sou · GMB384 · 1999-01-01 00:00:00 — Vid den fortsatta utvecklingen av denna typ av utbildning räknar man med att använda nästa genera- tion av som bas för kommunikationen. De studerandes synpunkter på kurserna var överlag mycket positiva. Att studera på distans är inte riktigt som att studera live, men ett mycket bra och tidseffektivt alternativ tycker en studerande. En annan säger att man får jobba när man vill, mitt om man nu vill det. På frågan om det var lätt att kontakta handledaren svarade elva stu- derande ja och en nej. En kommentar var att från hemmet var det inte några problem, men från fartyget var det inte så lätt. En stackars stude- rande suckade kommunikationen har inte fungerat från fartyget under hela studieperioden. En annan sa att det var lätt att kontakta handleda- ren. finns ju nästan jämt där. Utvecklingsmöjligheterna för distansstudier bedöms som mycket goda. Det finns inga begränsningar. Utvecklingsmöjligheterna är mycket stora, men studierna kräver självdisciplin och vilja att lära. Projektledningen ansåg att de anställda inom handelsflottan är en mycket positiv grupp att arbeta med. Det finns behov av en anpassad utbildning för denna yrkeskår. Projektledningen trycker hårt på betydelsen av goda förberedelser och noggrann kursdokumentation steg-för-steg. Kurserna skall beskri- vas i detalj och information skall i förväg ges om hur prov och test kommer att genomföras. I de fall då kurserna har styrts hårt har det en- bart upplevts som positivt och engagerande av deltagarna. Om det är möjligt att arrangera ett personligt möte i anslutning till kursstart och kursavslut bör man göra det. För de elever som inte kan delta i ett personligt möte kommer man i fortsättningen att genomföra en introduktion på video och förhoppningsvis även en direktkontakt via videokonferens. När det gäller tekniken är bandbredden än så länge en begränsning. I övrigt är begränsningarna för denna typ av projekt försumbara. Distanskurs i sociologi vid Vid sociologiska institutionen i anordnades under /97 en distansutbildning på deltid, 1–20-poäng i sociologi. Utbildningen kunde i sin helhet följas via internet. Ingen närvaro vid institutionen krävdes. 26 studenter följde utbildningen. Studenterna var bosatta runt om i . Dessutom fanns det studenter som var bosatta i , , , och . Syftet med projektet var att utveckla strategier och modeller för di- stansutbildningar, som kan användas såväl för reguljär di- stansutbildning som för fort- och vidareutbildning, t.ex. i form av upp- dragsutbildningar. Man ville undersöka om man kunde kombinera interaktiv informa- tionsteknologi med s.k. problembaserad pedagogik för att underlätta för nya grupper att bedriva högskolestudier: yrkesarbetande, småbarnsför- äldrar eller personer som av andra skäl inte kan delta i campus- undervisning, t.ex. rörelsehindrade och människor som vistas på insti- tutioner. 26 studenter deltog i kursen. Geografiskt täckte de hela från längst i söder till i norr. Dessutom deltog svenskar bo- satta i , , , , och . En fysisk träff anordnades i början av kursen, men den var inte obligato- risk och långt ifrån alla deltog. Kursens mål var att de studerande med utgångspunkt från egna pro- blemformuleringar skulle nå en ökad förståelse av samhället och soci- ala relationer mot bakgrund av sociologiska teorier, begrepp och meto- der. Den första av fyra delkurser syftade till att ge en inblick i sociolo- giskt tänkesätt och en första bekantskap med de begrepp sociologin använder. Studenterna fick också en utbildning i den interaktiva infor- mationsteknik som sedan användes under kursens gång. Den andra del- kursen syftade till att de studerande självständigt skulle kunna använda sig av sociologiska och socialpsykologiska teoribildningar för att själva kunna analysera och tolka sociala och samhälleliga processer. I den tredje delkursen behandlades såväl kvalitativa som kvantitativa socio- logiska metoder. Den fjärde och mest omfattande delkursen (10 poäng) hade som ut- gångspunkt att studenterna utifrån egna problemformuleringar skulle få en ökad förståelse av samhället och sociala relationer. Under delkur- sens gång skulle en uppsats motsvarande fem poäng skrivas. Denna delkurs innehöll inte någon gemensam kurslitteratur, utan studenten skulle själv göra litteratursökningar. Kursen byggde i huvudsak på kommunikation i skrift. Ett centralt moment var att deltagarna skulle läsa, diskutera och kommentera övri- ga deltagares uppsatser och texter. De studerandes texter placerades på internet, på speciella hemsidor för just denna kurs, vilket även innebar att allt som skrivits under kursens gång var offentligt – även för perso- ner som inte följt kursen. En specifik förutsättning för distansutbild- ning över nät är att man i större utsträckning kommunicerar med det skrivna ordet. Att öka kunskaperna när det gäller att kunna formulera sig i skrift var en av de centrala målsättningarna med denna distansut- bildning. Den baserades i hög grad på att de studerande fortlöpande skulle producera texter och kontinuerligt få feed-back på vad som pro- ducerats, såväl av lärarna som av de övriga kursdeltagarna. Den pedagogiska tanken, problembaserat lärande, vänder på den traditionella arbetsfördelningen i undervisningen. Studenternas egen motivation och aktivitet står i centrum. Studenterna är själva ansvariga för kunskapsinhämtningen. De skall formulera problemen och själva söka upp litteratur för att belysa de områden som skall studeras. Pro- blembaserat lärande ställer helt andra krav på studenternas aktiva med- verkan när det gäller kunskapsinhämtande. Att lära sig söka informa- tion och litteratur ingår som ett centralt inslag i själva pedagogiken. Ett sådant arbetssätt passar naturligtvis bra för mogna och livserfarna vux- enstuderande. Denna typ av utbildning kräver en betydligt flexiblare kursuppläggning och en annorlunda lärarroll. Detta innebär naturligtvis inte att själva ämneskunskapen skall gå förlorad. Grundläggande kunskaper om teorier och begreppsbildningar måste utbildningen ge. Men tillämpningen av kunskaperna bestäms ganska långt av de studerande själva. Läraren fungerar i detta fall mer som en handledare än som en traditionell lärare. Projektet baserades på ett lärarteam, bestående av lektorer och doktorander från institutionen. Den projektansvarige var sammankal- lande och inför varje nytt moment i kursen hölls möten. Lärarna deltog även i förberedande kurser och internat. Kursens uppläggning, på di- stans och med problembaserat lärande, gjorde att lärarnas feed-back fick ökad betydelse. Den modell som sociologiska institutionen tillämpade tycks ha fungerat väl. Friheten och rum framstod som särskilt positiv. Möjligheten att anpassa kunskapsinhämtandet till den tid och plats som passade en själv uppgavs ha haft en avgörande inverkan på studierna. Majoriteten av de studerande ansåg att de haft bättre kontakt med lärarna än på en vanlig kurs, därför att kommunikationen blev mer per- sonlig och ofta mer intensiv. De flesta studerande hade också haft kontakt med andra studerande via e-post och s.k. chat. Trots att man aldrig träffats personligen tyckte flera att det kändes som att man var med i en grupp. De ansåg att det var i den studerandes eget intresse och ansvar att ta kontakt. De flesta hade också haft positiva erfarenheter av kursmaterial och administration över nätet. Att sköta studierna enligt ett eget schema och inte behöva följa tider och föreläsningar angavs som en av kursens stora fördelar som passar mig utmärkt eftersom jag arbetar heltid. Målet att göra undervisningen tillgänglig på de studerandes villkor har, även enligt lärarna, uppfyllts med råge. Lärarens minskade makt upplevdes också positivt. Genom att studenten ständigt kan kontakta läraren/handledaren förändras undervisningssituationen. Det är både positivt och negativt för läraren. Den intensiva kontakten är tidskrä- vande. Kontakten kan t.o.m. bli så intensiv och komma att röra delvis perifera ting att man nog bör fundera på hur man skall banta ned den, t.ex. genom att få grupperna av studenter att klara upp en del frågor genom inbördes kommunikation. Erfarenheter av projektet är bl.a. att det är viktigt att få deltagarna att känna sig som en grupp. Att känna gemenskap kan vara en förut- sättning för lärandet. Därför är det viktigt att redan inledningsvis tänka i grupp, så att man vid kursstarten delar in de studerande i mindre grupper som kan träffas i ett virtuellt rum, och att det också finns möj- lighet för hela gruppen att besöka gemensamma rum. Distansen mellan de studerande bör man enligt rapporten se som en tillgång, inte bara ett problem. I en sociologikurs t.ex. kan de studeran- des olika miljöer vara en guldgruva vid jämförande studier. Läraren har ett stort ansvar att verkligen svara på studentens frågor och ge synpunkter inom en viss, rimlig tid. Det är viktigt att bekräfta inom senast att man fått ett e-postmeddelande, även om man inte kan svara på frågorna i sin helhet. Lärarna bör också tänka på att ett uppmuntrande personligt e-postmeddelande kan motivera till nya ansträngningar. får man inte bli för personlig. I distansutbildning är det ofta en fördel att tänka i lärarlag. När det gäller att få lärargruppen intresserad och tekniskt kunnig är learning by doing det bästa sättet. Tekniska problem hindrade till viss del studiegången för några stu- derande, men det stora flertalet kunde lösa dessa problem utan att det inverkade på studieresultatet. En slutsats av projektet är att teknik och tekniker inte bör betraktas som något som klistras på den planerade utbildningen i efterhand. De pedagogiska utgångspunkterna bör disku- teras med tekniker på ett tidigt stadium. Det är också viktigt att vara tidigt ute med information om vilken utrustning som krävs för att följa De studerande bör tidigt uppmanas att undersöka vilka möjlig- heter de har att följa kursen via studiecentra, bibliotek etc., om de själ- va saknar nödvändig utrustning. En viktig erfarenhet av detta projekt, liksom av många andra, är att distansutbildning inte är billigare än reguljär utbildning. Trots detta kommer man enligt slutrapporten att bedriva större delen av den s.k. kvällsundervisningen vid institutionen på distans i fortsättningen. I ett demokrati- och jämställdhetsperspektiv kan man konstatera ·att flera av de kvinnliga studerande kom fram på ett sätt som de sä- ger sig inte ha kunnat göra tidigare, ·att människor som av olika skäl varit nästintill utestängda från uni- versitetet har haft möjlighet att skaffa sig högskoleutbildning, ·att man kan genomföra en kurs med hög kvalitet utan att kräva det absolut senaste av användarna – inte ens en egen dator har varit nödvändig. Lärcentrum Masugnen utvecklade inom ramen för projektet baserade studiehandledningar och distanskurser inom olika ämnesom- råden för ett lärcentrums olika målgrupper. Projektets syfte var enligt slutrapporten att hitta former för hur di- stansutbildning skall utformas och genomföras i ett kommunalt lärcent- rum, där verksamheten till stor del präglas av öppet och flexibelt läran- de med modern som redskap. De olika kurserna i projektet byggde på synsättet att lärande är en process som underlättas när den lärande sätts i fokus, får möjlighet att påverka sin studiesituation och stimuleras till eget ansvarstagande. Lä- rarens/handledarens roll blir att iscensätta goda inlärningssituationer och i kommunikationen med den lärande stötta, uppmuntra och stimu- lera till kunskapssökande och reflektion. Projektledningen på Masugnen anser att en distanskurs har större förutsättningar att få ett positivt utfall för alla berörda om man skapar möjlighet till några närträffar. En inledande träff för att etablera rela- tioner, bekanta sig med aktuell teknisk utrustning och gemensamt dra upp riktlinjer för kursens genomförande, en eller ett par träffar under kursens gång och en avslutande träff är en modell som fungerar i många kurser. Träffarna har i Masugnens projekt genomförts på olika Ingen studerande har behövt resa längre än för att delta i en träff. Fem delprojekt riktade sig till olika målgrupper. Uppläggning och erfarenheter av de två första delprojekten beskrivs nedan. I de övriga tre delprojekten hade verksamheten inte kommit igång vid tiden för slutrapporten. ·Utveckling av distansutbildning inom kriminalvården ·Handledda studier på industri ·Lärcentrum – nätverk i norra län Det första projektet riktade sig till intagna vid kriminalvårdsanstalten , som är landets enda slutna . För in- tagna vid en sluten anstalt är möjligheterna till studier naturligt begrän- sad. Man är hänvisad till det utbud som erbjuds på plats, eftersom man inte kan lämna anstalten. I studieverksamheten måste de grundläggande behoven prioriteras och det medför att studier i övriga ämnen och på högre nivåer kommer i andra hand. Med ett begränsat rekryteringsun- derlag är det svårt att få gruppstorlekar som gör det ekonomiskt hållbart att satsa på närundervisning i alltför många ämnen . Di- stansutbildning ger ökade möjligheter till flexibilitet, breddning av kursutbud och individuellt utformad studieplanering för de intagna. Fem intagna studerade samhällskunskap och historia på gymnasial nivå och en intagen studerade företagsekonomi A vid bro. Av säkerhetsskäl kunde inte datorkommunikation över nät använ- das i detta projekt. I stället har brev, fax, telefon och videokonferens använts. Det andra projektet, Handledda studier på industri , riktade sig till anställda vid företagen AssiDomän , Lastvagnar Kompo- nenter AB och i . Inom näringslivet finns ett stort behov av kompetensutveckling. Distansutbildningen ger även här möjlighet till ett öppet, flexibelt och effektivt lärande med stora vinster för företaget, eftersom de anställda kan studera på arbetsplatsen och på tider som de själva väljer. Inom de företag som varit inblandade bedrivs kontinuerlig kompe- tensutveckling och behoven är klart definierade. De har samarbetat med Masugnen, som genomfört kurser både i företagens lokaler och i lärcentrums egna. Inställningen till modern informations- teknik och distansutbildning är positiv hos utvecklingsansvariga i de tre företagen. Samtliga som deltog i delprojektets kurser hade grundläggande da- torvana. Lokaler ställdes till förfogande och på två av företagen funge- rar de som minilärcentra med inhyrd utrustning från Masugnen. Re- kryteringen till kurserna sköttes helt av företagen och styrdes av klart definierade behov i verksamheten. Samtliga kursdeltagare fick studera på arbetstid och de hade möjlighet att i hög grad påverka tiden för stu- dierna. Vid var det två kvinnliga arbetsledare som gick en kurs i Teknologi A. Fysiska träffar alternerade med nätkommunikation och studiehandledningen låg på . Sex manliga arbetsledare vid hade behov av en fortsättningskurs i Excel för att kunna utnyttja kal- kylprogrammet i sitt arbete. Distanskommunikationen skedde via . Deltagarna använde ett läromedel och dator- kommunicerade med läraren kring problem och uppgifter. Ingen stu- diehandledning användes. Två närträffar hölls, varav en i början. En viss fördröjning av studierna skedde på grund av hård arbetsbelastning i produktionen, men det visar ju bara på fördelarna med den öppna och flexibla formen av distansutbildning. Vid AssiDomän var det sex manliga anställda som behövde kompetenshöjning i matematik och kemi inför nya arbetsuppgifter. Kursen utformades som en kombination av distans- och närundervis- ning. Eftersom intresset för distansutbildning är stort inom företaget ville man ta chansen att prova distanskommunikation med så många medier som möjligt. Företaget tillhandahöll en lokal som utrustades som ett minilärcentrum med inhyrd utrustning från Masugnen. Distans- kommunikationen genomfördes med hjälp av videokonferens, telekon- , datorkommunikation och fax. Målsättningen, att utveckla metoder och pedagogik för att med modern bedriva distansundervisning som ett komplement till närundervis- ning, uppfylldes delvis i . Kursdeltagarna var få, men tillräckligt många för att ge de erfarenheter som behövs för att komma vidare i utvecklingen av distansutbildning inom kriminalvår- den. De intagna som avslutade sina distansstudier uppnådde mycket goda studieresultat. Anstaltsledningen och berörd personal såg fördelarna med di- stansutbildning, samarbetet fungerade bra mellan Masugnen, Hinse- bergsanstalten och . Intresset för distansutbildning som komplement till närundervisning var stort bland de intagna. Tele-bildtekniken (videokonferens) fungera- de över förväntan, men i övrigt fanns det stora brister i den tekniska utrustningen. Fax saknas av säkerhetsskäl på studiegården och telefo- nen kunde användas i alltför liten omfattning. De studerande insåg att de inte skulle ha haft möjlighet att genomfö- ra kursen på traditionellt sätt. Studierna gjorde att man stod ut med den ofta långa anstaltstillvaron och de monotona arbetena. Möjligheten att bestämma studietakten sågs som en stor fördel men ibland saknade man närundervisningen på grund av den isolerade miljön. Möten med män- niskor utanför anstalten är viktiga. De studerande saknade kamrater och lärare att diskutera med när de stötte på problem. Den hårda regelstyrningen och säkerhetskraven inom kriminalvår- den utgör klara hinder i utvecklingsprocessen. Den hierarkiska be- slutsprocessen försvårar också utvecklingsarbetet. Lokala utvecklings- ambitioner kan försvåras av det centrala regelsystemet inom kriminal- vården. Vidare behöver distansstuderande mycket egen tid för studier. Studielokalerna räckte inte till och den nya situationen klarades inte på ett för den totala verksamheten tillfredställande sätt. Erfarenheterna har i stort sett varit goda av alla tre kurserna när det gäller Handledda studier på industri. Utvecklingsansvariga vid företa- gen ser fördelarna och möjligheterna med distansutbildning och intres- set av att vidareutveckla metoder är stort. De studerande har haft möj- lighet att studera på arbetstid, på arbetsplatsen och att själva styra tiden i stor utsträckning. På AssiDomän såg alla, såväl studerande som arbetsledare och lärare, nästan bara fördelar med utbildningen på distans. Det är tidseffektivt, man kan studera när man har tid på arbetet eller hemifrån. De tidsödande resorna till Masugnen kunde undvikas i stor utsträck- ning. En svårighet kan vara att distansstudier kräver mer motivation och eget ansvar än traditionella studier. Ett annat hinder som nämndes är att personkontakten med läraren blir för liten. Tekniken var inte svår att hantera p.g.a. den datorvana de studerande hade från det dagliga arbe- tet. Möjligen hade de äldre lite svårare för detta än de yngre. Tekniken fungerade bra, enligt eleverna, med undantag av FirstClass där det var en hel del problem. De problem som nämndes av projektledningen gäller bl.a. arbets- belastningen för lärarna. Tillräcklig tid har inte avsatts för lärarna för att samverka med lärcentrum och med företagen. Företagen måste ha längre framförhållning så att lärcentra får möj- lighet att utveckla behovsanpassade kurser på distans. Företagen måste också se till att lämplig teknisk utrustning och support finns att tillgå på arbetsplatsen. Ekonomin är ett stort problem för ett lärcentrum. Hur får man eko- nomi i målgruppsrelaterad och individualiserad distansutbildning i liten skala? Tjänstemännens Bildningsverksamhet (TBV) – de fackliga tjänsteman- naorganisationernas studieförbund – har inom ramen för projektet ut- vecklat följande distanskurser, avsedda dels för tjänstemän i medlem- sorganisationerna, dels för ungdomar. Syftet med projektet var bl.a. att lära mer om distansutbildningens förutsättningar och villkor, att positionera sig som en utbildningsorganisation i frontlinjen, att få att tänka nytt. Distanskurserna genomfördes under 10–med tre närträffar. Studiematerialet var av traditionellt slag kompletterat med distansma- nualer och distansledare som var mycket aktiva på nätet. Kurserna hade totalt 220 distansstuderande. Fem TBV-avdelningar anordnade kurserna. Centralt på TBV fanns en projektledare och en tekniskt ansvarig. Samarbetet med de fem pi- lotavdelningarna har fungerat bra. Många på avdelningarna har varit mycket entusiastiska. Även med studiematerialproducenterna och skri- benterna fungerade samarbetet bra. Installationerna av internetabonne- tog däremot betydligt än utlovat. Samtliga kurser byggde på skrivet studiematerial kompletterat med en studerandemanual och/eller en handledarmanual med frågeställning- ar och problem att lösa. Ett antal öppna konferenser lades upp i FirstClass. Eftersom bara några få kurser var igång blev akti- viteten i varje enskild konferens liten. Undantaget var Anslagstavlan och Café´t dit samtliga studerande oavsett kurs hade tillträde. Där sjöd det av aktivitet. Flertalet handledare var ordinarie ledare från traditionella TBV- kurser. De måste vara ämneskunniga samt ha grundläggande kunskap i Alla handledare fick genomgå en heldagsutbildning för att lära sig FirstClass och studiematerialet innan de fick starta. De fem första handledarna fick också gå en extern tvåmånaders utbildning på distans om hur man arbetar som distansledare. Kursen, som inte anord- nas av TBV, heter Fjärran men nära och bygger på J ohn Bååths bok . Efter hand utkristalliserades en modell för den tid som handledarna skulle lägga på uppdraget med utgångspunkt i gruppens storlek och det antal timmar som en genomsnittlig studerande behöver lägga på kursen. Tre fysiska träffar var obligatoriska enligt modellen heldag – halv- dag – halvdag. Träffarna genomfördes i . Dessa träffar tvingade de studerande att hålla takten. Det fanns uppgifter att lösa . De flesta skickades in i öppna konferenser i FirstClass. IT-stödet via internet och FirstClass fungerade bra i de flesta kurserna. De flesta handledarna genomförde distansdelen av uppdraget hemifrån. De studerande ansåg att studiematerialet varit av stor betydelse för lä- randet. Handledarnas aktivitet över och de tre fysiska träffarna har också varit avgörande för om studierna varit fram- gångsrika. Många som studerade Marknadsföring för rockmusiker an- såg att datorkommunikationen med andra studerande var viktigare än kommunikationen med handledaren. Skolledarna som hade dåligt med tid och inte var datorvana tyckte inte att det var så mycket värt att koppla upp sig på FirstClass. De sjuk- sköterskor som läste vårdekonomi var däremot mycket aktiva på nätet och uppskattade också handledaraktiviteten över FirstClass. De vanligaste positiva omdömena var: ·Roligt att studera när man vill ·Skönt att slippa ta sig till kurslokal De vanligaste negativa omdömena var: ·För lite aktivitet i konferenserna Av ca 220 personer som påbörjade kurserna var det ungefär 20 som inte fullföljde. Den pedagogiska modellen användes av TBV i detta projekt. Däremot har TBV som en av medlemmarna i konsortiet använt IT-stöd i distansutbildningar. Några av projektledningens viktigaste lärdomar av projektet var följan- de: ·Sälj först idén till högsta ledningen och låt dem agera isbrytare. ·Lägg bara upp få distanskonferenser per kurs så att aktiviteten blir större. ·Utbilda handledarna i vuxen- och distanspedagogik. ·Kurserna bör läggas upp på så att tempot blir högt. Därmed blir avhoppen färre. ·En väl fungerande administration av kurserna är helt nödvändig för kvalitén i verksamheten. ·Det är viktigt att högsta ledningen lägger upp en nationell strategi och plan för hur distansutbildning skall etableras och drivas i TBV- organisationen. Projektet bygger på ett samarbete mellan , och . TV-program för barn och ungdom har utnyttjats för Video-On-Demand och för utbildningsmaterial på och web-sidor. Materialet har använts i en problembaserad kurs, där kommunikationen byggt på olika konferenssystem (FirstCl ass och vi- deo-bildkonferens) och där ATM-baserad bredbandsteknik prövats. Syftet med projektet var ·att pröva en tillämpning av problem- eller fallbaserad utbildning inom distanspedagogikens ram