sou · GMB3155 · 1999-01-01 00:00:00 — Danska demokratiforskare har genom en kombination av empiris- ka fallstudier och teoretisk analys mejslat fram en politisk identitet kallad vardagsmakaren (och 1997; Bang och Sørensen 1998), som uppvisar god validitet även i svenska sam- Vardagsmakarens domän är den lilla politiken, t.ex. i form av ett föräldraråd på daghemmet, en lokal skolstyrelse eller ett byalag. Han/hon är inte särskilt engagerad i den stora politiken. framställer emellertid vardagsmakaren den stora politiken i missnöjestermer eller i form av likgiltighet. Han/hon ser mer rela- tionen mellan den lilla och stora demokratin som en slags arbets- fördelning: det är vi och dom på kommunen. Däremot be- skrivs partierna eller kanske snarare partisystemet ofta i negativa ordalag eller med viss skepsis. Det man som vardagsmakare sysslar med betraktas överhuvudtaget inte som partipolitiskt relevant. Ofta uttrycks det med att det inte alls är politik man sysslar med. Partierna ses som representanter för den stora demokratin och dess ideologiska paket anses inte användbara i den lilla demo- kratin. Att gå från engagemang i den lilla demokratin in i ett parti- engagemang är inte något som tilltalar vardagsmakaren. Däremot förekommer det ofta att vardagsmakaren har förtroendefulla kontakter med vissa personer inom den formella stora politiken – men det är relaterat till specifika policyproblem eller liknande. Det är den praktiska problemorienteringen som är avgörande för engagemanget, inte allmänna idéer som demokrati eller det goda samhället. Det är inte någon sammansatt ideologi som utgör politisk organiseringsprincip, möjligen en slags geografiskt avgränsad platsideologi där bygdens gemensamma bästa eller våra barns bästa utgör den grundläggande idén och drivkraften. Vardagsmakaren ser sig inte som underordnad eller svag i förhållande till experter eller makthavare i allmänhet. Identiteten kännetecknas av makt- och ansvarsskapande. Maktskapande betyder att subjektet har en politisk betydelse, man skapar ett möjlighetsrum tillsammans med andra. Ansvarsskapande betyder att subjektet fyller detta rum. Det politiska kommer framför allt in som en etisk dimension. Handlingsalternativen i olika samman- hang kan vara många och manar fram etiska ställningstaganden, t.ex. vad är bäst för barnen, vad är bäst för bygden? Å ena sidan skapar vardagsmakaren en konkretisering av poli- tiken i termer av målmedvetet och handlingsorienterat engage- mang. Han/hon utmanar expertpolitiken utifrån sitt engage- mang i lokala kollektiva former. Vardagsmakaren engagerar sig själv-reflexivt i förhållande till vardagslivets politisering och är öppen för skillnader, olika former av gemenskaper och engage- mang. Det multikulturella uppfattas ofta inte som något större problem, det handlar mer om personliga relationer. Å andra sidan handlar det om ett vardagspolitiskt engagemang som fokuseras på geografiskt och funktionellt näraliggande och begränsade områden. Det är i hög grad den lilla politikens verk- samhetsområde. Generella politiska spörsmål såsom miljöfrågor, sociala frågor m.m. som har en större geografisk och funktionell betydelse är av marginellt intresse för vardagsmakaren. Vardags- makaren är både individualistisk och kollektiv. Han/hon utgår från individuellt relaterade problem, behov och utmaningar, t.ex. sina barns förhållande i skolan eller för bygdens intresse, men engagerar sig gärna tillsammans med andra, med likartade syften för sitt engagemang, och bildar en organisation. Trots den pragmatiska hållningen till politik och ideologi är vardagsmakaren angelägen om att den bildade organisationen skall konstitueras av demokra- tiska arbets- och beslutsformer. Det finns en med vardagsmakaren närbesläktad politisk identi- tet som preliminärt kan kallas brobyggare. Brobyggarens domän är också i första hand den lilla politiken, men är också aktiv i den stora politiken. Han/hon är medlem och aktiv i ett flertal för- eningar, däribland en lokal partiförening. I vissa fall kan brobygga- ren också vara egenföretagare. Genom sitt engagemang i flera sammanhang skapar brobyggaren länkar mellan olika institutioner och organisationer. Han/hon är väl förtrogen med de regelverk och normer som gäller i den lilla såväl som i den stora demokratin och känner sig hemma i flera institutionella sammanhang. Genom detta överlappande medlemskap och engagemang kan brobyggaren fungera som översättare mellan olika grupper och organisationer. Därmed kan t.ex. olika missförstånd förebyggas. Rykten om vad kommunen egentligen sysslar med, eller omvänt vad den lokala utvecklingsgruppen sysslar med kan därmed genom brobyggarens försorg klargöras innan det växer till misstroende och konflikter. I likhet med vardagsmakaren kännetecknas brobyggaridenti- teten av makt- och ansvarsgörande. Det möjlighetsrum som bro- byggaren är med att skapa blir dock större än vardagsmakarens, dvs. genom sin förtrogenhet med olika normer och regelverk kan brobyggaren genom kontakter med relevanta experter, politiker, företagare etc. på ett effektivare sätt mobilisera olika resurser. Partianknytningen ger en ideologisk grundhållning, men det är lokalsamhället som är det viktigaste. Han/hon har en partiideologi i botten men arbetar huvudsakligen – i likhet med vardagsmakaren – efter en mer platsorienterad demokrati, dvs. för lokalsamhällets bästa. Mycket av det som brobyggaren engagerar sig i vad gäller mobilisering av lokalsamhället betraktar han/hon inte som partipolitiskt relevant. Till skillnad från vardagsmakaren är dock större politiska frågor såsom miljöfrågor och sociala frågor viktiga för brobyggaren. Båda dessa politiska identiteter kan sägas vara en frukt av den exploderande politiken. Allt fler vardagspolitiska avgöranden fälls inom olika välfärdsinstitutioner och i lokalsamhället. Vad som bland annat är intressant med dessa två politiska identiteter är att de uttrycker en konkretisering av politiken. Det är de näraliggande kollektiva spörsmålen som är startpunkten och slutpunkten för engagemanget. De representerar också nya artikulerade former av demos (brukar- och medborgarsammanslutningar) som skiljer sig från kommunens demos. utgör båda på olika sätt länkar till den stora demokratin, framför allt brobyggaren. Det är kanske just brobyggarens politiska identitet som kan överbrygga arbetsdelningen mellan den lilla och den stora demokratin. 11Vitalisering, autonomisering eller kolonisering – en avslutande diskussion Modern demokratidebatt i handlar om hur olika alternativ till den partibaserade representativa demokratin kan utvecklas och värderas. Det som utmanar eller kompletterar demokrati på svenska är både kollektivistiska och individualistiska inriktningar. I praktiken utgör förekommande demokratiexperiment i kommu- nerna en kombination av båda. Vi skall inte överdriva de etablerade demokratiska institutioner- nas förändring och anpassning. Genomgången visar att det är rela- tivt få förändringar i fullmäktigeinstitutionen och att det finns stora tveksamheter till lokala folkomröstningar och medborgarini- tiativ och direktval till kommundelsnämnder/stadsdelsnämnder. Det har uppstått en rad nya former för lokal demo- krati såsom brukarinflytande och lokala utvecklingsgrupper. An- talet aktiva i dessa former eller deras betydelse för den lokala politiken skall inte heller överdrivas. Likväl är alla dessa förändringar mycket omtalade och framställs som tecken på att det sker successiva förändringar i synen på lokal demokrati. Den partibaserade representativa demokratin utmanas och kompletteras. Uppdelningen mellan stat och civilsamhälle ifrågasätts i den praktiska politiken. Politiken och demokratin exploderar. Allt fler vardagspolitiska avgöranden fälls utanför de representativa organen och det uppstår nya funktionella och territoriella enheter med anspråk på att vara demokratiska och politiskt betydelsefulla. De olika demokratiexperimenten kan ses som en spridning av makt. Fler människor engageras och utövar inflytande. är det viktigt att påpeka att denna maktspridning faktiskt innebär att nya lokala eliter framträder. Vardagsmakaren och brobyggaren tillhör dessa nya eliter. Vad som därmed är angeläget att diskutera och studera är hur dessa eliter representerar andra i lokalsamhället och hur deras ansvar kan utkrävas. I några av experimenten kombineras den partibaserade demo- kratin med nya demokratiformer. Ett exempel är då en områdes- styrelse till hälften utses av fullmäktige och till hälften genom direktval. Det är kanske sådana kombinationer som utgör nästa steg i den lokala demokratiutvecklingen. På det sättet kan vardags- makaren och brobyggaren inordnas i en ansvarstruktur. Relationen mellan olika brukar- och medborgarorganiseringar såsom brukarråd, områdesstyrelser och lokala utvecklingsgrupper å ena sidan och kommunens politiska och administrativa organisa- tioner å den andra kan utvecklas på flera sätt. Mot bakgrund av de studier som är genomförda kan tre utvecklingslinjer tecknas. Den första linjen är vitalisering som innebär att relationen mellan den lilla och den stora demokratin leder till ömsesidig nytta och respekt. När medborgare och brukare samarbetar för att finna lösningar på gemensamma angelägenheter skapas ett socialt kapital som stärker deras demokratiska identitet och legitimitet. För- ståelsen för den kommunala politikens olika avvägningsproblem ökar genom täta kontakter med politiker och tjänstemän. Den ömsesidiga respekten och nyttan leder till att de kommunala aktö- rernas politiska kapital växer. Relationen mellan lokala utveck- lingsgrupper och kommunen beskrivs ofta på detta sätt och de- batten om socialt kapital, medborgaranda m.m. innehåller ofta tanken att den lilla demokratin kan vara en skola och en inkörsport till den stora demokratin. Engagemang i en lokal brukarstyrelse leder till att man blir intresserad av den kommunala politiken i vidare mening och engagerar sig i ett politiskt parti. En alternativ utvecklingslinje innebär att det inte uppstår sådana goda relationer mellan den lilla och den stora demokratin. I stället uppstår en autonomisering. Medborgare och brukare ut- vecklar ett socialt kapital i lokalsamhället, men de ser sig inte som delaktiga i den kommunala politiken. I stället vill de bli så själv- ständiga som möjligt i sin by, sitt bostadsområde, sin skola eller sitt daghem. De är inte intresserade av den stora demokratin utan ser den mest som ett hinder för den egna lokala utvecklingen. Därmed uppstår en spänning mellan de lokala självhävdande var- dagsmakarna och de kommunala aktörerna. Den ökar i takt med att människor värnar om sin egen lokala gemensamma identitet och problemlösningsförmåga. En tredje linje innebär att lokala grupper och andra organise- ringar bland brukare och medborgare först utvecklar en lokal identitet men sedan koloniseras av den kommunala apparaten. De integreras i den politiska och administrativa organisationen och avväpnas. Därmed förloras deras självständighet. Det växer fram en klyfta mellan den elit som integreras med den kommunala appara- ten och övriga medlemmar. Föräldrar som väljs in i skolråd blir halvprofessionella och börjar tala skolans språk och avståndet till övriga föräldrar ökar. Det finns anledning att förhålla sig både nyfiken och kritisk till olika former av medborgar- och brukarinflytande som växer fram i kommunerna vid sidan av den partibaserade representativa demo- kratin. Makt, ansvar och representativitet är viktiga aspekter att ta fasta på. bör betonas att flertalet medborgare inte är aktiva i dessa demokratiexperiment. Den politiske konsumenten och den private medborgaren utgör en majoritet av befolkningen. Vardagsmakarna och brobyggarna är fåtaliga. Rapporten inleddes med att peka på den avdemokratisering som förekommer. i det ljuset är varje tillskott av nya demo- kratiformer något positivt, även om det i viss mån hotar den parti- baserade demokratin. Alternativet är troligen att de etablerade partierna inte återfår ett lika stort medlemsantal som de hade . Alternativet är snarare en växande makt- löshet. är filosofie doktor och lektor i statskunskap vid . Han är huvudsakligen verksam som forskare och projektledare vid , forum för forskning och utbildning om offentlig verksamhet, vid . Har tidigare bland annat skrivit rapporter till och . Montins forsk- ningsområden är lokal demokratiutveckling, kommunala organisa- tionsförändringar samt förändringar inom offentlig verksamhet i allmänhet. , , och (1994) Modernisering och välfärd – om stat, individ och civilt samhälle i . Avineri, och (1992) Communitarianism and Individualism. (1996) The Political Division of Labor. An institutionalist to Authority and Community, ss 35-70 i Bogason, P. (ed) New Modes of Local Organizing: Local Government Fragmentation in . : Nova Science Publishers. Bang, ., . och (1997) Elite eller folkstyre – demokrati fra oven og/eller fra neden?, , nr. Bang, , P. och (1997) Fra græsrødder til hverdagsmagere. Arbejdspapir 3/1977. : Institut for Statskundskab, . Bang, , P. och (1998) The Everyday Maker: a to Democratic Governance, Paper presented at the 26th Joint Session of Workshop, 23-28 1998. Arbejdspapir fra Institut for Økonomi, Politik og Forvaltning. Barber, (1984) Strong Democracy: Participatory Politics for a New . Bergroth, och (1992) Utvärdering av . Slutrapport (stencil). , (1998) Lokala utvecklingsgrupper på lands- bygden. Analys av några lokala utvecklingsgrupper i termer av platsrelaterad gemenskap, platsrelaterad social rörelse och system- integrerad lokal organisation. Geografiska Regionstudier nr 38. , Sheri (1997) Institutionaliza- tion, ss 562-574 i , (eds.) Social Capital, , and Contemporary Democracy. American Behavioral Scientist, Vol. 40, No. , och (1980) Den svenska folkstyrelsen. , och (1997) Det kommunala för- troendeuppdraget. Bro, , , och (1998) Grön demokrati. Om implementeringen av i åtta svenska kommuner. : Novemus, . Brorström, , , , (1998) Ingen nämnd – modell för vitalisering av kommunalpolitiken. : , Förvaltningshögskolan. Burns, , and (1994) The Politics of Decentralisation. Revitalizing Local Democracy. , (1998) Nytt liv i frågan om kommun-parlamentaris- men?, ekonomi och politik. Volym 2, Nummer 1, Mars 1998. , och (1998) Politisk decentralisering i skandinaviska storstäder. : , Förvaltningshögskolan. Förvaltningshögskolans rapporter nr 12. , , och (1998) Införandet av begränsat majoritets- styre i . : , , 1998:76. , och (1997) Partier och organisationer. , (1993) Samhällets oregerlighet. Organisering och policyproduktion i näringspolitiken. : Symposion Graduale. (1990) Foundations of Social Theory. (1982) Dilemmas of Pluralist . (1989) Democracy and its critics. Dryzek, (1990) Discursive Democracy. , (1997) Partnerships and : toward an agenda for cross-national comparative research. Paper presentad at the /MOST Symposium Partnerships: A to ? Social Science Perspectives on Habitat II Agenda, . Elldin, (1946) Vad menas med folkrörelser? I Våra folk- rörelser. En läsebok utgiven av . : Kooperativa förbundets bokförlag. , (1993) Den offentlige dimensjon. Verier og styring i offentlig sektor. , och (1997) Conceptualizing Politics: Strategic or Communicative Action?, s 219-241 i Scandinavian Political Studies, Vol. 20 – No 3. kommun (1998) Program för utveckling av närdemokrati i kommun. Avslutande rapport från kommunfull- mäktiges demokratiberedning. , och (1998) Bestyrelsen ved skolan og gymnasiet – flerdimensional indflydelse. : AKF Forlaget. Foley, och (1997) Editors Introduction, ss 550-561 i , B. och M. W. Foley (eds.) Social Capital, , and Contemporary Democracy. American Behavioral Scientist. 40, No. Gaventa, (1987) Makt och deltagande i , (red) Maktbegreppet. Gidlund, (1989) Införande av kommunalt majoritetsstyre ?, bilaga 2 i SOU 1989:108. : Allmänna förlaget. van Gunsteren, (1994) Four of Citizenship, ss 36-48 i van Steenberger, (ed) The Condition of Citizenship. Habermas, (1988) Kommunikativt handlande. Texter och språk, rationalitet och samhälle. , (1997) Samtida demokratiteoretisk debatt. Folkomröstningar och demokrati. SOU 1997:56, bilaga 2. , Per, Bo Ek & (1998) Mångfaldens arena. Intervjuer om deltagardemokrati i . : kommun, Stiftelsen . , (1996) Det handlar om prioriteringar. Kvinnors villkor och intessen i lokal politik. , (1996) Demokratimodeller. Från klassisk demokrati till demokratisk autonomi. , (1998) Bygderörelsen i . Working Paper No. , (1992) Introduktion, ss 199-224 i Idéer om demokrati. Volym 5 i Tidens idéserie. , – (1995) Den goda modern och den missnöjde fadern. I , L. (red) Västsvensk horisont. Rapport nr 14. , (1993) Medborgerskab, brugerroller og magt i , J. – , K. , B. , L. – Demokrati og politisk deltagelse. , (1998) Brugerbestyrelser. En undersøgelse af erfaringer. Hämtat från ministeriets hemsida på Internet: . Ingelhart, (1997) Modernization and Postmodernization. Cultural, Economic, and Political Change in 43 Societies. , (1988) Så gott som demokrati. , (1993) parlamentarism – möjliga konsekvenser. I Nordisk Administrativt 2/1993, 74. årgang. , , och (red, 1995) Decentraliserad kommun. , , , och (1997) Decentraliserad välfärdsstat. Demokrati, effektivitet och service. Kickert, , Erik-Hans Klijn & (1997) (eds) . Strategies for the Public Sector. – (1998) (red) i . nr 26 1996; nr 20 1997; nr 21 1997; nr 35 1997; nr 6 1998; nr 8 1998; nr 9 1998; nr 17 1998; nr 24 1998; nr 26 1998; nr 28 1998; nr 36 1998. Kooiman, (1993) Social-political Governance: Introduction, in Kooiman, (ed) Modern Governance. New Government – Society Interaction. (1998) Den kommunala servicen i kommun. , (1970) Folket och eliterna. En studie i modern demo- kratisk teori. , (1998) Bråka inte! : om vår tids demokratisyn. , (1995) Medborgarskapet i välfärdsstaten. För- äldrainflytande i skandinavisk grundskola. Acta Universitatis Upsaliensis. , och (1991) kommunallag. En handbok med lagtext och kommentarer. , (1976) Demokratins idéer, ss 21-60 i , och , red. Problem och debattfrågor. , T., F. Wijkström (1997) The nonprofit sector in . Sector Series 11. (1998) Demokratins väktare. , . och . (1989) Rediscovering The Organizational Basis of Politics. : The Free press. McLaverty, (1998) The Public Sphere and Local Democracy. Vol 5, No 3. Meehan, (1997) Political pluralism and European citizenship, ss 69-85 i Lehning, , B. och (eds.) Citizenship, democracy and in the new Europe. , Tom (1988) Consulting citizens in . Planning participation in context. : för Bygg- forskning. , (1995) Citizenship and Pluralism. I Political Studies. Montin, (1989) Från decentralisering till management. Decentralisering inom kommunerna. I Statsvetenskaplig 1989:2. Montin, (1993a) (i samarbete med och ) Radikala organisationsförändringar i kommuner och landsting. : Allmänna Förlaget. Montin, (1993b) Svenska kommuner i omvandling. Artiklar och uppsatser som ingår i sammanläggningsavhandling i statskunskap: Swedish Local Government in Transition: A matter of rationality and legitimacy. : Novemus, . Montin, (1995) Kommunala organisationsförändringar, ss 13-40 i , . och (red) förvaltningspolitik. Montin, (1997) Finns det någon folkstyrelse?, ss 39-56 i , . och (red) Demokrati i en ny tid. Nio uppsatser om ett samhälle i förändring. Montin, (red) (1998) Lokala politiska dialoger. Slutrapport från projektet politiska dialoger. Lokalt kollektivt handlande i miljöer. Montin, , och (1996) Fullmäk- tige under förändring? En studie av uppdraget, relationerna och arbetsformerna. I Montin, (red) Förändringsmodeller och förändringsprocesser i kommuner och landstning. SOU 1996:169, bilaga V. : . , (1996) Brukare och klienter i välfärdsstaten. Om missnöje och påverkansmöjligheter inom barn- och äldreomsorg. , (1998) Vem älskar den lokala demokratin? Om väljare och valda i kommuner och landsting. : och Landstingsför- bundet. , (1995) Medborgarna och servicedemokratin, ss 183-197 i , och (red) Vetenskapen om politik. till professor emeritus . , (1998) i organisa- tion? En utvärdering av kommuns demokratiprojekt. : Novemus, . , och (1997) Byapolitiken. , och (1997) Politisk demokrati och EU- integrerad regionalpolitik. En undersökning av planerings- processer och genomförandeorganisationer i fyra regioner. : Novemus, . , och (1996) Lokal demokratipolitik – drivkrafter och lärprocesser, ss 7-16 i och lokal demokrati. , och (red) (1998) Demokrati som experi- ment – anpssning och lärande i svenska kommuner. : Novemus, . Ostrom, (1998) A Behavioral Approach to the Rational Choice Theory of Colletive Action, . 92, No1. 1998, pp. , (1997) Kvinnor och makt. En studie av förtroende- valda kvinnors representationsvillkor i en svensk bruksorts- kommun efter valet . C-uppsats i statskunskap. , (1996) Kollektivt inflytande i verksamhet – exemplet föräldramedverkan i . I Montin, (red) Förändringsmodeller och förändringsprocesser i kommuner och landstning. SOU 1996:169, bilaga V. : . (1998) Beyond the Market and State. Democracy in a . , (1998) Stadsdelspolitikerna och stadsdelsreformen i . , (1991) Makt. En sammanfattning av maktutred- ningen. : Allmänna förlaget. , , och . (1989) Medborgarnas makt. , , , och (1997) Demokrati över gränser. Demokrati- rådets rapport . , , , , och (1998) Demokrati och med- borgarskap. Premfors, , och (1994) Demokrati i storstad. 1976/77:187; 1986/87:91; 1990/91:117. (1996) Den fungerande demokratin. Medborgar- andans rötter i . Det är en över- sättning av , . (1993) Making Democracy Rasch, (1998) Innledning, ss 7-14 i Midgaard, och , (red) Demokrati – villkor och virkninger. Bergen: Fagbokforlaget. Renn, Ortwinn, , , och (1993) Public participation in decision making: A three-step procedure. I Policy Sciences No 26, ss 189-214. (1997) Understanding Governance. , Governance, Reflexivity and Accountability. , (1993) Föräldraperspektiv på skolan. En analys från två håll. Acta Universitatis Upsaliensis. Studies in Education 51. , (1995) Union Citizenship and National Elections, ss 135-155 i , och (eds) A Citizens Europe. In Search of a New Order. (1995) Studiet av det kommunala med- borgarskapet i : Har vi overhode sagt noe nytt? Norsk Statsvitenskapelig 4/95, ss 314-334. , Bo (1994) Vad bör staten göra? moraliska och politiska logik. , Bo (1998) Varifrån kommer det sociala kapitalet? Socialvetenskaplig tidskrift nr 2-3 1998, pp 164-171. , (1995) Medborgarna och stadsdelsre- formen, ss 58-72 i , , och (red) Decentraliserad kommun. Räftegård, (1998) Pratet som demokratiskt verktyg. Om möjligheten till en kommunikativ demokrati. Røiseland, och (1998) Mellom kommune og lokalsamfund. Teorier om kommune og lokalsamfunn og hypoteser om institusjonelle koblinger. 1004/98. Røiseland, och (1999) Lokalsamfunn og demokrati – Teoretiske og metodiske aspekt ved begrepet socialt kapital. Kommande i Norsk Statsvitenskaplig nr. 1/99. (1987) Capitalism, socialism and democracy. : Unwin Paperbacks. Sehested, (1995) Brugerinflytande i kommunerna. : Det samfundsvidenskaplige fakultets reprocenter. Sehested, och (1996) Professionelle og brugere – i folkskolen. Vilkor og fremtid. SFS 1991:900 (Kommunallagen); 1996:205; 1987:667. Utredningar (SOU) 1975:41; 1993:90; 1996:162; 1996:169; 1997:56. , (1996) I den författningspolitiska debattens frånvaro. Behövs kommuner i svensk demokrati?, ss 17-27 i och lokal demokrati. , (1998) Debatten om den kommunala självstyrel- sen 1962-1994. Sørensen, (1995) Democracy and Regulation in Institutions of Public Governance. Sørensen, (1998) New forms of democratic empowerment: Introducing user influence in the primary scholl system in . I Statsvetenskaplig 1998 årg 101, nr 2 ss 129-143. Walzer, (1989) Citizenship, ss 211-219 i , , och . (eds) Political innovation and conceptual change. Weigård, och (1998) Deliberasjon og demokrati, i och (red) Demokrati – vilkor og virkninger. Wergenius, Hans (1966) Förvaltningsstruktur och maktfördel- I. , , Hans G. och i förvandling. , (1970) Den kommunala självstyrelsen 1. , (1995) Några generella iaktagelser, ss 323- 330 i , , och (red) Decentraliserad kommun.