sou · GMB380 · 1999-01-01 00:00:00 — Av underrättelsen skall framgå vilken fordran beslutet rör, 6 § lagen (1981:967) om skyldighet för domstol och kronofogdemyndighet att lämna underrättelse om vissa beslut av exekutiv betydelse. När kvarstadsbeslutet har verkställts skall kronofogdemyndigheten underrätta inskrivningsmyndigheten härom, 15 kap. 6 och 7 §§ UF. I samtliga dessa fall skall anteckning göras i inskrivningsregistret, 19 kap. 21 § första stycket JB. Vi föreslår att motsvarande underrättelser skall ske om en bo- stadsrätt blir föremål för ett beslut om kvarstad. Underrättelsen bör föras in i registret. Domstol eller kronofogdemyndighet kan fastställa att betalning - till följd av inteckning eller annat förhållande - skall utgå med särskild förmånsrätt i fast egendom, s.k. betalningsfastställelse. Om ett sådant beslut meddelas skall inskrivningsmyndigheten underrättas om det enligt 3 § lagen om skyldighet för domstol och kronofogdemyndighet att lämna underrättelse om vissa beslut av exekutiv betydelse och 6 kap. 21 § 1 UF. Anteckning skall sedan göras i inskrivningsregistret, 19 kap. 21 § första stycket JB. Liksom beträffande kvarstadsbeslut anser vi att införing av uppgift om betalningsfastställelse bör göras även beträffande bostadsrätter. Sambors gemensamma bostad m.m. Sambor får, enligt 2 § andra stycket lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem, anmäla till inskrivningsmyndigheten att en fastighet som endast en av dem är lagfaren ägare till utgör deras gemensamma bostad. Detta gäller även homosexuella sambor enligt punkt 1 i lagen (1987:813) om homosexuella sambor. Med stöd av 19 kap. 21 § tredje stycket JB skall sådan anmälan antecknas i inskrivningsregistret. Av 2 § första stycket 3 lagen om sambors gemensamma hem framgår att även bostadsrätt omfattas av lagen. Andra stycket i samma bestäm- melse bör därför kompletteras så att det även finns möjlighet att anmäla till bostadsrättsmyndigheten att en bostadsrättslägenhet utgör sambors gemensamma bostad. Detta är förutsättningen för att den registrerande skall kunna pröva om kravet på samtycke är uppfyllt. Vi föreslår därför en bestämmelse om att sådan anmälan skall föras in i bostadsrättsregistret. För borgenärer och andra intressenter är det av vikt att kunna skaffa sig kännedom om tvister som rör en bostadsrätt. För fastigheter finns det i 19 kap. 20 § JB en skyldighet för domstol att underrätta inskrivningsmyndigheten om väckt talan om hävning eller återgång av förvärv eller om bättre rätt. Vi menar att motsvarande bör gälla för bostadsrätter. Vi föreslår därför att när talan i tvist av det slag som nämndes väcks skall domstolen sända en underrättelse om detta för införing i registret. När sedan tvisten har avgjorts, genom dom eller slutligt beslut som har vunnit laga kraft, skall en ny underrättelse sändas till bostadsrättsregistret. Vi har tidigare föreslagit en möjlighet till vitesföreläggande bl.a. i den situationen att en förvärvare av en bostadsrätt inte ansöker om registrering. Vitesföreläggandet bör då antecknas i anslutning till det utfärdade föreläggandet att ansöka om registrering. En bostadsrättsförening kan upphöra till följd av likvidation eller genom ett fusionsförfarande gå ihop med en annan förening. I 9 kap. 29 § respektive 30 § BRL hänvisas, i tillämpliga delar, till de regler som gäller för likvidation och fusion enligt lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. är uppbyggt på bl.a. uppgifter om bostadsrätts- föreningen. upphöra att existera eller gå upp i eller förenas med en annan förening är det därför nödvändigt att detta kommer till registrets kännedom. Oavsett vilken typ av likvidation eller fusion som det är frågan om skall domstol medverka. Vi föreslår därför att bostadsrättsregistret skall underättas i samband med att ett sådant ärende anhängiggörs hos domstolen. Vad gäller fusion skall ett avtal om sådan anmälas för registrering till (12 kap. 5 § lagen om ekonomiska föreningar). I samband med att en sådan anmälan kommer in bör verket underrätta bostadsrättsregistret om denna. Verket bör också avisera registret om föreningar som har upphört till följd av likvidation. Som redovisats i avsnitt 6.6.5 kan en bostadsrätt bli föremål för ex- propriation. Mål om expropriation prövas av fastighetsdomstol. För det fall att ett expropriationsmål rör en bostadsrätt föreslår vi att domstolen åläggs att underätta bostadsrättsregistret dels när stämning utfärdas i målet, dels när målet har slutligt avgjorts och avgörandet har vunnit laga kraft. Om den fastighet exproprieras där det finns lägenheter upplåtna med bostadsrätt bör uppgift härom kunna hämtas från inskrivningsregistret. Uppgiften bör kunna föras över till bostadsrätts- registret genom försorg. 11.2.9Förhållandet mellan registret samt medlems- och lägenhetsförteckningarna Medlemsförteckning skall för varje medlem innehålla uppgift om hans namn och postadress samt om den bostadsrätt som han har, 9 kap. 9 § första stycket BRL. är enligt 9 kap. 9 § BRL skyldig att bl.a. föra medlemsförteckning och att hålla förteckningen tillgänglig för den som vill ta del av denna. Den som underlåter att föra förteckningen eller hålla den tillgänglig kan dömas till böter. Bestämmelserna om medlemsförteckningen och det därtill knutna straffansvaret fördes in 1971. Även hade bostadsrättsföreningarna haft denna skyldighet. Den reglerades tidigare i dåvarande lagen om ekonomiska föreningar. Med ledning av våra ställningstaganden beträffande vilka uppgifter som bör ingå i bostadsrättsregistret kan konstateras att samtliga uppgifter som finns i medlemsförteckningen utom en skall finnas i bostadsrättsregistret. Det talar för att slopa medlemsförteckningarna. Undantaget är medlemmar som inte är bostadsrättshavare. Vårt förslag innebär att dessa inte skall vara med i bostadsrättsregistret. Och föreningen behöver förteckningen för bedrivande av förenings- verksamheten. Med vårt förslag bör medlemsförteckningen inte ha någon betydelse i omsättnings- och kreditsituationer. Det innebär att uppgifterna i med- lemsförteckningen inte bör kunna åberopas som grund för t.ex. ett godtrosförvärv. Detta framgår dock av den reglering vi föreslår. För att åter ta exemplet med godtrosförvärv så är en förutsättning för detta bl.a. att överlåtaren är registrerad som bostadsrättshavare i bostads- rättsregistret. När det gäller skälen för föreningarnas skyldighet att föra medlems- förteckning har angetts att förteckningen principiellt torde har karaktär av ett bevismedel och att anteckningen som medlem är av stor vikt bl.a. för frågan om rösträtten (m.fl., Lagen om ekonomiska föreningar, 4 uppl., 1970, s. 42). Vidare har anförts att regleringen är till för bl.a. att varje medlem utan svårighet skall kunna få reda på vilka andra som är medlemmar och att detta har stor betydelse för den som vill förbereda en framstöt på en föreningsstämma eller som vill utöva en rättighet som tillkommer ett visst antal medlemmar (, , Föreningslagen, 1952, s. 66). Av det sagda framgår att ett tungt skäl för att regleringen en gång infördes var hänsyn till medlemmarna och deras föreningsangelägenhe- ter. Vi anser därför att föreningarna även fortsättningsvis bör vara skyldiga att föra medlemsförteckningar. De ändringar vi föreslår motiverar inte någon avkriminalisering. Vi lägger därför inte heller fram något sådant förslag. Uppgiften om bostadsrättshavare och uppgifter beträffande pantsätt- ningar föreslår vi skall finnas i bostadsrättsregistret. Vi anser därför att dessa uppgifter inte bör föras in i lägenhetsförteckningen. En olycklig dubbelhet skulle annars kunna uppstå i omsättnings- eller kreditsituationer. Vi har i avsnitt 11.2.3 föreslagit att lägenhetsbeteck- ningen skall anges i bostadsrättsregistret. Den måste anges även i lägenhetsförteckningen. Beteckningen har emellertid endast betydelsen att ange vilken lägenhet det är fråga om. Vi kan därför inte se någon olägenhet med den parallelliteten. Vi har i avsnitt 11.2.6 föreslagit att insatsen skall anges i bostads- rättsregistret så länge det senaste förvärv som har skett beträffande en bostadsrätt är en upplåtelse. Denna uppgift skall enligt gällande rätt anges i lägenhetsförteckningen. Avsikten är inte att uppgiften i bostadsrättsregistret skall ha någon rättsverkan. Dess funktion där kan närmast beskrivas som en orienterande upplysning för spekulanter o.d. Dubbelheten får därför anses acceptabel. Enligt vår bedömning bör uppgiften om insats även fortsättningsvis anges i lägenhetsförteck- ningen också. Den kan nämligen ha ett intresse för föreningsarbetet. Bl.a. förekommer det att årsavgiften bestäms utifrån insatsen. Dubbelheten kommer vidare att finnas endast till den första övergången av den aktuella bostadsrätten görs. Då försvinner uppgiften om insats från bostadsrättsregistret. De övriga uppgifter som enligt gällande rätt skall anges i lägenhets- förteckningen är lägenhetens belägenhet, rumsantal och övriga utrymmen samt dagen för Patent- och registreringsverkets registrering av den ekonomiska plan som ligger till grund för upplåtelsen. Dessa uppgifter skall, enligt vårt förslag, inte tas in i bostadsrättsregistret. De bör därför även anges i lägenhetsförteckningen. skall vid överlåtelse en kopia av överlåtelseavtalet fogas till förteckningen på lämpligt sätt. Skälet var att den i köpeavtalet angivna köpeskillingen kan ha intresse vid skattemyndighetens kontroll av realisationsbeskattning. De kontroller vi föreslår inför en registrering av ett förvärv innebär att fångeshandlingen måste ges in till bostadsrättsregistret. Köpeavtalen kommer alltså att finnas tillgängliga där. Det sagda talar för att slopa den nuvarande skyldigheten för föreningen att bevara överlåtelseavtalet. är emellertid också skyldig att lämna kontrolluppgift om överlåtna bostadsrätter, 3 kap. 44 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter. Kontrollupp- giften skall innehålla ett antal olika uppgifter. En del är sådana som skulle kunna lämnas från registret, t.ex. om parterna och priset. Men även andra uppgifter skall lämnas. Nämnas kan vissa kapitaltillskott som överlåtaren får räkna in i omkostnadsbeloppet, bostadsrättens andel av innestående medel på inre reparationsfond och bostadsrättens andel av föreningens behållna förmögenhet enligt ett särskilt beräk- ningssätt. Eftersom föreningen således behöver köpeavtalet för vissa uppgifter och en del andra uppgifter måste kontrolleras hos föreningen är det inte meningsfullt att slopa den nuvarande skyldigheten att bevara överlåtelseavtalet. En annan sak är att man kan överväga om förenklingar på något sätt kan göras beträffande de uppgifter som skall lämnas till skattemyn- digheten. Men det får i så fall göras i ett annat sammanhang. 12 Ansvaret för bostadsrättsregistret Begreppet registeransvarig finns i den svenska versionen av EG- direktivet. Utgångspunkten är, som närmare utvecklats i avsnitt 8.2, att den eller de är registeransvariga som bestämmer ändamålen eller medlen för behandlingen av personuppgifter. Men möjlighet finns att i författning bestämma vem som skall vara registeransvarig. Begreppet registerförare finns också. Härmed avses någon som behandlar person- uppgifter för den registeransvariges räkning. I personuppgiftslagen (1998:204) används begreppet personuppgifts- ansvarig för motsvarigheten till EG-direktivets registeransvarige. Med personuppgiftsbiträde avses den som behandlar personuppgifter för den personuppgiftsansvariges räkning. Den personuppgiftsansvarige ges diverse skyldigheter. Nämnas kan att den personuppgiftsansvarige är skyldig att se till att de grundläggande kraven på behandling av personuppgifter i 9 § personuppgiftslagen är uppfyllda, t.ex. att personuppgifter samlas in bara för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål. Personuppgiftslagen medger att man i en registerförfattning anger vem som är personuppgiftsansvarig, även om saken inte behandlas i propositionen (jfr betänkan- de [SOU 1997:39] Integritet Offentlighet Informationsteknik, s. 333 f.). 12.1.2Ansvaret för vissa andra register I det följande beskrivs hur ansvaret för fastighetsdatasystemet, aktiekontosystemet och pantbrevsregistret har bestämts. Ansvaret för bostadsrättsregistret 247 är intressanta eftersom de avser register som är jämförbara med bostadsrättsregistret och för att de inbördes skiljer sig åt. Den nu gällande författningsregleringen av fastighetsdatasystemet är i stora delar . Någon klar bestämmelse beträffande ansvaret, på det sätt som är brukligt, finns inte. En bestäm- melse på området finns dock i 2 § fastighetsdatakungörelsen (1974:1058). Där anges att ansvarar för driften av informationssystemet och för det system- och programmeringsarbete som behövs. Vidare anges att, om delsystem bygger på att uppgifter till informationssystemet skall lämnas med användande av terminal, vederbörande lantmäterimyndighet eller inskrivningsmyndighet ansvarar för behandlingen. föreslog i sitt betänkande Fastighetsdata- register (SOU 1997:3) att skall vara ensam register- ansvarig för fastighetsdataregistret, vilket är den föreslagna motsvarig- heten till det nuvarande fastighetsdatasystemet. Registeringar i fastighetsdatasystemet görs av ett antal myndigheter. Fastighetsdatasystemet består bl.a. av ett fastighetsregister, ett inskrivningsregister och ett byggnadsregister. förs av statliga eller kommunala lantmäterimyndigheter, 4 § fastighetsre- gisterkungörelsen (1974:1059). Även andra kommunala myndigheter än lantmäterimyndighet kan få tillstånd att föra in vissa uppgifter, 4 a § fastighetsregisterkungörelsen. förs av inskriv- ningsmyndigheterna, 19 kap. 1, 2 och 24 §§ jordabalken. Lant- mäteriverket har enligt 4 a § fastighetdatakungörelsen rätt att föra byggnadsregistret. I praktiken sköts ajourföringen genom avtal av kommunerna. Någon ändring av detta innebär inte Fastighetsdatautred- ningens förslag. har frågan varit aktuell om inskrivningsmyn- digheterna bör skiljas från tingsrätterna. lade i betänkandet Domstolarna inför 2000-talet (SOU 1991:106) fram ett antal förslag som syftade till att ta bort s.k. sidofunktioner från tingsrätterna. Utredningen menade att inskrivningsmyndigheterna borde föras bort från domstolarna men att detta inte borde ske förrän . Lantmäteri- och inskrivningsutredningen hade i uppdrag att överväga bl.a. om inskrivningsverksamheten bör integreras med organisationen för fastighetsbildning m.m. I sitt principbetänkande Kart- och fastighetsverksamhet i myndighet och bolag (SOU 1993:99 s. 183 ff.) förordade utredningen att så sker. Förslaget behandlades i propositionen /94:214 En ny organisation för lantmäteri- och fastighetsdataverksamhet m.m. Regeringen uttalade där att inskriv- ningsverksamheten bör föras samman med fastighetsbildningen och fastighetsregistreringen (s. 22 f.). har uppdrag att göra en översyn av den organisatoriska strukturen inom domstolsväsendet. kommittén (Dir. 1995:102) anges att kommittén har att utgå ifrån att bl.a. inskrivningsväsendet inte skall ligga kvar hos tingsrätterna. Något uppdrag att lämna något förslag i frågan har kommittén alltså inte. Det kan tilläggas att kommitténs uppdrag, jämfört med det ursprungliga, har inskränkts genom tilläggsdirektiv (Dir. 1998:22) Regeringen gav i ett beslut uppdrag att i samråd med utarbeta och lämna förslag till inskrivningsverksamhetens framtida organisation. överlämnade (1997:5) Inskrivningsverksam- hetens framtida organisation. föreslog följande som man bedömde bör kunna genomföras . Fastighetsinskriv- ningsverksamheten skall organisatoriskt integreras i den statliga lant- mäteriorganisationen. Inskrivningsverksamheten skall knytas till de länsvisa lantmäterimyndigheterna. En inskrivningsenhet skall dock inte ha färre än ungefär åtta årsarbetskrafter. Verksamheten skall därför bedrivas på färre än 21 lantmäterimyndigheter. Organisatoriskt skall personalen utgöra en del av den lantmäterimyndighet vid vilken verksamheten faktiskt bedrivs. hade också uppdrag att undersöka en alternativ lösning. Verket utredde därför ett organisatoriskt alternativ som innebär att inskrivningen förläggs till 5 - 6 orter i landet där tingsrätten kan förväntas försvinna och som dessutom är så belägna att behovet av kompetens för verksamheten kan tillgodoses. Alternativet innebär att verksamheten skall ligga kvar under ansvarsområde och att skall vara central förvaltnings- myndighet. bedömde dock möjligheterna att få tag på kompetent personal som mindre. Kostnaderna förväntades bli högre. ansåg också att en ny funktion skulle behöva byggas upp inom verket för styrning av verksamheten. Slutligen bedömdes möjligheterna att vidareutveckla inskrivningsverksamheten som sämre jämfört med det andra alternativet. Rapporten är föremål för remissbehandling. I Ds 1998:25 Registrering av fastighetsrättsliga förhållanden - en författningsöversyn presenteras en översyn av bl.a. bestämmelserna i för inskrivningsverksamheten. Vissa utgångpunkter ställs upp. I samband därmed anges att det är möjligt att inskrivningsmyndig Ansvaret för bostadsrättsregistret 249 heterna kommer att organiseras på annat sätt än men att tidpunkten för en eventuell förändrad organisatorisk lösning är osäker (s. 136). ägs till hälften av staten. Den andra hälften ägs av fondhandeln och emittenter. Värdepapperscentra- len är ensam registeransvarig för aktiekontosystemet, 2 kap. 6 § andra stycket aktiekontolagen (1989:827). I förarbetena till aktiekontolagen motiverade departementschefen detta på följande sätt (prop. 1988/89:152 s. 74). Med hänsyn till värdepapperscentralens ställning råder det enligt min mening ingen tvekan om att centralen bör betraktas som registeransvarig enligt datalagen för avstämningsregistren. I motsats till värdepapperscentralen har varje kontoförande institut endast en begränsad möjlighet att påverka avstämningsregistren och att ha insyn i dessa. Det skulle därför enligt min mening leda för långt och även i onödan komplicera regelsystemet att betrakta även de kontoförande instituten som registeransvariga för avstämnings- registren. En diskussion har förekommit om att avskaffa Värdepap- perscentralens monopol. Sådana överväganden gjordes av bl.a. Clea- ringsutredningen i betänkandet Konto, clearing och avveckling (1993:114). Som redogjorts för i avsnitt 3.4.4 har regeringen i prop. 1997/98:160 föreslagit ett sådant avskaffande. Svenska aktiebo- lag och ekonomiska föreningar samt utländska företag med filial i skall kunna få auktorisation som centrala värdepappersförvar- are. Därmed har de behörighet att registrera finansiella instrument i avstämningsregister med civilrättsliga verkningar. Registeransvaret behandlades relativt kortfattat i förarbetena till lagen (1994:448) om pantbrevsregister. Följande anfördes i frågan (prop. 1993/94:197 s. 197). Förslaget innebär att besluten om registrering i pantbrevsregistret formellt fattas av CFD. I realiteten torde visserligen... många fram- ställningar som sker med hjälp av ADB inte att bli föremål för någon egentlig prövning från CFD:s sida. Det föreslagna systemet bygger emellertid på att det alltid kommer att vara CFD som slutligen avgör om en uppgift skall föras in i registret eller ej. Med hänsyn till detta bör CFD ensam anses vara registeransvarig. Efter beslut av finns en ny central myndighet benämnd . Denna består av tidigare () och delar av . Det är alltså som är ensam registeransvarig. Vi föreslår att skall vara ensam personuppgifts- ansvarig för bostadsrättsregistret. När det gäller de prövningar som skall göras av ansökningar om registrering i bostadsrättsregistret - föreslår vi - som utgångspunkt för den närmare utformningen av våra förslag - att dessa skall göras av en för landet gemensam myndighet. Den benämner vi i det följande bostadsrättsmyndig- heten. Innan valet av personuppgiftsansvarig närmare diskuteras bör slås fast att vi anser att bostadsrättsregistret bör utgöra ett enda register. Vårt förslag innebär att få uppgifter skall finnas i registret. Samtliga uppgiftstyper som finns i registret är å andra sidan av intresse när registret används för de uppställda ändamålen. Att dela upp olika uppgiftstyper i skilda register är därför otänkbart. Vi ser inte heller att det finns några vinster med en uppdelning på flera register regionsvis. Inledningsvis bör också en terminologisk fråga tas upp. I datalagen används begreppet registeransvarig. Härmed avses den för vars verksamhet personregister förs, om han förfogar över registret, 1 § datalagen (1973:289). I den officiella svenska översättningen av EG- direktivet används också begreppet registeransvarig. , som föreslog en persondatalag, valde beteck- ningen persondataansvarig i stället för registeransvarig. Kommittén menade att denna beteckning bättre beskriver vad det är fråga om, nämligen någon som är ansvarig för behandlingen av personuppgifter oavsett om de (automatiskt) behandlade uppgifterna ingår i ett register Ansvaret för bostadsrättsregistret 251 (betänkandet s. 328). Efter vidare beredning har, som tidigare nämnts, personuppgiftslagen valts som benämning på den nya lagen. Som en följd av detta används begreppet personuppgiftsansvarig i stället för persondataansvarig. Vi föreslår visserligen att registerbegreppet skall användas beträf- fande bostadsrättsregistret. Trots detta är begreppet registeransvarig inte lämpligt. I datalagen är denna term definierad och innebär bl.a. vissa skyldigheter. Motsvarande skyldigheter i personuppgiftslagen gäller för den personuppgiftsansvarige. I förhållande till personupp- giftslagen har däremot registeransvarig ingen särskild legal innebörd. Personuppgiftsansvarig bör därför användas i stället. Den som är personuppgiftsansvarig behöver inte vara den som prövar ansökningar och beslutar om en begärd registrering skall medges. I det följande diskuteras först vem som bör väljas som personuppgiftsansvarig. Därefter diskuteras vem som skall göra de aktuella prövningarna av olika ansökningar. Direktiven ger oss fria händer när det gäller valet av personuppgiftsan- svarig. Vi har i uppdrag att undersöka olika alternativ. Inledningsvis bör därför något sägas om de alternativ vi ser som möjliga, nämligen att lägga ansvaret på 1.en befintlig statlig myndighet 2.en för ändamålet tillskapad statlig myndighet 3.ett för ändamålet bildat bolag. Här bör också nämnas något om vissa utgångspunkter av mer principiell karaktär som vi anser vara av intresse. Oavsett vem som väljs som personuppgiftsansvarig, kan det vara aktuellt för även andra juridiska personer än den ansvarige att registrera uppgifter i bostads- rättsregistret. diskuterade i sitt betänkande Fastighetsdataregister (SOU 1997:3) om ansvaret bör vara gemensamt i en sådan situation eller om en, ensam ansvarig bör utses. Som tidigare nämnts valde den utredningen lösningen med en, ensam ansvarig (betänkandet, s. 141 ff.). Vi har samma inställning. För den enskilde bör det vara en fördel att, t.ex i. situationer när det är aktuellt med skadestånd eller rättelse, alltid kunna vända sig till samma juridiska person. En annan sak är att andra juridiska personer, som registrerar utan att vara personuppgiftsansvarig, bör ha ett ansvar för registreringar som de utfört. Den personuppgiftsansvarige bör regressvis kunna få tillbaka vad denne har utgett på grund av den andres vållande. Det kan också vara den som har utfört en registrering rent faktiskt som bör utföra en eventuell rättelse beträffande den registreringen. En befintlig statlig myndighet Direktiven tar upp som ett alternativ. När det gäller befintliga myndigheter torde verket ligga närmast till hands. Där finns, främst genom inskrivningsregistret och pantbrevsregistret, den största erfarenheten av frågor liknande dem som bostadsrättsregistret aktualiserar. När det gäller fastighetsdatasystemet är ansvaret för detta enligt gällande rätt något oklart. Remissinstanserna riktade inte någon kritik mot förslag att i fortsättningen skall vara ensam ansvarig.