sou · GMB375d2 · 1999-01-01 00:00:00 — Tillsynen över försöksdjuren kommer att vara en av huvudupp- gifterna för de nya tjänstemännen. Deras verksamhet i de djurförsöks- etiska nämnderna är emellertid också betydande. Ett tungt vägande skäl till denna koppling mellan nämndernas arbete och tillsynen är att det skall skapas förutsättningar för en så adekvat och ändamålsenlig tillsyn som möjligt. Det förhåller sig även så att tjänstemännens arbete i nämnderna till stor del kommer användarna av djurförsök till godo. Det är därför rimligt att ha som utgångspunkt att tillsynsavgifterna helt och hållet skall täcka kostnaderna för dessa tjänstemän. Utredningen har även föreslagit att CFN:s arbetsuppgifter i sin helhet skall läggas på SJV. Detta innebär förhållandevis omfattande förändringar av det centrala ansvaret för djurförsöksfrågor och det är svårt att beräkna vilka extra kostnader som förslaget innebär. Över- föringen av CFN:s uppgifter till SJV kan dock förutsättas medföra vissa rationaliseringsvinster. Kostnaderna för uppgår till ca . Kansliet består av tre personer, men myndigheten har aviserat behov av ytterligare en tjänst till kansliet. De medel som kommer att frigöras om CFN:s arbetsuppgifter tas över av SJV, skall helt och hållet komma den tänkta enheten för för- söksdjur till godo. Enligt utredningens uppskattning kan den enhet för försöksdjursfrågor som föreslås inrättas på SJV dessutom finansieras genom omdisponering av befintliga resurser inom SJV. uppdrog regeringen åt SJV att lämna en utförlig redovisning av konsekvenserna av en förändrad djurskyddstillsyn med utgångspunkt i de förslag som förts fram i en lagrådsremiss, Djur- skyddet och tillsynen över hundar och katter. Denna lagrådsremiss, som överlämnades till Lagrådet , b yggde på departe- mentspromemorian Ds 1997:11. I SJV:s uppdrag ingår bl.a. att redovisa hur en ändrad djurskyddstillsyn skall finansieras. Uppdraget skall redovisas . Finansieringen av utredningens förslag kan mot bakgrund härav bli föremål för ytterligare övervägan- den i samband med det arbete som sålunda pågår vid SJV. 16 De övriga generella direktiven 16.1Jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) Enligt dessa direktiv skall alla försla g som lä ggs fram av kommittéer eller särs kilda utredare före gås a v en analys och innehåll a en redovis- ning av de jä mställdhetspolitis ka konsekvenserna. Enligt utredningens bedö mning ä r de försla g som har lä mnats jä mställdhetspolitis kt neu- trala. 16.2Regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50) Kommittéer och särskilda utredare skall enligt detta direktiv redovisa de regionalpolitiska konsekvenserna av sitt försla g. Utredningens för- slag innebär att kommunernas tillsyn flyttas ö ver till tjänste män anställd a av . Eftersom dessa personer skall vara lokali- serande till de djurförsö ksetiska nä mnderna innebär försla get dock i praktiken ingen centralisering av tillsynsverksamheten av försö ks- djuren. Utredningen bedö mer därför att de försla g som har lä mnats inte skall få några regionalpolitiska negativa effekter. 16.3Konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49) Enligt direktivet skall kommittéer och särskilda utredare ge de brotts- fö rebyggande frå gorna ö kad uppmär ksamhet och alla försla g skall före- 192 De övriga generella direktiven gås av en analys samt innehålla en redovisning av effekterna för brottsligheten och för det brottsförebyggande arbetet. Det är utredningens bedömning att de åtgärder som föreslås kommer att innebära bättre förutsättningar för en kontroll av att djurförsöks- verksamheten i landet utförs i enlighet med gällande bestämmelser, dels kommer förhandsgranskningen av djurförsök att stramas upp och förbättras, vilket kan sägas innebära ett bättre brottsförebyggande arbete, dels kommer tillsynsverksamheten att bli betydligt mer om- fattande och adekvat, vilket torde påverka brottsligheten i minskande riktning. Utredningen finner därför att de förslag som lämnas kommer att ha en positiv effekt i ifrågavarande hänseenden. Utredningens förslag är sammantaget sådana att, om de genomförs, bättre förutsättningar skapas för att åstadkomma de nödvändiga förändringarna vad gäller utnyttjandet av djur i försök att successivt begränsa djurförsöken, med prioritet att få bort de plågsamma djurförsöken. I några avseenden har jag synpunkter vad gäller utredningens förslag. Från djurskyddshåll finns det en oro för att djurförsöksfrågan skall för- svinna, nedprioriteras, i den stora myndigheten om den centrala administrationen förläggs till SJV. Jag delar därför utredningens förslag om att frågorna skall samlas under en fristående enhet, med betoning på denna enhets självständighet. Jag anser att denna skall ledas av en styrelse, inte råd. Målet måste dock vara att det skapas en separat djurskyddsmyn- dighet () för administration av den statliga djurförsökspolitiken och djurskyddsarbetet generellt. Jag delar utredning- ens uppfattning att detta är en fråga som behöver utredas ytterligare och föreslår att så skall ske. Den fristående enheten på SJV bör då kunna utgöra en naturlig del som överflyttas till djurskyddsmyndigheten när denna är aktuell. skall bedriva ett aktivt och offensivt arbete inom sitt ansvarsområde. Bland annat skall man kartlägga såväl djur- försöksverksamheten som eventuellt ytterligare framtida behov av djur- försök, identifiera möjligheterna att begränsa djurförsöksverksamheten samt även föreslå strategier och konkreta planer för hur djurförsöken skall begränsas. Myndigheten skall även fortlöpande utvärdera sitt eget och de djurförsöksetiska nämndernas arbete. Myndigheten skall ha betydligt vidare ramar än vad dagens CFN har. Myndigheten skall därför se till att det finns en stark koppling mellan vad som sker internationellt och vad som sker nationellt. Man skall också mer fritt, år , kunna avgöra var olika medel bör satsas. CFN fördelar till forskning kring alternativa metoder skall ges ett bredare användningsområde. Den nya myndigheten bör kunna nyttja medlen till utvärderingar, kartläggningar etc om det ur målsynpunkt är mer angeläget än att de läggs på forskning kring alternativa metoder. Myndigheten bör ha tillgång till olika typer av kompetens, t.ex. juridisk, allmänvetenskaplig och dokumentalistkompetens. Myndigheten skall ock- så tilldelas resurser så att den skall ha möjlighet att anställa ytterligare personer för s k projektinriktad verksamhet. För att kunna utföra sin uppgift är det nödvändigt att myndigheten har tillgång till information om vilka djurförsök som utförs i . Därför behövs ett centralt register över samtliga ansökningar gällande djurförsök. Utan ett sådant kan myndigheten inte, t.ex., klara av att utforma en strategi vad gäller de plågsamma djurförsöken, vilket utredningen föreslår. Det finns anledning rikta allvarlig kritik mot hur de djurförsöksetiska nämnderna fungerat. I princip alla djurförsök tillstyrks, även försök som rimligtvis skulle stoppats med hänvisning till gällande bestämmelser. Det gäller t.ex. de plågsamma ascitesförsök som vissa nämnder tillstyrkt trots att alternativ finns, t.o.m. med upprepad tappning vilket är i strid med CFN:s allmänna råd. Den erfarenhet som finns av nämndsarbetet visar tydligt på problemen med kollegialitet och jäv beroende på att nämnderna delvis består av representanter som är djurförsökare, dvs. den sida som även skall bedöma ansökningar från personer inom samma skrå och som även är jäviga i förhållande till sakfrågan, djurförsöken, eftersom de själva forskar på djur. Det faktum att djurförsökarna numera kan överklaga beslut i de djurförsöksetiska nämnderna, och därmed få en juridisk prövning av besluten, innebär att det finns färre orsaksgrunder för att de skall beredas plats i nämnderna. Djurskyddsrepresentanterna är inte partiska i prövningen, eftersom de inte har något egenintresse i frågan och ej heller befinner sig i den problemställning som forskarna gör då det gäller kollegialitet och jäv. I stället representerar de ett allmänt intresse. Av den anledningen bör de finnas kvar i nämnderna. Jag är dock beredd att acceptera utredningens förslag också i det här avseendet, att låta det nya systemet få en chans. Om det efter en prövotid, om förslagsvis , fortfarande kvarstår kollegiala problem i nämnderna på grund av att djurförsökare är ledamöter, ser jag det som helt nödvändigt att dessa måste lämna nämnderna. I ett avseende har jag emellertid en avvikande synpunkt. Politikerna i nämnderna bör föreslås av riksdagspartierna och de bör representera sitt parti. Den djurförsöksetiska prövningen behöver handläggande tjänstemän för att bättre kunna utföra sitt uppdrag, därför är det bra att utredningen föreslår att nämnderna skall förstärkas på detta sätt. Det finns flera skäl som talar för denna resursförstärkning, såsom att skaffa fram ordentligt beslutsunderlag till nämnderna och att skapa möjligheter till samordning och informationsutbyte vad gäller den djur- försöksetiska prövningen. Eftersom det föreslås att tjänstemännen också skall ansvara för tillsynen av djurförsöksverksamheten är det nödvändigt att denna arbetsuppgift tillåts vara en tung del i tjänsteutövandet och att detta också får genomslag vid rekryteringen av dessa personer. En av fördelarna med att sammanföra tillsynen med uppdraget att vara handläggare i nämnden är den återkoppling till den djurförsöksetiska prövningen som möjliggörs. Om man skall kunna ha dessa båda uppgifter på en och samma tjänst krävs det att utövarna fullt ut klarar av att förhålla sig neutrala till sökande forskare, såväl vid prövningen som tillsynen och att inte den ena arbets- uppgiften verkar hämmande på utförandet av den andra. Det är en förtroendefråga för systemet och av direkt betydelse för de reella resul- taten av tjänsteutövandet. Tjänsterna skall vara lokaliserade till någon av de nämnder de skall verka i, vilket är bra. Det uppstår dock problem i de två fall då dessa skall ansvara för två nämnder vardera, som det är ett stort geografiskt avstånd emellan. En förutsättning för en effektiv tillsyn är närheten till objekten. Den bästa lösningen på det problemet vore en tjänsteman per nämnd, men med tanke på att och Linköpingsnämnderna har såpass mycket mindre ärendeomfattning än de övriga nämnderna, är det inte någon möjlig lösning inom det nu föreslagna systemet. Det faktum att tjänsterna skall omfatta både den djurförsöksetiska prövningen och tillsynen av djurförsöksverksamheten har varit den svåra frågan att ta ställning till av de förslag som utredningen lämnar. Det finns både för- och nackdelar med denna lösning. Jag ser den nu föreslagna lösningen som ett steg på vägen. Den nuvarande ordningen där endast sakägaren, dvs. sökande forskare, har klagorätt vad gäller de djurförsöksetiska nämndernas beslut, är oaccep- tabel och ligger inte i linje med den statliga djurförsökspolitiken som den formulerades . Också med det föreslagna nya systemet kan det bli så att nämnder t.ex. godkänner djurförsök trots att alternativ finns, och då finns det inte någon möjlighet att rätta till ett sådant beslut vilket ytterst går ut över de djur som utnyttjas. Djurskyddsorganisationerna bör ges talerätt och möjlighet att överklaga beslut som fattas av nämnderna. Om inte generell överklaganderätt införs bör det vara möjligt att få överklaga vissa beslut, enligt dispensförfarande. Förutsättningar för ett sådant dispensförfarande skulle kunna vara: Om det kan befaras att nämndens beslut inte är korrekt. Om nämndens beslut, eller beslutsunderlaget för detta, är oklart. Om beslutet är viktigt för prövningen generellt. Om det av annan anledning är av synnerlig vikt att ansökan prövas på nytt. Jag föreslår att talerätt för djurskyddsorganisationer utreds. 1944:43 med förslag till lag om djurskydd, m.m. 1978/79:13 om ändringar i lagen (1944:219) om djurskydd, m.m. 1987/88:93 om djurskyddslag, m.m. 1989/90:118 om tillsyn enligt djurskyddslagen, m.m. 1997/98:28 om ändringar i djurskyddslagen SOU 1989:75 Etisk granskning av medicinsk forskning. De forsk- ningsetiska kommittéernas verksamhet. (Forskningsetiska utredningen) SOU 1996:13 Offentlig djurskyddstillsyn (Utredningen om djur- skyddstillsynen) Departementspromemoria Ds I 1975:4, Framtida försörjning med för- söksdjur m.m. försöksdjursutredning (I 1972:06) Departementspromemorian Ds Jo 1977:5, Uppfödning av försöksdjur i och . PM avgiven av Åkergruppen. Departementspromemoria Ds Jo 1986:3, Etiks prövning av djurförsök. Betänkande av utredningen (Jo 1985:04) om etiska frågor i samband med djurförsök. Departementspromemoria Ds 1990:9, Genteknik växter och djur Departementspromemoria Ds 1997:11, Ändringar i djurskyddslagen. betänkande 1994/95:KU27, revisors förslag angående tillsyn innebörd och tillämpning. betänkande 1997/98:JoU12, Ändringar i djur- skyddslagen, m.m. försöksdjursutredning, Om försöksdjur. revisorer 1993/94:RR8, Tillsyn av djurskydd, Rapport 1993/94.5 , , , och , (under redak- tion av), Diabetes. , och laboratoriedjuren. och , En skriftserie om läkemedelsforskning och försöksdjur Centrala försöksdjursnämndens skriftserie nr 11, Vad gör astrocyterna i hjärnan? Förbrukning av försöksdjur 19821988. Centrala försöksdjursnämndens skriftserie nr 13, Om djurförsök och beteendevetenskap. Betydelsen av djurförsök för utforskandet av hjärnans funktion och för förståelsen och behandlingen av sjukdomar i nervsystemet. Förbrukning av försöksdjur 19831989. Centrala försöksdjursnämndens skriftserie nr 15, Etologisk och beteende-ekologisk forskning. MEIC ett svenskt initiativ till utvärdering av toxikologiska provrörstester. Användningen av försöksdjur i . Centrala försöksdjursnämndens skriftserie nr 18, Alternativa metoder: behov av framtida forskning och utveckling inom toxikologin. En sam- manställning utförd av för . Centrala försöksdjursnämndens skriftserie nr 20, Etik moral djuretik. Använda försöksdjur i statistik. CFN:s forskningsprojekt för utveckling av alternativa metoder. Centrala försöksdjursnämndens skriftserie nr 21, Den djurförsöksetiska prövningen. Centrala försöksdjursnämndens skriftserie nr 23, Använda försöksdjur i statistik. Centrala försöksdjursnämndens skriftserie nr 26, Projektkatalog CFN:s forskningsprojekt 1993/94. Utvärdering av CFN:s forskningsstöd /89 1992/93. Använda försöksdjur i statistik. Centrala försöksdjursnämndens skriftserie nr 28, Genteknik och trans- gena djur. Sammanställning från CFN-seminarium . Centrala försöksdjursnämndens skriftserie nr 29, Projektkatalog CFN:s forskningsprojekt 1994/95. Använda försöksdjur i Statistik för . Centrala försöksdjursnämndens skriftserie nr 32, Utvärdering av alter- testmetoder. Använda försöksdjur i . Centrala försöksdjursnämndens skriftserie nr 33, Produktion av mono- klonala antikroppar. Använda försöksdjur i statistik för . , , Djurförsök. En undersökning om allmänhetens inställning till användningen av djurförsök inom medicinsk forskning. , Publik- och programforskningsavdelningen. , Bulletin, . , Djurförsök och alternativa metoder inom biomedicinsk forskning. Hellerström, , Diabetes. Forskning om en folksjukdom. Medicin- ska forskningsrådet. , (red. ), Det går att förändra! Nor- diska sök. , , Djurförsök. Forskningsetik, politik, epistemologi. Doktorsavhandling vid universitet.1992. , , Forskningsetik. ), Hur kan forskningen styras bort från djurför- söken. skaplig Forskning Utan Djurförsök. , Genteknik Ekologi och Etik. , (red. ), Med andra metoder. Om alternativ till djur- försök. Stiftelsen utan om djurförsök. Gålmark, (red. ), Djur & människor. En antologi i djuretik. , , Transgena djur i ett genialt forskningsverktyg. Ideal Conferences, ., Target 2000. Reducing animal experiments by . held on 14 & , , . , och , ; Vad kostar sjukdomarna? Sjuk- vårdskostnader och produktionsbortfall fördelat på sjukdomsgrupper 1980 och 1991. , Vem i hela världen är ? Första skriftserien i serie om Människan och den nya biologin. , Djur med nya gener. Andra skriften i serie om Människan och den nya biologin. , och , , Förfina minska ersätt, Centrala för- söksdjursnämndens skriftserie nr 27. , , Djurförsök. En bok om vetenskapligt djurplågeri och mänsklig förnedring. Medicinsk vetenskap vid . Nr 3 1997 s. 2629. Nisser, , Djuren och lagen. mot plågsamma djurförsök, Djurens rätt, 1996:4. mot plågsamma djurförsök, Djurens rätt, 1997:2. mot plågsamma djurförsök, Djurens rätt 1997:3. mot plågsamma djurförsök, Djurförsök. På vems villkor? En rapport om den djurförsöksetiska prövningen. mot plågsamma djurförsök, Försöksdjuren i fokus 1996. Ruhdel, I.W. och Sauer, U.H., Primate experimentation. A report on the use, supply and housing conditions of primates used for scientific purposes within union. A report for Coalition to End Animal Experiments. Sandøe, , och , (red. av), Etiske grænser for anvendelse af bioteknologi på dyr. Proceedings for offentligt møde . , , Djurens frigörelse. Striwing, , Djurpågeri. En studie i lagstiftning och rättsfall. Striwing, , Djur som brottsoffer. Svendsen, Per och Hau, , (edited by), Handbook of Laboratory Animal Science, volume 1, Selection and Handling of Animals in Bio- , volume II, Animal Models. TeknologiNævnet, Teknologiske dyr. Indgreb i kønsceller på højere- stående dyr. Rapporter 1993/1. van Zutphen, L.F.M. och Balls, M. (edited by), Animal Alternatives, Welfare and Ethics. Proceedings of the 2nd natives and Animal Use in the Life Sciences, held in , The , 2024 October 1996. van Zutphen, L.F.M., , V. och Beynen, A.C. (editors), Princip- les of Laboratory Animal Science. A contribution to the humane use and care of animals and to the quality of experimental results. Zinko, , , och , , From pig to computer mouse. Alternative methods for a humane education. Öbrink, och , , Försöksdjurskunskap.