sou · GMB3128d1 · 1999-01-01 00:00:00 — Det förutsätter att de medel som anvisas under forskningsanslag direkt till universitet och högskolor faktiskt kan disponeras enligt beslut som fattas av de be- rörda vid lärosätena. I sin tur förutsätter detta att alla finansiärer fullt ut svarar för kostnaderna för sin verksamhet Universitet och högskolor måste också själva bevaka att externa me- del inte otillbörligt styr användningen av resurserna för fri forskning och forskarutbildning. För detta krävs bland annat interna beslutssystem som respekteras. Enskilda forskare får inte genom tillgång till externa medel automatiskt låsa upp interna resurser. Till frågan om full kostnadstäckning hör vidare att högskolan genom felaktig prissättning inte får snedvrida konkurrensen gentemot andra forskningsutförare. Inom många områden finns alternativa uppdragsta- gare som är tvungna att ta ut full betalning för uppdrag – industriforsk- ningsinstituten, m.fl. myndig-heter, fristående konsulter etc. Med hänsyn till vikten av en rättvis kostnadsfördelning och till de svårigheter som varit förenade med hanteringen av kostnads- täckningsfrågan, förordar Forskning 2000 att regeringen utfärdar sär- skilda riktlinjer i denna fråga. Schabloniseringen förefaller i det nuva- rande debiteringssystemet ha gått för långt. Kostnadsskillnader mellan olika forskningsområden och mellan lärosätena bör beaktas i regeringens föreskrifter. Forskning 2000 anser vidare att alla beställare, utöver de fullständiga direkta och indirekta kostnaderna, också ska betala för att de får tillgång till den långsiktigt uppbyggda kompetensen vid universiteten och hög- skolorna genom ett särskilt påslag för lärosätenas kompetensuppbygg- nad. Detta påslag bör också fastställas av regeringen. 5.3.5Avvägningarna mellan olika forskningsområden 5.3.5.1Vetenskapsområden vid universitet och högskolor Statsmakterna har beslutat att medlen för forskning och forskarutbild- ning till universitet och högskolor ska anvisas i termer av fyra vetenskapsområden. Denna indelning ersätter den tillämpade medelsanvisningen till fakultetsområden. -tekniskt vetenskapsområde. Två av vetenskapsområdena innebär sammanslagningar av dagens fa- kultetsområden. Humanistiskt-samhällsvetenskapligt område omfattar således nuvarande humanistiska, samhällsvetenskapliga, juridiska och teologiska fakulteter. Medicinskt vetenskapsområde omfattar nuvarande medicinska, farmaceutiska och odontologiska fakulteter. Vilka avvägningar, som statsmakternas beslut ska gälla, är en central forskningspolitisk fråga. Indelningen i anslag ska ge uttryck för vad som är rimligt att pröva politiskt. Det innebär att områdena inte ska vara för små, så att statsmaktsbesluten blir för detaljerade, och att de ska vara av sådan karaktär att avvägningarna mellan dem i första hand ska diskute- ras utifrån övergripande, icke-vetenskapliga bedömningar och värdering- ar. De indelningar som används för de återkommande budgetbesluten ska också vara rimligt stabila. Forskning 2000 anser att statsmakternas medelsfördelning med avse- ende på grundforskning bör göras i termer som ansluter till den veten- skapliga disciplinindelningen, även om avvägningarna här självfallet måste göras mycket övergripande. Också för forskarutbildningen ger en sådan indelning en lämplig struktur. Indelningen i vetenskapsområden utgår från och sammanfattar den normalt tillämpade indelningen av det vetenskapliga arbetet vid universitet och högskolor. En motsvarande in- delning tillämpas i resurstilldelningssystemet för den grundläggande hög- skoleutbildningen. Varje indelning utesluter självfallet andra. I indelningen i vetenskap- sområden ligger att prioriteringar av forskning utifrån andra indelnings- grunder inte kan göras genom statsmakternas anslagsbeslut. Det gäller till exempel områden som informationsteknik, miljö, vård etc. Inte heller i andra länder används dock indelningar utifrån sådana forskningsområ- den som grund för statsmaktsbeslut om den reguljära finansieringen till grundforskning och forskarutbildning. Det nya anslagssystemet utesluter dock inte att statsmakterna liksom kan ge olika former av riktlin- jer och övergripande prioriteringar för resursanvändningen. En övergång från fakultetsvis medelsanvisning till vetenskapsområ- den innebär inte bara en decentralisering av beslut till universitet och högskolor. Den gör det också, enligt Forskning 2000:s mening, möjligt att bättre tydliggöra de värderingsgrundade resursavvägningarna på statsmaktsnivå: -Insatser inom det humanistisk-samhällsvetenskapliga vetenskapsom- rådet motiveras framför allt av allmänkulturella prioriteringar, av önskemål om ytterligare kunskaper om människan och samhället, kunskaper som förvisso kan vara nog så nyttiga, men som ändå oftast inte kan förväntas få direkt påverkan på produktion och tillväxt. -Insatser inom det medicinska vetenskapsområdet motiveras av öns- kemålen om bättre hälsa och bättre möjligheter att behandla sjukdo- mar. Den medicinska forskningens resultat leder dock inte alltid till mindre kostnader eller enklare avvägningar inom sjukvården. -Det naturvetenskapliga vetenskapsområdet har, liksom humaniora- samhällsvetenskap, i mycket en allmänkulturell motivering: önskan att veta mer om det mycket stora och det mycket lilla, universums ur- sprung, livets uppkomst och materiens innersta. Naturvetenskaplig forskning ger också basen för mycket av det som görs både inom medicinsk och teknisk forskning. -Det tekniska vetenskapsområdet, slutligen, är det som i regel har störst förväntningar på sig att bidra till den ekonomiska utvecklingen i samhället. I utredningsdirektivens mycket vida uppdrag torde ligga att Forskning 2000, trots vad som beslutats om vetenskapsområden, om kommittén så finner lämpligt skulle kunna lämna förslag om annan indelning för medelstilldelning till forskningen vid universitet och högskolor. Forsk- ning 2000 anser dock att övervägande skäl talar för att den beslutade indelningen tillämpas för avvägningarna på statsmaktsnivå. Indelningen i vetenskapsområden bör tillämpas konsekvent för alla medel till forskning och forskarutbildning som anvisas direkt till univer- sitet och högskolor. Det innebär till exempel att den nuvarande särskilda medelsanvisningen till temaforskning vid bör av- skaffas och dessa medel inordnas i strukturen av vetenskapsområden. För undvikande av missförstånd vill Forskning 2000 påminna om att indelningen i vetenskapsområden för statsmakternas anslagsbeslut inte är bindande för lärosätenas interna organisation. Lärosätena ska själva besluta om antalet fakultetsnämnder, vilka verksamhetsområden de olika fakultetsnämnderna ska svara för, hur verksamheten ska organiseras i institutioner och andra enheter, arbetsfördelningen mellan institutioner etc. Så kan till exempel verksamheten vid , om de ansvariga inom så bedömer lämpligt, också i det nya an- slagssystemet organiseras enligt den nuvarande Tema-modellen. Eller kan , som har en gemensam organisation för teknisk och naturvetenskaplig forskning och forskarutbildning välja att ha en sådan gemensam organisation även när statsmakterna anvisar me- del i termer av vetenskapsområdena Naturvetenskap respektive Teknik. Universitet och högskolor får omfördela högst av an- slagsbeloppen till de olika fakultetsområdena. Forskning 2000 anser, med hänsyn till bland annat angelägenheten av att underlätta för tvärve- tenskaplig forskning som berör mer än ett vetenskapsområde, att lärosä- tena bör få möjlighet att göra vissa omfördelningar också mellan veten- skapsområdena. Forskning 2000 föreslår att högst av be- loppet till varje vetenskapsområde får omfördelas. I detta ligger ett bety- dande utrymme för det lokala beslutsfattandet. Redan vid dagens an- slagsnivå – (exkl. lokalkostnader) – skulle på så sätt universitet och högskolor kunna omfördela sammanlagt . Från universitetshåll upplevs det uppenbarligen ibland vara svårt att argumentera för stöd till fri grundforskning genom att beslutstermerna är så övergripande. Man uppfattar det som att det behövs något konkret eller spektakulärt för att fånga beslutsfattarnas intresse. Resurser för att möjliggöra forskarnas fria kunskapssökande skulle således ha en svår argumentationssituation genom att vara något allt för anonymt. Eventuella sådana problem får dock inte lösas genom återgång till centralstyrning i detaljfrågor. De markerar i stället vikten av bättre över- gripande analyser och beslutsunderlag i samt diskussion kring de över- gripande forskningspolitiska frågorna. Forskning 2000 vill tvärtom be- tona att statsmakternas överväganden ska begränsas till just avvägning- arna mellan vetenskapsområdena. Den närmare fördelningen inom dessa måste överlåtas till den lokala universitets- och högskolenivån. Enligt kommitténs mening är det redan – och framför allt – av principiella skäl inte rimligt att politiska beslut avgör den närmare forskningsinriktningen vid landets universitet och högskolor. Det är heller inte i praktiken möj- ligt för de politiska beslutsfattarna i regering och riksdag att i sak sätta sig in i forskningsfrågorna i den utsträckning som krävs för att kunna göra självständiga bedömningar i fråga om den närmare forskningsin- riktningen. I detta sammanhang vill Forskning 2000 framhålla att beslut om att ge en högskola ansvar och resurser för ett eller flera vetenskapsområden måste föregås av kvalificerade vetenskapliga bedömningar. Följande tabell visar anslagen enligt budgetpropositionen för fördelade på vetenskapsområden. högskolor (SmoM) -Anslaget till Teknisk-naturvetenskaplig fakultet vid univer- sitet har här fördelats med hälften till Naturvetenskap och hälften till Teknik. -: ersättning till till sjukvårds- och tandvårdshuvudmännen för kostnader för klinisk forskning och forskarutbildning. Som framgår av tabellen har humaniora-samhällsvetenskap inte så blyg- samma resurser som det ibland kan verka av debatten. Forskningsfinan- sieringsutredningen visade också att framför allt samhällsvetenskap fått betydande förstärkningar genom olika forskningspolitiska beslut. Den samlade anslagsnivån är ungefär densamma för humaniora- samhällsvetenskap som för teknik. Dessa båda områden har också i hu- vudsak samma fördelning av resurserna mellan anslag direkt till univer- sitet och högskolor respektive forskningsrådsanslag. Också området Medicin ligger på ungefär samma resursnivå, om man ser till universitets/högskole- och forskningsrådsanslag, och har också samma fördelning mellan universitets/högskoleanslag och rådsanslag. Här tillkommer dock det betydande belopp (i tabellen ovan betecknat ) som enligt avtal betalas ut till sjukvårds- och tandvårdshuvud- männen i vissa landsting och kommuner för kostnader i samband med klinisk forskning och forskarutbildning. Detta har här tagits upp med den del av den totala ersättningen, som enligt uppgifter till SCB avser forsk- ning och forskarutbildning. Osäkerheten är dock stor i fråga om i vilken utsträckning och på vilket sätt dessa medel verkligen kommer forskning- en och forskarutbildningen till godo. Avtalen med sjukvårds- och tand- vårdshuvudmännen är föremål för översyn. Naturvetenskap avviker från de övriga vetenskapsområdena på två sätt. Området tilldelas mer pengar, ungefär femton procent högre sam- manlagd anslagstilldelning än övriga vetenskapsområden (om man från Medicin undantar medlen till sjukvårdshuvudmännen). Balansen mellan universitets/högskolemedel och forskningsrådsmedel är också en annan. av de samlade medlen anvisas här via forskningsrå- det, medan forskningsrådens andel inom övriga vetenskapsområden är ungefär 15–. Skillnaden hänger samman med att medel för deltagande i visst internationellt forskningssamarbete (m.m.) fr.o.m. anvisas under Naturveten-skapliga forsknings- rådet anslag. Forskning inom olika områden bedrivs, om med naturnödvändighet eller bara av tradition kan kanske diskuteras, på mycket olika sätt. Inom humaniora och samhällsvetenskap är det fortfarande vanligt med projekt som bara sysselsätter en person och som inte heller förfogar över särskilt mycket resurser i form av utrustning etc. Inom medicin, naturvetenskap och teknik är situationen oftast en annan. Här är arbetet organiserat i större forskningsprojekt, där många både seniora forskare och doktoran- der liksom annan personal, forskningsingenjörer, laboratorieassistenter etc. arbetar tillsammans. Kostnaderna för utrustning och experimentma- terial kan vara betydande. Ett annat sätt att försöka få en bild av forskningsinsatserna inom oli- ka vetenskapsområden än att se på anslagsnivåerna är genom de uppgif- ter som finns om antalet årsverken vid universitet och högskolor som ägnats forskning inom olika vetenskapsområden. Här kan dock inte sta- tistiken särskilja i vilken utsträckning dessa årsverken är finansierade av fakultets- och forskningsrådsanslag eller av externa medel från t.ex. sektorsforskningsanslag. De externa medlen är störst inom områdena Medicin, Naturvetenskap och Teknik. Rimligen ingår därför i uppgifter- na för dessa områden fler personår som inte avser grundforskning än vad det gör i uppgifterna avseende området Humaniora-sam-hällsvetenskap. Följande tabell visar antalet årsverken för FoU, fördelade på tjänstekate- gori, inom olika vetenskapsområden m.m. /96. Lant- och skogsbruk, -Forskare sammanfattar kategorierna Forskarassistent, och i SCB:s material -Doktorand sammanfattar kategorierna Doktorand, med utbildningsbidrag och Övriga forskarstuderande i SCB:s material Över huvud taget förefaller uppgifterna om antalet FoU-årsverken inte särskilt imponerande. Antalet FoU-årsverken av färdigutbildade forskare (sammanlagt cirka 6 000) uppgår till exempel bara till knappt som är sysselsatta inom hår- och skönhetsvård (cirka 13 1993, enligt uppgifter från SCB). Trots att områdena Teknik och Naturvetenskap har mer omfattande externfinansierad verksamhet har området Humaniora-samhällsveten- skap fler FoU-årsverken än dessa båda områden. Det avspeglar skillna- derna i resursanvändning mellan områdena, med relativt sett större per- sonalintensitet inom Humaniora-samhällsvetenskap. Men det visar än en gång att forskningsvolymen inom Humaniora-samhällsvetenskap relativt sett inte är särskilt liten. Eller omvänt, att forskningsvolymen inom Tek- nik och Naturvetenskap relativt sett kanske inte är påfallande stor. Humaniora-samhällsvetenskap har fler årsverken av såväl professo- rer, lektorer, forskare, adjunkter och doktorander än vad Teknik och Naturvetenskap har. Endast i gruppen Övriga, dvs. biträdespersonal, har naturvetarna och teknikerna fler årsverken. Skillnaderna är dock inte stora: 240 fler årsverken i hela landet för naturvetenskap, 480 fler för teknik. De närmare avvägningarna mellan vetenskapsområdena bör fortsätt- ningsvis göras utifrån det underlag och i den ordning som Forskning 2000 i det följande (kapitel 9) anger för forskningspolitiken. Forskning 2000 vill för egen del endast ange följande övergripande prioriteringar. Resurserna för framför allt det tekniska vetenskapsområdet behöver öka. Prioriteringarna inom utbildningspolitiken innebär att den tekniska utbildningen vid universitet och högskolor kommer att byggas ut kraftigt. Det ställer krav på förstärkning av forskarutbildningen och forskningen inom teknik. Den tekniska grundforskningen behöver också byggas ut som bas för kunskapsutvecklingen för industri och näringsliv i övrigt. Det är den bästa formen av FoU-stöd från statens sida till det svenska näringslivet. Omvittnat är att industrin och andra delar av näringslivet framför allt är intresserade av kontakter med kvalificerade forskare vid universitet och högskolor och av att kunna rekrytera forskarutbildade inom viktiga om- råden. Detta bedöms som mer angeläget än de nyttoinriktade FoU- projekt som finansieras efter ställföreträdande bedömningar i olika sek- torsorgan. För ökade resurser till teknisk forskning talar bland annat också ned- dragningen inom försvarsforskningen. Försvarsforskningen har kunnat bidra också till framtagandet av kunskaper av betydelse i civila sammanhang och för den vetenskapliga utvecklingen. Också resurserna för naturvetenskaplig forskning bör öka, enligt Forskning 2000:s mening, Motiveringarna här är desamma som för tek- nisk forskning. Också inom naturvetenskap byggs högskoleutbildningen ut. Naturvetenskaplig forskning och forskarutbildning måste förstärkas för att kunna svara mot de behov som följer därav. Naturvetenskaplig forskning och forskarutbildning måste också förstärkas som bas för ut- vecklingen inom medicin och teknik. Det medicinska vetenskapsområdet har tillgång till betydande resur- ser, om hänsyn tas också till de belopp som utgår till sjukvårdshuvud- männen för kostnader i samband med den kliniska forskningen. Den me- dicinska forskningen är och har länge varit flaggskeppet inom svensk forskning. Trots de omfattande resurserna är det, enligt Forskning 2000:s mening, inte lämpligt att minska resurserna till forskning som visat sig hålla hög kvalitet och ge värdefulla resultat. Forskning 2000 vill betona att det är mycket angeläget att de betydande belopp för forsk- ning och forskarutbildning som ingår i de avtalade ersättningarna till sjukvårds- och tandvårdshuvudmännen används så att de fullt ut kommer dessa verksamheter till godo. Frågorna om ersättningar till och avtal med sjukvårds- och tandvårdshuvudmännen ingår dock inte i Forskning 2000:s uppdrag utan behandlas av en särskild utredare. Forskning 2000 anser däremot att resurserna för samhällsvetenskap- lig forskning – bland annat ekonomi – bör kunna minska. Samhällsve- tenskap byggdes ut kraftigt och då framför allt med utgångspunkt i den grundläggande högskoleutbildningen. Bland annat härigenom finns fortfarande en förhållandevis stor organisation för sam- hällsvetenskap vid svenska universitet och högskolor. Sökandetrycket till samhällsvetenskaplig grundutbildning är fortfarande stort, även om ut- bildningspolitiken nu innebär att andra utbildningsinriktningar priorite- ras. Forskning 2000 återkommer i det följande till samspelet mellan forskning och grundläggande högskoleutbildning. Med hänsyn till den nuvarande åldersstrukturen och förestående pensionsavgångar bland universitets- och högskolelärarna bör dock möjligheter finnas att, utan att behöva tillgripa regelrätta uppsägningar, ompröva den samhällsve- tenskapliga forskningsorganisationen. De neddragningar som kan göras inom samhällsvetenskaplig forsk- ning förslår självfallet som omprioriteringar inte långt när det gäller att förstärka naturvetenskaplig och teknisk forskning. Forskning 2000:s önskemål om förstärkningar av den forskarstyrda forskningen inom na- turvetenskap och teknik ligger också till grund för de förslag kommittén lägger fram i fråga om förändringar i formerna för forskningsfinansie- ring. De innebär kraftigt förstärkta resurser för forskarstyrd forskning inom naturvetenskap och teknik. 5.3.5.3Forskningen och den grundläggande utbildningen vid universitet och högskolor Stor vikt fästs vid samband mellan forskning och utbildning och vid att utbildningen vid universitet och högskolor ska ha anknytning till forsk- ning. Utbildningen ska förmedla forskningsresultat och forskningsmeto- der och ett vetenskapligt synsätt. Forskningen ska genom kontakt med utbildningen få nya impulser och underlag för forskarrekrytering. Vad dessa syften i praktiken ska innebära är dock ett återkommande diskus- sionsämne. En fråga har gällt det organisatoriska sambandet mellan utbildning och forskning. Här har diskussionen framför allt gällt om alla universitet och högskolor ska förfoga över egna forskningsanslag.. De små och me- delstora högskolorna, som införlivades i högskolesystemet genom hög- skolereformen 1977, har med eftertryck hävdat att sambandet mellan utbildning och forskning förutsätter att alla lärosäten tilldelas egna forskningsanslag. Statsmakterna har beslutat att alla universitet och högskolor ska förfoga över egna forskningsresurser. De små och medel- stora högskolorna tilldelas sammanlagt i det närmaste en halv mil- jard kronor som egna forskningsmedel. En annan fråga har gällt möjligheterna för alla lärare vid universitet och högskolor att bedriva forskning. Genom de senaste årens reformer är också detta nu snart en realitet. Den lärartjänstreform, som beslutats och som ska träda i kraft , innebär att samtli- ga högskolelärare, som har forskarutbildning, ska få tid för egen forsk- ning efter närmare beslut vid eller högskolan. Många lärare, framför allt vid de små och medelstora högskolorna, saknar dock fors- karutbildning. Här kommer lärosätenas egna forskningsanslag att kunna användas för att finansiera lärarnas forskarutbildning. Forskning 2000 vill uppmärksamma ytterligare en aspekt av samban- det mellan utbildning och forskning, nämligen den inbördes påverkan mellan resurstilldelningen och resursanvändningen för de båda verksam- hetsområdena. Decentraliseringen av beslutsfattandet inom universitets- och hög- skoleområdet har inneburit att lärosätena nu i stor utsträckning svarar för utbildningsutbudets omfattning och inriktning när det gäller den grundläggande högskoleutbildningen. Formellt är friheten här mycket stor. I praktiken är universiteten och högskolorna naturligtvis hänvisade till vad resurserna medger. Inte minst det faktum att universitets- och högskolelärare har mycket stor anställningstrygghet får då stor betydel- se. Det faktiska utbildningsutbudet bestäms i mycket av inriktningen och kompetensen hos de lärare universitet och högskola har anställda. Forskningsresurserna vid universitet och högskolor har stor betydelse också för inriktningen av den grundläggande högskoleutbildning. Det nuvarande planerings- och styrsystemet för den grundläggande högsko- leutbildningen överlåter i stort sett helt till universitet och högskolor att besluta om den närmare omfattningen och inriktningen av utbildningsut- budet. De lokala besluten styrs dock i stor utsträckning av tillgången till resurser. En viktig faktor här är att alla lärare/forskare vid universitet och högskolor nu ska medverka i både undervisning och forskning. An- slagen till forskning och styrningen av dessa mot olika forskningsområ- den får således via lärartjänstorganisationen betydelse för vilken utbild- ning som kan ges vid de olika lärosätena. Som planerings- och styrsys- temen ser ut har sannolikt de forskningspolitiska besluten och forskningsfinansiärernas fördelningsbeslut väl så stor, ibland kanske större, betydelse för den grundläggande högskoleutbildningen som de politiska beslut som uttryckligen avser denna utbildning. Forskning 2000 föreslår att inte bara de medel som kanaliseras via forskningsråd utan också huvuddelen av dagens sektorsforskningsmedel fortsättningsvis anvisas via forskningsråd. Forskning 2000 finner indel- ningen i vetenskapsområden lämplig att använda också här. Statsmakternas avvägningar avseende de forskningsmedel som kana- liseras via forskningsråd har också utgjort grund för indelningen i myn- digheter inom forskningsrådsorganisationen. Forskning 2000 anser att en sådan överensstämmelse är lämplig också för framtiden. Ett forsknings- råd bör således svara för vart och ett av de områden för vilka statsmak- terna här anvisar medel. De nya forskningsråden får betydligt större ansvarsområden än de nuvarande forskningsråden. I forskningsrådens instruktioner måste mar- keras deras vida ansvar för såväl grundforskning som tillämpad forsk- ning och för såväl inomdisciplinär som tvärvetenskaplig forskning. Forskningsråden ska liksom nuvarande forskningsråd och forskningsråd i andra länder arbeta enligt modellen forskarstyrd forskning. Forskning 2000 behandlar den föreslagna nya rådsorganisationen ut- förligt i kapitel 8 Organisation och arbetsformer. Statsmakternas avvägningar med avseende på rådsmedel bör i huvud- sak göras i de angivna, övergripande termerna. Någon ytterligare styr- ning bör normalt inte göras.