sou · GMB3108 · 1999-01-01 00:00:00 — LES anger två orsaker till varför LES inte i högre utsträckning arbetar med dessa frågeställningar: "För det första har det varit nödvändigt att prioritera statistikverksamheten före övrig verksamhet som faller inom LES ansvarsområde. Anpassningarna till EUs statistiksystem samt minskade anslagsramar har haft stor betydelse i denna prioritering". "För det andra har kontakterna med den viktigaste intressenten, , givit vid handen att uppbyggnad av analysredskap för att snabbt ta fram siffror över lönsamhet och ekonomisk utveckling i jordbrukarled och efterföljande led skulle prioriteras i LES verksamhet vid sidan av statistikansvaret. Mer ingående studier av långsiktig karaktär har därmed inte genomförts ". LES menar dock att det inte är "oförenligt med den nuvarande SOU 1998: 108 verksamheten om nämndens uppgifter utvidgas i riktning mot de problemställningar som skisseras i utredningen. Med en viss budgetförstärkning skulle personer med hög akademisk kompetens kunna knytas till nämnden". LES genomför vidare en diskussion över vilka underlag som krävs för att det skall vara meningsfullt att sätta igång en verksamhet av det slag som utredningen föreslår. I denna genomgång lyfter LES fram de problem som man identifierat inom det aktuella statistikområdet. LES poängterar att det kan behövas ytterligare satsningar på det statistiska grundunderlaget och att en sådan uppb yggnad kräver både tid och resurser. När det gäller valet av organisationsform skriver LES följande: "Utredaren föreslår att ett institut bildas bestående av ett 10-tal personer med hög akademisk kompetens. Några närmare motiv till val av organisationsform eller storlek på personalstyrka ges inte i utredningen annat än att personalantalet är lämpligt ur administrativ synvinkel". LES menar vidare att: "Analyser över huvudangreppssätt och vad som är möjligt att åstadkomma med tillgängligt bakgrundsmaterial saknas". Vidare anger LES att egna "erfarenheter från utredande verksamhet är att det inte i alla lägen är personer med hög akademisk kompetens som är bäst skickade att genomföra studier". Personer med hög branschkunskap eller allmän utredningsvana kan lämpa sig bättre för detta. LES menar att: "Traditionellt akademiska ansatser tenderar ibland att bli komplicerade och studierna tar i anspråk". LES menar att akademiska studier,..."inte sällan".. innebär att frågorna kommer i skymundan och att metodiken istället sätt i fokus. LES menar därför att det inte går att uttala sig om vad som är den lämpligaste organisationsformen innan man närmare preciserat de frågor man anser bör penetreras. När det gäller finansieringen av verksamheten vid det föreslagna institutet vill LES "betona att det inte finns något klart alternativ till nuvarande Lantbruksregister när det gäller att få fram strukturstatistik och annan statistik som sammanhänger med . LES arbetar med att hitta ett alternativ baserat på det s.k. men problemen är många och det går f.n. inte att säga något om besparingspotentialen. Den av utredningen angivna besparingen på är därför osäker". LES framhåller vidare att av de i utredningen angivna medel om , som avser LES förvaltningsanslag, åtgår ca: till statistikverksamheten. Att överflytta statistikansvaret till innebär därmed att lägga ett besparingskrav på motsvarande belopp på verket. LES konstaterar vidare att av förvaltningsanslagets återstående åtgår en del resurser till SOU 1998: 108 att hjälpa med statistikuppb yggnad och till förbättringar av konsumentstatistiken. Eftersom utredningen inte angivit att denna verksamhet i fortsättningen skall övertas av det föreslagna institutet menar LES att den del av utredningens förslag till budget för det nya institutet som inte finansieras genom besparingar kan beräknas till . LES föreslår därför att de frågeställningar som utredningen diskuterar tydligare måste preciseras innan man slutligen tar ställning till den mest lämpliga organisationsformen. LES menar att det bl.a. mot bakgrund av det omfattande och pågående förändrings- och utredningsarbetet inom jordbruksstatistiken inte är bråttom att bestämma sig för hur en långsiktig analys- och utredningsverksamhet bäst skall organiseras. LES vill i detta sammanhang speciellt "lyfta fram problemen med de senare leden i livsmedelskedjan", där LES menar att materialet är mycket knapphändigt. LES ser vidare en fara i att förlägga ett institut till "när det gäller möjligheterna att fokusera problemställningar på de senare leden". Anledningen till detta anges vara att SLU av tradition har varit starkt inriktade på frågor som rör jordbrukarledet. LES delar utredarens uppfattning att nå gon form av kommitté bör tillsättas för att gå vidare med utredningsarbetet. LES menar att denna kommitté bör få ett mycket öppet mandat och sammanfattar de frågor som organisationskommittén skall ge svar på enligt följande: "a) Vilken typ av kompletterande beslutsunderlag behöver regerings- kansliet ("huvudkund") b)Vilka studier, undersökningar m.m. behövs för att få fram detta underlag c)Hur skall arbetet organiseras effektivast (institut, projektorganisation etc.)" anser det "angeläget att ett jordbrukspolitiskt institut inrättas som har som uppdrag att analysera konsekvenserna av förslag som regering och riksdag avser att lägga liksom förslag till förändringar av jordbrukspolitiken som föreslås av eller andra organ (, , andra förslagsställare)". framhåller vidare att jordbrukssektorn omfattar producenter, livsmedelsindustrin i stort och konsumenterna, dvs. att vikten av att se jordbrukssektorn som mer än själva basproduktionen. Konsumenternas intressen bör därför lyftas fram i analyser av förändringar inom jordbrukspolitikens område. pekar främst på konsumenternas intressen avseende miljöfrågor, hälsofrågor och djurens förhållanden. Priset på livsmedel är, enligt , inte längre den viktigaste konsumentfrågan. SOU 1998: 108 utredningen i sitt textutkast lyft fram konsumentperspektivet på "ett bra och korrekt sätt" men saknar en utveckling av de möjligheter som samhällsekonomiska analyser av djuretiska frågor i själva verket ger. De samhällsekonomiska konsekvenserna av olika djuretiska överväganden bör, enligt , i möjligaste mån analyseras och beräknas, så att konsumenterna t.ex. får information om de ekonomiska förhållandena för olika produktionsformer. Samhället kan ha kostnader för industriell uppf ödning och livsmedelsförädling som inte syns direkt på priset av livsmedel och som kan behöva belysas bättre. framhåller viktan av att alla analyser inom det jordbrukspolitiska området redan från början har konsumentintresset i åtanke, dvs. att effekterna för konsumenterna, åtminstone som en allmän utgångspunkt, bör ingå i alla berörda analyser. ber även utredningen att överväga om inte djurskyddsintresset specifikt bör vara representerat i styrelsen för det institut som föreslås. stödjer även det under seminariet framförda förslaget med en tvärvetenskaplig, internationell referensgrupp kopplad t ill det föreslagna institutet. lyfter fram den verksamhet som där bedrivs och som berör utredningens område. anser vidare "att det finns ett påtagligt behov av att kontinuerligt följa upp effekterna av den förda politiken på jordbruksområdet". Mot bakgrund av de omfattande resurser som satsat på denna näringsgren är det "viktigt att man kan följa att resurserna utnyttjas på ett sätt som ger en resurseffektiv måluppfyllelse". Det småskaliga jordbruket i inlandet, m iljömålen och regionala skillnader lyfts fram som särskilt viktiga aspeket inom området. förordar en finansiering av verksamheten direkt via statsbudgeten "för att undvika att olika sektorsintressen får för stort inflytande och styrmöjligheter på verksamheten". Avslutningsvis påtalar vikten av självständighet för den typ av verksamhet som utredningen gäller samt att den kompetens och samlade kunskap som redan finns hos aktörer som , , , m.fl. utnyttjas på ett effektivt sätt. menar att det utskickade arbetsmaterialet i huvudsak är "välskrivet och genomarbetat". menar dock att texten behöver förtydligas på en rad punkter vad avser framtagandet och användandet av den sektorsmodell han själv utvecklat och arbetat med. menar vidare att texten är delvis missvisande när det gäller de arbeten han gjort åt LES. understryker avslutningsvis "betydelsen av att det föreslagna institutet verkligen blir fristående". ifrågasätter därför "om det är lämpligt med en samlokalisering med SOU 1998: 108 " (vid SLU). Om samlokaliseringen betyder att institutet inhyses i samma lokaler och utnyttjar samma administration som vid SLU vänder sig mot en sådan lösning. "Förutsatt att fortfarande förespråkas borde ett fristående institut istället lokaliseras inom Ultunaområdet (ev i närheten av ) med möjlighet att utnyttja SLU's administration för löneutbetalningar etc. Det nya institutet kan därmed få en status liknande JTI. Alternativt kan institutet vara helt virtuellt utan en fysisk lokalisering". (JTI står för .) () menar att utredningen "ger konsumentintresset en mycket svag ställning". KF menar vidare att utredningen använder begreppet "näringen" på ett olyckligt sätt. KF menar att utredningen tydligare borde skilja mellan livsmedelskedjans olika led; "livsmedelsproducenter, handel och konsumenterna". Vidare tolkar KF "utredningens förslag rörande institutets prioriteringar av verksamheten, så att konsumentperspektivet först skulle komma ifråga på en andra eller tredje nivå. När konsekvensanalyser med konsumenterna i fokus i andra eller tredje hand väls förs fram ska de finansieras via tillfälliga anslag eller externa medel. KF ställer sig kritiska till att institutets huvudanslag destineras till producenterna intresse". KF uppfattar vidare "att utredningsförslaget innebär att verksamheten fokuserar på traditionell jordbruksekonomisk forskning i stället för vad som anges i direktivet, d v s i första hand en samhälls- ekonomisk inriktning". Vidare menar KF att en samlokalisering med SLU "kan uppfattas som en koppling till ett särintresse och skulle därmed kunna undergräva konsumenternas förtroende för institutet och dess verksamhet". Avslutningsvis stödjer KF "förslaget att en tvärvetenskaplig akademisk kompetens hos verksamhetsledaren är en tillgång och anser att i styrelsen representanter från livsmedelsproducenter, handel, konsumenter, myndigheter och forskar bör ingå. KF ser positivt på förslaget att till ledningen knyta en tvärvetenskapligt sammansatt rådgivande grupp, som bör vara sakrelaterad och upplösas och sammansättas efter be hov och därmed ej fast belasta en overheadorganisation". () och I i (I HH) lyfter fram den för det föreslagna institutet relevanta kompetens som finns inom respektive organisation. När det gäller SJV påpekas att där finns en mycket stor institutionell kompetens när det gäller jordbrukspolitiken. Vidare påtalas den kompetens som finns genom SJV:s ansvar för relaterade internationella frågor med kontakter inom internationella organisationer som , FAO och WTO. SOU 1998: 108 roll som expertmyndighet när det gäller djur- och smittskydd, jordbrukets miljöfrågor och jordbrukets regionala betydelse lyfts vidare fram. SJV stödjer utredningens förslag att LES uppgifter läggs in i SJV och understryker i detta sammanhang att SJV därmed får en ännu viktigare roll när det gäller statistikförsörjningen inom jordbruksområdet. Det påtalas vidare att IHH har en bred kompetens inom det nationalekonomiska och företagsekonomiska området. Vidare påtalas att inriktningen "av ett jordbruksekonomiska institut måste påverkas av den förändring som sker av jordbrukets roll i samhället. Detta medför att det traditionellt viktiga produktionsekonomin och studiet av de isolerade samhällsekonomiska effekterna av livsmedelsproduktionen fått en jämförelsevis mindre betydelse. Ökad betydelse får istället regionalekonomi, miljöekonomi, global handel och försörjning, konkurrensformer, företagande och marknadsföring. IHH har flertalet av just dessa områden som profileringar". Vidare påtalas att trots "att fasta forskningsresurser funnits vid IHH mindre än har redan en kraftig uppbyggnad kunnat ske". Man förväntar sig en ytterligare expansion, främst inom forskning rörande små och medelstora företag. SJV och IHH lämnar ett förslag som sammanfattas i fem punkter: Vi delar utredningens mening i frågan om att ambitionsnivån i analysverksamheten på det jordbruksekonomiska området behöver höjas. 2.Vi delar utredningens syn i fråga om behovet av ett fristående institut. 3.Vi delar utredningens syn rörande möjligheterna att lägga in de uppgifter har i SJV. 4.Vi anser att den beskrivning och analys som finns i avsnitten 1 - 6 är förtjänstfull. 5.Vi förordar en lokalisering till som innebär att mycket starka samordningsfördelar uppstår genom samlokalisering med SJV och IHH." SJV och IHH menar att utredningens utkast är starkt centrerat till jordbrukarledet och att andra led i livsmedelskedjan och jordbruket, samt andra aspekter på jordbrukssektorn behandlas sparsamt. I en bredare perspektiv vill SJV och IHH lyfta fram argument för en lokalisering av analys och utredningsverksamheten till : "Vi vill peka på sex områden där ett utredningsinstitut som är samlokaliserat med SJV och IHH får en stark ställning, nämligen: ·konsumentperspektivet, som är svagt betonat i utkastet till betänkande men där statsmakterna gett signaler som visar att detta perspektiv är mycket viktigt, ·de regionala frågorna, där SJV varit starkt engagerat SOU 1998: 108 och att en profil hos forskare på IHH just är regionalekonomi, ·miljöområdet är ett utbyggt område inom SJV, ·global handel och global försörjning är också områden som SJV arbetar med som ett profilområde för IHH är internationell handel, ·på industri- och handelsområdena, men även inom jordbruket, är marknadsformers egenskaper ett intressant område där IHH är profilerat, t.ex. familjeföretagens situation och ·marknadsföring, där IHH också har fasta forskningsresurser, mot bakgrund av intresset att öka exporten av livsmedel." SJV och IHH vänder sig även mot utredningens, i utkastet, formulering angående bedömningen att ett fristående jordbruks- ekonomiskt institut drar störst nytta av att samlokaliseras med vid SLU. SJV och IHH menar att det är mer relevant att se det föreslagna institutets verksamhet i ett längre perspektiv och ställa sig frågan var det kan tänkas få bäst utvecklingsmöjligheter. SJV och IHH understryker vidare vikten av att tydliggöra det föreslagna institutets syften och prioriterade arbetsområden. Här menar man att utredningen inte tillräckligt tydligt formulerat verksamhetens mål. SJV och IHH menar att det "grundläggande syftet med institutet bör, som redovisas i utkastet, under alla förhållanden vara att ge underlag för den framtida utformningen av politiken. Jämfört med de underlag som tas fram nu bör ökad vikt läggas vid att penetrera orsakssamband, i stället för som ofta ser nu nöja sig med att konstatera hur utvecklingen varit". SJV och IHH menar vidare att för att "institutet ska uppnå t illräcklig flexibilitet för att kunna bistå med underlag inför svenska ställningstaganden är en personalmässig närhet mellan de som utför utredningsarbetet och de som arbetar med administrationen och kontakterna med EU nödvändig". SJV och IHH påtalar även vikten av bra dataunderlag för den verksamhet som utredningen gäller. SJV och IHH lyfter även fram den uppb yggnad av samarbete som sker och menar att ett jordbruksekonomiskt institut "vägg i vägg" med såväl SJV som IHH har en stor potential. Man lyfter även fram de stora möjligheterna att med en sådan lokalisering samordna verksamheten inom det berörda området. Svensk Mjölk anser att "utredningens uppdrag är av mycket stor vikt för de svenska mjölkbönderna och den svenska mejeriindustrin, eftersom det finns ett stort behov av kvalificerad utredningsverksamhet inom det jordbrukspolitiska området". Svensk Mjölk instämmer i flertalet av de bedömningar som gör i det utskickade materialet. SOU 1998: 108 ses som en bra organisatorisk lösning och Svensk Mjölk menar att det är önskvärt med en bred representation i det föreslagna institutets styrelse, för att "garantera institutets neutrala roll". Utöver representanter från konsumenter och myndigheter krävs då även flera representanter från näringen. Svensk Mjölk instämmer i bedömningen att grundverksamheten bör finansieras via statsanslag. Svensk Mjölk lyfter även fram vikten av tillgången på allsidig och grundlig grunddata. Avslutningsvis instämmer Svensk Mjölk i bedömningen att det föreslagna institutet bör lokaliseras i . () "saknar en beskrivning av institutets långsiktiga mål och strategi". SCB frågar sig i vilken utsträckning verksamheten skall vara direkt efterfrågestyrd och hur institutet skall marknadsföra sina tjänster. SCB menar dessa frågor "påverkar institutets behov av kontaktnät och därmed valet av lokalisering". SCB invänder mot utredningens förslag till finansiering eftersom man menar att det inte är möjligt att bedöma "eventuella besparingsmöjligheter inom jordbruksstatistiken". SCB påtalar exempelvis att man ännu inte löst de tekniska och kvalitetsmässiga frågorna kring ett ökat utnyttjande av när det gäller strukturstatistiken. SCB har inget att invända mot att statistikansvaret inom jordbruksområdet överförs till SJV "men vill peka på den nu pågående utvärderingen av statistikreformen" och menar att utredningen bör ta kontakt med den utredning som utför utvärderingen av statistikreformen och "framför sina synpunkter på statistikansvaret". SCB påtalar vidare att det föreslagna institutets "statistikförsörjning p.g.a. tidsbrist behandlats mycket översiktligt" men bedömer att institutet kommer ha ett mycket stort statistikbehov. SCB menar avslutningsvis att det är motiverat att SCB blir representerat i den föreslagna organisations- kommittén eftersom den bl.a. föreslås mer ingående se över statistikfrågan. () menar "att ett fristående institut utgör den mest lämpliga organisationsformen för den framtida jordbruks- ekonomiska utredningsverksamheten i , samt att myndighets- formen är lämplig och att en styrelse och verksamhetsledare utses av regeringen. RRV menar däremot att ett sådant institut inte bör samlokaliseras med SLU, eftersom detta skulle kunna innebära att självständigheten då inte säkras. RRV stödjer vidare utredningens förslag att lägga ner LES och att flytta den del av LES statistikansvar som gäller datainsamling till SJV men att den del av LES kompetens och SOU 1998: 108 statistikans som omfattar beställning av statistik bör läggas på det nya institutet "för att säkra institutets möjligheter att påverka utvecklingen av statistikinsamling inom området samt säkra institutets tillgång på relevanta databaser". RRV anser vidare att ansvarsfördelningen mellan SJV och det föreslagna institutet bör klargöras ytterligare inom ramen för den föreslagna organisations-kommitténs arbete. RRV understryker vikten av att verksamhetsledaren, förutom god akademisk kompetens "även måste besitta goda ledaregenskaper, bl.a. i form av god social kompetens". RRV stödjer inte utredningens förslag att förlägga ett fristående institut till SLU "då det riskerar att påverka det jordbruksekonomiska institutets självständighet negativt. Det finns uppenbara fördelar med att ha ett utbyte med SLU när det gäller forskning och utveckling av analysmetoder, men verksamheten vid SLU:s institution för ekonomi påverkas negativt av bl.a. personal- och budgetnedskär- ningar. Det finns risk för att SLU:s problem sprider sig till det nya institutet på ett negativt sätt. Gott samarbete med SLU garanteras inte genom administrativ samordning, utan samarbete kan snarare underlättas genom att institutet är helt fristående gentemot SLU". RRV menar att ett fristående jordbruksekonomiskt institut istället "bör samlokaliseras med någon annan statlig myndighet, lämpligen något annat fristående institut inom närliggande sakområde, t.ex. (). RRV nämner även möjligheten att sluta ett administrativt serviceavtal med Kammarkollegiet. "anser att det är mycket positivt, att regeringen beslutat skaffa sig ett bättre underlag för politiska beslut om jordbruket" och att ett särskilt institut i princip är en lämplig lösning. anser att institutets självständiga ställning är viktig och att det därför kan ifrågasättas om det är lämpligt att regeringen utser såväl styrelse som verksamhetsledare. "En lämpligare ordning vore att endast styrelsen utses av regeringen och att styrelsen utser verksamhetsledare". anser vidare att det till institutet kanske bör knytas en referensgr upp eller ett forskningsråd och man påtalar även några viktiga frågeställningar som t.ex. att utreda de samhällsekonomiska konsekvenserna av cross-compliance, kvoter, modulation, stöd till nyetablerade och arrendelagstiftningens utformning. påtalar att jordbruksfrågorna förvandlats från en "i stort sett nationell svensk angelägenhet till en internationell företeelse", i och med inträde i EU och inordnandet av jordbruksfrågor i det multilaterala regelverket i WTO. menar att man tillhör de instanser ha glädje av den SOU 1998: 108 verksamhet som utredningen gäller. "Enligt kollegiets mening bör det finnas vissa fördelar med ett fristående utredningsinstitut". Arbetet förutsätts kunna bedrivas utan direkt koppling till det dagliga arbetet inom och myndigheter och oberoende av politiska och andra särintressen. En annan fördel vore att det skulle bli lättare att bedriva en mer långsiktig, övergripande och akademiskt inriktad utredningsverksamhet än vad som i praktiken är möjligt inom de myndigheter som har ansvar för olika delar av jordbruks- och livsmedelssektorn". avstår avslutningsvis från att ta ställning till vad som är den bästa lokaliseringen av ett dylikt institut men understryker vikten av att det någonstans i landet upprättas en kompetens på området. i delar utredningens uppfattning att ett fristående institut är den lämpligaste organisationsformen för en samhällsekonomiskt orienterad analys- och utredningsverksamhet inom jordbrukspolitikens område. Vidare förordar att ett dylikt institut förläggs till SLU, eftersom detta ger möjligheter till samordning med annan verksamhet. När det gäller finansieringen av institutets verksamhet menar i att "den översyn av jordbruksstatistiken som pågår kan innebära stora rationaliseringar men att det kommer att ta åtskilliga år innan besparingar motsvarande det föreslagna institutets budget, 7 - , på detta sätt kan åstadkommas". understryker det framtida behovet av kvalificerad analys- och utredningsverksamhet inom det jordbrukspolitiska området. menar vidare att utredningen inte diskuterat "möjligheten att lämna sektorsperspektivet", att utredningen inte motiverat "varför forskning om jordbrukets ekonomi skall vara en egen sektors-forskning". menar att utredningen kunde ha belyst möjligheten att inlemma den jordbruksekonomiska forskningen med andra forskningsområden som t.ex. småföretagsforskning, glesbygds- och landsbygdsforskning, miljöforskning, etc. påpekar att även om utredningens direktiv gäller jordbrukspolitikens område så är, i dagens läge, livsmedelspolitiken område ett lämpligare begrepp. delar utredarens uppfattning att det aktuella området är i be hov av utredning. menar emellertid att "utredaren inte på ett övertygande sätt har visat att ett nytt institut skulle vara det mest ändamålsenliga sättet att tillgodose behovet av utredning och analyser på det livsmedelspolitiska området för olika intressenter". menar att en mer omfattande prövning och genomgång är "nödvändig". SOU 1998: 108 menar vidare att "utredaren inte tillräckligt har klargjort det grundläggande syftet med och vilka avnämarna för utrednings- och analysverksamheten är samt vilka uppgifter som ska prioriteras i institutets verksamhet". menar att detta inneburit att utredarens analys av för- och nackdelar med olika organisationsformer inte är konsekvent och heller inte ger en tydlig bild av vilken lösning som är att föredra.