sou · GMB343 · 1999-01-01 00:00:00 — Nedan diskuteras några kriterier för att under- lätta diskussionen kring val av hälsoproblem vid prioritering av mål och åtgärder. +RITERIER RELATERADE TILL OH¤LSANS F¶REKOMST Analogt med diskussionen kring kriterier för val av risk-, frisk- och skyddsfaktorer är frågan om hur vanlig sjukdomen/ohälsan är och om den ökar eller minskar i frekvens viktig att uppmärksamma. Några exempel kan illustrera resonemanget. Rörelseorganens sjuk- domar är den dominerande sjukdomsgruppen bland personer med långvariga sjukdomar och besvär. I åldrarna 16–har ca 15 pro- cent av männen och av kvinnorna någon sådan sjuk- dom. I åldersgruppen 55–64 uppger var fjärde man och kvinna att de har långvariga sjukdomar i rörelseorganen. Denna sjukdomsgrupp kan således bedömas som en allvarlig folksjukdom. har psykiska problem (t.ex. oro, ångest och sömnbesvär) ökat bland både kvinnor och män och i alla socioeko- nomiska grupper. Psykisk ohälsa bör därför särskilt uppmärksammas eftersom den ökar i frekvens och är utbredd i många befolk- ningsgrupper. Vissa typer av infektionssjukdomar, t.ex. gonorré, är säll- synta och sjunker stadigt i frekvens. Det finns knappast för närva- 240 5TG¥NGSPUNKTER INF¶R DET FORTSATTA ARBETET rande någon infektionssjukdom i som förtjänar epitetet "folkhälsosjukdom". Infektionshoten är dock ett ständigt (folk-) hälsoproblem som kräver kontinuerlig uppmärksamhet. +RITERIER RELATERADE TILL OH¤LSANS KONSEKVENSER F¶R INDIVID OCH N¤RST¥ENDE SAMT SAMH¤LLET En sjukdom kan vara betydelsefull att uppmärksamma av flera skäl. Den kan leda till för tidig död, orsaka svåra besvär och värk, leda till funktionsnedsättning och handikapp, kräva stora uppoffringar av de anhöriga samt innebära stora kostnader för samhället i form av pro- duktionsbortfall, vård och rehabilitering. Rörelseorganens sjukdomar leder t.ex. sällan till för tidig död, men orsakar mycket lidande och handikapp hos många individer. Denna sjukdomsgrupp tar mycket av samhällets resurser i anspråk i form av kostnader för produktionsbortfall, sjukskrivningsdagar, för- tidspensioner och vård. Eftersom många sjukdomar i rörelseorganen, framför allt belastningsskador, har ett starkt samband med definier- bara arbetsmiljöfaktorer, t.ex. tunga lyft, repetitiva arbetsrörelser och stress, finns det goda möjligheter att föreb ygga dessa sjukdomar genom förbättringar i den fysiska och psykosociala arbetsmiljön. Nedsatt syn av lindrigare art, t.ex. närsynthet, är ganska utbrett i befolkningen, men leder ej till för tidig död, kräver ej sjukhusvård, behöver inte leda till produktionsbortfall och kan med tekniska hjälpmedel åtgärdas. Sådan nedsatt syn är exempel på "ohälsa" som knappast behöver prioriteras i förhållande till andra typer av allvarli- gare hälsoproblem. +RITERIER RELATERADE TILL OH¤LSANS F¶RDELNING I BEFOLKNINGEN Ökad jämlikhet vad gäller hälsa är ett viktigt mål vid prioriteringar inom folkhälsoarbetet. Viktiga indikatorer är således sjuklighetens fördelning mellan olika socioekonomiska grupper, etniska grupper, geografiska områden, könen och mellan olika åldersgrupper. Med ojämlikhet i hälsa menas inte enbart skillnader i hälsa. Vissa skillna- der mellan t.ex. olika åldersgrupper eller mellan kvinnor och män kan betraktas som naturliga. En avgränsning är att det skall gälla systematiska skillnader i hälsa mellan olika grupper i befolkningen. Den ojämlika ohälsan skall framför allt avspegla de olikheter i sjuk- dom och i tidig död som orsakas av riskfaktorer som den enskilde har begränsade eller inga möjligheter att välja bort. Förekomsten av flertalet sjukdomar är vanligare bland äldre, vilket hänger samman med ökad sårbarhet med stigande ålder. 5TG¥NGSPUNKTER INF¶R DET FORTSATTA ARBETET 241 mellan yngre och äldre kan således inte betraktas som ojämlika. Däremot betraktar vi det faktum att många sjukdomar debuterar hos arbetare än hos tjänstemän som ojämlikt. Ojämlikhet i hälsa är vidare en strategisk indikator, eftersom den visar hur mycket hälsan potentiellt skulle kunna förbättras om de sämst ställda hade samma villkor som de mest gynnade. 8.7Några synpunkter om samverkan och kunskapsunderlag i folkhälsoarbetet 6¥R BED¶MNING Kommunernas engagemang i det lokala folk- hälsoarbetet behöver tydliggöras. Landstingen har en bred lokal kontaktyta genom bl.a. primärvården och en fortsatt viktig roll i folkhälsoarbetet. Kommunernas och landstingens hälsoplanering bör bli mer samordnad. Kommittén avser att särskilt följa utveck- lingen av hälsoplaneringen i några län. Organisationer och nätverk har en viktig roll i folkhälsoarbe- Regeringen bör uppdra åt att medverka till att det tas fram ett vetenskapligt underlag avse- ende hälsokonsekvensbedömningar. Uppgifter om yrkestillhörighet och utbildningsbakgrund är oundgängliga underlag för analyser av sjukdomars sociala orsa- ker. Yrkesuppgifter saknas i den offentliga statistiken och bör tas fram med tanke på den epidemiologiska och yr- kesmedicinska forskningen. Kommittén har i kapitel 4 redovisat aktörer och roller i det nuva- rande folkhälsoarbetet på lokal, regional och nationell nivå. Redo- visningen bygger i några fall på äldre material och behöver uppdate- ras och fördjupas. Med den avsikten har kommittén påbörjat en kartläggning av offentliga myndigheters och organs folkhälsoarbete. Kartläggningen skall redovisas i ett separat betänkande . Kommittén har vidare satt igång fördjupade undersökningar om kommunernas och landstingens folkhälsoarbete i samarbete med bl.a. kommuner och landsting. Undersökningarna är primärt inrik- tade på att uppdatera tidigare studier resp. skaffa ny information om folkhälsoarbetet. Sammantaget bör dessa underlag samt kontakter utåt mot organisationer och allmänhet genom seminarier, hearingar och s.k. skuggrupper bli en god grund för kommitténs fortsatta ar- bete. 242 5TG¥NGSPUNKTER INF¶R DET FORTSATTA ARBETET Trots att ett utförligt underlag saknas vill kommittén redan nu lämna några synpunkter som gäller samverkan i folkhälso- arbetet. Även frågan om kunskapsunderlag i form av hälsokon- sekvensbedömningar och uppgifter om befolkningens sociala bak- grund behandlas. Avsnittet struktureras med utgångspunkt från föl- jande innehåll: ·samverkan på lokal och regional nivå ·samordning på den nationella nivån 8.7.1Samverkan på lokal och regional nivå Arbete som definieras som folkhälsoarbete i landsting och kommuner är en mycket liten verksamhet mätt i andelar av den tid och de ekonomiska resurser som huvudmännen förfogar över. Per- soner som i olika verksamheter arbetar förebyggande är på motsva- rande sätt få till antal och andel. I hälso- och sjukvården innefattar primär- och sekundärpreventivt arbete framför allt epidemiologisk kunskapsproduktion och förmedling, hälsoundersökningar och åt- gärder för att påverka särskilda riskfaktorer eller målgrupper samt medverkan i sektorsövergripande samarbete på den lokala och regi- onala nivån. I arbetet med att få igång, stödja och utveckla ett lokalt folkhäl- soarbete med inrättande av folkhälsoråd, etablering av folkhälsopro- gram och satsning på kunskapsstöd, har inte sällan landstings- resp. kommunanställda hälsoplanerare och hälsosamordnare haft stor be- tydelse som inspiratörer och rådgivare. Deras numerär har dock varit och är fortfarande liten. Kommunerna har viktiga miljö- och hälsoskyddsuppgifter m.m. När bestämningsfaktorerna för hälsa sätts i fokus och kommunerna successivt blir allt viktigare aktörer i folkhälsoarbetet får merparten kommunala verksamheter en hälso- dimension. Därmed kommer befintlig personal i många verksamheter att ha arbetsuppgifter som innefattar folkhälsoarbete. Det är viktigt att kommunernas folkhälsoarbete fortsätter att ut- vecklas såväl enskilt som i samarbete med landstingen . Hälsofrågorna behöver tydliggöras i all verksamhet och i kommunernas strategiska utveckling, t.ex. genom hälsokonsekvensbedömningar och lokala välfärdsbokslut. Vidare bör Agenda 21-arbetet gå hand i hand med arbetet för en hälsoin- 5TG¥NGSPUNKTER INF¶R DET FORTSATTA ARBETET 243 En inriktning för det fortsatta arbetet bör vara att uppnå ·ett tydligt politiskt ansvar för folkhälsoarbetet, ·en finansiell och administrativ stabilitet i arbetet, ·en ökad professionell kompetens såväl bland hälsoplanerare som annan nyckelpersonal, ·en god kompetens hos övrig personal i verksamheterna, ·en god samverkan mellan kommunerna, landstingen samt andra lokala och regionala organ och organisationer. På motsvarande sätt är det viktigt att landstingen tydliggör och ut- vecklar hälso- och sjukvårdens ansvar och uppgifter inom ramen för en samlad folkhälsopolitik. Här handlar det, på samma sätt som gäl- ler för kommunerna, om att uppnå ett tydligt politiskt och administ- rativt ansvar för folkhälsoarbetet och att utveckla samverkan med kommuner, organisationer och andra regionala organ, t.ex. kommun- förbunden i länen. När det gäller de konkreta verksamheterna hand- lar det om att utveckla bl.a. de kunskapsgenererande funktionerna samt de primärpreventiva insatserna i egen regi och i samverkan med andra. Till de kunskapsgenererande funktionerna hör att upprätthålla och utveckla den samhälls- och miljömedicinska kompetensen i fråga om ohälsans omfattning, fördelning och orsaker. Vidare är det viktigt att utbytet mellan producenter och användare av kunskapsun- derlag utvecklas så att information tas fram som efterfrågas av per- soner och organisationer som arbetar konkret med folkhälsofrå- gorna. För att fördjupa kompetensen, inte minst om ohälsans etio- logi, finns skäl att utveckla det folkhälsovetenskapliga FoU-arbetet i enlighet med intentionerna i hälso- och sjukvårdslagen om sektorns ansvar för såväl klinisk som folkhälsovetenskaplig FoU. Ansvar för FoU-arbete i nämnda avseenden åvilar också kommunerna. Primärpreventiva insatser bedrivs som en integrerad del i verk- samheterna inom mödra- och barnahälsovården och övrig primär- vård. I första hand avser arbetet hälsoupplysning riktad till enskilda och grupper men också mer samhällsinriktade initiativ. Hälsofräm- jande och sjukdomsförebyggande insatser i samverkan med kom- muner och i vissa fall frivilligorganisationer utgör en viktig del av det lokala folkhälsoarbetet. Kommittén avser att åter- komma längre fram i utredningsarbetet till primärvårdens roll i folk- hälsoarbetet. Ur ett folkhälsoperspektiv finns ett ökat intresse för landstingen som regionala organ med fokus i frågor som gäller arbetsmarknad, 244 5TG¥NGSPUNKTER INF¶R DET FORTSATTA ARBETET miljö och planering. I vilken utsträckning ett folkhälsoarbete med sådana förtecken kommer att bli en viktig del av en samlad folkhäl- sostrategi är ännu för tidigt att säga något bestämt om. De föränd- ringar som pågår beträffande bl.a. landstingen i de skånska och väst- svenska regionerna kan antas ha betydelse för frågan (se kapitel 4). Folkhälsofrågor har inte spelat någon framträdande roll i länsstyrelsernas arbete även om det finns kopplingar till dessa frå- gor, t.ex. i fråga om tillsynsansvar inom miljö- och hälsoskyddsom- rådet resp. alkoholområdet. Medverkan i länssamrådsgrupper för drogförebyggande arbete och ansvar för projektme- del för förebyggande insatser inom alk ohol- och drogområdet ger länsstyrelserna en viktig roll i ett folkhälsoperspektiv. Kommittén anser att folkhälsoarbetets sammanhang inom regio- ner och i landet bör lyftas fram. Det betyder att kommittén bedömer att en hälsoplanering som involverar både kommuner och landsting är av godo. 2 Det betyder att modeller för folkhälsoarbetet bör bygga på samverkan och samförstånd och utan att någon part har någon uttryckligt ledande roll. Önskvärt är att kommunerna genom direktkontakt med varandra och genom sina resp. länsförbund driver folkhälsopolitiken så att denna förankras i ett större sammanhang än det som gäller för den enskilda kommunen. Ett nätverksbyggande och en hälsoplanering som involverar kommunerna inom ett län eller en region och även inom området ser kommittén som en önskvärd utveckling för att etablera medvetenhet och sammanhang i folkhälsoarbetet. Med ett aktivt lokalt folkhälsoarbete i kommuner och kommundelar som även integreras läns-/regionvis ökar förutsättningarna för att olika verkningsfulla modeller för folkhälsoarbetet skall utvecklas. Med försök att forma utvecklingsplaner på detta sätt stärks förutsättningarna för att förbättra och effektivisera det stöd och de andra insatser som tillhandahålls av myndigheter och organ på den nationella nivån. Som en del av de inledningsvis nämnda fördjupade undersök- ningarna av kommunernas och landstingens folkhälsoarbete har kommittén för avsikt att närmare följa utvecklingen av folkhälsoar- betet på lokal och regional nivå i några av landets län och särskilt uppmärksamma möjligheten att utveckla en hälsoplanering som gäller både kommuner och landsting. avses också stödet från organ på den nationella nivån att belysas. 2 Med hälsoplanering avser kommittén en arbetsprocess där bl.a. mål och program för folkhälsoarbetet utformas. 5TG¥NGSPUNKTER INF¶R DET FORTSATTA ARBETET 245 8.7.2Samordning på nationell nivå I kapitel 4 har de statliga myndigheternas roll och ansvar redovisats översiktligt. För att få ett vidgat underlag angående de statliga myn- digheternas folkhälsoarbete och för att belysa om det finns dubbel- arbete resp. vita fält i arbetet har kommittén påbörjat en särskild kartläggning av bl.a. dessa verksamheter. Kommittén avser att åter- komma med en redovisning av resultaten av undersökningen i ett särskilt betänkande . Här vill kommittén särskilt upp- märksamma samordningen av folkhälsoarbetet och folkhälsopoliti- ken på den nationella nivån. tillkom som en strategisk na- tionell resurs med ett sektorsövergripande ansvar för att främja hälsa och förebygga sjukdom. I denna funktion har ins titutet bl.a. tagit initiativ till bildandet av Generaldirektörsgruppen för folkhälsofrå- gor. Generaldirektörsgruppen omfattar 20 statliga myndigheter samt och . Syftet med Generaldirektörsgruppen är att ge möjlighet till utbyte av informa- tion om aktuella planer och skapa förutsättningar för gemensamt agerande och samordning inom folkhälsoområdet. Inom regeringen är det socialministern som i första hand svarar för övergripande folkhälsofrågor. För att utveckla och säkerställa samordning av folkhälsopolitiken beslutade regeringen att tillsätta en statsrådsgrupp bestående av social-, utbild- nings-, arbetsmarknads-, civil-, invandrar- och socialförsäkrings- ministrarna samt med socialministern som ordförande. Av olika skäl har denna statsrådsgrupp inte etablerats utan regeringen har valt att arbeta med frågorna på andra sätt. Regeringen har t.ex. varit pådri- vande inom EU när det gäller att få till stånd ett reklamförbud avse- ende tobak. Regeringen har vidare tillkallat en särskild lednings- grupp för samordning av arbetet med den nationella handlingsplanen för alkohol- och drogföreb yggande arbete. Arbetet i ledningsgrup- pen leds av socialministern. Utöver detta bör nämnas att ett stort an- tal kommittéer arbetar med frågor som är centrala i ett folkhälsoperspektiv. Kommitténs syfte med att uppmärksamma folkhälsofrågornas samordning på den nationella nivån är att en sådan samordning kan vara viktig både från kvalitets- och effektivitetssynpunkt. Kommit- téns inriktning är därför att belysa samordningsfrågan från den ut- gångspunkten och att särskilt ta fasta på de behov av samordning som redovisas av myndigheterna. 246 5TG¥NGSPUNKTER INF¶R DET FORTSATTA ARBETET Ett stort antal frivilliga organisationer har spelat och spelar en viktig roll inte minst i det lokala folkhälsoarbetet. Den folkrörelseförank- ring som är uppb yggd kring och som miljörörel- sen har etablerat saknas dock fortfarande inom stora delar av dagens folkhälsoarbete. En allt vanligare form för att utveckla och stimulera folkhälsoar- betet inom olika områden är professionella nätverk. Svenskt nätverk för lokalt folkhälsoarbete, som har utvecklats med stöd av bl.a. , har varit betydelsefullt för det utveck- lingsarbete inom kommunerna som har redovisats tidigare i avsnit- tet. för folkhälsoarbete fungerar också som ett nät- verk. Andra viktiga nätverk inriktar sig mot vissa arenor, t.ex. sko- lan, sjukvården och bostadsorten, eller riskfaktorer som tobak eller sjukdomar som allergier och skador. Flera av nätverken hämtar in- spiration från och har kontakter med internationella nätverk. Enligt kommitténs mening är organisationernas och nätverkens erfarenheter, kunskap och engagemang en viktig förutsättning för att få till stånd den rörelse, utveckling och förankring av folkhälsofrå- gorna som behövs för att allmänt förbättra hälsan och för att hälso- skillnaderna i befolkningen långsiktigt skall minska. Kommitténs uppfattning är att organisationernas roll i folkhälsoarbetet både skall stärkas och utvecklas. Mot bakgrund av detta har kommittén tagit initiativ till ett ömsesidigt utbyte med organisationerna genom hea- ringar och seminarier. På initiativ av kommittén har ett stort antal organisationer bildat s.k. skuggrupper med avsikt att följa kommit- téns arbete. Betydelsen av hälsokonsekvensbedömningar (HKB) framhålls redan i regeringens proposition 1990/91:175 om vissa folkhälsofrågor. Där anges att HKB behövs för att säkerställa att hälsoaspekter finns med innan beslut tas på olika områden. Frågan om HKB återkommer i regeringens skrivelse 1993/94:247, Investera i hälsa – Prioritera för hälsa. Där anges att en av viktigaste uppgifter är att ge den egna verksamheten en vetenskaplig förankring och ut- veckla metoder för folkhälsoarbetet. I detta ingår att utarbeta mo- deller för HKB och att omsätta forskningsresultat i praktisk verk- samhet. har som ett led i detta arbete i samarbete med tagit fram ett underlag för att bedöma häl- 5TG¥NGSPUNKTER INF¶R DET FORTSATTA ARBETET 247 soeffekterna av olika förändringar i riskpanoramat. Dessa analyser har även gjorts i ett europeiskt perspektiv som underlag för EU:s arbete med HKB. har dessutom HKB utar- betats vad avser t.ex. EU:s jordbrukspolitik samt effekter av en 18- årsgräns för tobaksinköp. Förutom inom pågår arbete med att b ygga upp metoder för HKB inom , landstingen samt landsting och kommuner genom samverkan mellan kommunförbundets folkhälsoprogram. I landstingsverk- samheten har ett första försök redovisats av i län. Materialet bygger i stor omfattning på arbete med HKB i Br itish i . Det nämnda Folkhälsoprogrammets arbete med HKB har enligt en redovisad promemoria varit inriktat på att inventera vad som har gjorts inom området. Det fortsatta arbetet föreslås omfatta att utveckla verktyg för HKB och att stimulera till arbete med HKB i landsting och kommuner. För att utveckla verktyg för HKB skall hälsan och hälsans bestämningsfaktorer samt den politiska be- slutsprocessen i landsting och kommuner studeras och analyseras. Ett tiotal referensgrupper på olika håll i landet kommer att arbeta fram underlag, inkl. definiera de frågor som kan anses relevanta att ställa vid politiska beslut för att förbättra hälsan. För att få en veten- skaplig grund för arbetet har samverkan etablerats med avdelningen för socialmedicin vid i . Parallellt med HKB-arbetet utvecklas ett projekt om s.k. välfärdsbokslut med , och Landstingsför- bundet som huvudmän. Samverkan med detta projekt avses ske kontinuerligt. Det på så sätt erhållna verktyget för HKB skall enligt planerna diskuteras och testas inom Folkhälsoprogrammet och färdigställas . Kommittén avser att följa det arbete som och tillsammans med har initierat beträffande HKB och s.k. välfärdsbokslut. Förhopp- ningen från kommitténs sida är att HKB skall kunna användas inte- grerat i det vardagliga folkhälsoarbetet på alla nivåer. Instrumenten bör vara tvärsektoriella till sin karaktär så att samma verktygslåda kan användas oavsett inom vilken arena den tillämpas. Metoderna bör bl.a. fånga upp aspekter som gäller främjande av hälsa. Frågor i det sammanhanget kan vara; ökar eller minskar ojämlikheten i hälsa, ökar eller minskar förutsättningarna för delaktighet och möjlighet att påverka, ökar eller minskar möjligheten att se sammanhang, ökar eller minskar förutsättningarna för bra relationer och gemenskap. 248 5TG¥NGSPUNKTER INF¶R DET FORTSATTA ARBETET De modeller som utarbetas med bas i den praktiska verksamheten behöver sannolikt belysas från teoretiska utgångspunkter genom forskningsinsatser. Även fristående modellarbete kan behöva utfö- ras. Innan det går att få tillförlitliga hälsokonsekvensbedömningar av politiska beslut behövs bl.a. en kunskapsgrund enligt följande. ·Kunskap behövs om hur en given åtgärd påverkar förekomsten av sjukdomsorsaker och sårbarhet hos olika befolkningsgrupper. ·En användbar modell behövs för att urskilja och kvantifiera ef- fekter av samspelet mellan individers sociala position, deras sår- barhet, det sociala sammanhang de lever i och de specifika sjuk- domsorsaker de utsätts för och som påverkar sjukdomsrisken i olika befolkningsgrupper. ·Metoder behövs för att väga samman sjuklighet, funktionsned- sättning och dödlighet för olika sjukdomar och skador för att därmed bedöma hur sjukdomsbördan förändras. ·Metoder behövs för att väga samman förändrad nivå på sjuk- domsbördan med förändrad fördelning av sjukdomsbördan mel- lan grupper i befolkningen. ·Ett bättre underlag behövs för att bedöma hur de aktuella åtgär- derna påverkar inte bara risken att bli sjuk utan även konsekven- serna för levnadsnivån av att vara sjuk. Mot den bakgrunden finner kommittén att forskningsinsatser bör ske inom detta område. Enligt kommitténs mening bör regeringen upp- dra åt att, eventuellt i samver- kan med andra forskningsfinansiärer, medverka till att det tas fram ett vetenskapligt underlag avseende modeller för HKB. 8.7.5Kunskap om yrkesuppgifter för forskning har haft unika förutsättningar att producera god medicinsk, socialepidemiologisk och samhällsvetenskaplig forskning som bygger på möjligheten att sambearbeta olika typer av hälsoregister (t.ex. cancerregister, hjärtinfarktregister) och personre- gister/exponeringsregister (t.ex. yrkesuppgifter i folk- och bostads- räkningar). Genom sådana sambearbetningar har t.ex. vissa yrkes- grupper med särskilt hög förekomst av olika typer av tumörer eller hjärtinfarkter kunnat identifieras. Yrkesuppgifter har funnits tillgängliga under perio- den –1990 genom integrerade folk- och bostadsräkningar. Se- dan finns ingen uppgift om yrke generellt tillgänglig inom 5TG¥NGSPUNKTER INF¶R DET FORTSATTA ARBETET 249 den offentliga statistiken. Detta förhållande kan jämföras med att uppgifter om utbildning inhämtas och registreras . 1995 om genomförande av en register- baserad folk- och bostadsräkning ingår inte någon diskussion om yrkesregister. Regeringen har uppdragit åt () att utreda förutsättningarna för ett yrkesregister. SCB har redovisat uppdraget . Enligt SCB:s förslag till nytt yrkesregister bör målpopulationen utgöras av alla förvärvsarbetande i åldern 16–64. Registret bör vi- dare vara årligt, så heltäckande som möjligt, inte baseras på urval samt omfatta både anställda och egna företagare. Yrkesuppgifter för anställda bör enligt förslaget i första hand hämtas från den officiella lönestatistiken och kompletterande uppgifter om anställda och före- tagare hämtas från olika SCB-register. Yrkesuppgifter som är svår- tillgängliga är i första hand sådana som avser små företag som inte är anknutna till lönestatistiken. SCB förordar att yrkesuppgifter från dessa företag inhämtas via enkätundersökningar. Under ett uppbyggnadsskede förutsätter SCB att registret blir mindre detaljerat vad gäller yrken, men att detaljeringsgraden bör kunna förbättras . Målet är att registrets kvalitet skall mot- svara en traditionell Folk- och bostadsräkning. Registret förutsätts inte innefatta koder enligt äldre yrkesindelning resp. gällande socio- ekonomiska indelning. bör enligt SCB utarbeta en ny social gruppering som kan härledas ur yrkesregistret och andra hjälpregis- ter.