditgivningen inom detta område hade nämligen befarade och konstatera- de kreditförluster som vida översteg vad andra bankområden redovisade. Förklaring till detta syntes vara att bankens portfölj inom detta område innehöll mycket stora krediter med högt belånade fastigheter. Området svarade endast för av bankens totala utlåning men för av bankens totala kreditförluster. Sedan det förekommit en hel del underhandskontakter mellan företrädare för inspektionen och banken, kallade inspektionen till ett sammanträde med bankledningen. rapporterade revisorerna allvarlig kritik mot koncernledningen och kre- dithanteringen. efter sammanträdet med bankledningen uttalade inspektionen, att vid en samlad bedömning, kreditgivningen, kredithanteringen och uppföljningen inom det aktuella området, inte upp- fyllde de krav på säkerhet och sundhet inom rörelsen som måste ställas. Härvid kritiserades särskilt bankledningen för att den trots signaler om allvarliga brister i kredithanteringen inte reagerat tillräckligt och på så vis brustit i omsorg och tillsyn vad gäller uppföljning av kreditengage- i området vilket enligt inspektionen har lett till att banken drab- bats av onödigt stora kreditförluster. Mot den bakgrunden riktade in- spektionen allvarlig kritik mot de förhållanden som varit rådande. Där- efter konstaterades att en ny koncernledning vidtagit rättställande åtgär- der vilka bedömdes som tillräckliga samt att inspektionen även fortsätt- ningsvis skulle hållas underrättad om de åtgärder som skulle komma att vidtas i anledning av inspektionens skrivelse. Beslutet i detta ärende fat- tades av styrelsen för inspektionen. 2.11Finansinspektionen förelade ett aktiebolag att inkomma med fullständiga uppgifter om den verksamhet som bolaget bedrev. Det första svaret inspektionen erhöll var ett påstående från en privatperson med nära anknytning till bolaget. Av svaret framgick att en ansökan om till- stånd att driva tillståndspliktig värdepappersrörelse skulle inlämnas se- nare. Inspektionen översände därför allmänna råd och föreskrifter till ledning vid upprättande av ansökan. Härefter förekom en skriftväxling mellan inspektionen och privatpersonen som slutade med att inspektio- nen förelade aktiebolaget , att inkomma med en komplett ansökan. Bolaget anförde till sitt försvar att den verksamhet som bedrevs inte var tillståndspliktig. Ärendet avslutades genom att avslog aktiebolagets ansökan med motiveringen att det kunde antas att den verksamhet som planerades inte skulle uppfylla lagens krav på en sund värdepappersrörelse och vidare att bolaget inte uppfyllde de övriga villkor som angavs i lagen om värdepappersrörelse. Bolaget överklagade detta beslut till kammarrätten som avgjorde ärendet efter inspektionens första föreläggande. Överklagandet av- slogs redan på den grunden att bolaget inte heller för kammarrätten när- mare redogjort för vilken verksamhet som planerades. 2.12Samma dag som ovanstående ärende angående ansökan om till- stånd att bedriva värdepappersrörelse anhängiggjordes, förelade Finan- sinspektionen det aktuella aktiebolaget att vid ett vite av om- gående upphöra med att bedriva verksamhet som fordrar tillstånd enligt lagen om värdepappersrörelse. Bolaget ålades också att redogöra för hur avvecklingen av den tillståndspliktiga verksamheten skulle genomföras. Även detta beslut överklagades till kammarrätten. Kammarrätten fann att beslut inte uppfylllde de krav på precision som gäller för ett vitesföreläggande. a. konstaterades att inspektionens vitesföreläggande var för generellt och tog inte sikte på någon bestämd verksamhet samt att det var tidsmässigt obestämt. Därför biföll kammar- rätten överklagandet. 2.13Av en banks kreditportfölj svarade tre engagemang för tillsam- mans av bankens totala utlåning till allmänheten och för av den totala utlåningen till företag. Denna enligt inspek- tionen alltför koncentrerade kreditportfölj kunde vid ett eventuellt fallis- semang hos kredittagaren allvarligt skada banken. Dessa uppgifter fann vid en särskild undersökning av banken. De tre en- gagemangen uppgick tillsammans till och bankens totala förlustreservering för engagemangen var ca . Inspektionen konstaterade att banken i strid med gällande instruktioner för kreditgivning bedrivit kreditgivning utanför bankens verksamhetsom- råde. Enligt bankens reglemente var bankens verksamhetsområde tre mindre kommuner i landsorten. Långivning hade trots detta bedrivits utanför området och till och med utanför landets gränser. Trots kritik från inspektionen fortsatte banken sin kreditgivning utanför verksam- hetsområdet: Exempelvis beviljades en ny kredit om utanför landet knappt efter ett av inspektionens flera påtalan- den. Inspektionen anmärkte också på att banken brustit i sin beredning och uppföljning av kreditengagemang. Vid en samlad bedömning fann att bankens kreditgivning, kredithantering och upp- följning inte uppfyllt de krav på säkerhet och sundhet i rörelsen som måste ställas. Detta föranledde inspektionen att, med stöd av dåvarande lagstiftning, uttala en erinran. Dessutom förelades banken, med hänsyn till den risksituation banken enligt inspektionen befann sig i, att anlita en revisionsbyrå för att verkställa en analys av de administrativa och kommersiella risker som kunde föreligga i bankens kreditportfölj. En redovisning av revisionsbyråns rapport skulle tillställas banken senast efter beslutet, som fattades av . Noteras kan att inspektionen före beslutet i skrivelse till banken kritiserat kreditgivningen av objekt belägna utanför bankens verksamhets-område. Redan då var det bankens stora enhand- sengagemang i utländska objekt som inspektionen kritiserade. 2.14Finansinspektionen uttalade allvarlig kritik mot ett hypoteksin- stitut för det sätt på vilket kreditgivning skett. De allvarligaste bristerna var att lånet hade utbetalats utan att föreskriven säkerhet i form av ansö- kan om pantbrev funnits och vidare att en förening felaktigt hade accep- terats som borgensman trots att föreningen inte fanns upptagen i kon- cernledningens förteckning över vilka som generellt kunde godkännas av institutet som borgensman. I inspektionens beslut konstaterades att an- svariga chefstjänstemän lämnat sina anställningar. 2.15 Ett aktiebolag erhöll tillstånd att bedriva värdepappersrörelse. aktiekapital uppgick till en början till och enligt tillståndet skulle det höjas till minimigränsen senast . Bolaget ägdes av två personer och enligt ansökan om tillstånd skulle ingen handel bedrivas för egen räkning utan det skulle endast vara frågan om förmedling av kontakt mellan köpare och säljare av finansiella instrument. Någon kreditgivning till kunder var därför inte aktuell. I samband med att tillstånd beviljades lovade bolaget att av- veckling skulle ske av bolagets egen depå hos annat institut. Vidare för- utsatte tillståndet att ägarna och de anställda endast skulle göra egna affärer av långsiktig natur. Vid ett rutinbesök drygt efter det att tillstånd beviljats fann inspektionen att bolagets egenhandel med vär- depappper varit mycket omfattande och att bolaget för denna handel haft mycket stora krediter. Inspektionen fann också att ägarna och de anställ- da gjort omfattande korta affärer för egen räkning. Dessa förhållanden föranledde inspektionen att kalla företrädare för bolaget till ett möte. Mötet hölls efter rutinbesöket hos bolaget. Vid mötet uttalade inspektionen kritik mot att handel för annans räkning bedrevs trots att tillstånd härför saknades och att såväl ägarna som anställda bedrev en omfattande handel för egen räkning. Av den efterföljande skriftväxlingen mellan inspektionen och bolaget framkom att bolaget hade en annan upp- fattning än inspektionen och hävdade att någon kommissionshandel inte hade bedrivits och inte heller att krediter lämnats till kunder. Finansin- spektionens styrelse meddelade beslut i ärendet efter det första rutinbesöket hos bolaget och återkallade bolagets tillstånd enligt värde- pappersrörelselagen och förbjöd bolaget vid vite om att fort- sätta verksamheten. I den samlade bedömningen inspektionen gjorde an- tecknades bl. a. att bolaget under hela den tid bolaget haft tillstånd sys- tematiskt och på ett anmärkningsvärt sätt överträtt lagen om värdepap- persrörelse och de föreskrifter inspektionen meddelat med stöd av lagen. Vidare anfördes att den verksamhet bolaget bedrivit enligt föreskrifter krävt ett aktiekapital som lägst skulle ha varit tio gånger så stort som det aktiekapital bolaget hade och härtill kommer att kontrollen av de anställ- das egna affärer varit helt obefintlig. Inspektionen avslutade med att konstatera att de överträdelser bolaget gjort sig skyldig till varit av så allvarlig natur och inneburit ett så uppenbart åsidosättande av de grundläggade regler som gäller för bolagets verksamhet att det inte varit tillräckligt att meddela bolaget en varning. 2.16Finansinspektionen fann vid en undersökning av en bank att det starkt kunde ifrågasättas om banken vid kreditgivning iakttagit bankrö- relselagens regel att kredit får beviljas endast om långivaren på goda grunder kan förväntas fullgöra låneförbindelsen. Vid undersök-ningen kunde klara brister uppdagas i detta avseende, främst beträff-ande en enskild kredit. Dessutom hade andra krediter beviljats i strid med ban- kens reglemente utanför verksamhetsområdet. Inspektionen uttalade i en skrivelse efter undersökningen att den kreditgivning som varit föremål för särskild granskning inte uppfyllde de krav på sundhet i rörelsen som måste ställas och att banken därför hade att vidkännas kri- tik härför samt att banken senast skulle meddela in- spektionen vilka åtgärder bankstyrelsen skulle vidtaga i anledning av skrivelsen. 2.17I samband med flera rutinundersökningar av en bank kom Fi- nansinspektionen att särskilt granska ett av bankens stora och fleråriga engagemang utanför landet. Vid denna undersökning fann inspektionen att någon prövning av kredittagarens återbetalningsförmåga enligt ban- krörelselagen inte hade skett. Dessutom uppdagades att stora blancode- lar av engagemanget fått leva vidare utan att åtgärder vidtagits samt att banken först i efterhand observerat limitöverdrag med avsevärda belopp utan att formellt beslut förelegat samt att händelsen inte tycks ha resulte- rat i omedelbara åtgärder. Sin bedömning inleder inspektionen med att anföra att kredittagarens verksamhet präglats av en uttalat hög riskprofil och komplexitet vilket försvårat insyn och bort mana banken till särskild försiktighet t. ex. i form av en ändamålsenlig organisation för att hantera risker, uppföljning och information till ledning och styrelse. Enligt in- spektionen brast banken i kredithanteringen genom att löpande i allt vä- sentligt förlita sig på låntagarens egna uppgifter om nettovärdet av till- gångarna. Banken brast också genom att engagemanget exponerade banken mot betydande blancodelar och att banken inte med tillräcklig kraft och snabbhet försäkrat sig om panträtt i egendom. Ban- ken medgav att det fanns brister i hanteringen och i beslutet från inspek- tionen påtalades att banken vidtagit flera åtgärder för att förbättra kredithanteringen.