sou · GMB346d2 · 1999-01-01 00:00:00 — När det gäller att använda tvångsmedel mot mc-gängen vore det värdefullt om tvångsmedlen kunde användas vid misstankar om grov misshandel eller utpressning. Man var ganska skeptisk till tanken att koppla tvångsmedelsan- vändningen till ett brotts straffvärde. Vid narkotikabrott finns det alltid någon som är skäligen misstänkt på det stadium som buggning kan bli aktuell. En stor del av polisens verksamhet bygger på tips från informatörer. När det rör sig om ett mycket grovt brott finns det behov av att kunna sätta in tvångsmedel fastän misstankegraden inte når upp till skälig misstanke. Ett praktiskt exempel kan vara ett planerat rån mot en bank, där misstanken enbart bygger på uppgifter från en s.k. informatör. Över huvud taget bör man kunna sätta in tvångsmedel vid lägre misstankegrad när det rör sig om mycket grova brott. Polisen vet ofta vilka personer som är brottsaktiva. Där grupper av sådana personer träffas vore det värdefullt med buggning i preventivt syfte för att kunna förhindra att de sätter sina planer i verket. Det förutsätter dock att polisen i förväg känner till var de träffas. Dolda kroppsmikrofoner används framför allt i narkotikaärenden. syftar de till att skydda en polisman och i viss mån för att dokumentera vad som sägs. Dolda kroppsmikrofoner är ett betydligt lindrigare tvångsmedel än buggning. Polismän har ofta bandspelare kopplade till sina telefoner för att dokumentera vad som sägs, t.ex. vid ett tips. Beslut om användning av dolda kroppsmikrofoner bör kunna fattas av polismyndigheten. Det bör inte krävas en viss misstankegrad för att få använda dolda kroppsmikrofoner. Om en misstankegrad skall krävas bör denna sättas mycket lågt. Kravet på misstanke om brott av viss svårhet kan lämpligen sättas till misstanke om brott som inte ger lindrigare straff än fängelse . 310 Synpunkter från brottsutredande myndigheter m.fl. Pejling är ett mycket lindrigt ingrepp i den personliga integriteten. borde själv få besluta om pejling. Jämfört med en husrannsakan är pejling inte mera integritetskränkande. Det handlar ofta om mycket snabba lägen när pejling skall användas. Man har t.ex. upptäckt ett fordon som används av en misstänkt. Skall pejling användas måste man genast installera utrustningen. Pejling används knappast vid misstankar om brott med lägre straff- minimum än . Däremot är det viktigt med snabba beslut. En kombination av pejl och mikrofon i bilen skulle vara mycket värdefull. Dokumentation sker även med hjälp av stillbildskameror, som kan användas i såväl ljus som mörker. Polisen använder sig också av mörkerkikare. Företrädare för utredningen har haft överläggning- ar med representanter för i . Därvid framkom bl.a. följande. De som ägnar sig åt den grova organiserade brottsligheten, främst narkotikabrottsligheten, har anpassat sitt sätt att arbeta efter polisens sätt att bedriva spaning. De använder sig t.ex. av mobiltelefoner, vilka f.n. inte går att avlyssna, och har sina sammankomster i bostäder eller på restauranger. Det skulle därför vara av mycket stort värde ur bevissynpunkt att få bugga bostäder, restauranger, hotellrum och fordon. Buggning skulle främst komma att användas vid organiserad brottslighet, t.ex. i narkotikaärenden och vid mc-relaterad brottslighet. Hemlig teleavlyssning har använts i många fall vid mc-relaterad brottslighet. Det har då varit fråga om t.ex. förberedelse till mord och förberedelse till allmänfarlig ödeläggelse. Det skulle dock vara förenat med utomordentliga svårigheter att placera ut avlyssningsutrustning i t.ex. en mc-klubbs klubbhus. Det skulle sannolikt endast kunna göras i samband med en vanlig husrannsakan. Mer framgångsrikt skulle förmodligen vara att inrikta avlyssningen på dem som har anknytning Synpunkter från brottsutredande myndigheter m.fl. till mc-gängen men som inte har en sådan position att de har sin bostad i klubbhuset. Buggning skulle vara en komplicerad och oerhört resurskrävande arbetsmetod. Sannolikt skulle polismyndigheten kunna klara av endast fyra eller fem fall . Preventiv buggning kunde vara intressant vid brottslig verksamhet som bedrivs i organiserade former. Det finns t.ex. belägg för att en viss grupp människor ägnar sig åt organiserad narkotikabrottslighet i . Vidare faller den s.k. mc- brottsligheten in under kriterierna för organiserad brottslighet. Polisen menade sig med stöd av en förundersökning , som gällde hasch och en inledd förundersökning, som gäller ett kg amfetamin samt erfarenheter från utlandet, ha belägg för att mc-gängen sysslar med narkotikaaffärer i organiserade former. Det finns en viss systematik och kontinuitet i brottsligheten. Polisen kommer framöver att avsätta mer resurser för att utreda denna narkotikabrottslighet. Belägg finns även för att mc-gängen beväpnar sig genom att göra inbrott i militära mobiliseringsförråd. Det är nämligen klarlagt att de pansarskott som har använts vid angrepp på konkurrerande mc-klubbar har stulits från sådana förråd. Denna vapenbrottslighet är i viss mån organiserad. Det finns vidare obekräftade uppgifter om att ett mc-gäng skulle vara inblandat i handel med vapen, med ursprung från länderna i östra . Det finns däremot inte belägg för att mc-gängen i organiserade former sysslar med indrivningsverksamhet. Hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning Hemlig teleavlyssning är fortfarande ett viktigt spaningshjälpmedel. Via den får man information om när och var möten skall äga rum. Man får emellertid sällan fram bevisning via hemlig teleavlyssning. Det kan bero att de verkligt intressanta diskussionerna, om själva brottslighe- ten, hålls på mobiltelefoner, vilka f.n. inte kan avlyssnas. Man har inte stött på krypterade telemeddelanden. Däremot har man fått kännedom om att en viss mc-klubb har beställt krypte- ringsutrustning. Det är tänkbart att de olika avdelningarna i en mc-klubb kommer att använda sig av kryptering då de kommunicerar sinsemellan. Det finns ett stort behov av att kunna ta del av telemeddelanden - både uppgifter om och innehållet i - som avser förfluten tid. De möjlig- heter som de brottsutredande myndigheterna har att hämta in sådana meddelanden bör ges en samlad reglering i . 312 Synpunkter från brottsutredande myndigheter m.fl. Sådana uppgifter kan behövas för att t.ex. kunna belägga att det förekommit kontakter mellan två personer. Det kan behövas vid t.ex. serierån och spaningsmord. Det vore även värdefullt ifall det blev möjligt att mot målsägandens vilja, vid utredning av vissa grova brott, kunna inhämta uppgifter om hans telemeddelanden. Det skulle vara intressant vid framför allt MC- relaterad brottslighet. Hemlig kameraövervakning har använts vid fyra tillfällen. Två av fallen har rört mc-relaterad brottslighet och de två andra fallen har varit narkotikaärenden. I de ärenden som rörde mc-brottslighet hade man ingen framgång med övervakningen. I det ena fallet avslöjades kameraövervakningen och i det andra fallet var det tekniska problem. I det ena narkotikaärendet var kameraövervakningen av avgörande betydelse för utredningen. Omständigheterna var följande. Inlednings- vis kameraövervakades ingången till den misstänktes bostad i ett flerfamiljshus. Av bilderna framgick att den misstänkte, då han fick besök, tog med sig sina gäster ned i källaren. Källaren var inte möjlig att övervaka med personal på platsen. Kameraövervakningen utvid- gades till att omfatta även källaren. Övervakningen visade att den misstänkte gick till ett utrymme som tillhörde en annan person. I det källarutrymmet förvarades narkotikan. I det andra narkotikaärendet förekom det tekniska problem vid övervakningen och åtgärden ledde inte till något resultat. Det vore av mycket stort värde om kameraövervakning kunde användas även i fall där det inte finns någon misstänkt person, t.ex. i det s.k. tjuvgömmefallet och vid upprepade mordbränder i ett begränsat område. Härvid nämndes som exempel dels att polisen hittade narkotika gömt ute i naturen, dels att det för fyra eller härjade en mordbrännare i . Det var mycket svårt att få stopp på bränderna, som ständigt upprepades i ett och samma bostadskvarter. En annan situation som nämndes var att polisen har vetskap om att det i ett visst källarutrymme, som dispone- ras av ett stort antal personer, förvaras narkotika. Allmänt om tillämpningsområdet för buggning, hemlig teleav- lyssning och hemlig kameraövervakning Den allmänna uppfattningen var att det ur teoretisk synvinkel är mest logiskt att bestämma tillämpningsområdet med utgångspunkt i det enskilda brottets straffvärde. Dock hade man uppfattningen att det Synpunkter från brottsutredande myndigheter m.fl. skulle vara mycket svårt att med någorlunda säkerhet bestämma brottets straffvärde på ett så tidigt stadium som det här skulle bli fråga om, med undantag möjligen för narkotikabrott. Risken med en sådan ordning är vidare att domstolarna kommer att ställa strängare krav än på polisen när det gäller att förebringa konkreta omständigheter kring brottet. Det kan få till följd att domstolarna kommer att bli mycket restriktiva i sin tillämpning. Det saknas anledning att sänka misstankegraden till kan misstänkas. Det finns nämligen inte resurser att sätta in tvångsmedel redan på det stadiet i en utredning. Vid t.ex. ett spaningsmord har man kanske ett stort antal personer som kan misstänkas för mordet. Det är inte intressant att sätta in t.ex. hemlig avlyssning mot alla dem. Vem skall man börja med? Man måste komma längre i en utredning innan man börjar utnyttja resurskrävande tvångsmedel. Samtliga tvångsmedel bör kunna användas . Den kumulati- va effekt som uppstår vid en kombination av olika tvångsmedel behöver inte regleras särskilt. Eftersom buggning är ett synnerligen resurskrävande tvångsmedel är det antagligen endast undantagsvis som det tvångsmedlet skulle sättas in i första hand. Mer troligt är att hemlig teleavlyssning skulle användas i ett inledande skede. Dolda kroppsmikrofoner används vid agentverksamhet i samband med en bevisprovokation. Det förekommer även att polisen initierar en inspelning av ett telefonsamtal. Det kan t.ex. vara fråga om att skaffa bevisning i ett utpressningsärende. Polisen uppmanar helt enkelt målsäganden att ringa upp den misstänkte. Man kunde även tänka sig den situationen att en polisagent vid en bevisprovokation ringer upp eller blir uppringd av den misstänkte. Pejling är en relativt ny arbetsmetod som används ganska sällan, eftersom den är mycket personalkrävande. Det krävs i normalfallet en insats av 6-8 personer och ett antal fordon. Metoden används främst vid narkotikabrott. Den utrustning som används fästs under fordonet med hjälp av en magnet. Det finns f.n. inget behov av regler som ger polisen rätt att bryta sig in i fordon för att applicera och ta bort pejlingsutrustningen. Det finns i de flesta fall helt enkelt inte tid till det. Man vill inte riskera att den personal som skall placera ut utrustningen upptäcks av den 314 Synpunkter från brottsutredande myndigheter m.fl. Det kan nämligen vara mycket farligt, eftersom det ofta rör sig om grov brottslighet där de misstänkta inte sällan är beväpnade. Så länge det inte är fråga om att bryta sig in i fordon eller att applicera utrustningen på personer, bör ett beslut om pejling kunna fattas av polisen. Det är dessutom av tidsskäl nödvändigt att polisen får fatta dessa beslut. Det är i regel fråga om snabba lägen. Det har vid ett flertal tillfällen inträffat att det har uppstått behov av teleavlyssning. I de fallen har man fått vänta till med att ansöka om tvångsmedlet. Man kan dock inte säga att det varit till men för utredningen. Det bör finnas möjlighet att få ett beslut även och . Detta kan lösas antingen genom att åklagare får rätt att fatta interimistiskt beslut eller att domstolen har jour. Företrädare för utredningen har haft överlägg- ningar med representanter för . Därvid framkom bl.a. följande. Även om buggning kommer att bli ett mycket resurskrävande tvångs- medel är det tullens bedömning att fördelarna med buggning överväger nackdelarna. Buggning skulle vara ett bra komplement till traditionell informationsinhämtning. Värdet av hemlig teleavlyssning har dessutom minskat, eftersom man i kriminella kretsar är medveten om att det tvångsmedlet används. Trots det får man inte sällan fram värdefull information vid hemlig teleavlyssning, det kan röra sig om t.ex. mötesplatser. För tullens vidkommande skulle buggning sällan komma att användas i bostäder eller andra särskilt integritetskränkande utrymmen. Däremot skulle det vara intressant att bugga t.ex. hotellrum, bilar, lager eller kontor. I de fall det skulle bli fråga om att bugga fordon finns det stora möjligheter att placera ut buggningsutrustningen i samband med gränspassage. Ett fordon som väljs ut för tullkontroll buggas och släpps därefter igenom. Följande exempel på användnings- områden nämndes. Tullen får i ett ärende om varusmuggling av narkotika eller alkohol genom hemlig teleavlyssning, postkontroll eller som tips från en tullmyndighet i utlandet information om att ett möte skall äga rum på Synpunkter från brottsutredande myndigheter m.fl. finns det ingen möjlighet att få reda på vad som avhandlas vid detta möte. Genom att bugga mötet skulle man kunna få fram mycket värdefull information, t.ex. hur insmugglingen skall gå till samt och var den skall äga rum. En container som misstänks innehålla ett parti narkotika ställs på en uppställningsplats. Tullen vet inte vem som är mottagare eller när lossning skall ske. Om containern försågs med buggningsutrustning skulle man kunna ta del av de samtal som måhända kommer att föras mellan dem som lossar containern. En lastbil som enligt vad tullen misstänker används för att frakta smuggelgods stoppas vid gränsen och tas ut för tullkontroll. I samband med kontrollen placeras mikrofoner i förarhytten. Efter en ytlig kontroll släpps fordonet igenom tullfiltret. I fall av organiserad smuggling är det vanligt att chauffören använder sig av mobiltelefon och via den får direktiv om vart han skall bege sig med godset. Det är emellertid inte alltid som chaufförens teleadress är känd, vilket innebär att värdefull information går förlorad. För tullens del finns inget behov av buggning i rent preventivt syfte, dvs. Man lägger nämligen inte ned spaningsresurser eller andra operativa insatser på diffusa ärenden. Tullen agerar inte förrän det av tillgänglig information framgår att fråga är om i vart fall förberedelse till grov varusmuggling. I annat fall lämnas materialet över till polisen. Hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning Det finns ett stort behov av att kunna ta del av uppgifter om telemed- delanden som avser förfluten tid. Det är mycket bekymmersamt att sådana uppgifter inte kan tas fram i ärenden som rör misstanke om grov varusmuggling av alkohol. Något krav på att det skall finnas en misstänkt person bör inte ställas upp för dessa fall. Lagen om hemlig kameraövervakning har inte tillämpats inom ramen för tullens verksamhet. Som exempel på situationer där det inom tullen finns ett behov av hemlig kameraövervakning nämndes bl.a. följande. Tullen har information som tyder på att ett parti narkotika skall smugglas in i landet men man vet inte av vem, inte exakt när det skall ske och man har ett par alternativa insmugglingsplatser - inte sällan småbåtshamnar - att välja mellan. Det finns inte resurser att övervaka dessa platser med personal. 316 Synpunkter från brottsutredande myndigheter m.fl. I det inledningsvis nämnda exemplet med containern som misstänks innehålla narkotika skulle kameraövervakning på ett utmärkt sätt kunna underlätta utredningen. I ärenden om grov varusmuggling av alkohol är det känt att inblandade personer behöver temporära lagerplatser för lossning av den insmugglade spriten. Vid de tillfällen då underrättelsetjänsten tillsam- mans med spaningspersonal identifierat ett misstänkt lager kan kameraövervakning vara av stort värde. Inom CITES-området (utrotningshotade djur och växter) skulle kameraövervakning vara ett utomordentligt hjälpmedel. Som ett exempel nämndes den situationen att det gäller att övervaka ett rede som misstänks kunna bli plundrat på ägg. Myndigheterna känner till var redet finns men det saknas resurser att på annat sätt skydda redet mot boplundrare. Som har framgått föreligger ofta den situationen att det inte finns någon misstänkt person. Ytterligare ett exempel är vid s.k. rip-on, rip- off, dvs. en smugglare lägger t.ex. in en väska med kokain i en container som tillhör ett välrenommerat företag. Narkotikan plockas sedan ur containern innan containern levereras till mottagaren. Företaget är alltså inte medvetet om smugglingsförsöket. Allmänt om tillämpningsområdet för buggning, hemlig teleav- lyssning och hemlig kameraövervakning För tullens del är det viktigt att tillämpningsområdet för buggning, hemlig kameraövervakning och hemlig teleavlyssning bestäms så att tvångsmedlen kan användas vid misstanke om grov varusmuggling av allmänfarliga varor. Härmed avses t.ex. narkotika, alkohol, vapen, strålningsfarligt gods, föremål som skulle kunna sättas i samband med misstanke om massförstörelse eller biologiska eller miljöfarliga varor som kan tänkas sprida någon form av smitta. Det är endast vid grov varusmuggling som gäller narkotika som minimistraffet är fängelse . Vid övriga fall av grov varusmuggling är minimistraffet fängelse . Tullen har inte använt sig av dolda kroppsmikrofoner. Man har emellertid vid ett flertal tillfällen övervägt att använda metoden men alltid avstått, eftersom det skulle vara förenat med alltför stora risker för den som skulle bära mikrofonen. Dolda kroppsmikrofoner bör få användas endast vid misstanke om grov brottslighet. Synpunkter från brottsutredande myndigheter m.fl. Inom ansvarsområde används pejling av fordon vid större spaningsärenden där särskilda svårigheter eller risker finns med att använda konventionell spaning. Det kan t.ex. vara fråga om kontrolle- rade leveranser. Erfarenheten av denna typ av spaningsutrustning är mycket god och metoden kan inte anses vara särskilt integritetskrän- kande. Om metoden att använda pejling skall lagregleras är det viktigt att ett beslut om användande får fattas av en myndighet inom tullen. Det är nämligen fara i dröjsmål i de här situationerna, eftersom pej- lingsutrustningen ofta placeras ut i samband med en tullkontroll. Det finns därför inte heller behov av regler som ger tullen rätt att bryta sig in i fordon för att placera ut pejlingsutrustning. Tullen framhöll vikten av att de regler som i gäller för att använda tvångsmedel inte skiljer sig alltför mycket från vad som gäller i utlandet. Företrädare för utredningen har haft över- läggningar med en företrädare för . Därvid framkom bl.a. följande. Kryptering kommer att användas allt oftare. Inom all organiserad kriminell verksamhet kommer kryptering att användas . Därmed blir teleavlyssningen alltmera verkningslös. Visserligen kan kryptering inte användas t.ex. när en brottsling skall beställa biljetter. En brottsling beställer emellertid inte biljetter per telefon, utan går in och köper dem personligen. Det bästa sättet att kryptera är att göra det så att meddelandet ändå är läsbart, men föreställningsinnehållet skenbart framstår som något annat än det egentliga meddelandet. I och med utbredningen av kryptering kommer endast buggning och pejling att vara verkningsfulla medel inom det område som Buggnings- utredningen skall undersöka. Företrädare för utredningen har vid ett besök på advokatsam- fund sammanträffat med advokaterna . Syftet med besöket var dels att få allmänna syn- punkter på de tvångsmedel som utredningsuppdraget omfattar, dels att 318 Synpunkter från brottsutredande myndigheter m.fl. få synpunkter på vilka rättsskyddsgarantier som bör finnas vid användning av buggning m.fl tvångsmedel. framhöll att f.n. inte har någon uppfattning i dessa frågor, utan vad som framkom fick betraktas endast som synpunkter från tre advokater. Vid besöket framkom bl.a. följande. (De syn- punkter som framfördes på rättsskyddsgarantier har redovisats i avsnitt 3.3.6.) Det är mycket tveksamt om buggning bör införas som tvångsmedel. Buggning är ur integritetssynpunkt det allra värsta tvångsmedlet, särskilt när det skulle bli aktuellt att avlyssna rum som den misstänkte inte ensam disponerar över eller rum där han sällan vistas. Det är avsevärt mycket värre än hemlig teleavlyssning och hemlig kamera- övervakning. Det är inte fråga om en gradskillnad utan om en artskillnad. Om buggning skall införas bör det prövas på försök i någon del av landet. Utredningen bör fundera särskilt över frågan om användningen av överskottsinformation, eftersom andelen sådan information kommer att öka avsevärt om buggning införs. Tillämpningsområdet för buggning, m.m. bör inte bestämmas genom att använda det konkreta brottets straffvärde. Det är alltför svårt att bedöma brottets straffvärde på ett så tidigt stadium. Det är svårt att bedöma ett brotts straffvärde t.o.m. när förundersökningen är avslutad och man har tillgång till allt material i målet. Domstolarna har inte sällan olika uppfattning när det gäller ett brotts straffvärde. 7.3Särskilt om telemeddelanden som avser förfluten tid För att få in kompletterande synpunkter på vissa frågor om telemed- delanden som avser förfluten tid, har utredningen genomfört en enkät. Enkäten har besvarats av Riksåklagaren, , Säkerhets- polisen, dåvarande Riksenheten mot ekonomisk brottslighet, Åklagar- myndigheten i , i , Åklagar- myndigheten i , i , Polis- myndigheten i , i samt . Enkäten, som inleddes med ett avsnitt om gällande rätt, löd enligt följande. Synpunkter från brottsutredande myndigheter m.fl. Annan uppgift än innehållet i ett telemeddelande regler om hemlig teleövervakning bör förmodligen ändras så att de avser såväl en fortlöpande insamling av uppgifter som inhämtande av redan tillgängliga uppgifter. En sådan lösning skulle innebära att möjligheten att inhämta redan till- gängliga uppgifter med stöd av sekretesslagen eller telelagen togs bort. En övergripande fråga är därvid om de grundläggande förutsätt- ningarna i bör behållas även för uppgifter som finns tillgängliga. Enligt sekretesslagen och telelagen är den enda förut- sättningen att det skall angå misstanke om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse . 1a) Bör kravet på synnerlig vikt gälla även för uppgifter som redan finns tillgängliga? 1b) Skall det vara möjligt att inhämta uppgifter som finns tillgängliga även om det inte finns någon som är skäligen misstänkt för brottet? Man kan t.ex. tänka sig den situationen att någon av de maskerade gärningsmännen i samband med ett bankrån ringer ett mobiltelefonsamtal. Skall begärda uppgifter t.ex. kunna avse målsägandens teleadress, utan att denne har samtyckt till åtgärden? Det är tänkbart att en målsägande helt plötsligt bestämmer sig för att inte längre medverka i brottsutredningen. Det kan då vara intressant att kontrollera dennes teleadress för att eventuellt få fram bevis om kontakter mellan målsäganden och den misstänkte. Lämna gärna några andra exempel på situationer där det vore av värde om det inte ställs upp krav på skälig misstanke mot en viss person. 1c) Skall kravet på visst straffminimum vara lika högt när det gäller uppgifter som finns tillgängliga? Innehållet i ett telemeddelande regler om hemlig teleavlyssning bör förmodligen ändras så att de avser både telemeddelanden som befordras och telemeddelanden som har befordrats. En övergripande fråga är därvid om de grundläggande förutsätt- ningarna i bör behållas även för innehållet i redan tillgängliga telemeddelanden. Enligt sekretesslagen är den enda 320 Synpunkter från brottsutredande myndigheter m.fl. förutsättningen att det skall angå misstanke om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse . 2a) Kravet på synnerlig vikt? 2b) Kravet på att det skall finnas någon som är skäligen miss- tänkt för brottet?