sou · GMB357 · 1999-01-01 00:00:00 — De flesta deltagare väljer själva och är angelägna att få sina utbildningar, medan andra mer eller mindre känner sig tvingade att delta, då de hänvisas från t.ex. arbetsförmed- lingar eller uppmanas av sin arbetsgivare att delta i erbjuden fortbild- ning. Effektivitetstänkande genomsyrar många kommunprojekt Syfte och målgrupp styr även vilka kursmodeller som väljs. Detta är tydligt i t.ex. flera av fort- och vidareutbildningsprojekten: Till att börja med märks det på ett mer principiellt plan, i sättet att hantera distansmodellens möjligheter till öppenhet och flexibilitet. Pedagogik och IT-stöd inom kommunprojekten stort antal av kommungruppens projekt talas om distansutbildning som ett sätt att skapa effektiv fort- och vidareutbildning. Distansformen presenteras som en möjlighet att effektivisera användandet av tillgäng- liga resurser genom att skapa kurser som inte stör produktionen, kurser som går snabbt att genomföra, och kurser som för arbetsgivaren medför så små kostnader som möjligt för resor, traktamenten och vikarier. Detta synsätt har inom berörda projekt resulterat i att man, av alla de friheter som distansutbildningen kan förväntas möjliggöra, i första hand har tagit fasta på möjligheterna till studier oberoende av tid och rum. I många projekt inriktas pedagogisk modell och distansöverbryg- gande medier i första hand på att möjliggöra studier som kan genomfö- ras när som helst och var som helst, eller i alla fall och på platser som tillåter att studierna kombineras med yrkesarbete. Det gäller att ...frigöra arbetskraft och kombinera den löpande produktio- nen med utbildningsinsatser . Valet av kursmodell ges alltså gärna pragmatiska eller (ekonomiskt) nyttoinriktade motiv. Att sträva efter oberoende och rum för att på så sätt försöka förfina en distanspedagogisk modell beskrivs sällan som en primär målsättning i de här projekten. Det är inte den pedagogiska principen som avgör utvecklingsarbetets inriktning, utan nyttan. Kurs- modellen ska vara ändamålsenlig och det innebär här att den ska vara anpassad efter arbetslivets behov. En hårt strukturerad kursmodell i flera projekt Med tonvikt på effektivitet, hemmahörande på arbetsmarknaden och inte sällan riktade mot miljöer som präglas av produktionstänkande och kostnadsmedvetenhet, har många projekt resulterat i kurser med fast och tydlig arbetsstruktur. Man kan inte få nog av fasta rutiner och goda studiehandledningar vid denna typ av utbildning. Det gäller att skapa förutsättningar för en snabbt och effektivt genomförd studie- gång. Om inte annat, så anses avståndet till handledaren leda till att även små problem kan stoppa studierna för den enskilde. Därför gäller det att leda deltagarna omsorgsfullt med hjälp av kursmaterial och kursmodell. I något projekt används strukturen även uttalat för att leda handledaren. Strukturen i materialet och på CDn var ett nödvändigt stöd för den oerfarne utbildaren... De flesta av de här projekten innehåller en tydlig studiehandledning som beskrivs som i oundgänglig. Studiehandledningen är en mycket viktig komponent i distansundervisning. En pedagogiskt väl utformad studiehandledning kan stimulera den lärande till eget kunskapssökande och reflektion kring problemlösning. Den kan också ge struktur åt stu- dierna utan att vara alltför styrande och ersätta en betydande del av 66 Pedagogik och IT-stöd inom kommunprojekten lärarens funktion i traditonell klassrumsundervisning. I studiehand- ledningen anges kursmål och anvisningar för arbetsgång, övnings-, arbetsuppgifter, insändningsuppgifter och kurslitteratur. Kunskapsförmedling eller annan presentation av kunskapsstoff ges också stort utrymme i de mest strukturerade projekten. För det mesta ges sådan i form av föreläsningar, men många av projekten innehåller också stora inslag av självstudier. Styrning och kunskapsförmedling sker i självstudierna genom att studiematerialet görs självinstruerande och kombineras med (för det mesta) skriftlig kurslitteratur. I de här projekten ingår visserligen ofta planerade gruppaktiviteter av något slag – t.ex. gruppdiskussioner, samtalsgrupper, möjligheter till grupparbeten – men de beskrivs inte alltid som centrala. Som centrala anges däremot de fysiska träffarna i sig. Sådana har planerats in i samtliga projekt i kommungruppen – med eller utan fast arbets- struktur – och de ges olika roller. När kursmodellen är styrande och bestämd i förväg beskrivs träffarna och de sammanhållna grupperna i första hand som ytterligare en del av strukturen, som ett hjälpmedel för att hålla samman och driva kurserna framåt. Man träffas för genom- gångar, föreläsningar och uppföljningar. Dessa träffar domineras i re- gel av kursens ledare. I projekten ingår också ofta en lokal handledare, en person som bi- står vid gruppträffar utanför studieorten. En tydlig och fast kursstruktur återfinns för det mesta bland fort- och vidareutbildningsprojekten. I något fall motiveras den dock i första hand av projektets speciella målgrupp. Det förekommer att stark styr- ning och struktur beskrivs som nödvändiga för att deltagare utan stu- die-vana eller motivation ska klara av att genomföra studier på distans. En något lösare struktur i majoriteten av projekten Men oftare är det en annan studiesituation som förespråkas för dessa grupper, oftare anses socialt stöd och åtminstone i någon mån individ- anpassade distansstudier underlätta för dem. Även om starkt styrda stu- dier generellt sett förekommer oftare bland kommunprojekten än bland både högskoleprojekt och folkbildningsprojekt, så lämnar ändå den vanligast förekommande kursmodellen även bland kommun- projekten ett visst utrymme för individualisering av kursinnehåll och arbetsgång. Det gäller både bland fort- och vidareutbildningsprojekten och bland kurser med annan och mer allmän inriktning. Den större individualiseringen/det större utrymmet för deltagar- ansvar och deltagarinitiativ innebär för det mesta att deltagarna själva får välja inriktning på och former för genomförande av vissa delmo- ment, inom ramarna för en i övrigt given kursstruktur. Pedagogik och IT-stöd inom kommunprojekten med NN medförde att ett problembaserat upplägg övergavs. Denna process innefattar så mycket dynamiskt samspel i en grupp att det inte går att uppnå med icke fysisk kontakt. Däremot passar en problem- orienterad uppläggning mycket bättre, där man inte följer PBL- strukturen fullt ut utan försöker att ha ett problemlösande resonemang genom lämpliga uppgifter i kursen. För företagsutbildning och annan fortbildning gäller t.ex. att övningsuppgifter och projektarbeten anknyts till den egna arbetsplatsen. Ett annat sätt som provats bland projekten för att öka valmöjlighe- terna – öka kursernas flexibilitet – har varit att i en och samma kurs erbjuda kursdeltagarna alternativa arbetssätt att välja mellan. Detta har t.ex. inneburit att man i några projekt låtit deltagarna själva bestämma om de vill använda den vanliga skriftliga kurslitteraturen, eller om de istället vill prova att söka information på internet. I ett annat projekt erbjöds kursdeltagarna alternativa studiemodeller. De kunde inom ra- marna för en och samma kurs bl.a. välja mellan att gå i studiecirkel, bedriva självstudier via elektroniska medier, gå på komvux eller delta i SSVHs flerformsundervisning. Dessutom förekommer oftare grupparbeten i de mindre styrda kur- serna, och den kollektiva kunskapsprocessen betonas, i högre eller åt- minstone lika hög grad som den individuella. Fysiska möten ingår som sagt i samtliga kommunprojekt och i kurser med en lösare struktur ges de både social och pedagogisk betydelse. Hit hör bland annat de projekt där studiecirkelmetodik eller liknande tillämpas. Träffarna och gruppaktiviteterna uppfattas som avgörande för både kunskapsutveck- ling och för det sociala klimatet i studiegruppen och det är interaktio- nen deltagarna emellan som prioriteras. Graden av, och formen för, flexibilitet och deltagaranpassning vari- erar mellan projekten. För det mesta landar arbetet i en mellanposititon där deltagarna erbjuds viss, begränsad autonomi inom ramarna för en i förhand given kursstruktur. I ett fåtal projekt är dock syftet med ut- vecklingsarbetet att skapa ett så långt drivet öppet och flexibelt lärande som möjligt, där deltagarinitiativ och deltagarautonomi står i fokus och lärarens eller utbildningsanordnarens styrning minimeras. Det IT-stöd som valts och sättet som det använts på Som beskrivits i kapitel 3, har IT-stödet använts, eller avsetts att an- vändas, på i princip tre olika sätt inom DUKOM-projekten; för dia- log/interaktion, för kursadministration eller för förmedling/ 68 Pedagogik och IT-stöd inom kommunprojekten presentation av kunskapsstoff. Bland högskoleprojekten dominerade kommunikationsanvändningen, men bland kommunprojekten är tren- den inte lika klar. Olika funktioner blandas oftare i dessa projekt. Det är rentav vanligt att IT-stödet, i ett och samma projekt, används för samtliga tre funktioner ovan; för förmedling/presentation (som lärome- del eller för föreläsningar), för dialog/interaktion mellan lärare och en- skild deltagare eller deltagarna emellan, samt för åtminstone viss kursadministration (kursinformation, studiehandledningar, övnings- uppgifter). IT-stödet har betydligt oftare använts för förmedling eller presenta- tion av kunskapsstoff här än bland högskoleprojekten. Det betyder ock- så att delvis andra medier använts: Bildkonferensteknik har t.ex. använts i de flesta av kommun- projekten. Den har provats framför allt i de projekt där man använt sig av lokala studiecentra för att sprida utbildning regionalt och då i hu- vudsak för att förmedla föreläsningar. Men inte bara för föreläsningar, försök har också gjorts att ordna demonstrationer och gemensamma diskussioner. Bildkonferenser har också förekommit i ett antal försök med arbetsplatsförlagd utbildning. Även CD-rom har använts flitigare bland dessa kommunprojekt än bland andra och även denna teknik har getts i huvudsak undervisan- de eller kunskapsförmedlande funktioner. I några kurser där CD-rom ingick användes den som ett avancerat over-head-material som läraren presenterade för kursdeltagarna. Vanligtvis fungerade CD-rom dock som grund för deltagarnas självstudier. För det mesta har projekten utvecklat egna skivor, men även förproducerat material har använts. På samma sätt som bland högskoleprojekten, har också internet an- vänts i den förmedlande/presenterande funktionen bland kommun- projekten. Som en del av kursmaterialet och som stöd för deltagarnas kunskapssökning, har ibland angetts länkar till olika web-adresser. Dessa relativt sällan förekommande länkar har dock för det mesta varit frivilliga att nyttja och de har därmed i praktiken inte nyttjats särskilt ofta. Inte i något projekt uppges databassökningar ha ingått som ett ob- ligatoriskt led i deltagarnas lärande. Att distansöverbryggande teknik används för dialog och annan in- teraktion i distanskurser är självklart. Den funktionen är vanlig även bland kommunprojekten och det är här, som i andra projekt, vanli- gast att använda datorkonferenssystemet First Class. Det har emellertid också förekommit att man använt web-baserade datorkonferenssystem och i ett projekt utvecklade man ett eget sådant. För det mesta har kommunikationen varit enskild eller enkelriktad. Via datorkonferens har läraren antingen kommunicerat med en deltagare åt gången (frågor och svar, individuell feed-back), eller spritt gemensam information till Pedagogik och IT-stöd inom kommunprojekten Det är bara i ett mindre antal projekt som datorbaserad kom- munikation deltagarna emellan ägt rum i någon egentlig omfattning. Denna sortens kommunikation har för det mesta inte prioriterats, var- ken av kursledningen eller av deltagarna själva. E-post har använts relativt ofta för att skapa dialog och interaktion, medan fax, telefonkonferenser och vanliga telefonsamtal förekommit mer sparsamt. Men för det mesta har de använts på ett och samma sätt – som komplement till annat medium eller som ersättning när annan teknik inte fungerat. Slutligen har IT-stödet även använts för att tillhandahålla kursinfor- mation i en del projekt. Motiv till valet av IT-stöd Även bland kommunprojekten uppges det för det mesta ligga prak- tiska överväganden bakom valet av IT-stöd. Man har valt den teknik som funnits tillgänglig, som varit jämförelsevis billig och som ansetts vara stabil och användbar i de flesta tekniska miljöer. Och sedan har man anpassat denna teknik efter projektets syften och tänkta kursmo- dell. Detta tycks ha varit den vanliga arbetsgången. Den pedagogiska tillämpningen har inte varit ointressant och de pedagogiska intentio- nerna i projekten har spelat roll, men först och främst – eller i alla fall dessutom – har det gällt att vara realistiska. Det hela ska vara praktiskt genomförbart också. I några projekt tycks man emellertid ha börjat i en annan ände. Det gäller i en del av de projekt där tonvikten lagts på bildkonferens som distansöverbryggande medium och för det mesta när denna teknik i så fall ägts av en kommun: Investeringar i bildkonferensteknik (studios, utrustning, teknisk support) är ekonomiskt kännbara och bland annat därför är det angeläget att tekniken i fråga kommer till användning. I en del projekt ges intrycket att tekniken valts så att säga före syftet – att utgångspunkten för arbetet var bildkonferenserna och att en kurs eller annan utbildningssatsning sedan byggts upp runt dessa. NN har gjort stora satsningar på IT-utrustning och söker nu möjligheter att använda denna så effektivt som möjligt. I de flesta projekt förklarar man sig nöjda med valet av teknik, i be- märkelsen att man skulle ha upprepat sitt val om man med facit i hand hade haft möjlighet att göra om det. I några projekt skulle man dock ha velat gå över till mer öppna inlärningsmiljöer, till web-baserade till- lämpningar istället för t.ex. First Class eller CD-rom, eller till nyare versioner av de tillämpningar som använts i projekten. 70 Pedagogik och IT-stöd inom kommunprojekten 4.4IT-stöd och pedagogisk modell Inom högskoleprojekten var det vanligt att tekniken planerades som en del i en relativt öppen lärandesituation, med fokus på deltagarinitiativ, deltagaransvar och flexibilitet i uppläggningen. Tekniken användes primärt i försöken att skapa öppen och flexibel kommunikation mellan deltagare och lärare. IT-stödet strukturerar och styr studierna Bland kommunprojekten har teknikanvändningen varit delvis en an- nan. I de kursmodeller som dominerat här, har större tonvikt lagts på förbestämd struktur och styrning, och mindre utrymme har lämnats för improvisationer och anpassningar av kursernas uppläggning. Styrningen motiveras på flera sätt, bl a: Då innehållet är förbe- stämt garanterar det en komplett utbildning. Eller ...Dessutom är läromedlet en garanti för att utbildningarna kommer att bli snarlika var än i världen som utbildningen ges. Tekniken ges i dessa kursmo- deller en ofta ordningsskapande funktion – som läromedel, för föreläs- ning och för redovisning/kontroll av hur olika kursmoment genomförts. Den görs till en del av strukturen, för att underlätta studiernas genom- förande och driva kursen framåt. Detta gäller ganska allmänt bland kommunprojekten, även om graden av styrning varierat och även om styrningen getts olika inriktning. I deltagarnas värdering av IT-stöd och kursmodell, framträder också ett annat mönster, ett mönster som är gemensamt för kommun- projekten och högskoleprojekten: Kursmodellen beskrivs oftare i po- sitiva ordalag än i negativa, medan det motsatta gäller för IT-stödet. Detta stöd kommenteras i nästan alla kurser negativt – inte ensidigt negativt, men i de flesta projekt finns i alla fall något tekniskt hjälpme- del eller någon teknisk funktion som deltagarna hakat upp sig på. för kunskapsförmedling och dialog Detta gäller också för bildkonferenstekniken. Och det som de flesta deltagare har reagerat negativt på när det gäller denna, är dels vad som uppfattas som teknikens inneboende egenskaper, dels alla svårigheter med att få överföringar att fungera och fortsätta att fungera under ett helt kurstillfälle: har på många håll uppfattats som en instabil teknik som skapar opersonlig kontakt och långsam och enkel- riktad kommunikation inom kurserna. Återigen, kursmodellen har de flesta förklarat sig nöjda med, strukturen och styrningen har varit till Pedagogik och IT-stöd inom kommunprojekten hjälp i studierna och enligt projektens slutrapportering ifrågasätter inte heller deltagarna den funktion som bildkonferenstekniken tilldelats i dessa modeller – i första hand som ett medium för distribution av före- läsningar och annan lärarledd undervisning. Föreläsningarna har an- setts vara värdefulla. Däremot borde de kanske ha givits på annat sätt. Via bildkonferensmediet upprättas en audiovisuell kontakt mellan lärare och deltagare, genom vilken deltagarna delges ett kursinnehåll som läraren eller kursanordnaren bestämt i förväg och som bara i liten utsträckning påverkas av deltagarnas reaktioner i själva föreläsnings- situationen. Men föreläsningar är i sig undervisningsaktiviteter som sällan lämnar särskilt mycket rum för deltagaranpassning eller deltagar- ansvar. Mediet bara återskapar ett form för undervisning som innebär att läraren talar och deltagarna lyssnar och lär, men kan i sig knappast anklagas för eventuell ensidighet och bristande flexibilitet. Mediet i sig skapar knappast någon särskild undervisningssituation alls, denna upp- står i den pedagogiska tillämpning som väljs. I flera projekt visar man sig också medvetna om att det kan vara en tankefälla att i projektbe- dömningen blanda ihop teknik och metod: Det ligger nära till hands att bedöma metoden med tekniken som utgångspunkt, dvs. det upplevda är primärt det man ser och hör. En fungerande men ännu inte mogen teknik, kan därför bli ett svårforcerat hinder. Däremot är det möjligt att föreläsningssituationens ensidighet kan förstärkas av just den här tekniken. Både deltagare och lärare vittnar om hur användandet av bildkonferens på olika sätt bidragit till att en lärarstyrd och lärardominerad undervisningssituation. Till att börja med, menar man i de flesta projekten att en fast struk- tur både behövs och blir resultatet av undervisning via bildkonferens, att mediet självt lämnar litet utrymme för flexibilitet och snabba om- disponeringar. Läraren måste förbereda sin undervisning minutiöst för att den ska fungera. Tekniken påverkar också förutsättningarna för den direkta kommu- nikationen mellan lärare och kursdeltagare. Det visade sig på de flesta håll svårt att upprätthålla en naturlig dialog via bildkonferens. I ett par kurser förklaras detta av att deltagarna tyckte att diskussionen via bild- konferens kändes väl offentlig. De drog sig därför för att ställa frågor och på så sätt visa inför andra att de inte kunde eller inte förstod. Andra menar att fördröjningen av ljudet gjorde att kommunikationen blev om- ständlig och att deltagarna av den anledningen avstod från att ge sig in i en diskussion. Kommunikationen upplevdes som opersonlig. Denna personliga assistans... ...går förlorad i utbildning via mediakonferens- system. I något fall har den dåliga ljudkvaliteten dock uppfattats som en fördel. De kommunikationssvårigheter som uppstod tvingade läraren att 72 Pedagogik och IT-stöd inom kommunprojekten bli extra tydlig i sin presentation och de deltagare som ändå inte förstod kunde skylla på tekniken för att våga fråga om. Även flera av lärarna tyckte att kommunikationen via bildkonferens var besvärlig. De hade t.ex. ibland svårt att höra vad deltagarna sa. Man menade att ljudupptagningen i grupp fungerade dåligt och att det över- huvudtaget var besvärligt att avläsa deltagarnas reaktioner. ...en stor del av kursdeltagarnas återkoppling filtrerades bort av mediet. En slutsats som dras är att läraren är viktig om tvåvägskommunika- tion ska komma igång. Dialog kommer till stånd om den planeras , sägs i en slutrapport. Läraren måste planera, ge utrymme och uppmunt- ra kommunikationen när bildkonferens används. Och när dialog bara har kommit igång på lärarens initiativ och när deltagarnas inlägg har varit svåra att överhuvudtaget uppfatta, har bild- konferensmediet på ytterligare sätt bidragit till att skapa en lärardomi- nerad undervisningssituation. Tekniken har dock inte bara kritiserats. Bildkonferenserna har upp- fattats positivt i flera projekt. De har använts på annat sätt än för före- läsningar och framför allt i dessa andra funktioner har de uppskattats; som medel för att upprätta syn- och talkontakt i kurser där sådan annars inte skulle vara möjlig att få till stånd, för att tillföra inslag av instruk- tion, personlig handledning och av seminarieverksamhet i kurser där man annars som deltagare hade varit hänvisad till telefon eller brev- skrivande. I ett par projekt har undervisning givits via PC-baserad bild- konferens där delad bildskärm utgjort ett viktigt och uppskattat inslag. Det offentliga samtalet via bildkonferens kan också beskrivas som en tillgång – när alla kan ta del av alla andras frågor och kunskap lär man mer och bättre. Detta påtalades från några projekt. Kommunika- tionen kunde även främjas av bildkonferensen. Dessutom innebar bild- konferenserna att inslag av gruppundervisning fogades till distans- kurserna, i och med att deltagarna samlades i grupp för att lyssna på föreläsningar, få handledning eller delta i seminarier. Även om kom- munikationen inte ofta blev särskilt flytande via mediet, utgjorde det fysiska mötet (framför mediet) en extra möjlighet till samtal. Kursdeltagarna kommenterade också internt mellan sig. Detta hände vid flera observationstillfällen. uppstod det en dialog som tog sin utgångspunkt i något som kursledaren sagt. frågade man varandra, men däremot ställde kursdeltagarna inte själva frågor till kursledaren. Dessa fysiska möten värderades högt bland DUKOM- projektens deltagare; för social samvaro, för trygghet och för kun- skapsutveckling. I en projektrapport talas om förenande samtal. I synnerhet i kurser som riktades till målgrupper med begränsad studie- erfarenhet framhölls betydelsen av samordnade studiegrupper. Pedagogik och IT-stöd inom kommunprojekten utom påpekas att med läraren på avstånd hänvisades deltagarna i större utsträckning till varandra för stöd. Användandet av bildkonferensteknik nyanserar den bild av IT- stödet som i huvudsak individualiserande, som ges mer allmänt bland DUKOM-projekten. Dock sker den kollektiva kommunikationen och interaktionen här i huvudsak så att säga vid sidan av mediet, som en indirekt effekt av dess användning. En slutsats som drogs om bildkonferenstekniken var dessutom att den inte ensam räckte till. Oavsett både begränsningar och möjligheter behövde den kompletteras med fler distansöverbryggande medier. Kombinationen av olika pedagogiska hjälpmedel, traditionella och nya, är en förutsättning för stimulerande distansundervisning. CD-rom för kunskapsförmedling och kursadministration Parallellt, eller på samma sätt som bildkonferenstekniken, har CD-rom används för undervisning bland DUKOM-projekten. CD-rom – inter- aktiv multimedia – har används framför allt som ersättning för skriftli- ga läromedel, i huvudsak som omfångsrika elektroniska läroböcker. I ett par projekt har även CD-rombaserade studiehandledningar tagits fram. Som läromedel kan CD-rom betraktas som delar av en mer sluten än öppen lärandesituation, då kunskapsinnehåll och kunskapsmängd fak- tiskt är givna, om än omfattande. Men då de i DUKOM-projekten för det mesta arbetats fram för att ersätta eller komplettera ett åtminstone i fysisk mening ännu mer begränsat och därmed styrande läromedel, in- nebär de ändå ett steg i riktning mot ett mer öppet och flexibelt distans- lärande . I allmänhet har användandet av CD-rom uppskattats av både lärare och kursdeltagare. De fördelar som framför allt framhålls är interakti- viteten och den stora informationsmängd som kunnat lagras.