sou · GMB3104 · 1999-01-01 00:00:00 — Ingen stor ekonomisk strukturomvandling har erbju- dit ekonomisk jämvikt och social harmoni, utan den har vanligtvis präglats av stora möjligheter och snabb utveckling, men av växande sociala och politiska spänningar, menar författarna. 4.5Framtidstro och eget ansvarstagande utmärker de ungas livssyn Framtidstron hos den kommande generationen tycks inte ha gått förlo- rad. Den bild som framtonar i mångåriga enkätundersökningar av sistaårsgymnasisternas syn på sin egen tillvaro kan tolkas som ett stabilt uttryck för självbestämmande. 15 "Framtidens arbete och liv", 1997, Å. , , och P. , vetenskapsjournalist, . 126 Utvecklingen på arbetsmarknaden studien 16 framtonar en bild av självständiga, flexibla och målmedvetna ungdomar. Nio av tio unga är positiva till framtiden, och de som är rent gene- rellt positiva till framtiden är också positiva till sin egen framtid. anser att de kan påverka sin egen framtid, men anser att de kan påverka framtid. Det finns en tydlig distinktion mellan individuella möjligheter och samhälleliga problem. De flesta anser att närmiljön med familj och relationer går att påverka, men att också arbetssituationen är påverkningsbar. Även om en oro för arbetslöshet uttrycks, är de flesta övertygade om att de kommer att kla- ra sig bra även om många runt omkring dem kommer att drabbas hårt av arbetslöshet. Stor framtidsoptimism är ofta förenad med en stark tro på den egna förmågan, och också att ansvaret är deras om det inte blir som man tänkt sig. Inställningen till IT är över lag positiv och har ett starkt posi- tivt samband till hur ungdomarna ser . av de som intervjuats har tillgång till dator – har dator hemma me- dan de övriga har tillgång till dator på skolan eller i arbetet. I genom- snitt använder hälften av dem dator , var fjärde av dem an- vänder dator . Miljön framhålls av många som den viktigaste frågan inför fram- tiden. anser att miljöförstörelsen är det största hotet mot framtiden. Tilltron till de vuxna är hög, liksom viljan till integration med vuxenvärlden. När det gäller synen på arbete framträder särskilt tydligt de ungas vilja till kommunikation med de äldre och deras bered- skap att ta till sig vuxenvärldens ståndpunkter. Politikerna, medierna och företagen styr utvecklingen menar ungdo- marna. Politikerna är det ingen idé att försöka påverka, de ser sig själva som nog och ser inte längre än till nästa valdag. En större öppenhet och påverkbarhet tillmäts medier och företag. I denna liksom i många andra ungdomsundersökningar har de unga framhållit vikten av sociala kontakter i arbetet och av att arbetet ger 16 Bi Puranen, , studien bygger på en kombination av djupintervjuer och enkätdata som riktat sig till drygt 1 000 ungdo- mar . De är representativa i den mening att de fördelats med lika stor andel studerande, arbetande, arbetslösa och föräldralediga som i totalbe- folkningen i samma ålder. Utvecklingen på arbetsmarknaden 127 möjligheter till personlig utveckling. Fast anställning värderas högt, och många betonar betydelsen av att arbetet är miljö- och sam- hällsnyttigt. Ungdomar är i växande utsträckning positiva till eget företagande och antalet unga som erhållit starta-eget-bidrag ökar. 5.1Social- och arbetsmarknadspolitik i samspel Hög arbetslöshet och en omfattande förtidspensionering innebär att allt färre människor måste försörja allt fler. Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi framhåller "Det sociala och ekonomiska skifte som innebär att allt färre måste försörja allt fler via sociala transfereringar ändrar fundamentalt förutsättningarna för de offentliga finanserna, den ekonomiska tillväxten och medborgarnas livsvillkor" 1. Denna utveck- ling tär på de offentliga finanserna och tunnar ut medborgarnas kun- skapskapital. Trots att folkhälsan förbättrats och att arbetsplatserna blivit mindre fysiskt krävande har antalet förtidspensionärer ökat både i absoluta tal och som andel av befolkningen i förvärvsaktiv ålder. De direkta kostnaderna för arbetslöshet och förtidspensionering är omfat- tande. Kostnaderna för arbetslöshet och förtidspensionering är emel- lertid långt större än dessa förluster. Det värde som ligger i arbetslösas och förtidspensionerades kunskaper och färdigheter, förvärvade genom utbildning och yrkesarbete, urholkas snabbt när man inte längre arbetar. Landets kunskapskapital gröps ur, vilket både försvagar vår internationella konkurrenskraft och möjlighet att skapa nya jobb. Detta tillsammans med att de arbetslösas hälsa och livskvalitet riskerar att försämras. I finns en tydlig koppling mellan social- och arbetsmark- nadspolitiken, både när det gäller individens rättigheter och skyldig- heter. Varje vuxen medborgare är skyldig att efter bästa förmåga bidra till sin försörjning och betala skatt. Upprätthållande av den s.k. arbetslinjen är ett centralt element i välfärdssystemet och en viktig utgångspunkt när det gäller rehabilitering. 1 "Lönar sig arbete", . 130 Sjukskrivning och rehabilitering Ett socialförsäkringssystem där man är försäkrad i "befintligt skick" och som omfattar alla, kräver att alla är med och betalar. En förut- sättning för att klara systemet är därför att så många som möjligt kan ha en egen försörjning genom förvärvsarbete. I och med rehabiliterings- reformen 1992 förändrades delvis det ansvarsområde arbetsmarknads- Begreppet arbetslivsinriktad rehabilitering infördes, ett begrepp som omfattar de insatser som arbetsgivarna och försäkrings- kassan ansvarar för. Den utveckling vi ser innebär att individens yrkesverksamma tid på arbetsmarknaden minskar. Inträdet på arbetsmarknaden görs allt senare i livet till följd av allt längre utbildningstider. Utträdet tidigare- läggs till följd av omfattande förtidspensionering. Det är nödvändigt att värna om de långsiktiga samhällsekonomiska förutsättningarna för väl- färdssystemet. Lika viktigt är att se till att de resurser vi förfogar över används på bästa sätt. över en längre tidsperiod har antalet förtidspensionärer stadigt ökat. var av befolkningen, eller 150 000 personer i förvärvsaktiv ålder förtidspensionerade. Då bestod förtidspensionsgruppen av lika många kvinnor som män. har andelen vuxit till . 1996 var kvinnornas andel . Drygt 400 000 personer har förtidspension eller sjuk- bidrag. Den ekonomiska situationen har medfört att de sociala tr ygghets- systemen har urholkats . Inom sjukförsäkringen har kom- pensationsnivån sänkts, karensdag och sjuklöneperiod har införts och kraven på sjukskrivning har skärpts. En restriktivare tillämpning sker av bl.a. möjligheterna att förtidspensionera långtidssjuka. Strukturella skäl accepteras inte längre som skäl för förtidspensionering – strikt medicinska skäl krävs för detta. De offentliga utgifterna för arbetslöshetsstöd och förtidspension har minskat med i fasta priser . Av demo- grafiska skäl finns det dock risk att bl.a. de stora årskullarna från 40- talet kan komma att medföra avsevärda sam- hällskostnader till följd av förtidspensionering. 5.2Arbetslinjen och rehabilitering i fokus Rehabiliteringsarbetets betydelse har starkt betonats som ett medel för att få en bättre kontroll över ohälsoutvecklingen och de kostnader som uppstår i anslutning härtill. Genom rehabilitering och samverkan ska fler kunna komma tillbaka i arbetslivet. I årets regle- ringsbrev har , , Arbetsmarknads- Sjukskrivning och rehabilitering 131 styrelsen och Arbetarskyddsstyrelsen fått ett gemensamt verksamhets- mål. Myndigheterna ska aktivt samverka inom rehabiliteringsområdet, så att en effektivare användning av tillgängliga resurser kommer till stånd. Syftet är att varje individs arbetsförmåga ska bli tillvaratagen så att det blir möjligt för den enskilde att försörja sig genom eget arbete. I ligger det största ansvaret för arbetslivs- inriktad rehabilitering på arbetsgivarna med en koppling till arbets- miljölagen, som ändrades 1991. Även de allmänna försäkringskassorna har en framskjuten ställning i systemet. De har ansvar för samordning av resurserna och det yttersta ansvaret för att de försäkrade ska få den rehabilitering som är lämplig. I förarbetena till rehabiliteringsreform talar man om medi- cinsk, social och yrkesinriktad rehabilitering. Den medicinska avser att återställa eller förbättra grundläggande funktioner, något som lands- tingen i första hand svarar för. Den sociala omfattar åtgärder som ser- vice, råd, upplysning och bistånd i personliga angelägenheter och är främst en fråga för kommunernas socialtjänst. Den yrkesinriktade lig- ger inom arbetsmarknadsorganens ansvarsområde. Arbetslivsinriktad rehabilitering ska enligt lagen om allmän försäk- ring syfta till att återge den som har drabbats av sjukdom sin arbetsför- måga och förutsättningar att försörja sig själv genom förvärvsarbete. Arbetslivsinriktad rehabilitering följer som regel helt eller delvis efter den medicinska rehabiliteringen, alternativt pågår parallellt med denna. Den arbetslivsinriktade rehabiliteringen utgör en individuellt anpassad insats för återgång i arbete. Arbetsgivaren och sam- arbetar rörande den arbetslivinriktade rehabiliteringen. De bakomliggande orsakerna till att rehabiliteringsinsatser behöver sättas in är vanligtvis flera och en växande andel av sjukfallen är dif- fusa och svårbehandlade. Besvär från rörelseorganen är ett mycket van- ligt problem. Vid långtidssjukskrivningar, sjukpensionering och arbets- skador är denna typ av besvär den dominerande orsaken. ökade sjukskrivningar och arbetsskador. Ohälsotalet 2 uppgick till 46,6 dagar3. minskade ohälsotalet och uppgick . Den minskning som har skett av ohälsotalet tillskrivs ej i första hand förbättrade rehab iliterings- insatser utan regelförändringar. 2Ohälsotalet är ett sammanfattande begrepp för den ersatta ohälsofrånvaron. Det omfattar sjukpenning, sjukbidrag, förtidspension och arbetsskadesjukpenning. 3RFV 1992, 1993. 132 Sjukskrivning och rehabilitering utformning, ersättningsnivå och tillämpning påverkar starkt sjukfrån- varo m.m.4 De totala kostnaderna för sjukskrivning, rehabiliteringsersättning, förtidspension och arbetsskador uppgick under /93 till , 1994/95 till samt 1997 till cirka 57 miljarder kronor5. Enbart produktionsbortfallet för ryggbesvär uppskattas till en kostnad av 6. Genomförd forskning påvisar att insatser för att skapa ökade möjlig- heter till återgång i arbetet i mindre utsträckning än bör kon- centreras på den medicinska diagnosen utan i stället orienteras till motivationshöjande, hälso- och livskvalitetsförbättrande insatser, vilka har visat sig ha bättre prognosvärde för återgången i arbetet 7. Sjukdomsdiagnosen, dvs. den medicinska orsaken, är i liten utsträckning utslagsgivande för återgången i arbete – åtgärder riktade mot exempelvis ett medicinskt ryggproblem har inte sällan under- ordnad betydelse för återgång i arbete efter sjukdom. Mycket talar således för att arbetsförmågan och den självuppskattade livskvaliteten bör tas som utgångspunkt och fokuseras i rehabiliteringsarbetet, i långt större utsträckning än vad som är fallet . 5.3Svaga ekonomiska incitament för arbetslinjen Det finns många orsaker till varför arbetslösheten och förtidspensio- neringen ökar, och andra till varför den består. En viktig faktor är våra drivkrafter att arbeta, framhåller expertgruppen i offentlig ekonomi. Deras rapport (Ds 1997:73) innehåller en analys av vilket ekonomiskt skydd dagens socialförsäkringar ger vid arbetslöshet och långvarig sjukdom med hänsyn tagen till skatter, inkomstberoende bidrag och avgifter. Analysen visar att mer än var tredje förvärvsarbetande skulle förlora högst vid en förtidspensionering. Förtidspensionens ersätt- ningsgrad för en genomsnittlig industriarbetare är . 4RFV, 1997 i sin rapport och Nacke 1 som ingår som en del i "Work incapacity and Reintegration" – ett internationellt samarbetsprojekt mellan försäkringsadministrationerna i sju länder. 5RFV 1996, 1997. 6Riksförsäkringsverket 1996, 1996. , 1998, I. , 1998, B. m.fl. KI 1998. Sjukskrivning och rehabilitering 133 arbetstagargrupper på arbetsmarknaden som löper störst risk att förtids- pensioneras har minst att förlora ekonomiskt. Personer med hög risk att förtidspensioneras är ofta äldre, kvinnor, deltidsarbetande och de som har en relativt låg lön, och för dem är ersättningsgraden ofta . Drivkraften att arbeta är bara en pusselbit i den komplicerade pro- cess som bestämmer sysselsättningen, och dess relativa betydelse kan troligen aldrig säkert avgöras. Individen strävar efter att välfärden sam- mantaget under hela livet ska bli så stor som möjligt. Hur beteende- mönstret tar sig uttryck kan bero på inlärda beteenden, sociala normer och institutionella förhållanden. Människans drivkraft att arbeta är djupt nedärvd och invävd i vår kultur. Arbetet är för många givande i sig, trots inte sällan slitsamma arbets- förhållanden. Genom arbetet får man uppskattning och socialt värde. Arbetsdagen ger stadga och kontinuitet i livet, något som många arbets- lösa säger sig sakna. Önskan att arbeta drivs av många faktorer och de flesta är inte ekonomiska. Frihet från enformiga, slitsamma och kanske hälsovådliga arbeten värdesätts inte bara av de ekonomiskt oberoende. Fritid och fritidssysselsättning värderas allt högre av många människor, vilket inte minst avspeglas i den snabbt växande fritidsindustrin. En nedtrappning av arbetet är inte bara socialt accepterat utan även uppmuntrat genom socialförsäkringen. De äldres drivkrafter att arbeta kan genomsnittligt antas vara lägre än de yngres, vilka van- ligtvis har större försörjningsbörda. Emellertid torde nästan alla vara överens om att inkomsten av arbete ska vara högre än vad man kan få i ersättning – det ska löna sig att arbeta även på kort sikt, framhåller ESO-gruppen i sin rapport . På samhällsnivå är det klart lönsamt att bedriva rehabiliteringsinsat- ser. Varje rehabiliteringsfall kostar uppskattningsvis samhället i genom- snitt , visar forskning vid bl.a. uni- versitet och . På företags- och verksamhetsnivå är där- emot de ekonomiska incitamenten små. Endast om insatserna sätts in mycket, mycket tidigt är rehabilitering lönsam även på företags- och verksamhetsnivå, påvisar genomförda ekonomiska analyser. De ekono- miska incitamenten att arbeta är i hög utsträckning svaga på individ- nivå. I ESO:s analys konstateras att de antingen är svaga eller helt saknas för stora grupper av arbetstagare. Mycket talar således för att tydligare ekonomiska incitament behövs för att stärka arbetslinjen och uppmuntra till rehabiliteringsinsatser. Starkare ekonomiska incitament förefaller att behövas, för arbetsgivare såväl som arbetstagare, för att kunna fullfölja arbetslinjens intentioner. 134 Sjukskrivning och rehabilitering uppgick de totala löpande kostnaderna för hälso-och sjukvård i till ca – av bruttonationalpro- dukten. Kostnaderna för förtidspensionerna inklusive sjukbidrag upp- gick 1997 till ca . Kostnaderna för sjukpenning och rehabiliteringsersättning uppgick till ca , varav sjukpenningen utgör merparten omfattande nära 13,9 miljarder. Arbetsskadeförsäkringens kostnader uppgår till ca . Den totala rehabiliteringsersättningen utgjorde ca 1,9 mil- jarder kronor. I den ingår rehabiliteringspenning samt särskilda bidrag för vissa kostnader vid rehabilitering. beräknas kostnaderna för sjukpenning och rehabiliteringsersättning uppgå till cirka 17,9 mil- jarder kronor, varav kostnaderna för sjukpenning beräknas utgöra och rehabiliteringsersättning 2,2 miljarder kro- nor. Försäkringskassornas arbetslivsinriktade rehabiliteringskostnader har budgeterats till , men denna budgetram har inte utnyttjats fullt ut, vilket vi senare återkommer till. höjdes ersättningsnivån för sjukpenning, reha- biliteringspenning och närståendepenning från till 80 pro- cent av den sjukpenninggrundande inkomsten. Kostnaderna för sjuk- och rehabiliteringspenningen beräknas till följd härav öka med cirka 980 miljoner respektive . förkortades tiden för arbetsgivaransvaret för sjuklönekostnaderna . Den förkortade sjuklöneperioden be- räknas öka kostnaderna med . Demogra- fiska förändringar beräknas medföra att kostnaderna för sjuk- och reha- biliteringspenning ökar till 90 miljoner respektive . En nedgång kan noteras som rehabiliteringspenning utbetalades. 1996 utgick ersättning under 3,4 mil- joner dagar. Motsvarande siffra var 2,6 miljoner dagar. Av anslagna för yrkesinriktade rehabiliterings- tjänster utnyttjades endast 1997. Orsakerna till detta är sannolikt flera. En växande andel av sjukfallen är svårbehandlade (se avsnitt 5.6). Vidare vet vi att personalresurserna vid försäkrings- kassorna, som har till uppgift att handlägga dessa ärenden, är ansträng- da. De ändrade kriterierna för rätt till sjukpenning och förtidspension (prop. 1996/97:28) kom i tillämpning till- sammans med "steg-för-steg-modellen". Detta har, menar flera, i prak- tiken tolkats på sådant sätt att handlingsutrymmet för försäkringshand- läggarna minskat, vilket kan ha verkat återhållande på inköp av bland Sjukskrivning och rehabilitering 135 annat arbetslivsinriktade tjänster. Arbetsmarknadsläget och arbetslöshe- ten bidrar därutöver till att rehabiliteringsarbetet försvåras (se kapitel 4). finansieras sjukpenning, rehabilitering och närståendepenning helt med socialavgifter från arbetsgivare och egenföretagare. finansiering skedde via arbetsgivaravgiften tillsammans med en allmän sjukförsäkringsavgift från löntagarna. Sjuk- försäkringsavgiften utgjorde 1997 av den försäkrades in- komst av annat förvärvsarbete. Arbetsgivaravgiften till sjukförsäk- ringen var av den sammanlagda lönesumman 1997 och utgör av denna . har och över- enskommit att till sjukvårdshuvudmännen avsätta som särskilda medel för rehabiliterings- och behandlingsinsatser. Av- sikten är att med dessa medel öka kapaciteten inom området medicinsk rehabilitering för att snabbare återföra människor till arbetslivet eller ett aktivt liv i övrigt. Den medicinska och sociala rehabiliteringen före- går eller sker parallellt med den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Operationsköer o.dyl. medför inte sällan att den arbetslivsinriktade rehabiliteringen fördröjs. Satsningen på arbetslivsinriktad rehabilite- ring går ut på att den försäkrade ska återgå i ar- bete. De samlade rehabiliteringsansträngningarna – de medicinska, sociala och arbetslivsinriktade – ska sammantaget söka minska social- försäkringens kostnader i form av sjukpenning, sjukbidrag och förtids- pension. Vikten av ett utvecklat samarbete och ett gemensamt mål är av stor betydelse ur resultat – såväl som kostnads-nyttosynpunkt. har, som vi redan tidigare berört, ut- rymmet för att beakta andra förhållanden än de rent medicinska som underlag vid bedömning av sjukpenning och förtidspension ytterligare begränsats. Den del av regelverket som avser bedömningen av nedsatt arbetsförmåga ska mer uttalat än tidigare utgöra ett skydd för medi- cinsk grundad nedsättning av arbetsförmågan. Parallellt med detta sker en ökning av antalet personer med diffusa och sammansatta symptom och problem i arbetslivet (se avsnitt 5.6 och kapitel 4) . 5.5Ohälsa, sjukdomsdiagnoser och orsaker till förtidspensionering och med särskild kraft har den arbetslivsinriktade rehabiliteringen drivits med intensitet. Syftet har varit att minska sjukskrivningar och förtidspensioneringar. Så många som möjligt ska kunna försörja sig själva genom arbete. 136 Sjukskrivning och rehabilitering svåra att avläsa, skriver Statskontoret i sin översyn av effekterna av den yrkesinriktade rehabiliteringen (1997:27). Visserligen har antalet långa sjukfall blivit färre och sjukfallens genomsnittliga längd blivit kortare, men vad detta beror på är svårt avgöra, då vi erfarenhetsmässigt vet att de långa sjukfallen minskar i tider av arbetslöshet. Andelen förtidspen- sionärer har ökat . Cirka 40 000 personer är sjukskrivna till- baka. av dem, såväl kvinnor som män, har varit sjuk- skrivna . De flesta sjukfallen beror på sjukdomar i rörelse- organen. Andra vanliga orsaker bland de långa sjukfallen är tumörer, psykiska störningar och hjärt-kärlsjukdomar. Skälen till att förtidspensioneringarna avsevärt har ökat under de se- naste årtiondena är flera. Förändrade regler och praxis har en inte ovä- sentlig betydelse för antalet nybeviljanden. 1972–1984 förtidspensio- nerades 40 000–45 000 personer. Därefter har nybeviljandet varierat till följd av regelförändringar och dylikt. De nybeviljade för- tidspensioneringarna uppgick till cirka 40 000 personer. Forsk- ningen har pekat på såväl förhållanden hos den enskilde individen som förhållanden i det omgivande samhället, som orsaker till ökad för- tidspensionering. Professor , , har gjort en analys av vilka faktorer som på samhällsnivå bidragit till förtidspensionering. Perioden som studerats är åren 1980–1993. Han menar att synen på vilka förhållanden som kan betraktas som sjukdom gradvis har utvid- gats. Den medicinska vetenskapen har kommit att acceptera allt fler tillstånd som sjukdom, och har också steg för steg accepterat allt fler tillstånd med diffusa symptom. En uppmjukning har även skett beträf- fande prövningen av i vad mån sjukdomen nedsätter arbetsförmågan. Utvecklingen på arbetsmarknaden har betydelse. Även om arbetslöshe- ten i sig inte nödvändigtvis behöver ge särskilt starka utslag på förtids- pensioneringarna, så torde möjligheten att få och behålla ett arbete ha sådana effekter indirekt. Vid sidan av konjunktureffekterna anses de strukturella förändringarna i produktionsapparaten ha bidragit till en ökad press på förtidspensionssystemet. Hittillsvarande forskning på området har framförallt arbetat utifrån arbetslivsperspektiv och i mindre utsträckning utforskat andra förhål- landens samspel med hälsa och sjukdom. Till följd härav kan en över- skattning ha skett av arbetslivsförhållandenas inverkan på hälsa och sjukdomsutveckling8 framhåller S. med flera 1997. bedömer att när det gäller den fysiska arbetsmiljön, kan man knappast anta att det skett förändringar över tid 8 "Risk-frisk faktorer" S. m.fl., RFV redovisar 1997:6. Sjukskrivning och rehabilitering 137 som skulle medföra en tendens till ökad förtidspensionering. Däremot finner man det troligt att den psykosociala miljön har försämrats för vissa grupper. Detta till följd av ökat tempo, skärpta lönsamhetskrav och tilltagande kostnadspress som i sin tur inneburit ökad stress och risk för ohälsa och i förlängningen en ökad risk för förtidspensionering. steg antalet nybeviljade förtidspensioner. uppgick antalet till 63 000 personer trots att förtidspensioneringar av arbetsmarknadsskäl hade avskaffats. Främsta orsaken till det höga anta- let var att försäkringskassorna, i samband med att man ökade insatserna på rehabiliteringsområdet, förtidspensionerade ett stort antal personer med pågående långa sjukskrivningar som inte bedömdes vara möjliga att rehabilitera för återgång i arbetslivet. Därefter har nybeviljandet sjunkit. Detta till följd av att nyrekryte- ringen via långvarig sjukskrivning minskat, men också till följd av en mer restriktiv tillämpning. Tre diagnosgrupper dominerar bland nybeviljade förtidspensioner. De tre är sjukdomar i rörelseorganen, psykiska störningar respektive sjukdomar i cirkulationsorganen. En jämförelse påvisar att nybeviljandet låg på samma nivå, cirka 40 000 perso- ner . Jämförelsen visar också på en betydande överensstämmelse avseende fördelningen mellan olika diagnosgrupper. Båda dessa år är den största diagnosgruppen sjukdomar i rörelseorganen. Psykiska sjuk- domar har ökat något. Sjukdomar i cirkulationsorganen, hjärt- och kärl- sjukdomar, uppvisar en kraftig minskning , men ligger oförändrade . Sjukdomsdiagnoserna skiljer sig mellan kvinnor och män. Sjukdo- mar i rörelseorganen är betydligt mer frekvent bland kvinnorna. Män- nen har en större andel psykiska sjukdomar och sjukdomar i cirkula- tionsorganen. Skillnaderna kan till stor del förklaras av mäns och kvin- nors skilda yrkesområden. Risken att förtidspensioneras är störst bland arbetare.