sou · GMB36d3 · 1999-01-01 00:00:00 — Det visas inte minst i att utredaren föreslår att en ny par- lamentarisk utredning tillsätts för att fortsätta det långsiktiga arbetet. I stället kanske det blivit minst lika fruktbart om utredaren tillsammans med de forskargrupper som redovisat resultaten också analyserat dem grundligare och diskuterat eventuella åtgärder. Det är ofta svårt att göra tydliga avgränsningar när det gäller dis- krimineringsärenden över huvud taget. Om t ex en åldrig kvinnlig in- vandrare diskrimineras kan det vara svårt att renodla perspektivet. Är det diskriminering på grund av ålder, kön eller etniskt ursprung? Därför bör man vara restriktiv med att inrätta särskilda organ med enbart jäm- ställdhetsfrågor som grund. viktigare är att myndigheter, organi- sationer och företag i det vardagliga arbetet har ett jämställdhetspers- pektiv. .ATIONELLA SEKRETARIATET F¶R GENUSFORSKNING VID '¶TEBORGS UNIVERSITET Vi anser att det i en maktutredning borde ha funnits en mer genom- gripande diskussion av (köns)maktbegreppet. utifrån ett mer internationellt perspektiv. Vad innebär det för maktför- hållandet mellan kvinnor och män att mycket politisk (och ekonomisk) makt förflyttats till EU? Vilket inflytande har kvinnor där på olika are- nor? Det hade varit önskvärt att en maktutredning explicit frågat sig varför kvinnor i har en god politisk representation, medan det finns så få kvinnor på högre poster inom näringsliv och universitet och högskolor. Det senare kan inte minst ha konsekvenser för kvinnors framtida ekonomiska makt. Vi anser att en kvinnomaktutredning kunde ha tagit itu med frågan om vem som har makt över och i medierna, ef- tersom det sannolikt får konsekvenser för könens respektive ekonomis- ka makt. Vi har inga principiella invändningar mot förslagen i slutrapporten, men väl en del kommentarer. Däremot tycker vi att förslagen kunde anknutit bättre till det övergripande problemet i utredningen, nämligen maktobalansen på högre poster i arbetslivet. Sekretariatet ifrågasätter idén att låta utredaren skriva slutrapporten. Vi menar att sammanfattningen och populariseringen av resultaten fö- reträdesvis borde gjorts av referensgruppen. Som det nu är b ygger slutrapporten på "ett urval av de resultat som redovisas i forsknings- rapporterna". Fotnoterna indikerar också att författaren till betänkandet även läst cirka hundra andra författare. Hon har uppenbarligen velat presentera en egen "vetenskaplig översikt" av fältet. För de i utredning- en medverkande forskarna men även för alla framtida läsare - borde detta vara ett högst tvivelaktigt tilltag. En fråga som inställer sig är var- för forskarna i inte gjorts mer rättvisa i slutrapporten. Det är dessa som borde kommit till tals, inte en mängd andra skribenter. En annan och viktigare fråga är vem som talar i slutrapporten, på vems vägnar och med vilken legitimitet. Här råder oklarhet, vilket är till förfång för en seriös debatt. Forskning både kan och bör popularise- ras. Men skojfriska förenklingar som att "män är som korkar - flyter alltid upp", "enkönade grupper riskerar att bli enfaldiga" eller "vissa /kvinnor/ klarar sig bra, andra sämre" bidrar knappast till förtroendet för kvinno-/genusforskningen. Men värre är den rad av uttalanden om olika fenomen som ger sken av vetenskaplighet men som står utan refe- renser. Exempelvis sägs att den s k "kvinnofaktorn" - att kvinnliga arbets- uppgifter värderas lägre än manliga - "sällan, antagligen nästan aldrig, /är/ ett resultat av en medveten diskriminering från arbetsgivarnas sida". Är det som tycker här, liksom i nästa exempel? "Det finns ingen generell och automatisk koppling mellan att delta i produktionen och en stark ställning i familjen och samhället. lika gärna vara tvärtom". Vad betyder denna utsaga? Och kan det verk- ligen vara ett resultat av utredningen att "ekonomisk jämställdhet be- stäms i arbetslivet"? Det finns många fler exempel på den här typen av svepande uttalanden med oklar status, en form av popularisering eller informationsspridning som knappast gör någon klokare. Som ytterligare exempel vill vi peka på uppgiften att det finns ett samband mellan utbyggnaden av kvinnojourerna och kvinnorepresen- tationen, vilken felaktigt tillskrivs . citerar bara de två forskare som gjort studien, nämligen och , vilket naturligtvis borde ha framgått. På s 110 finns ett citat som lyder: "Slutsatsen är att antingen saknar kvinnor auktoritet och kan där- för inte bli chefer eller så blir de auktoritära när de väl nått chefsposi- tioner, vilket inte är önskvärt". I fotnot 71 refereras till , 1997, s 26, men refe- ratet kommer i själva verket från Cockburn . Dessa och andra ex- empel visar att slutrapporten präglas av en vilseledande och bitvis slapp hållning till forskningsresultat. Våra påpekanden kan synas vara av mindre betydelse. Frågorna har heller inte tagits på allvar av utredaren. I själva verket handlar det om att viktiga forskningsetiska principer blivit tummade på. Ur sekretaria- tets perspektiv ter det sig självklart att påtala dessa brister. (ANDELSH¶GSKOLAN I 3TOCKHOLM Det är inledningsvis viktigt att påpeka att vi tycker att slutbetänkandet inte är skrivet på ett sätt som gör de 13 forskningsrapporterna rättvisa. Det hade varit önskvärt att betänkandet skrivits av referensgruppen av forskare, de vetenskapliga experterna i utredningen. En mer uttalad frågeställning kring varför könsfördelningen inom arbetslivet, och i synnerhet inom näringslivet, är så skev hade varit motiverad. Där kun- de utredaren knutit an till SOU 1994:3, Mäns föreställningar om kvin- nor och chefskap. En fortsatt forskning om konsekvenserna i samhället av denna maktobalans är viktig och intressant. Att detta forskningsom- råde inte upptar något större utrymme i utredningen i sin helhet av- speglas också i bristen på åtgärdsförslag när det gäller näringslivet, vilket vi efterlyser. (¶GSKOLAN I +ARLSTAD I stora stycken menar vi att betänkandets åtgärder för jämställdhet är relevanta och väl underb yggda. Fördelningen av ek onomisk makt och ekonomiska resurser mellan könen är viktigt för jämställdheten. Vi an- ser också att det är viktigt att se hur olika sfärer i samhällslivet inverkar på jämställdheten. Hem och familjeliv, arbetsliv, ekonomiska marknader och politiska institutioner är alla betydelsefulla för förhållandet mellan kvinnor och män. Att vi bifaller samtliga förslag förhindrar emellertid inte att vi anser att såväl den kunskap som de åtgärder betänkandet inrymmer i vissa avseenden måste nyanseras och vidgas. Vi menar dessutom att betänkandet och åtgärderna ej förmår att på allvar ifrågasätta rådande normer kring hem/ familjeliv och arbetsliv och hur detta ska organise- ras. De generella könskategorierna kvinna och man måste emellanåt för- stås som sammansatta, komplexa och situationsbundna kategorier, där variationen inom respektive kön lyfts fram och problematiseras mer än vad som är fallet. Det finns ju även andra maktförhållanden inom och mellan könskategorierna exempelvis klass, etnicitet eller sexuell identitet som tvinnas samman med könsstrukturerna. Visserligen finns det ett stort politiskt värde i att tala om kvinnor och män i allmänhet, men det ligger även en stor politisk vinst i att uppmärksamma mångfal- den inom könskategorierna. Faran med att tala om en generell kvinno- kategori är att kvinnors behov fastställs utifrån några kvinnors erfaren- heter och referensramar, exempelvis den vita heterosexuella medelklas- skvinnan i karriären. Att tala om kvinnor och män i generella termer ställer alltså krav på att dessa kategoriers intressen och behov inte for- muleras på utifrån någon specifik position i tron att de är generella och allmängiltiga. Det är den grundläggande könsmaktstrukturen i vårt samhälle som gör att vi kan tala om kvinnor och män i generella ter- mer. Med detta menas att kvinnor i förhållande till män har en under- ordnad strukturell position gemensamt, men eftersom vi är under in- flytande av flera sociala och kulturella strukturer så är våra vardagsvillkor samt erfarenheter och uppfattningar om vad exempelvis livskvalitet och jämställdhet är mycket varierande. Vi menar därför att vi å ena sidan måste förstå kvinnor och män som könsvarelser och för- söka att teoretiskt och politiskt komma åt denna könsrelation och å andra sidan att se kvinnor och män som sammansatta individer där bland annat klass, etnicitet, sexuell identitet spelar en avgörande roll för vilka konsekvenser såväl teorier som politiska åtgärder och beslut får för olika grupper. I betänkandet finns det en tendens att förstå det som att det är kvin- norna som är på fel ställe och gör fel saker och att det är just detta som måste förändras. I betänkande föreslås exempelvis åtgärder för att öka antalet kvinnliga arbetsledare, inte ett ord sägs om att öka antalet man- Detta innebär att kvinnor och de traditionellt kvinnliga områdena, mer eller mindre uttalat, ses som underordnat i förhållande till män och de traditionellt manliga områdena. Visserligen är inte detta så konstigt eftersom det män gör och där män är, för det mesta ger störst ekonomisk och mest makt. Faran med detta är att vi ej förmår uppvärdera det som ses som kvinnliga erfarenheter och områ- den. Det kan med andra ord komma att mynna ut i en jämställdhet i enlighet med en manlig norm. Med detta vill vi inte ha sagt att jäm- ställdhet i enlighet med en kvinnlig norm, det vill säga uppvärderandet av exempelvis omsorgssfären och hemarbetet, är alternativet med stort A. Det handlar snarare om en dubbel rörelse där man å ena sidan verkar för att uppvärdera de traditionellt kvinnliga erfarenheterna och områ- dena - och inte bara föräldraskapet - och å andra sidan bryta ned de sociala och kulturella hinder som motverkar att kvinnor och män väl- jer/får tillträde till varandras områden. I betänkandet fastslås att: "Offentlig sektor exploaterar kvinnor". Detta trots att den styrs politiskt. Med tanke på att utredningen i sin helhet pekar på ekonomins stora betydelse för människors livsvillkor och för samhället i stort, kan man fråga sig om inte ekonomiska styr- medel i högre grad kunde användas för att bidra till jämställdhet och genuskunskap i hela samhället. I betänkandet samlas uppgifter från olika områden som sammantaget ger en tydlig och omfattande bild av jämställdheten . Brister i jäm- ställdheten redovisas inom olika områden. Utredningen lyfter bland annat fram frågor som att arbetslivet inte alltid fungerar rationellt och inte tar till vara befintlig kompetens och således utgör ett samhällseko- nomiskt slöseri. Det är likaså väsentligt ur ett samhällsekonomiskt per- spektiv hur knappa resurser fördelas. Att utbildningsresurser inte ut- nyttjas optimalt är inte heller samhällsekonomiskt försvarbart. Flera av de i betänkandet lämnade förslagen torde, om de genomförs, verka i riktning mot ökad jämställdhet och därigenom positivt påverka att outnyttjade resurser kommer att kunna tas till vara. I betänkandet saknas en beräkning av de ekonomiska konsekvenserna av förslagen. 3TATISTISKA CENTRALBYR¥N 3#" SCB konstaterar att officiell statistik och andra kartläggningar är en viktig grund för analys och förslag i utredningens slutbetänkande och i de tretton forskningsrapporterna. Stort behov av statistik föreligger också för att förverkliga de förslag som läggs fram. SCB kan på många sätt bidra i det fortsatta arbetet. På vissa områden krävs en förbättring av nuvarande statistik för att den skall motsvara behoven. Speciellt gäller detta statistik om familjesammansättning, yrken, löner, arbets- miljö, inkomster och avgifter, tillgångar och skulder, ekonomiska makthavare samt tidsanvändning. Statistik som underlag till kartlägg- ning och analys i utredningen. Betänkandet har lämnats av utredningen om fördelningen av ekonomisk makt och ekonomiska resurser mellan kvinnor och män. SCB konstaterar att statistik om kvinnors och mäns situation i familje- arbets- och samhällsliv är en viktig grund för utred- ningens omfattande kartläggnings- och analysarbete. SCBs statistik utgör en väsentlig del av datamaterialet. Ett nära samarbete med SCB har speciellt skett inför framställningen av forskningsrapporten om kvinnors och mäns inkomster (SOU 1997:87), som till största delen bygger på SCB-material. Denna ra pport visar bland annat att tillgångar och skulder är jämnare fördelade mellan kvinnor och män än inkoms- ter. SCB anser att detta även skulle ha kommit fram i huvudrapporten. resultat är särskilt intressanta där hon tydligt visar vad som konstituerar kön. Antalet kvinnoforskare som på olika sätt bidragit i utredningen ger en gedigen översikt över forskningsläget inom om- rådet kön och makt. Den verklighetsbild som utredningen tecknar av- viker påtagligt från den bild av ett jämställt samhälle som särskilt många unga människor har en föreställning om redan existerar i Sveri- ge. RFV har, liksom övriga myndigheter under , arbetat med att integrera genderperspektivet i hela verksamheten. En första avrapportering har skett i RFV Redovisar 1998:1 "En social- försäkring för kvinnor och män". En handlingsplan för arbetet har upp- rättats. Verket genomför systematiskt analyser på alla förslag utifrån båda könens utgångspunkter. Detta är särskilt viktigt eftersom allt re- formarbete skall präglas av ett genderperspektiv och i socialförsäkring- en skall all tillämpning av regelsystemet präglas av likformighet och rättvisa. RFV har funnit det mycket verkningsfullt att arbeta med ett genderperspektiv, och kvalitén i genomförda studier har ökat när denna utgångspunkt använts. RFV ställer sig således bakom de grundläggande principerna i be- tänkandet men avstår från att ge kommentarer till de enskilda försla- gen. tillstyrker i huvudsak de förslag till åtgärder som föreslås i betänkandet. Utredningen har utfört ett gediget arbete. De 13 volymer med uppsatser skrivna av olika forskare i vittnar om såväl bredd som intensi- tet i arbetet. Utredningen tillför angelägen kunskap från olika områden som har betydelse för den ekonomiska maktfördelningen mellan könen. Utredningen har sin korta tid till trots lyckats med att ge en bred över- sikt av forskning rörande kvinnors ekonomiska villkor och maktför- hållanden i dagens . Utredningen har mobiliserat ett stort antal forskare och inte minst gett yngre forskare möjlighet att delta i ett stör- re projekt av detta slag. Trots denna positiva bedömning menar rådet att det hade varit befogat att fatt till sitt förfogande. Det är angeläget att de kunskaper som tagits fram och ställts samman kan få en bred spridning. Rådet anser att de ekonomiska makthavarna utgör en viktig mål- grupp för kunskapsspridningen och följaktligen bör kunskapsspridning till VD: ar, GD: ar, andra chefer samt styrelserna prioriteras. Rådet skall enligt sin instruktion främja forskning och utveckling om kvinnors villkor i arbetslivet. Rådet har i enlighet med denna upp- gift givit stöd till en omfattande forskning och utveckling inom området kvinnors villkor i arbetslivet, varav ett drygt tjugotal forskningsprojekt beskrivs närmare i 13 rapporter. Rådet ser det som positivt att resultat och delresultat från dessa forskningsprojekt jämte ytterligare ett stort antal forsknings-projekt har ställts samman, analyserats och presenterats inom ramen för . (UMANISTIK SAMH¤LLSVETENSKAPLIGA FORSKNINGSR¥DET (3&2 Utredningen berör ett samhällsområde som trots många debatter och utredningar kräver ytterligare vetenskaplig bearbetning och nya prak- tiska åtgärder. Rådet finner det djupt beklagligt att utredningen - vilket också framhålls i slutbetänkandet - fått sådana tidsmarginaler att djupgående undersökningar inom området inte kunnat utföras som grund för försla- gen. Detta är ett generellt problem för utbildningsväsendet. Det stora utredningsmaterialet består därför huvudsakligen av sammanställningar av tidigare forskning och slutrapporten har inte kunnat ta hänsyn till allt det kunskapsmaterial som tagits fram. Ändå har den kunskapssam- manställning som utredningen gjort enligt HSFRs bedömning stort vär- de och kräver beaktande vid fortsatt samhällsplanering. &ORSKNINGSR¥DSN¤MNDEN &2. Utredningen har överlämnat ett gediget betänkande som kommer att få betydelse . De tolv rapporterna förutom slutbetänkandet tor- de kunna ge empiriska svar på en stor mängd frågor som ställs om eko- nomisk jämställdhet och om relationerna mellan kvinnor och män. In- ledningsvis vill FRN framhålla kvaliteten, de goda frågeställningarna och de relativt ofta förekommande internationella jämförelserna i ut- redningsmaterialet. Utredningen ger bl a en välkommen syntes av två- tre decenniers forskning och en möjlighet att bedöma vilka förändring- ar till det bättre när det gäller jämställdheten som kommit till och var stagnationen eventuellt finns. Dessutom finns det en hel del ny forskning, förutom de ovan nämn- da internationella arbetskrävande undersökningarna, bl a studier om jämställdheten på handelns område och jämställdheten i familjen, men också flera andra. Slutbetänkandet som bygger på all denna forskning är informativ och välavvägd. Både förbättringar i kvinnans ekonomiska ställning och hennes fort- satta underläge, framför allt på arbetsmarknaden, förs fram tydligt och med vetenskaplig tyngd bakom sig. En orsak till att utredningen mer refererats än diskuterats i media är troligen att forskningsresultaten är väl underb yggda. En annan orsak är förmodligen att de förslag som lagts är föga kontroversiella. Förutom ett tillsätta ett partssammansatt organ att sprida kunskap om den lokala lönesättningen, rör sig försla- gen mer om påverkan, forskning och information än om åtgärder. Det är inte svårt att se att det finns en diskrepans mellan de omfattande och för jämställdheten oftast men inte alltid nedslående utredningsresul- taten och de relativt blygsamma förslagen till åtgärder. Med tanke på att utredningens förutsättningar var att utreda fördelningen av existe- rande ekonomiska maktresurser snarare än att överväga hur dessa maktresurser utnyttjas politiskt är detta inte förvånande. Utredningen redovisar således en omfattande forskning och kunskaps- massa som ligger till grund för utredningens förslag. Det måste betrak- tas som mycket värdefullt att denna kunskap har producerats och sam- manställts. Sammanfattningen gör inte rättvisa åt de vetenskapliga rapporterna. Den har inte kunnat ta till sig de mer nyanserade och komplicerade analyser som forskningen tillhandahåller utan tycks åtminstone delvis ha formulerats tämligen oberoende av dessa. Några exempel kan belysa hur förenklad och slagordsmässig huvudtexten ibland blir. När utredaren ska "snabbsammanfatta" de väsentliga resultaten sägs att det är "/b/ättre satsa på könsbyte än utbildning" (s 1, 2-3). Detta på- stående grundar sig på forskningsresultat som visar att kvinnor trots höjd utbildningsnivå inte uppnår samma lönenivå eller karriärmöjlig- heter som män. Försöket till ironi är emellertid inte så lyckat. Eftersom ju könsbyte vanligen inte alls är aktuellt kan slutsatsen bli att kvinnor inte heller ska bry sig om utbildning. Längre fram i betänkandet heter det dock i stället att det lönar sig för kvinnor att utbilda sig (s 1 19) vilket är den enda rimliga slutsats som kan dras. Utbildningspremien beräknas visserligen vara större för män än för kvinnor, men för varje extra utbildningsår får kvinnorna i kvinnodominerade yrken i genomsnitt mer i lön och i köns- blandade och mansdominerade yrken får de mer. Ett annat huvudresultat sägs vara att "offentlig sektor exploaterar kvinnor" (s 1). Vad man då har i åtanke är bl a de många deltids- och tidsbegränsade anställningarna i den offentliga sektorn. Påståendet kan säkert motiveras, men det behöver i så fall grundas i en ordentlig begreppsdiskussion - inte minst med tanke på att ordet ex- ploatering är starkt värdeladdat och mycket omdiskuterat. Och varför skulle det bara vara inom den offentliga sektorn som kvinnor exploate- ras? Om man menar att exploatering också förekommer i den privata sektorn (privata näringslivet och/eller familjen), varför blir då inte detta också ett väsentligt resultat värt att lyfta fram i utredningens "snabbsammanfattning"? Är det kanske så att man egentligen menar att exploateringen av kvinnor i den privata sektorn redan är väl känd? Var- för sägs i så fall inte detta? På ett annat ställe i huvudbetänkandes inledande sammanfattning framhålls att kvinnor oftast tar initiativet till skilsmässor och att ett viktigt skäl till detta är deras missnöje med arbetsfördelningen i famil- jen. Därefter konstateras utan någon som helst motivering att skilsmäs- sor är "negativa både för samhället och för individerna" (s 4). Att det generellt skulle förhålla sig så ter sig som en mycket stark förenkling. Utredaren ställer också frågan om ingenting har blivit bättre ur könsmässig synvinkel . Jo, svarar hon, "/a/rbetslösheten har inte drabbat kvinnor hårdare än män" (s 5). Att på den punkten tala om en förbättring är befängt. Sanningen är att arbetslösheten har stigit dramatiskt för både män och kvinnor , men den har stigit till högre nivåer för män än för kvinnor. De exempel som här angetts drar ner intrycket av seriös utredning och vissa frågors betydelse kommer därmed att förringas. Detta för- stärks också av att utredningens konkreta förslag är tämligen blygsam- ma även om flera av dem kan ses som lovvärda. )NSTITUTET F¶R ARBETSMARKNADSPOLITISK UTV¤RDERING )&!5 IFAU saknar en detaljerad och tydlig analys av vilka faktorer som kan tänkas orsaka de könsskillnader som utredningen konstaterar. En de- taljerad orsaksanalys är mycket viktig för att förstå vilka åtgärder som är lämpliga för att uppnå jämställdhet mellan könen. anser att den samlade kunskap som tagits fram in- om ramen för är värdefull och kan föra dis- kussionen framåt. Utredningen har tydliggjort vikten av ett fortsatt arbete för att öka jäm- ställdheten mellan kvinnor och män. Förbundet vill dock klargöra att vi bestämt tar avstånd från vissa ordval och uttryck i betänkandet. Utreda- ren skriver: "Den offentliga sektorn kan i vissa avseenden ses som mer "kvinnovänlig" än den privata men i andra avseenden exploaterar of- fentlig sektor kvinnor. De många deltidsjobben och tillfälliga anställ- ningarna utnyttjar kvinnor och lämnar dem med dåliga löner och ut- vecklingsvillkor - och usla pensioner. Trots att offentlig sektor styrs politiskt och att dess ledning borde veta bättre." Förbundet vill påpeka att den kommunala sektorns avtal om löner och övriga anställningsvillkor i allt väsentligt ansluter sig till förhål- landena på arbetsmarknaden i övrigt. , alltså före föränd- ringen i lagen om anställningsskydd, infördes dessutom i kommunala sektorns avtal en bestämmelse som innebär att arbetsgivaren innan ny- anställning sker bör pröva om någon redan anställd på arbetsstället kan erbjudas höjd sysselsättningsgrad. ,¤NSSTYRELSEN I ( ser utredningen som ett värdefullt faktaunderlag med imponerande bredd och aktualitet, som ger ökad tyngd och legitimitet åt argumenten för ökad jämställdhet och utgör en kunskapskälla för vidare spridning. anser att utredningen utgör med sina tretton delrapporter med underlag från ett hundratal forskare ett intres- sant och viktigt material. Bland resultaten finns både nyheter och en del tidigare kända sanningar. Att materialet nu arbetats fram av etable- rade forskare ger argumenten en ökad tyngd och legitimitet och ökar därigenom deras användbarhet i olika sammanhang. Utredningen visar med sin historik att utvecklingen visserligen gått framåt men att mycket återstår innan vi kan säga att är ett jämställt land. Att verka för att utveckla ett jämställt samhälle och arbetsliv där alla individer, oavsett kön, etnisk bakgrund, religion, handikapp e t c är del- aktiga, behövda och tillmäts samma människovärde, är i kommunen en angelägen fråga. Mot bakgrund härav ställer sig kommunen i huvudsak bakom de förslag till åtgärder som presenteras i Kvinnomaktutredning- ens betänkande.