sou · GMB333 · 1999-01-01 00:00:00 — HISTORIA – EKONOMI – FORSKNING Fem rapporter om idrott har i sitt direktiv (Dir. 1996:84) bl.a. uppdragits att göra särskilda analyser och genomlysningar av olika förhållanden i anslutning till idrotten. Tre av dessa presenterar vi i denna volym: LOK-stödets effekter författad av beskriver bl.a. betydelsen av det offentliga stödet till idrottsföreningarnas barn- och ungdomsverksamhet dels ekonomiskt, dels symboliskt. Kartläggning av den idrottsrelaterade forskningen i författad av , och redovisar idrottsforskarnas spridning i landets universitet och högskolor samt tillgången på rörliga forskningsmedel för deras verksamhet. Finansiering av idrottsrörelsen författad av , och redovisar samtliga penningströmmar – offentliga, kommersiella och medlemsbaserade – till idrottsrörelsens samtliga organisationsnivåer. Då författarna genomfört en liknande studie kan även trender i finansieringsstrukturen beskrivas. Därtill har vi i utredningen på eget initiativ tagit hjälp av två historiker i syfte att fördjupa vår allmänna kunskap om idrotten. Kontinuitet och förändring författad av presenterar tankar om idrottens framtid. Uppsatsen kan bl.a. läsas som ett inlägg i den aktuella s.k. bolagiseringsdebatten inom idrotten. Nya tider och gamla problem författad av . ger en kunnig historisk analys rörande förhållandet mellan staten och idrottsrörelsen. Vi vill med denna samlingsvolym dela med oss av de kunskaper rapporterna givit oss i förhoppning om att de kan intressera en vidare krets såväl inom idrottsrörelsen som i samhället i övrigt. Innehållet i boken är således ett underlag för kommitténs fortsatta arbete, inte ett ställningstagande av kommittén. Kommitténs samlade bedömningar och ställningstaganden publiceras i ett kommande slutbetänkande. 4 Kontinuitet och förändring Kontinuitet och förändring ........................................................... Tankar om idrottens framtid Nya tider och gamla problem...................................................... Ett diskussionsunderlag rörande förhållandet mellan staten och idrottsrörelsen Kartläggning av idrottsrelaterad forskning i ............... En studie genomförd på uppdrag av Finansieringen av idrottsrörelsen.............................................. En kartläggning av idrottsrörelsens intäkter m.m. 6 Kontinuitet och förändring Tankar om idrottens framtid Professor i idrottshistoria vid Tankar om idrottens framtid Den som studerar vasmålningar från antikens finner ofta idrottsmotiv. Scener med löpning, hopp, kast, fribrottning och annat för tanken till dagens tävlingsidrott – "inget nytt under solen". Men skenet bedrar. Under ytan finns viktiga skillnader. Då brydde man sig inte om att mäta resultat och slå rekord. Det räckte att kora en vinnare, allmänt betraktad som gunstling. Alla andra var beklagansvärda för- lorare. I kampgrenar tolererades avancerat våld, kvinnorna var nästan osynliggjorda, "idrott åt alla" otänkbar ens som utopi. Exemplet visar hur idrotten utvecklas under historiens gång. Tidlösa inslag kombineras med tidsbundna, kontinuitet med förändring. Enbart kontinuitet eller enbart förändring är otänkbart, båda är ofrånkomliga i skilda proportioner. Detta gäller givetvis även framtidens svenska idrottsliv. Våra dagars idrott är präglad av industrisamhället. De värderingar och den praktik som ligger bakom detta samhälle gav upphov till både ett industriellt produktionssystem och ett idrottsligt tävlingssystem, som starkt bröt av mot tidigare förhållanden. Rationalism, organisation, prestation, resultatmätning och framstegsoptimism hörde till grund- bultarna i den nya given. talas med rätta om att ett nytt samhälle håller på att formeras, det postindustriella (informations- eller kunskapssamhället). Det finns i ett sådant läge all anledning att vänta sig stora nyheter också i idrottslivet. Idrottens närmaste framtid, sammanfallande med ett årtusendeskifte, kommer av allt att döma mer att präglas av förändring än av kontinuitet. Tecken har givit sig till känna – framtiden är redan här. 8 Kontinuitet och förändring Dessa rader avser att belysa frågan om kontinuitet och förändring inom svensk idrott i ett framtidsperspektiv. I vilken utsträckning kan man förvänta sig förändring? På vilka punkter sätter de in? Vad betyder om- världsfaktorerna? Hur påverkas idrottsrörelsen (folkrörelsen), aktivite- terna (grenarna), föreningarna och de enskilda individerna (med- lemmarna)? Bakgrunden är ett önskemål från den statliga idrottsutredningen om synpunkter på idrottens framtid, gärna i essäform. Rimliga förväntningar på denna typ av litteratur infrias inte. Däremot kommer åtskilliga synpunkter på den svenska idrottens framtid att redovisas. Det sker med några specifika förutsättningar: – Jag ser idrotten utifrån . Detta innebär större frigjordhet från dagens situation än vad som är vanligt då skilda idrottsrepresentanter diskuterar framtiden. Inte heller föreligger i en "frigjord" studie krav på lojalitet med studieobjektet, endast uppriktig vilja att se möjliga och sannolika utvecklingsvägar. Uppgiften är alltså inte att försvara det bestående men inte heller att illvilligt kritisera det. Personliga önskemål och förhoppningar är ovidkommande. – Framtiden innefattar i detta fall , alltså en medellång sikt . Vanligen begränsar sig den interna framtidsdiskussionen till och inriktar sig på akut problembehandling. –Tillspetsningar och djärvheter hör till bilden. Det är angeläget att lyfta fram alternativ som kan te sig chockerande; vad är det.ex. empelvis som hindrar att intresset för våra dagars tävlingar och rekord i idrott kommer att ebba ut med nya värderingar? –I centrum ställs idrottsrörelsen , idrotten i frivilligt organiserad folk- rörelseform. I praktiken gäller det alltså huvudsakligen RF-idrotten. Men den måste ses i förhållande till den övriga idrotten (skolans idrott, oorganiserad idrott mm). Idrottsrörelsen är en del av idrotten, inte sy- nonym med den. Den moderna tävlingsidrotten är i ett långsiktsperspektiv en tämligen ny företeelse. Med början i tog den form lopp. I fick den fotfäste , men ännu endast som en svagt spirande planta med ovissa framtidsutsikter. Linggymnastiken var det svenska 1800-talets dominerande riktning inom skolan. På frivilligplanet förekom folkliga kraftprov och lekar, cirkus- och marknadsuppträdanden liksom mer borgerliga och aristokratiska akti- viteter som segling och hästsport. Motionstanken hade slagit rot hos delar av den icke kroppsarbetande befolkningen men det är ovisst hur många som gick från tanke till handling. Allmänt kan man karakterisera 1800-talets svenska idrottsliv som splittrat, trevande och utan fasta organisatoriska ramar. Med tävlings- idrotten i sin moderna form kom paradigmskiftet. Nya värderingar och praktiska tillämpningar gjorde sig gällande med oemotståndlig kraft. Det kan inte nog betonas vilken kroppskulturell revolution som därmed släpptes ut över den civiliserade världen. Kännetecknande för den svenska utvecklingen är att tävlingsidrotten snabbt kanaliserades i folkrörelseform, detta typiskt svenska (skandi- naviska) svar på industrisamhällets och den politiska demokratins behov av samverkan mellan människor i rörelse med reformer som mål. Det var en logisk kombination, eftersom tävlingsidrotten och folkrörelserna växte fram . Idrottsrörelsen är alltså en produkt av den allmänna samhällsutvecklingen i ett givet historiskt skede, en del av folkrörelse-Sverige. t illtog antalet lokala idrottsföreningar. De började sprida sig från de tidigare helt dominerande städerna till mindre tätorter, i synnerhet i den industriella tillväxtens boningar. Industri- och tävlingsidrotts-Sverige gick hand i hand. Under mellan- krigstiden spred sig föreningarna vidare till landsbygden. En massrörelse hade tagit form i jämnbredd med de andra stora folkrörelserna. Efterkrigstiden har sett idrottsrörelsen expandera till den största och mest vitala enheten, själva flaggskeppet, i delvis sjunkande folkrörelseflotta. Idrottsrörelsen har inte bara gått framåt kvantitativt. Även organi- satoriskt har utvecklingen varit positiv, förutsatt att man ser stabilitet och enhetlighet som basala värden. RF har sedan tillkomsten 1903 med stor skicklighet systematiskt byggt upp ett effektivt organisations- komplex, den svenska idrottsmodellen. Konkurrenter har utmanövrerats, ibland genom att införlivas. Här finner vi alla de välkända 10 Kontinuitet och förändring ingredienserna: topporganet RF, specialförbunden (SF), distriktsför- bunden (DF), specialdistriktsförbunden (SDF), föreningarna (ca 30.000 plus korpens ca 20.000) och de bokstavligen oräkneliga individuella medlemmarna (ibland angivna till ca 2.5 miljoner). Till bilden hör andra positiva inslag. Tävlingsmässigt har hävdat sig väl, i synnerhet genom ett både brett och framgångsrikt engagemang. Det ideella ledarskapet har haft – och har – en mycket stor omfattning. Den sociala rekryteringen har successivt breddats från en ursprungligen smal bas. Genomslaget i det omgivande samhället har varit utomordentligt stort, avläst i offentliga satsningar, massmedia, skolan, sponsorer och – i sista hand – allmänhetens breda uppslutning. Ett viktigt inslag i utvecklingen var amatöridealet, som – liksom nu dopingen – omgavs med en rigorös, inomidrottslig lagstiftning. Ama- töridealet omfattade både idrottsutövare och ledare. När det successivt övergavs , öppnades dörren för tävlingsidrottens kommersialisering. Det var en – trots nackdelarna – ofrånkomlig för- ändring (på samma sätt som – enligt min förmodan – även den inomidrottsliga dopinglagstiftningen kommer att luckras upp och överges). Ett annat markant inslag i idrottsrörelsen är den manliga hegemonin. Historien präglas av männens envetna, huvudsakligen på krystade och känslomässiga skäl grundade motstånd mot kvinnligt deltagande. Successivt har kvinnornas uppslutning ökat både bland aktiva utövare och ledare. Det kan diskuteras om någon folkrörelse i ord och gärning varit mer kvinnofientlig än idrottsrörelsen – låt vara att sett början på en islossning. Ännu var folkmajoriteten skeptisk eller av- visande till tävlingsidrotten. Därefter har denna moderna form av idrottsverksamhet skrivit en formidabel framgångshistoria. En sak har saknats: slaven på triumfvagnen som viskat fram sitt memento mori – kom ihåg att du är dödlig. – Förhållandet mellan idrott och samhälle kan tillspetsat ses på två sätt: Idrotten är antingen en spegel av samhället (avspeglingsteorin) eller väljer fritt sina egna vägar (autonomiteorin). Sanningen ligger givetvis någonstans mellan dessa motpoler. De stora trenderna dikteras framför allt av samhällsutvecklingen. Idrottens folk har större frihet att välja lösningar i frågor av mera kortsiktig och "intern" karaktär. För att yttra sig om idrottens framtid i stort måste man alltså ha en uppfattning om varåt hela samhället är på väg. –Framtidsforskarna är tämligen överens om att vi nu befinner oss i ett övergångsskede. Industrisamhället håller på att överges som domi- nerande ramverk, ett postindustriellt samhälle dominerat av tjänster och kunskaper kommer i dess ställe. Övergången sker givetvis inte i ett slag. Vissa delar av landet, i synnerhet bruksorterna, håller fast vid det gamla. I tillväxtens boningar, exempelvis välmående storstadsområden, är det postindustriella samhället i mångt och mycket redan ett faktum. För det närmaste kvartsseklet får man räkna med en fortsatt blandning, dock med allt mer av tjänste- och kunskapsdominans. –Den enskilda människan byter sällan grundvärderingar under sitt livslopp. Tvärtom, de värderingar som etableras åren kring de 20 står sig normalt. En annan sak är att moden och konkreta aktiviteter på ytplanet kan växla flitigt. Djupare värderingsförskjutningar är alltså generationsbundna. Därmed är dagens ungdomsgeneration, i synnerhet den i tillväxtens boningar, avgörande för framtiden. Det är dess värde- ringar som bestämmer idrottspraktiken om . Omvänt representerar en äldre ledargeneration sin ungdoms värderingar i fråga om både idrott och samhälle. Den skisserade situationen inbjuder till konservatism och klyftor mellan generationerna. Förhållandet är tankeväckande. Inte minst gäller det idrottsrörelsen, där särskilda ungdomsförbund saknas och där äldre i hög grad leder unga, vuxna leder barn. Framtiden formas med gårdagens värderingar. Detta saknar inte förtjänster i form av stabilitet och traditioner, men är ohållbart som enda strategi. Kontinuiteten garanteras, inte förändringen. Man går baklänges in . –Vilka värderingar gör sig gällande i dagens postmaterialistiska ung- domsgeneration? Forskningen har målat upp följande bild. Tr ygghets- värderingar (materialistiska) ersätts av frihetsvärderingar (postmateria- listiska). Familj, djupa relationer i övrigt och arbete betonas mer än hobbies och föreningsliv. Självständighet och omväxling är viktiga in- slag, inte hierarkier och fasta arbetsförhållanden. De ekologiska sam- manhangen, natur och miljö har stor betydelse. Det finns anledning att ta dessa värderingar på allvar. –Vidare har man noterat en intressant skillnad mellan kvinnor och män. Kvinnor lutar mer åt det ekologiska hållet liksom åt kunskaps- och informationssamhället. Konservatismen är större på manssidan. Detta har givetvis betydelse med växande kvinnligt inflytande. För att illustrera spännvidden kan vi ställa två ungdomar mot varandra: den manliga industriarbetaren i och den kvinnliga socialassistenten 12 Kontinuitet och förändring Vem av dem står den traditionella tävlingsidrotten närmast, vem formar framtidens idrottsliv? –Ännu en samhällsfaktor av betydelse är konkurrensen om människors uppmärksamhet och intresse. Utvecklingen är entydig. Alltfler aktiviteter tillkommer (somliga kan vi nu inte ens föreställa oss). Det ökade utbudet kan illustreras med musikmaskiner och datateknologin men även tillgången till fritidshus, båtar och utlandsresor bidrar till konkurrensen. Positiv, bl.a. för idrotten, kan kanske den ökade fritiden bli – vad kommer arbetslösheten att betyda i detta sammanhang? Men begreppet fritid är diskutabelt och i stort sett reducerar den ökande konkurrensen utrymmet för varje fritidsområde och typ av aktivitet. –Så långt samhället i stort. några tankeställare som gäller idrotts- rörelsen. Den har igenom framhå llit sin karaktär av folkrörelse. Detta begrepp, folkrörelserollen, har varit ett honnörsord, förknippat med folkrörelsernas stora betydelse vid framväxten och vidareutvecklingen av det svenska folkhemmet. Statliga och kommunala "makter" har behandlat folkrörelserna väl i olika avseenden, inte minst idrottsrörelsen. Det mesta tyder emellertid på att folkrörelserna i "klassisk skepnad" sett sin bästa tid, andra krafter och gemensamhetsformer tar vid. Både folkhemmet som helhet och det idrottsliga folkhemmet befinner sig i gungning. Folkrörelsetanken imponerar inte på dagens ungdomsgeneration och därmed inte . Det är därför en rimlig förutsägelse att den framtida idrottsrörelsen inte som kommer att gynnas av folk- rörelserollen. Man kanske inte ens själv kommer att betona den. –är idrottsrörelsen nu den i särklass största och mest dyna- miska av dagens folkrörelser. Kampen om folkrörelseSverige blir i mångt och mycket en fråga om idrottsrörelsen, flaggskeppet. Även om folkrörelsernas guldålder är förbi, finns åtskillig makt och inflytande kvar i enlighet med de sega strukturernas (kontinuitetens) princip. Det bästa i idrottens folkrörelsetanke och praktik kan räddas, endast om det kombineras med betydande förändringar i (fram)tidens anda. –Hur stor är viljan och förmågan till förändring inom idrottsrörelsen? Ser man till de historiska erfarenheterna är det kontinuiteten och kon- servatismen som dominerar. Man har på många håll sett bakåt efter sina ideal, inte framåt, fastän båda synsätten behövs. Den framtid som dis- kuteras omfattar normalt bara och diskussionen förs av ledare som är fångar i (lojala med) de bestående strukturerna. Detta är naturligt. Men för att åstadkomma större förändringsvilja måste de svåra principfrågorna ställas: Behövs idrottsrörelsen (RF-idrotten)? Vad åstadkommer den som inte kan uppnås på andra sätt? Vilka är alternativen? Skall idrottsrörelsen endast syssla med idrott eller bredda sig till en frilufts- och fritidsrörelse? Vilken roll skall det rådande tävlingssystemet spela? – Detta tävlingssystem är av särskild betydelse. Det har starka traditio- ner och internationella förankringar, det genomsyrar stora delar av den svenska föreningsidrotten, det är tongivande i skolan, det drar till sig väldiga resurser och det dominerar fullständigt massmediabilden av idrott. Resultatet har blivit att många sätter likhetstecken mellan idrott och detta system. Kommer denna situation att fortsätta och hur skulle ett systemskifte kunna se ut? Här har vi den stora frågan! Hur kommer omvärlden att påverka idrottsrörelsen det närmaste kvarts- seklet? Frågan rymmer många delfrågor, den är stor och svår. Här följer några synpunkter på fyra områden: politik, massmedia/näringsliv, vetenskap och mentalitet. Politiker på skilda nivåer och i olika partier har under efterkrigstid – med få undantag – ställt sig välvilliga till idrottsrörelsen. Det har yttrat sig såväl i positiva uttalanden som i direkta bidrag och andra ekono- miska satsningar. Kommer denna hållning att fortsätta? Det är en grannlaga uppgift att sia om framtiden på ett område som nära berör en pågående statlig utredning. Mina svar blir här korta och allmänna. Några omständigheter talar mot stor satsning av offentliga medel : De klassiska folkrörelsernas gynnade ställning försvagas, tävlingsidrottens fortsatta utveckling inger betänkligheter, huvuddelen av motionsidrotten (folkhälsoidrotten) försiggår utanför idrottsrörelsen, en privatiseringstrend gör sig gällande, konkurrensen om skattemedlen hårdnar. Andra omständigheter, som delvis förutsätter förändringar inom idrottsrörelsen, talar för fortsatt kraftfull satsning: en internationellt framgångsrik bred svensk tävlingsidrott upplevs som ett samhälleligt intresse (jfr arbetet på i ), den kommersiella artist- och underhållningsidrotten flyttar/flyttas ut ur idrottsrörelsen, motion- sidrotten bereds större plats, föreningsidrottens sociala funktion byggs ut, det ideella ledarskapet värnas. 14 Kontinuitet och förändring Avgörande för utgången blir – här som i andra fall – värderingarna hos dagens ungdomsgeneration. Så mycket står klart att idrottsrörelsen inte kan räkna med framtida stöd av tradition och ohejdad vana. Massmedia/sponsorer kan ses som en enhet vad artistidrotten beträffar. Vi står här på underhållningsindustrins mark. Massmedia engagerar sig i relation till publikintresset. Näringslivet sponsrar i relation till mass- mediaexponeringen och det sponsrade objektets status. har en utomordentligt stark, uppåtgående utveckling ägt rum. gör sig turbulens gällande beträffande det dominerande TV-mediets förut- sättningar att sända attraktiva evenemang på goda villkor. Alltför förbisett är att allmänhetens intresse för artistidrotten kan minska – och det radikalt. Man kan förutse ett mer selektivt, mindre oförbehållsamt intresse hos ungdomsgenerationen. Man tar inte som en självklarhet del av tävlingsidrott på hög nivå, man väljer. ökar konkurrensen i media. Man kan förutsätta att flera nya, slagkraftiga alternativ kommer att ta upp kampen med artistidrotten. Kommer den att hålla ställningarna? Man kan vidare föreställa sig att idrottsutbudet alltmer kommer att mediaanpassas för att klara konkurrensen. Processen är i själva verket i full gång. Artistidrotten omges av ett starkt maktkomplex i form av idrottsledare, sportjournalister, mediaansvariga och sponsorer. De har alla intresse av att presentera slagkraftig idrott. Det betyder förändringar av tävlingsidrotten med massmediala värderingar. Så kommer det att fortsätta. Vad bli resultatet av dessa tendenser? Stora, klassiska evenemang (, i fotboll, mm) kan sannolikt leva vidare i mass- media, huvudsakligen utifrån egna förutsättningar (även om massme- diala hänsyn förstärks). Däremot får man räkna med en långtgående trivialisering och jippoisering av annat medialt idrottsutbud, särskilt i TV. Utplockade höjdpunkter, korta, rafflande avgöranden och andra tillrättalägganden ökar. I förlängningen ligger de i förväg uppgjorda tävlingarna, som garanterar största möjliga dramatik. Man närmar sig även den välregisserade brottningsformen catch-as-catch-can och andra inslag utanför den tävlingsidrottsliga traditionen. Sammanfattningsvis skall två punkter framhävas. Dels blir artist- idrotten utsatt för allt större konkurrens i massmedia – och det är inte säkert att den står sig i längden; massmedia/sponsorer satsar utan sen- timentalitet på det mest attraktiva. Dels får man räkna med alltmer till- rättalagda inslag i enlighet med den breda publikens smak. Inom- idrottsliga värderingar får svårt att hävda sig. Vetenskapen har alltmer ökat sin betydelse inom idrotten. Främst gäller det medicin och fysiologi. Idrotten har förvetenskapligats. Det gäller både tävlingsidrotten och motionsidrotten men med olika målsättningar. I det förra fallet är det fråga om att optimera resultaten och ta hand om skador, i det senare att skapa hälsa och välbefinnande. De stora veten- skapliga insatserna och resurserna tillfaller nu tävlingsidrotten. Hur blir det ? Utvecklingen mot resultatförbättring och därmed allt perfektare för- beredelser inom tävlingsidrotten (totaliseringsprocessen) kan inte bromsas. Det betyder att den vetenskapliga satsningen trappas upp. Inte minst bör det finnas expansionsutrymme för den psykologiska discipli- nen (mental träning). Mest tillspetsad blir utvecklingen inom grenar där resultaten mäts exakt. De mer irrationella bollspelen har haft mindre behov av vetenskap – men det kommer successivt att ändra sig. Kunskaps- och vetenskapssamhället är i växande. Vilka konsekvenser får den ökade vetenskapligheten? En konsekvens är ökade kostnader för tävlingsidrotten. Det blir tal om idrotts- vetenskaplig kapprustning, en parallell till den militärvetenskapliga. Vidare kan resultaten allt mer tillskrivas vetenskapen, allt mindre de aktiva. Båda konsekvenserna medför en belastning för tävlingsidrotten. På plussidan kan noteras att vetenskapen i elitidrottsmännen får "försökskaniner" av värde och att de vetenskapliga insatserna möjligen kan intressera delar av allmänheten. Både aktiva och tränare kommer alltmer att förvetenskapligas och internationaliseras. Med denna utveckling kommer tävlingsidrottens karaktär av allvarligt arbete på ett avancerat kunskapsområde att accentueras. Detta i sin tur försvårar en bred uppslutning. Inom andra kulturområden har vetenskapen mindre utrymme, konstnärskapet och den spontana leklusten större. Slutligen några ord om det i nutida forskning gångbara men svårfångade begreppet modernitet. Det bygger på föreställningen att vissa inslag i samhället framstår som "inne", i takt med tiden och därmed eftersträvansvärda. Det moderna ger good will. Men inget är modernt hur länge som helst. Moderniteten kämpar sig fram ur underläge, vinner hegemoni och förlorar sin kraft. Både tävlingsidrott och motionsidrott har i hög grad burit moderni- tetens prägel . Många tar nog för självklart att det kommer att fortsätta så . Jag menar att det inte alls är att lita på. Tvärtom kan det bli "ute" att syssla med idrott. Detta gäller i synnerhet den trendkänsliga ungdomen. Vilka delar av idrottslivet är särskilt utsatta för trenderna? Naturligt- vis gäller det de enskilda grenarna/aktiviteterna. 16 Kontinuitet och förändring lingar, fast etablerade och deklinerande. Men frågan avser större enheter. Jag menar att hela tävlingsidrotten inom några decennier kan bli "omodern" både för utövare och publik. Det kan te sig osannolikt med tanke på dagens intresse. Men det finns underströmmar som pekar i annan riktning. Nya aktiviteter får grepp om sinnena. Tävlingsidrottens svaghet är att den är utbytbar, en sociokulturell konstruktion.