sou · GMB31 · 1999-01-01 00:00:00 — Det typiska fallet vid överlåtelse till underpris av egendom mellan bolag i en företagsgrupp är att köpeskillingen bestäms så att överlåtel- sen inte medför någon beskattningskonsekvens netto för det överlåtan- de företaget. Köpeskillingen bestäms med andra ord till egendomens skattemässiga värde. kan det måhända förekomma att köpeskillingen överstiger det skattemässiga värdet men understiger marknadsvärdet av egendomen. Det saknas anledning att behandla detta fall annorlunda än en överlåtelse där vederlaget överensstämmer med det skattemässiga värdet. Uttagsbeskattning bör således underlåtas under samma förutsättningar som gäller i det sistnämnda fallet. Skill- naden mellan vederlaget och det skattemässiga värdet kommer härvid att beskattas. Understiger köpeskillingen vid en underprisöverlåtelse egendomens skattemässiga värde, medför överlåtelsen en förlust hos det överlåtande företaget. Det är självfallet omotiverat att medge avdrag för förluster som uppkommit på grund av att egendom avyttrats till underpris. Vad som kan diskuteras är om uttagsbeskattning skall ske fullt ut till mark- nadsvärdet eller om uttagsbeskattning skall ske endast för ett belopp motsvarande det skattemässiga värdet. I det senare fallet skulle varken vinst eller förlust uppkomma. Utredningen anser att den förra lösningen är onödigt långtgående och föreslår den senare lösningen. Det för- värvande företaget bör anses ha anskaffat egendomen för det över- låtande företagets skattemässiga värde. En underprisöverlåtelse föreligger även om inget vederlag utgår. Om villkoren för att underlåta uttagsbeskattning är uppfyllda, innebär därför den föreslagna lösningen att vid utdelning av sakegendom det skattemässiga värdet skall anses som vederlag. I detta fall medför således utdelningen inte någon beskattning netto. Detsamma gäller vid kapitaltillskott som görs med sakegendom. 4.3Överlåtelse av egendom till underpris mellan andra slag av företag än aktiebolag Diskussionen i det följande gäller till att börja med endast underpris- överlåtelser av annan egendom än fastigheter och bostadsrätter om inte annat framgår. Överlåtelser av fastigheter och bostadsrätter diskuteras särskilt (avsnitt 4.3.6). 4.3.1Överlåtelse mellan fysiska personer Vid gåva av en hel verksamhet mellan fysiska personer, t.ex. från en förälder till ett barn, skall enligt punkt 13 andra stycket av anvisningar- na till 23 § KL som anskaffningsvärde för inventarier anses det för den tidigare ägaren gällande skattemässiga restvärdet, om inte särskilda omständigheter föranleder annat. Enligt praxis gäller kontinuitet även i fråga om andra slag av tillgångar i näringsverksamhet som förs över till en ny ägare genom gåva av hela verksamheten. Frågan vad som gäller när en näringsverksamhet har överlåtits till underpris mellan fysiska personer genom ett s.k. blandat fång har lösts i praxis vad gäller fastigheter som skattemässigt utgör omsättningstill- gångar i näringsverksamhet. RÅ 1988 not. 710 tillämpades den s.k. huvudsaklighetsprincipen, som primärt gäller beträffande fastighe- ter som utgör reavinstegendom. Målet gällde en överlåtelse av en hel verksamhet i form av fastigheter, som utgjorde omsättningstillgångar i skattehänseende, från en förälder till ett aktiebolag som ägdes av barn till föräldern mot vederlag i form av att bolaget övertog betalnings- ansvaret för fastighetsskulderna. Skulderna understeg fastigheternas taxeringsvärden. Med hänsyn härtill gjordes bedömningen att överlåtel- sen i dess helhet utgjorde gåva, varför någon inkomstbeskattning inte skulle ske hos givaren. När det gäller överlåtelse av en hel verksamhet med andra tillgångar än fastigheter genom ett blandat fång är rättsläget oklart (se Silfverberg, Gåvobeskattningen i nordiskt perspektiv, s. 326-331 och 355-359). Utredningen föreslår att lösningarna i avsnitt 4.2 tillämpas även på överlåtelser till underpris mellan fysiska personer. Överstiger veder- laget det skattemässiga värdet av tillgångarna, tas således vederlaget upp som intäkt om förutsättningar föreligger för att underlåta uttags- beskattning (jfr avsnitt 4.3.6). Är vederlaget lägre, tas i stället det skattemässiga värdet upp. Detsamma bör av systematiska skäl gälla även om något vederlag inte utgår, dvs. när det är fråga om en ren gåva. Bestämmelsen i punkt 13 andra stycket av anvisningarna till 23 § KL bör utgå. Förslaget omfattar även fastigheter som utgör omsättningstillgångar i skattehänseende. Vid gåvobeskattningen beskattas vid ett blandat fång skillnaden mellan gåvans värde och vederlaget. Hänsyn tas inte till latent inkomst- skatteskuld som kan belasta gåvoobjektet. Utredningens förslag på- verkar inte gåvobeskattningen. Bodelning av annan anledning än ena makens död behandlas på samma sätt som gåva vid inkomstbeskattningen. Utredningens förslag omfattar även sådan bodelning. Även vid bodelning med anledning av makes död samt vid arv och testamente gäller inkomstskatterättslig kontinuitet. Utredningen har inte funnit skäl att överväga förändringar beträffande dessa fång. 4.3.2Överlåtelse mellan en fysisk person och ett aktiebolag I praxis accepteras att en enskilt bedriven näringsverksamhet förs över till ett av den skattskyldige helägt aktiebolag till skattemässiga värden utan att uttagsbeskattning sker. Detta gäller även om det står klart att syftet är att aktierna skall säljas efter överföringen ( 2 2 Denna ordning bidrar till att skattemässigt närma aktie- bolag och enskild näringsverksamhet till varandra och bör därför gälla även i fortsättningen. För att inte omotiverade skatteförmåner skall kunna uppkomma om aktierna säljs, bör dock ett villkor vara att dessa är, eller senare under i överlåtarens hand blir, kvalificerade enligt 3:12-reglerna. När det gäller överlåtelser av egendom i den motsatta riktningen – alltså från ett enmansägt aktiebolag till en av ägaren bedriven enskild näringsverksamhet (eller en näringsverksamhet som tar sin början i samband med överlåtelsen) – är att notera att ett av villkoren i Rege- ringsrättens praxis för att uttagsbeskattning skall kunna underlåtas är att egendom inte förs ut ur den dubbelbeskattade sektorn (Sipanomålet). Detta villkor synes egentligen vara ett utflöde av det allmänna villkoret att en överlåtelse inte får medföra en otillbörlig skatteförmån. Villkoret bör ses mot bakgrund av att enligt äldre rätt inkomst i ak- tiebolag men inte inkomst i enskilt bedriven näringsverksamhet under- kastades dubbelbeskattning. I det numera gällande systemet dubbel- beskattas även inkomst av det senare slaget – genom DELS skattedelen av socialavgifterna eller särskild löneskatt, DELS inkomstskatt. Systemet är så utformat att skattebelastningen på en inkomst i ett aktiebolag och i en enskild näringsverksamhet totalt sett skall vara ungefär densamma. Med hänsyn härtill och till att skattesystemet inte onödigtvis bör låsa in verksamheter i den befintliga företagsformen bör uttagsbeskattning kunna underlåtas även vid underprisöverlåtelser av det aktuella slaget. Något villkor avseende 3:12-reglerna aktualiseras inte vid överlåtel- se från aktiebolag till fysisk person, eftersom den beskattning av ar- betsinkomst, som avses säkerställas med dessa regler, så att säga auto- matiskt effektueras vad gäller enskild näringsverksamhet. 4.3.3Överlåtelse mellan å ena sidan ett handelsbolag och å andra sidan en fysisk person eller ett aktiebolag Inkomst i handelsbolag avses enligt gällande system underkastas en skattebelastning som totalt sett är ungefär densamma som för inkomst i enskild näringsverksamhet och aktiebolag. Det är enligt utredningens uppfattning från denna synpunkt motiverat att uttagsbeskattning skall kunna underlåtas även vid överlåtelse av egendom till underpris mellan å ena sidan handelsbolag och å andra sidan aktiebolag eller fysisk per- son. En fysisk person, som avyttrar en andel i ett handelsbolag, skall ta upp vederlaget som intäkt av kapital (förutsatt att andelen inte är skattemässig omsättningstillgång i näringsverksamhet). Enligt 24 § 7 mom. SIL gäller dock en särskild regel i det fall att handelsbolaget, direkt eller genom förmedling av juridisk person, äger en aktie som, om den ägts direkt av den fysiska personen, skulle ha varit kvalificerad. I detta fall skall hälften av den del av vinsten som svarar mot aktiens marknadsvärde i förhållande till vederlaget för andelen i handelsbolaget tas upp som intäkt av tjänst. En förutsättning är att den lag som strax skall behandlas inte är tillämplig. Vidare gäller enligt lagen (1992:1643) om särskilda regler för be- skattning av inkomst från handelsbolag i vissa fall i huvudsak följande. Lagen är tillämplig om en andel i ett handelsbolag genom köp, byte eller på därmed jämförligt sätt har överlåtits från en fysisk person till annan än fysisk person, som är bosatt i . En förutsättning är att verksamheten i handelsbolaget för överlåtaren avsett aktiv näringsverk- samhet under det räkenskapsår då överlåtelsen skedde. Konsekvensen av att lagen är tillämplig är att överlåtaren skall ta upp ett belopp mot- svarande reavinst på grund av överlåtelsen som inkomst av aktiv näringsverksamhet från handelsbolaget. Alternativt får överlåtaren som inkomst av aktiv näringsverksamhet ta upp inkomst från handelsbolaget som belöper sig på antingen tiden före överlåtelsen eller tiden före till- trädesdagen. Det kan noteras att regleringen inte omfattar fallet att arbetsinkomst i handelsbolaget plöjts ner i tillgångar, t.ex. i fastigheter, genom värdeminskningsavdrag. Om uttagsbeskattning skulle kunna underlåtas vid en underprisöverlåtelse från ett fåmansföretag med aktiva delägare till ett handelsbolag med fysisk person som delägare, skulle därför icke önskvärda skatteförmåner kunna erhållas. Detta gäller även vid under- prisöverlåtelse från en fysisk person till ett handelsbolag. Uttags- beskattning bör därför ske i dessa fall. För överlåtelser från ett handelsbolag med fysisk person som del- ägare till ett aktiebolag bör krävas att aktierna i det förvärvande före- taget är kvalificerade. En liknande ordning bör gälla om handelsbolaget har ett aktiebolag som delägare i fall där någon fysisk person äger kva- lificerade aktier i aktiebolaget. 4.3.4Sammanfattning och precisering av avsnitten 4.3.1-4.3.3 –VERL¥TARE ¤R EN FYSISK PERSON Förvärvaren skall vara: a.En fysisk person. Samtliga aktier skall vara kvalificerade. –VERL¥TAREN ¤R ETT AKTIEBOLAG P AV AKTIERNA I BOLAGET ¤R KVALI FICERADE Förvärvaren skall vara: a.En fysisk person. Minst p % av aktierna i bolaget skall vara kvalifi- cerade. c.Ett handelsbolag med enbart aktiebolag som delägare. Minst p % av aktierna i varje delägande bolag skall vara kvalificerade. –VERL¥TAREN ¤R ETT HANDELSBOLAG MED ¥TMINSTONE EN FYSISK PER SON SOM DEL¤GARE Förvärvaren skall vara: a.En fysisk person. Samtliga aktier i bolaget skall vara kvalificerade. –VERL¥TAREN ¤R ETT HANDELSBOLAG MED ENBART AKTIEBOLAG SOM DEL ¤GARE $EN H¶GSTA ANDELEN KVALIFICERADE AKTIER I N¥GOT DEL¤GANDE BOLAG ¤R P Förvärvaren skall vara: a.En fysisk person. Minst p % av aktierna i bolaget skall vara kvalificerade. Kraven avseende kvalificerade aktier bör gälla även vid indirekt ägande, t.ex. om vid punkt 2 aktierna i det överlåtande bolaget ägs av aktiebolag. Innebörden av detta belyses i avsnitt 4.2.2.2, under c.3. Ett villkor om kvalificerade aktier bör anses uppfyllt även om ak- tierna, i samme ägares hand, först efter överlåtelsen men för denna blir kvalificerade. Lämnas utdelning på aktierna efter överlåtelsen men för denna, bör aktierna vara kvalificerade för utdelningen. Utredningen anser att det inte är motiverat att ytterligare komplicera systemet med regler för underprisöverlåtelser mellan handelsbolag. Vid sådana överlåtelser kan således enligt förslaget uttagsbeskattning inte underlåtas. I det föregående har föreslagits att uttagsbeskattning skall – med vissa begränsningar – kunna underlåtas vid en överlåtelse till underpris där parterna är en fysisk person, ett aktiebolag eller ett handelsbolag med fysiska personer eller aktiebolag som delägare. Förslagen gäller svenska rättssubjekt. I enlighet med språkbruket i SIL omfattas bankaktiebolag och försäkringsaktiebolag av begreppet aktiebolag. I detta avsnitt tas upp frågan i vilken utsträckning uttagsbeskattning skall kunna underlåtas när något annat rättssubjekt än de nämnda är part i en underprisöverlåtelse eller delägare i ett handelsbolag som är part. (Om inte annat framgår omfattar det som sägs om ett rättssubjekt som part även frågan om möjligheten att kunna vara delägare i ett handelsbolag som är part.) 3PARBANKER OCH ¶MSESIDIGA SKADEF¶RS¤KRINGSF¶RETAG Sparbanker och ömsesidiga skadeförsäkringföretag bör kunna vara part i en underprisöverlåtelse. $¶DSBON OCH UTL¤NDSKA FYSISKA PERSONER Vad som gäller beträffande svenska fysiska personer bör gälla även beträffande svenska dödsbon och utländska fysiska personer (jfr det som anförs i avsnitt 4.3.6 om skattskyldighet i ). Vad som gäller om aktiebolag bör gälla även ekonomiska föreningar inkl. medlemsbanker. Enligt 2 § 8 mom. SIL är en ekonomisk förening som är öppen och tillämpar lika rösträtt att anse som kooperativ i beskattningshänseende. I fråga om kooperativa ekonomiska föreningar som förvärvare gör ut- redningen följande bedöming. En kooperativ ekonomisk förening har rätt till avdrag för utdelning som lämnas i förhållande till inbetalda insatser. Fråga uppkommer där- för om medlemmarna i en sådan förening skulle kunna erhålla skatte- förmåner i form av enkelbeskattning av avkastning av egendom i näringsverksamhet genom att överlåta egendom till föreningen till underpris, om uttagsbeskattning underlåts. I fråga om producent- kooperativa föreningar, som närmast är aktuella, utgör emellertid an- delen tillgång i näringsverksamhet hos medlemmarna. Utdelning be- skattas som intäkt i näringsverksamheten. Slutsatsen är att det knappast föreligger någon risk för skatteför- måner av det antydda slaget och att det således saknas skäl för sär- behandling av kooperativa föreningar. Även en utländsk juridisk person bör kunna vara part i en under- prisöverlåtelse. Detta bör dock gälla endast sådana utländska juridiska personer som är ett utländskt bolag enligt 16 § 2 mom. andra stycket SIL. (Jfr det som anförs i avsnitt 4.3.6 om skattskyldighet i . Beträffande utländska juridiska personer och utländska bolag, se avsnitt 5.2.2.2.) Enligt 2 § 6 mom. tolfte stycket SIL schablonbeskattas på visst sätt ett utländskt skadeförsäkringsföretag för försäkringsrörelse som be- drivs i . Underprislagen bör därför inte vara tillämplig vid överlåtelse till eller från ett sådant företag. En möjlighet att överlåta egendom till typiskt sett icke-kommersiella rättssubjekt som stiftelser och ideella föreningar till underpris utan att uttagsbeskattning sker kan komma i konflikt med förbudet mot av- dragsrätt för gåvor. En sådan möjlighet bör därför inte införas. Därmot bör stiftelser och ideella föreningar som bedriver kommer- siell verksamhet kunna bolagisera direktägd egendom. Sådana subjekt bör därför kunna överlåta egendom till underpris utan att uttagsbeskatt- ning sker. Vidare bör överlåtelse kunna ske mellan två ideella före- ningar. En förutsättning bör dock vara att den förvärvande föreningen är skattskyldig för all sin verksamhet. eller ideell förening bör inte få vara delägare i ett handelsbolag som är part i en underprisöverlåtelse. I avsnitt 4.3.5 har föreslagits att uttagsbeskattning vid en under- prisöverlåtelse skall kunna underlåtas i vissa fall även när överlåtaren eller förvärvaren eller båda är ett utländskt rättssubjekt. Frågan aktuali- seras givetvis endast om den överlåtna tillgången har ingått i en verk- samhet för vilken överlåtaren beskattas i . Ett villkor bör vara att förvärvaren efter förvärvet skall vara skattskyldig för inkomst av näringsverksamhet i vilken tillgången ingår och att in- komsten inte är undantagen från beskattning i på grund av ett dubbelbeskattningsavtal. Villkoret bör gälla generellt, alltså även när förvärvaren är ett svenskt rättssubjekt. Är förvärvaren ett handelsbolag, bör villkoret gälla för delägarna. Av villkoret följer att någon konkurrens inte uppkommer mellan reglerna om underprisöverlåtelse och den s.k. korrigeringsregeln i 43 § KL. I och med att kravet på ägargemenskap släppts i fråga om överlåtelser mellan aktiebolag är ett sådant krav inte heller aktuellt vid överlåtelser mellan andra slag av företag. I likhet med vad som föreslagits beträffande överlåtelser till underpris mellan aktiebolag bör i fråga om övriga underprisöverlåtelser uttagsbe- skattning normalt inte underlåtas, om förvärvaren har rätt till avdrag för underskott från tidigare beskattningsår. Är förvärvaren ett handels- bolag, bör uttagsbeskattning inte underlåtas om ett aktiebolag eller annat företag, som är delägare i handelsbolaget, har rätt till avdrag för underskott. För aktiebolag m.fl. ingår nämligen inkomst från ett handelsbolag, som företaget är delägare i, i företagets enda förvärvs- källa. I avsnitt 4.2.2.2., under punkt b, har utredningen gjort bedömningen att när enstaka tillgångar överförs mellan aktiebolag, uttagsbeskattning bör kunna underlåtas endast under förutsättning att det överlåtande före- taget med avdragsrätt kan lämna koncernbidrag till det förvärvande företaget det aktuella beskattningsåret. I konsekvens härmed bör vid en underprisöverlåtelse mellan t.ex. fysiska personer uttagsbeskattning kunna underlåtas endast om överlåtelsen avser hela verksamheten eller en verksamhetsgren. ,AGEN MOT SKATTEFLYKT Vad gäller förhållandet till lagen mot skatteflykt har det som sägs be- träffande underprisöverlåtelser mellan aktiebolag i avsnitt 4.2.2.2, under c.5 och c.6, motsvarande tillämpning på övriga underpris- överlåtelser. &ASTIGHETER OCH BOSTADSR¤TTER Löpande inkomst av en näringsfastighet som ägs av en fysisk person beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet. Vinst vid avyttring av fastigheten beskattas däremot som intäkt av kapital. för värdeminskning m.m. tas emellertid upp som intäkt av näringsverk- samhet (¥TERL¤GGS I N¤RINGSVERKSAMHETEN) och inte som intäkt av kapi- Detta gäller dock inte till den del vederlaget understiger anskaff- ningsvärdet för fastigheten. Uttagsbeskattning sker inte i inkomstslaget kapital. Det kan diskuteras om bestämmelserna i punkt 1 fjärde stycket av anvisningarna till 22 § KL (UTTAGSBEST¤MMELSEN) innebär att värdeminskningsavdrag skall återläggas i näringsverksamhet genom uttagsbeskattning. Antag att en fysisk person, som anskaffat en näringsfastighet för 100 och medgetts avdrag för värdeminskning av byggnad på fastigheten med 25, avyttrar fastigheten till ett eget aktiebolag för 75. Marknadsvärdet är 100. Om fastigheten hade avyttrats för marknadsvärdet, skulle värdeminskningsavdragen ha återlagts i näringsverksamheten. Skall i fallet i exemplet återläggning ske med stöd av uttagsbestämmelsen, om inte särskilda skäl talar mot det? Enligt första meningen i uttagsbestämmelsen gäller följande. Har en tillgång tagits ut ur en förvärvskälla, sker beskattning som om till- gången i stället hade avyttrats för ett vederlag motsvarande marknads- värdet. I exemplet förekommer två förvärvskällor, en avseende in- komstslaget näringsverksamhet och en avseende inkomstslaget kapital. Närmast till hands ligger enligt utredningens uppfattning att anse att fastigheten inte har tagits ut ur en förvärvskälla avseende näringsverk- samhet. En tillämpning av uttagsbestämmelsen aktualiseras då inte. Det kan dock inte uteslutas att vid tillämpning av första meningen i uttags- bestämmelsen fastigheten skall anses ha tagits ut ur en förvärvskälla avseende näringsverksamhet och att, eftersom återläggning av värde- minskningsavdrag skulle ha skett vid en avyttring till marknadsvärdet, återläggning skall ske genom uttagsbeskattning. En förutsättning för bestämmelsen i första meningen i uttags- bestämmelsen är enligt andra meningen att vederlag eller vinst vid en avyttring skulle ha tagits upp som intäkt av näringsverksamhet. Åter- läggning av värdeminskningsavdrag kan knappast innebära att vederlag eller vinst tas upp som intäkt av näringsverksamhet. Sammantaget gör utredningen bedömningen att värdeminskningsavdrag inte skall åter- läggas genom uttagsbeskattning. Utredningen finner inte skäl att föreslå ändring i detta. Enligt punkt 5 av anvisningarna till 22 § KL skall vidare som intäkt vid avyttring av en näringsfastighet tas upp ett belopp motsvarande av- dragsgilla utgifter för värdehöjande reparationer av b yggnader m.m., som skett före avyttringen. Enligt 25 § 4 mom. tredje stycket SIL räknas motsvarande belopp som förbättringskostnad vid beräkning av reavinst på grund av avyttringen. Bestämmelserna, som innebär att avdrag för kostnader för värdehöjande reparationer återläggs i näringsverksamheten, är inte – i motsats till bestämmelserna om återläggning av värdeminskningsavdrag i näringsverksamhet – knutna till relationen mellan vederlaget och omkostnadsbeloppet. Återläggning skall således ske oberoende av storleken av vederlaget. Utredningen finner inte skäl att föreslå ändring i detta. Som framgår av det föregående beskattas vinst när en fysisk person avyttrar en näringsfastighet som intäkt av kapital. Hos ett aktiebolag beskattas motsvarande vinst i näringsverksamheten. En överföring av en fastighet mellan en fysisk person och ett aktiebolag är därför inte en underprisöverlåtelse i den mening ordet används i framställningen. (Det som sägs beträffande aktiebolag i detta stycke och de följande styckena i detta avsnitt gäller även andra juridiska personer utom handelsbolag och dödsbon.) När ett handelsbolag avyttrar en näringsfastighet beskattas delägare, som är aktiebolag, i inkomstslaget näringsverksamhet och delägare, som är fysisk person, i inkomstslaget kapital. För delägare, som är fy- sisk person, tas av en vinst upp som intäkt medan avdrag medges av en förlust. Också för en delägare, som är aktiebolag, tas av en vinst upp som intäkt. Även om det finns visst utrymme för tvekan om vad som gäller beträffande förluster för delägare i handels- bolag som är aktiebolag, talar enligt utredningens uppfattning över- vägande skäl för att aktiebolag får avdrag av en förlust, oberoende av om bolaget äger fastigheten direkt eller genom ett handelsbolag. (har ansett att i fråga om handels- bolag kvoten skulle vara tillämplig på såväl fysiska personer som aktiebolag , SOU 1997:2 del II s. 424).) Enligt utredningens förslag i avsnitt 4.2.2.2, under d, skall 90-regeln för aktiebolag avskaffas. Vid överlåtelse till underpris av en näringsfastighet till eller från ett handelsbolag bör uttagsbeskattning kunna underlåtas om handelsbolaget har enbart företag som delägare. Motsvarande bör gälla i fråga om överlåtelse av bostadsrätt. I 3 kap. 25 § mervärdesskattelagen (1994:200), -, finns en bestämmelse som tar sikte på omstruktureringar. Enligt denna bestämmelse undantas från skatteplikt – såvitt nu är aktuellt – om- sättning av en tillgång i en verksamhet när tillgången överlåts i sam- band med att verksamheten överlåts. En förutsättning är att förvärvaren skulle vara berättigad till avdrag för skatten eller återbetalning av skatten enligt vissa bestämmelser. Bestämmelsen bör jämföras med bestämmelserna om uttagsbeskattning i 2 kap. 2 och 3 §§ ML. Förslaget att vid inkomstbeskattningen uttagsbeskattning i vissa fall skall kunna underlåtas även vid överlåtelse av en enstaka tillgång aktualiserar frågan om en motsvarande ändring bör göras i 3 kap. 25 § ML. Fråga uppkommer om en sådan ändring är förenlig med EG:s sjätte mervärdesskattedirektiv (77/388/EEG), närmast art. 5 punkt 8. Enligt denna artikel får en medlemsstat underlåta att ta ut mer- värdesskatt vid överlåtelse av en verksamhet eller en verksamhetsgren (eng.: a totality of assets or part thereof). Utredningen rekommenderar att frågan om en ändring av 3 kap. 25 § ML övervägs i särskild ordning.