sou · GMB3121 · 1999-01-01 00:00:00 — Det samarbete mellan myndigheterna som är nödvändigt och ofta fungerar mycket bra kan ibland försvåras av att de olika aktö- rerna inte har samma uppfattning om hur regelverket skall tolkas. En annan förklaring kan vara att man har olika uppfattningar om vilket regelverk som skall tillämpas. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA I mycket hög grad I ganska hög grad I ganska liten grad En annan fråga som vi ställde var: "Ange i vilken grad Du upplever stor press i arbetet på grund av otrygga anställningsförhållanden". Som framgår av svarsfördelningarna i tabell 27 tycks otrygga arbetsförhållanden vara en relativt sett mindre vanligt förekommande orsak till att man upplever stor press i arbetet. Inom skolan är det som i ganska hög eller i mycket hög grad upplever stor press p.g.a. otrygga arbetsförhållanden. Inom vården är motsvarande andel , inom är den och inom är den . är alltså den sektor där denna problematik är relativt sett mest vanligt förekommande. Vilket sannolikt, enligt vår mening, har sin bakgrund i fö- rekomsten av nedskärningar och personalminskningar. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA I mycket hög grad I ganska hög grad I ganska liten grad Den sista frågan som handlar om upplevelse av press i arbetet var följande: "Ange i vilken grad Du upplever stor press i arbetet på grund av att vara tvungen att avslå klienters ansö- kan/inte kunna tillmötesgå önskemål från patienter/elever/föräldrar". Som framgår av tabell 28 nedan är upplevelse av stor press av denna orsak vanligast inom skolan. Av undersök- ningspersonerna inom denna sektor uppgav omkring hälften att de i mycket hög eller i ganska hög grad upplever stor press i arbetet p.g.a. att de inte kan tillmötesgå krav från ele- ver/föräldrar. Inom gäller motsvarande för två av fem, medan det bara gäller för var tredje person inom vården och för ännu färre inom . Detta stämmer också med att neddragningar har varit störst inom de två förstnämnda sektorerna. Vi upplever att det har blivit mycket vanligt att folk klagar över att de är "överansträngda". Det tas ofta som någonting självklart, att överansträngning beror på för mycket arbete. En påfrestning av jämförbar storlek kan även ligga i att individen tvingas fatta beslut eller ta ansvar i högre grad än man utifrån sin kompetens orkar med. Detta gäller väl framförallt inom olika yrkesgrenar inom vård och omsorg. Men också när det "bara" gäller att avslå klientens ansökan, eller att välja mellan olika möjligheter, även då kan många människor känna det som en tung börda. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA I mycket hög grad I ganska hög grad I ganska liten grad En del forskare hävdar att handlingar, attityder och teoretiska perspektiv inte är tillräckliga för att skapa förändringar i en organisation. Inom skola, sjukvård och socialvård fokuserar man ofta på rambetingelserna. Mer pengar och fler medarbetare betraktas som en förutsätt- ning för att man skall kunna förbättra organisationen. Vi är av samma uppfattning. Många verksamheter har reellt sett för dåliga villkor för att de uppgifter som de utifrån lagar och politiska beslut ålagts ska kunna lösas på ett bra sätt. Det är emellertid inte säkert att utvid- gade budgetramar alltid utgör en lösning på problemen. Som framgår av svaren i fråga 12 är otydlighet i regelverket, ständigt återkommande förändringar i regelsystemen, nya arbetsuppgifter som tillkommer etc, faktorer som upplevs som mycket pressande av en stor del av personalen. De är, enligt vår uppfattning, därmed också faktorer som på olika sätt får återverkningar på hur personalens möten med funktionshindrade personer kommer att gestaltas: Allt annat lika, borde mötet mellan den funktionshindrade personen och tjänste- mannen i varje fall ha bättre förutsättningar att bli lyckat, ju mindre den sistnämnde känner sig vara hårt pressad p.g.a. faktorer som dessa. 4 FUNKTIONSHINDER OCH KONTAKTER MED FUNKTIONSHINDRADE PERSONER (frågorna 13-25) Ett gott bemötande är betydelsefullt i många verksamheter där det professionella inslaget i så hög utsträckning handlar om ett tydligt förhållningssätt och kvalificerade bedömningar. Myndigheterna lyckas respektive misslyckas redan i det förhållningssätt som finns internt och genom de attityder handläggarna förmedlar. De står ofta inför svåra bedömningar med krav på snabba beslut. Därför är kompetensfrågorna och servicetänkande avgörande för hur man skall lyckas i sitt arbete. En bra utformad arbetsorganisation är ett instrument för kva- litets- och kompetensutveckling. Tillgänglighet i den fysiska miljön är en viktig service- faktor. I denna del tas upp frågor som rör kommunikationen mellan personalen och personer med funktionshinder/deras anhöriga. I de fyra sektorer som vi undersöker är kvaliteten på kommunikation och kontakter en kärnfråga. Det handlar om kvaliteten på det utförda ar- betet, om den egna arbetstillfredsställelsen och inte minst om bemötandet av klien- ten/patienten/eleven. En av våra utgångspunkter har varit att de anställdas inställning till sitt arbete och till de människor de skall biträda har en avgörande betydelse för hur mötet kommer att gestalta sig. Även i denna del handlar det om faktiska förhållanden och om upplevelsen av situationer. Syftet med denna del är att undersöka hur personalen upplever mötet med funktionshindrade personer, att utröna deras attityder till funktionshindrade per- soner samt att inhämta uppgifter om bemötandesituationen (får de klagomål och vad hand- lar i så fall klagomålen om). 4.2 Kontakter med personer med funktionshinder Den första frågan (fråga 13) i denna del gäller frekvensen och typen av kontakt mellan per- soner med funktionshinder och personalen. Resultaten sammanfattas i diagram 18. Full- ständiga svarsfördelningar redovisas i tabellbilagan. Av diagrammet framgår att en stor majoritet av personalen inom samtliga fyra undersökningsområden har direktkontakt med personer med funktionshinder eller en eller . Därmed kan slutsatsen dras att undersökningen har träffat rätt i urvalet av respondenter. Att ha kontakt i direkta möten är vanligast inom vården där detta gäller för två av tre och inom där det gäller för drygt hälften av personalen. Inom försäk- ringskassan är daglig kontakt i direkta möten mindre vanligt. Där gäller i stället för flerta- let, närmare två av tre, att man har direktkontakt någon eller . Vanligast med mer glesa direkta kontakter är det bland skolledarna. Av dem är det ungefär var tredje som inte har sådana kontakter mer än . Andel inom resp sektor med olika kontakttäthet Andel inom resp sektor med olika kontakttäthet Andel inom resp sektor med olika kontakttäthet Dagliga telefonkontakter med funktionshindrade personer är mycket vanliga inom försäk- ringskassan (). Lägger vi till dem som har telefonkontakter något mindre ofta, någon eller , har vi ringat in av personal. Motsva- rande andel inom vården är och inom . Inom skolan gäller för flertalet att telefonkontakter är mer sällan förekommande. Även brevkontakter är ofta förekommande för merparten av personal. Ungefär fyra av fem inom den sektorn har sådana kontakter eller minst . svarande andel inom vården är och inom . Inom skolan är det bara hos en mindre del, , som brevkontakter är aktuella mindre än en gång . Om man ser på mötet oberoende av typ av kontakt - direkt möte, per telefon eller brev - gäller, som framgår av tabell 29, att täta kontakter med personer med funktionshinder är vanligast inom , därnäst inom vården och . Inom försäk- ringskassan är det fyra av fem som har dagliga kontakter i någon form, inom vården är det tre av fem och inom två av tre. Inom skolan är det mindre vanligt förekom- mande med täta kontakter, dock gäller att mer än hälften av skolpersonalen har kontakter med funktionshindrade personer minst en gång . Att inte större andel av skolperso- nalen har täta kontakter skall ses mot bakgrund av att undersökningen i princip bara om- fattar rektorskategorin. Hade vi haft möjligheter att också vända oss till speciallärare och elevassistenter hade resultatet med största säkerhet sett ut på ett annat sätt. Sammanfatt- ningsvis kan vi ändå konstatera att respondenterna, med viss reservation således för skolle- darna, i hög grad har en frekvent kontakt med funktionshindrade personer. Vi undersöker alltså verkligen personalgrupper vars attityder, förhållningssätt och handlande är relevanta i en diskussion om hur personer med funktionshinder blir bemötta av olika samhällsorgan. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER HUR OFTA MAN KOMMER I KONTAKT MED FUNKTIONSHINDRADE PERSONER I DIREKT M¶TE ELLER PER TELEFON ELLER VIA BREV VARIABELN ¤R BASERAD P¥ FR¥GA Någon eller /vecka Någon eller /månad Någon eller /år Mer sällan eller aldrig 4.3Upplevelsen av personer med funktionshinder och deras anhö- riga För att belysa personalens bild av personer med funktionshinder och deras anhöriga ställde vi följande fråga. "I vilken utsträckning anser Du att personer med funktionshinder och de- ras anhöriga generellt sett blivit... bättre på att tala för sig; mer insatta; mer förstående; mer otåliga; mer krävande"(fråga 14). Med dessa frågor ville vi försöka se i vilken utsträckning personalens bild av personer med funktionshinder - dvs av dem som ibland klagar på det bemötande de får från perso- nalen präglas av en syn på dessa som allt mer kravställande, otåliga, skickliga på att "ta för sig" etc. Som tabell 30 visar anser den stora merparten av personalen, (eller strax därunder), i alla fyra sektorerna att personer med funktionshinder och deras anhöriga i mycket hög eller ganska hög utsträckning blivit bättre på att tala för sig . 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA I mycket hög utsträckning I ganska hög utsträckning I ganska liten utsträckning av personalen i samtliga fyra grupper anser också att personer med funktions- hinder i mycket hög eller ganska hög utsträckning blivit mer insatta. (Tabell 31) 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA I mycket hög utsträckning I ganska hög utsträckning I ganska liten utsträckning På frågorna om funktionshindrade personer och deras anhöriga blivit mer förstående och om de blivit mer otåliga (Tabellerna 32 och 33), är svarsmönstren fortfa- rande tämligen lika i alla fyra sektorer, men framgår att det här råder delade meningar bland personalen om hur verkligheten ser ut. Som tabell 32 visar är det av personalen inom de olika sektorerna som anser att personer med funktionshinder och deras anhöriga i mycket hög eller ganska hög utsträck- ning blivit mer förstående . Andelen som tvärtom upplever att de i ganska liten utsträckning eller inte alls har blivit mer förstående är alltså ungefär lika stor. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA I mycket hög utsträckning I ganska hög utsträckning I ganska liten utsträckning Ett liknande svarsmönster gäller för frågan om man upplever att funktionshindrade perso- ner och deras anhöriga blivit mer otåliga (Tabell 33). Andelen som ej sva- rat är något högre (speciellt inom vården och skolan). Det är av personalen inom , vården och skolan, och något mer, , inom som anser att personer med funktionshinder och deras anhöriga i mycket eller i ganska hög utsträckning blivit mer otåliga generellt sätt. Andelen som istället menar att funktionshind- rade personer och deras anhöriga inte alls eller bara i liten utsträckning blivit mer otåliga ligger ungefär på samma nivå. Även här finns alltså skilda uppfattningar inom alla sektorer som skillnaderna mellan sektorerna är obetydliga. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA I mycket hög utsträckning I ganska hög utsträckning I ganska liten utsträckning När det gäller uppfattningen att funktionshindrade och deras anhöriga skulle ha blivit mer krävande (Tabell 34) menar en majoritet av personalen inom samtliga sek- torer att så är fallet: Att de i mycket hög eller ganska hög utsträckning blivit mer krävande anser inom , inom skolan och inom och vården. Här råder alltså inte i samma utsträckning delade meningar bland personalen inom de olika sektorerna som vi kunde konstatera beträffande förståelse och otålighet. I stället framträder en mer kritisk bild av funktionshindrade personer och deras anhöriga. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA I mycket hög utsträckning I ganska hög utsträckning I ganska liten utsträckning Sammanfattningsvis kan vi konstatera att den bild merparten av personalen i denna under- sökning - oberoende av inom vilket område de verkar - ger av funktionshindrade personer och deras anhöriga, är att dessa blivit mer insatta och bättre på att tala för sig som de också blivit mer krävande. Meningarna är däremot delade om huru- vida de blivit mer förstående eller mer otåliga. I de öppna frågorna finns kommentarer som går ut på att funktionshindrade personer vill ha allt här och , och att de i princip inte vill förstå att detta inte kan ske. Hur kan vi sammantaget tolka dessa resultat? Enligt vår mening ger resultaten anledning till en rad frågor och reflektioner. Håller det t. ex på att växa fram ett gemensamt synsätt på personer med funktionshinder och deras anhöriga bland de anställda sinom de här sekto- rerna? Resultaten är ju så samstämmiga. Om det skulle vara så – vilken betydelse har det i så fall för bemötandet? Om den övervägande delen av personalen, kanske pressade av re- sursbrist och krav från olika håll, uppfattar personer med funktionshinder som krävande, oförstående och överlag besvärliga får det naturligtvis konsekvenser i mötet, där så mycket handlar om kommunikation, om att lyssna på varandra och om att informera och förklara. Men man kan också tolka resultaten så att personer med funktionshinder håller på att för- ändra sin roll i mötet med t.ex. myndighetspersoner i kraft av ökad kunskap, självtillit och medvetenhet om sina rättigheter? Båda förklaringarna kanske gäller . I vilket fall drar vi den slutsatsen att det tycks som om något håller på att förändras. Traditionellt har det funnits en bild av att personer med funktionshinder är medborgare som inte reser särskilt stora krav, som nöjer sig med de beslut som fattas och som sällan kommer med kritik och invändningar. Detta har tolkats av forskare som ett uttryck för att många personer med funktionshinder skulle ha skuldkänslor över att ligga samhället till last, lida av isolering, känna tacksamhet och ha en känsla av att vara beroende. Den bild av hur funktionshindrade personer är, som framträder hos de personalgrupper vi undersökt, går delvis stick i stäv mot en sådan traditionell bild. De förefaller inte se framför sig hjälp- lösa, undergivna och tacksamma personer, utan personer som är alltmer kompetenta, självmedvetna och kravställande. Vi tror att detta delvis kan bero på att kunskapen om vad det innebär att leva med ett funktionshinder ökat, på handikappreformen som lyft fram handikappfrågorna i ljuset och på handikapporganisationernas informations- och opinions- bildande arbete. Vi har gjort en analys av i vilken mån det finns samband mellan upplevelsen av personer med funktionshinder och deras anhöriga som otåliga och krävande och andra variabler. Analysen baseras på ett enkelt summerat index av dikotomiserade variabelfördelningar ("i mycket hög utsträckning" och "i ganska hög utsträckning" å ena sidan och "i ganska liten utsträckning" och "inte alls" a andra sidan) som löper från 0 till 2. Värdet 0 har de som varken upplever att personer med funktionshinder och deras anhöriga blivit mer otåliga el- ler mer krävande. Värdet 1 har de som upplever antingen att de bivit mer otåliga eller mer krävande, och värdet två de som upplever att de både blivit mer otåliga och mer krävande. När vi så undersöker sambandet mellan upplevelsen av personer med funktionshinder och deras anhöriga som otåliga och krävande å ena sidan och personalens upplevelse av stor press i arbetet på grund av "otrygga arbetsförhållanden" respektive "att vara tvungen att avslå klienters ansökan/inte kunna tillmötesgå önskemål från patienter/elever/föräldrar" (se fråga 12) å den andra sidan, finner vi följande: Inom och socialtjäns- ten samvarierar uppfattningen av funktionshindrade som otåliga och krävande med upplev- elsen av stor press i arbetet p.g.a. otrygga arbetsförhållanden. 51 Inom alla sektorer samvarierar uppfattningen av funktionshindrade som otåliga och krävande med upplevel- sen stor press p.g.a. att man är tvungen avslå klienters ansökan. Sambandsanalys har också gjorts beträffande de tre index gällande arbetsförhållande- situationen som konstruerades på basis av fråga 10, dvs. tillfredsställelse i arbetet, belast- ning, kompetens. När det gäller arbetstillfredsställelse och kompetens är sambanden mycket svaga med undantag för , där upplevelse av personer med funktions- hinder som otåliga och krävande tenderar att vara förenad med låg kompetens och låg arbetstillfredsställelse. 53 När det gäller belastning är sambandet betydligt starkare och signifikant i alla sektorer utom skolan. Sambandet innebär att uppfattning av personer med funktionshinder som mer krävande och mer otåliga är vanligare bland dem med hög belastning i arbetet och omvänt ovanligare bland dem med låg belastning. 4.4 Negativa attityder - finns dom? Syftet med fråga 15 var bl.a. att se hur personalen uppfattar attityderna till funktionshind- rade vara inom det egna arbetsområdet visavi andra områden. Tror man t.ex. att funktions- hindrade personer blir sämre bemötta inom andra sektorer än inom den egna? De resultat vi fått kan sannolikt tolkas på många sätt. Många har besvarat denna fråga med "vet ej", i synnerhet när det gällt att bedöma andra sektorer än den man är själv verksam inom. An- delen som svarat "vet ej" beträffande områdena utanför det egna varierar från upp till . Särskilt skolledarna har i hög utsträckning valt att svara "vet ej" be- träffande förhållandena inom andra områden än skolan. Inom och vården är det också förhållandevis många ( ) som svarat vet ej beträffande det egna området. I diagram 19 visas hur stor andel av personalen inom resp sektor som tror att negativa attityder mot personer med funktionshinder är vanliga inom de fyra olika områdena. De svarta staplarna visar således andelen inom resp sektor som tror att negativa attityder är vanligt förekommande inom . De mörkgråa staplarna representerar an- delen inom resp sektor som menar att negativa attityder är vanliga inom osv. (Fullständiga svarsfördelningar redovisas i tabellbilagan). För det första kan vi, som diagrammet visar, konstatera att det finns stora variationer mellan personalen i de olika sektorerna vad gäller uppfattningen om förekomsten av nega- tiva attityder mot personer med funktionshinder. Bland skolledarna, som ju också hade största andelen "vet ej"- svar är en sådan kritisk bild mycket ovanlig, medan den är relativt vanlig inom vårdsektorn och . Vi tror att svarsmönstret bland skolledarna nog skall ses i ljuset av den jämförelsevis låga frekvensen av möten med personer med funk- tionshinder (se fråga 13). Många forskningsresultat tyder nämligen på att ju längre man är 51Sambandet är signifikant på nivån .001 inom (tau C = - .19) resp på nivån .05 inom (tau C = -.11). 52Sambandet är signifikant på nivån .01 inom (tau C = - .16), vården (tau C = -.18), och skolan (tau C = -.19), resp på nivån .05 inom (tau C = -.12). 53Sambandet med arbetstillfredsställelse är signifikant på nivån .05 inom (Pearsons r = - .15). Sambandet med kompetens är signifikant på nivån .05 inom (r = - .13). 54Sambandet är signifikant på nivån .001 inom (Pearsons r = - .23) och vården (r = -.27 ), resp på nivån .05 inom (r = -.14). från de direkta kontakterna med personer med funktionshinder desto mer positiva är deras attityder. Uppfattningen att negativa attityder mot personer med funktionshinder är vanligt före- kommande, är vanlig inom vårdsektorn. Och det gäller då inte bara åsikter om förhållanden inom verksamhetsområden utanför det egna. Här finns också i stor utsträckning en kritisk självbild: var fjärde anställd inom vårdsektorn tror att personer med funktionshinder ofta möter negativa attityder när de kommer i kontakt med hälso- och sjukvården. Men en ännu större andel av vårdpersonalen tror att sådana negativa attityder är vanligt förekommande inom andra områden. av vårdpersonalen tror att så är fallet vad gäller försäkringskas- san, tror att så är fallet vad gäller skolan, och tror att så är fallet beträffande soci- altjänsten. Uppfattning om huruvida personer med funktionshinder ofta möter negativa attityder inom olika områden Åsikt beträffande hälso- och sjukvården Personalen inom har i stor utsträckning en negativ bild av de attityder gent- emot personer med funktionshinder som finns inom vården och . av socialtjänstpersonalen tror att funktionshindrade personer ofta möter en negativ attityd när de kommer i kontakt med hälso- och sjukvården, och av dem tror att en negativ attityd är vanligt förekommande inom . Inom har man i mindre utsträckning en negativ bild av vilka attityder som är förhärskande inom andra sektorer. Mest "pessimistisk" är man där beträffande för- hållandena inom skolan. av personalen inom tror att funk- tionshindrade personer ofta möter negativa attityder när de kommer i kontakt med skolan. Inom tror av försäkringskassepersonalen att det är vanligt med negativa attityder. På frågan om personalen tror att personer med funktionshinder möter negativa attityder inom är personal inte alls kritisk mot den egna orga- nisationen. Det är bara 9,av personalen inom som anser att personer med funktionshinder möter negativa attityder när de kommer i kontakt med försäkringskas- san medan hela 82,besvarar frågan med ett nej. Det är däremot betydligt flera från både och vårdsektorn, 21,respektive 37,, som anser att funktionshindrade personer möter negativa attityder när de kommer i kontakt med . Också resultaten i fråga 15 ger, anser vi, anledning till en rad frågor och reflektioner. Vad beror det på att t.ex. vårdpersonalen i så stor utsträckning tror att personer med funk- tionshinder möter negativa attityder inom andra sektorer än deras egen? Baserar de sin be- dömning på vad funktionshindrade personer själva upplevt i sina kontakter utanför vårdsektorn eller på andra erfarenheter? På motsvarande sätt kan man fundera över varför personal i så hög grad har en kritisk bild av attityderna inom hälso- och sjukvården. Kan det bero på huvudmannaskapsförändringar? S.k. "medicinskt färdigbe- handlade" patienter inom psykiatrin skrivs ut till öppna vård- och boendeformer i kommu- nen som därmed får ansvaret för ofta mycket svårt psykiskt sjuka människor som det kan vara svårt att hitta lösningar för. 4.5 Satsar vi tillräckligt på personer med funktionshinder? När människor på grund av skada eller sjukdom drabbas av nedsatta funktioner behövs stödinsatser av olika slag för att kompensera funktionshindret. Hur dessa utformas beror till stor del på vilka värderingar som råder i samhället. Vi vet att personer med funktionshinder är bland de mest utsatta grupperna, de fattigaste, de som samhället ofta och i olika sam- manhang försummar (jämför t.ex. hur många som har ett arbete eller genomgår en utbild- ning). Samhällets stöd – eller brist på stöd – kan vara avgörande för om en person med ett funktionshinder skall kunna leva ett någotsånär värdigt liv eller om hon eller han tvingas in i isolering och beroende. Fråga 16 ställdes mot den bakgrunden. Som tabell 35 visar instämmer mellan och av personalen i de olika sektorerna i påståendet att samhället inte satsar tillräckligt på personer med funktionshinder. Mellan och i de olika sektorerna anser att samhällets satsningar på personer med funktionshinder är tillräckliga . Den högsta andelen gäller för och den lägsta för personalen inom vården och skolan. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA Vi kan notera att det också är en hög procentandel som anser att de inte vet om stödet sam- hället ger till funktionshindrade personer är tillräckligt eller inte.