sou · GMB3141d2 · 1999-01-01 00:00:00 — SOU 1998:141 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 71 3 Ekonomisk utveckling, arbetsrätt och förhandlingssystem i några länder I detta kapitel redovisas den ekonomiska utvecklingen i några länder och hur dessa har utformat löneförhandlingssystem, förlikningsverksamhet, arbetsrätt m.m. En sådan beskrivning är väsentlig som bakgrund till över- vägandena om förändringar i den svenska medlingsverksamheten och lönebildningen. Av redovisningen framgår hur några av de förslag till förbättring av lönebildningen, som har diskuterats i , har tillämpats i andra länder. Genomgången visar att förhandlingssystem och arbetsrätt är mycket olika i de studerade länderna. De har utvecklats på grundval av de histo- riska erfarenheterna i respektive land. Den ekonomiska utvecklingen har ofta spelat en avgörande roll vid förändring av systemen. Ett genomgående drag är att större förändringar har utlösts av en kris. Det är dock inte alltid så att kriser har medfört att förhandlingssystemen har förändrats. Urvalet består av åtta europeiska länder i vår nära omgivning samt (). En huvudprincip för urvalet har varit att välja länder med en god ekonomisk utveckling. De flesta länder i har de senaste två decennierna drabbats av hög arbetslöshet . I några länder har emellertid situationen förbättrats påtagligt , vilket framgår av att sysselsättningen har ökat och arbetslösheten har minskat. Till denna grupp hör , , , , och . utgör ett undantag från övriga genom att arbetslösheten har legat på en måttlig nivå. Samtliga dessa sju länder ingår bland de studerade. finns också med i urvalet, eftersom det är av särskilt stor betydelse för den ekonomiska utvecklingen i och inte minst för . är ett land med en lokal lönebildning och en väsentligt mindre reglerad arbetsmarknad än vad som är vanligt i de kontinentaleuropeiska länderna. Kapitlet inleds med en översikt av samtliga undersökta länders ekono- miska utveckling, arbetsrätt och förhandlingssystem. Detta presenteras i avsnitt 3.1. Därefter följer en mer utförlig redovisning för respektive land i de efterföljande avsnitten. Länderpresentationerna följer samma disposi- tion och inleds således med en redovisning av den ekonomiska utveck- 72 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM lingen följt av det arbetsrättsliga systemet och avslutningsvis förhand- lingssystemet. För varje land redovisas en faktaruta under respektive avsnitt. Underlag för kapitel 3 är inhämtat vid besök i länderna. Utredningen har bl.a. varit i kontakt med arbetsmarknadens parter, ekonomiska institut och medlingsinstitut i de undersökta länderna. Avsnitt 3.10 b ygger delvis på en rapport som arbetsmarknadsrådet i har skrivit till utredningen. Den svenska lönebildningen har inte fungerat väl . har haft högre löneökningar, högre inflation och lägre tillväxt än många jämförbara länder. har problemen på arbetsmark- naden blivit tydliga med hög arbetslöshet och lägre sysselsättningsgrad . Här ges en översikt av den svenska utvecklingen mot bakgrund av utvecklingen i ett antal länder, som har varit mer framgångsrika när det gäller att åstadkomma tillväxt och att bekämpa arbetslösheten. Ut- vecklingsmönstren i de olika länderna skiljer sig dock åt. Skillnaderna sammanhänger till stor del med hur starka effekterna har kommit att bli av de kriser och omvälvningar som har inträffat under den beskrivna peri- oden. Länderna har dessutom gjort olika val vad gäller inriktning och tidpunkter för omläggningar av den ekonomiska politiken. Den ekonomiska utvecklingen var instabil. En finansiell oro följde efter Bretton-Woodsystemets sammanbrott och den första oljeprischocken . Den finansiella oron och chockhöjningen av oljepriset medförde i många länder ett nytt fenomen, som kom att gå under benämningen stagflation. Det innebar att hög inflation och låg tillväxt existerade . Löneökningarna blev mycket höga . Nominella löneök- ningar på 10 – förekom i alla länder utom (diagram 3.1), vilket följdes av en dålig sysselsättningsutveckling och en ökad arbetslöshet i flertalet länder (diagram 3.2 och 3.3). %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 73 $IAGRAM ,¶NEKOSTNADS¶KNING PER ANST¤LLD OCH ¥R I Procent, glidande medelvärde Källa: Economic Outlook 98 &EL /BJEKT KAN INTE SKAPAS GENOM REDIGERING AV F¤LTKODER &EL /BJEKT KAN INTE SKAPAS GENOM REDIGERING AV F¤LTKODER &EL /BJEKT KAN INTE SKAPAS GENOM REDIGERING AV F¤LTKODER 74 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM $IAGRAM !NDELEN SYSSELSATTA BLAND PERSONER I ¥LDERN ¥R %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 75 Procent&EL /BJEKT KAN INTE SKAPAS GENOM REDIGERING AV F¤LTKODER 76 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 77 &EL /BJEKT KAN INTE SKAPAS GENOM REDIGERING AV F¤LTKODER 78 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM I , , och förblev dock utvecklingen på arbetsmarknaden relativt god även och . förde till att börja med en mer expansiv ekonomisk politik inkluderande en serie mindre devalveringar. Reallö- neutvecklingen och kom att bli mer dämpad än i övriga länder, som sysselsättningen inom den offentliga sektorn expanderade snabbt. Utvecklingen i den norska ekonomin har till stor del präglats av upptäckten och exploateringen av de stora olje- och naturgasreserverna till havs. Den snabba och stabila sysselsättningstill- växten kom att brytas först efter den påtagliga överhettningen av den norska ekonomin . gynnades av en fortsatt snabb produktivitetstillväxt under så gott som . I fördes en expansiv ekonomisk politik efter krisen . Arbetslösheten kom ändå att stiga påtagligt i början av 1980- talet. )NFLATIONSBEK¤MPNING UNDER TALET hade den ekonomiska politiken lagts om i och flertalet europeiska länder i en inflationsdämpande riktning. Penningpoli- tiken stramades åt som utbudssidan av ekonomin stimu-lerades med olika former av skattesänkningar och avregleringar. Det Euro-peiska Monetära Systemet (EMS) med växelkursmekanismen bilda-des 1979 i syfte att hålla de inbördes växelkurserna stabila. Den nya politiken kom att bli framgångsrik i bemärkelsen att inflationstakten föll tillbaka, trots att priserna på oljeprodukter steg efter den andra oljeprischocken . De europeiska länderna kan delas in i tre grupper med gemensamma drag när det gäller löneutvecklingen. och hade den högsta löneökningstakten och de fick båda en mycket kraftig ökning av arbetslösheten . De valde emellertid olika vägar för att hantera de ekonomiska problemen. valde omfattande avregleringar och en friare växelkurs, medan valde trepartsöverenskommelser och att knyta sig hårdare till de centraleurope- iska valutorna. I båda fallen har löneökningstakten reduce- rats ner till tysk nivå, sysselsättningen ökat och arbetslösheten fallit. Den andra gruppen länder består av , och Nederlän- derna. I dessa länder gick löneökningstakten ner relativt snabbt . Både och valde att knyta sina valutor relativt hårt till D-marken. knöt sin valuta direkt till D-marken medan deltog i valutakurssamarbetet %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 79 inom ramen för . har inom ramen för utvecklat ett särskilt nära samarbete med . Arbetslösheten steg snabbare i , men har där- efter fallit i betydande grad och är nu tillsammans med arbetslösheten i bland de lägsta i . klarade länge att ha en relativt låg arbetslöshet, men har i samband med återföreningen och konvergensprocessen mot EMU fått notera en stigande arbetslöshet. Den tredje gruppen länder är de nordiska. I dessa länder har anpass- ningen till en lägre löneökningstakt gått mer successivt till mitten av . Det finns emellertid betydande skill- nader även mellan de nordiska länderna. hade de högsta löneök- ningstalen och kom också upp till de högsta arbetslös- hetsnivåerna . valde före övriga nordiska länder ett närmare valutasamarbete med och fick tidigare en nedgång i löneökningstakten. Den snabba anpassningen till m.fl. länder innebar först en kraftig ökning av arbetslösheten, men under 1990- talet har arbetslösheten fallit påtagligt och ligger på en låg nivå vid inter- nationella jämförelser. har haft en mindre uppgång i arbetslösheten än de flesta andra europeiska länder, men har ändå fått ner löneöknings- takten nästan till tysk nivå. I både och har dock överhett- ningstendenser varit uppenbara . I likhet med i många andra länder genomfördes skattereformer och avregleringar i , och . bedrev dessa länder en ekonomisk politik där låg arbetslöshet gavs en högre prioritet och låg inflation en lägre prioritet. Pris- och löneökningstakten kom trots detta att avta, om än långsammare än i de övriga länderna. Arbetslösheten ökade endast i begränsad utsträckning och sysselsättningsläget fortsatte att förbättras. Avregleringarna av de finansiella marknaderna ledde i många fall till en kraftig kreditexpansion vid mitten eller slutet av . I framför allt , , och uppkom betydande inflationsimpulser med kostnadskriser som följd. Utvecklingen i övriga länder blev mer balanserad. Den nominella löneökningstakten fortsatte att vara låg i och . Även i , och , som hade stora problem med den snabba inflationstakten, begränsades den nominella löneutvecklingen som den ekonomiska tillväxten blev mycket god. %UROPEISK INTEGRATION UNDER TALET I samband med den tyska återföreningen och upplösning ökade påfrestningarna på flera av de europeiska ekono- 80 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM I ledde återföreningen inledningsvis till en kraftig ök- ning av efterfrågan. För att motverka överhettningen stramades den tyska penningpolitiken åt. På grund av det monetära samarbetet i kom realräntorna att stiga påtagligt i de flesta västeuropeiska länder. Den internationella konjunkturen försvagades , bl.a. till följd av åtstramningarna i . Bakslaget efter den snabba tillväxten blev i många fall omfattande. I förvärrades krisen av att i stort sett hela den tidigare så viktiga byteshandeln med föll bort. I , som i likhet med hade haft en god sysselsättningsutveckling och låg arbetslöshet , sjönk sysselsättningen mycket snabbt och arbetslös- heten steg till nivåer, som tidigare hade ansetts otänkbara. Efter kriserna på valutamarknaderna och 1993 och tillbakagången i den amerikanska ekonomin har tillväxten återigen tagit fart i flera av de länder som här studerats (diagram 3.4). , , , , , och har haft en stabil och utdragen tillväxt, som även har lett till en påtaglig förbättring av sysselsättningen och minskning av arbetslösheten. I Tysk- land har emellertid kostnaderna för återföreningen kommit att få en dämpande effekt på tillväxten och sysselsättningsutveck- lingen. Även i , vars ekonomi är starkt uppknuten till den tyska, har sysselsättningsutvecklingen stagnerat. Återhämtningen för svensk eko- nomi har varit relativt långsam. har dock syssel- sättningen ökat och arbetslösheten sjunkit, bland annat genom omfattande satsningar på utbildning. Trenden mot ökad konvergens för de olika ländernas löneökningstakt ned mot tysk nivå har kommit att bli än mer framträdande under 1990- talet. Detta i samband med att länderna har inriktat sin ekonomiska politik mot att gradvis förbereda sig för den europeiska monetära unionen EMU. I och med att växelkurserna mellan EMU-länderna låses definitivt och penningpolitiken överlämnas till () kan man förvänta sig att kravet på konvergens vad gäller den nominella lönekostnadsutvecklingen blir än starkare. 2EFORMER INOM SOCIALF¶RS¤KRINGS OCH SKATTESYSTEMEN SAMT ARBETSMARKNADSPOLITIKEN I så gott som samtliga utvalda länder har även betydande förändringar i socialförsäkrings- och skattesystemen samt i arbetsmarknadspolitiken genomförts under de tre . b yggdes socialförsäkringssystemen ut och skattetrycket ökade i flertalet europeiska länder. Även omfattande arbetsmarknadspolitiska reformer genomfördes. %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 81 $IAGRAM "RUTTONATIONALPRODUKT PER INV¥NARE I ¥LDERN ¥R Köpkraftskorrigerat, US Dollar, priser &EL /BJEKT KAN INTE SKAPAS GENOM REDIGERING AV F¤LTKODER &EL /BJEKT KAN INTE SKAPAS GENOM REDIGERING AV F¤LTKODER &EL /BJEKT KAN INTE SKAPAS GENOM REDIGERING AV F¤LTKODER 82 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM De allt större balansproblemen i de offentliga finanserna, vid slutet av 1970- och , bidrog till att en översyn av dessa system därefter inleddes i många länder. I , där den stora utbyggnaden av socialförsäkringssystemen skedde först , och i kom översynen av socialförsäkringssystemen och arbetsmarknadspolitiken igång först i samband med den djupa ekonomiska krisen i början av 1990- talet. I , där de offentliga finanserna har varit starka under hela den aktuella perioden, har endast mindre förändringar genomförts. Systemen för ersättningen vid arbetslöshet har ändrats i flera länder. sänktes ersättningsnivåerna i A-kassan i t.ex. och . I sänktes ersättningsnivåerna i två etapper . Kvalifikationsreglerna för ersättning skärptes , vilket redan tidigare hade gjorts i t.ex. . I många länder finns dessutom en klart uttalad gräns för ersättningsperi- odens längd. Det gäller t.ex. och , där den maxi- mala ersättningsperiodens längd varierar beroende på ålder och antalet år med förvärvsarbete. Så kallade bortre parenteser för den inkomstrelaterade ersättningen finns även i och . I infördes en gräns vilken 1996 sänktes till . Även omfattande förändringar av skattesystemen har genomförts . I många länder har marginalskatterna sänkts och skattebasen breddats på liknande sätt som skett i . I , , och även , har det totala skattetrycket sänkts. I fall har dock sänkningen skett från en mycket hög nivå. Den största sänkningen har inträffat i , där stora delar av socialförsäkringssystemet har lyfts ut från det offentliga systemet till parterna på arbetsmarknaden. I , , och har även olika system för s.k. IN WORK BENEFITS införts. Syftet med dessa system har varit att göra förvärvsarbete mera lönsamt än tidigare för i första hand barnfamiljer med låga inkomster. /RGANISATIONERNAS ST¤LLNING P¥ ARBETSMARKNADEN De arbetsrättsliga systemen i olika länder är lättare att förstå med känne- dom om vissa grundläggande förhållanden när det gäller organisationernas ställning. Det gäller exempelvis hur representativa de är bland arbetsgivare respektive arbetstagare. En annan viktig faktor är de uppgifter organisatio- nerna har i sina respektive länder och det sätt på vilket dessa påverkar deras ställning och legitimitet i lönebildningen. I är av arbetstagarna organiserade i fackföre- %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 83 Organisationsgraden på arbetstagarsidan är lika hög i och som den i , medan organisationsgraden i , Öster- rike och ligger lägre. I , och är inte mer än en tredjedel av arbetstagarna organiserade och i . En förklaring till att organisationsgraden i ligger lägre än i övriga kan vara att de norska fackföreningarna inte administ- rerar arbetslöshetsförsäkringen. Både i och i anses det statligt finansierade stöd, som utgår till de arbetslösa via de fackliga organisationerna, vara en av orsakerna till att organisationsgraden ökade vid då arbetslösheten steg, medan fackföreningarna i exempelvis , och i stället har förlorat medlem- mar i tider av växande arbetslöshet. Den fackliga anslutningen för ir- ländska arbetstagare har i stort sett legat på samma nivå under både . På arbetsgivarsidan är organisationsgraden högst i där med- lemskap i en arbetsgivarorganisation är obligatoriskt. I , Neder- länderna och i de nordiska länderna är organisationsgraden hög, medan den ligger lägre i och lägst i . I saknas direkta motsvarigheter till europeiska arbetsgivarorganisationer. Vid en jämförelse av täckningsgraden för kollektivavtal i de undersökta länderna finner man att den varierar högst väsentligt. I är täck- ningsgraden av kollektivavtal . I och har nästan alla arbetstagare sina anställningsvillkor reglerade i kollektivavtal, som är rättsligt bindande. Detsamma gäller en stor del av arbetstagarna i , , och . Täckningsgraden i dessa fyra länder ligger närmast i nivå med . Av de irländska arbets- tagarna torde mindre än hälften ha sina anställningsvillkor reglerade genom kollektivavtal. Vad gäller är av ar- betstagarna berörda av kollektivavtal, men då är det att märka att dessa inte är bindande utan tjänar som rekommendationer för de enskilda anställningsavtalen. I är kollektivavtalen bindande men täcker av arbetstagarna. har aldrig haft något system för s.k. allmängiltigförklaring av kollektivavtal. Sådana regler förekommer i några av de undersökta län- derna och gör att kollektivavtalens bestämmelser kan få bindande verkan för alla arbetsgivare och arbetstagare inom de yrkesmässiga eller geogra- fiska områden, som avtalen har slutits för. Syftet kan vara att säkerställa vissa minimivillkor och därmed ersätta behovet av särskild lagstiftning eller att åstadkomma konkurrensneutralitet mellan företagen. Bland de undersökta länderna finns emellertid inte något, där systemet med allmängiltigförklaring har betydande utbredning. I den mån kollek- tivavtalens täckningsgrad är hög, beror det på att organisationsgraden är hög, antingen på arbetsgivar- eller på arbetstagarsidan. 84 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM det normalt inte vara ett samhälleligt intresse att kollektivavtal allmängil- tigförklaras och utsträcks giltigheten efter särskild prövning endast för en obetydlig del av kollektivavtalen. I har mellan av arbetstagarna sina anställningsvillkor reglerade i kollek- tivavtal på grund av allmängiltigförklaring. I är vissa kollektivav- tal allmängiltiga enligt lag. införde 1993 en lag som möjliggör allmängiltigförklaring av kollektivavtal i syfte att motverka s.k. SOCIAL DUMPING. I förekommer allmängiltigförklaring i begränsad utsträck- En företeelse som är speciell för är att det finns partssamman- satta kommittéer och råd (*OINT )NDUSTRIAL #OMMITTEES och *OINT )NDUSTRIAL #OUNCILS som bestämmer minimilöner och anställningsvillkor inom främst vissa hantverksyrken och hemmamarknadsinriktade branscher. Dessa löner och villkor är även bindande för oorganiserade arbetsgivare och arbetstagare. , och saknar system för allmängiltigförklaring. Inte i något av de undersökta länderna fungerar systemet med kollek- tivavtal, som i , så att arbetstagarnas lagstadgade rätt till inflytande på arbetsplatsen är beroende av att det föreligger kollektivavtal. När fackliga organisationer i vill sluta kollektivavtal, handlar det således inte bara om att uppnå vissa anställningsvillkor för medlemmarna utan kollektivavtal är också en förutsättning för att de svenska lagreglerna om partssamverkan skall bli tillämpliga i förhållande till arbetsgivarna. I flertalet länder som utredningen har undersökt finns det dock motsvarig- heter till de bestämmelser i , som handlar om partssamverkan på arbetsplatserna, och till de svenska bestämmelserna om styrelserepresen- tation. Det finns också någon form av regler, motsvarande de som finns i den svenska förtroendemannalagen, till skydd för personer, som har till uppgift att representera arbetstagarna vid kontakter med arbetsgivaren. Bestämmelserna är dock annorlunda utformade. Mest detaljreglerad i lag är den samverkan, som utan någon formell koppling till fackliga organisationer förekommer genom företagsråden i , och . I och är praktiskt taget varje arbetsplats berörd av ett informations- och samråds- system som gäller företagets löpande verksamhet och eventuella föränd- ringar i denna. I gäller detsamma för alla arbetsplatser med mer än 35 anställda. och har lagar som påminner om MBL, men de medför inte lika långtgående rättigheter. kommer samverkan, men den regleras inte i lag utan i avtal mellan ,/ och $ANSK !RBEJDSGIVERFORENING. flytande genom samrådskommittéer med representanter för både arbetsta- garna och företagsledningen, men det är inte obligatoriskt annat än för statligt ägda företag. I och förekommer arbetstagarinflytande endast på frivillig basis inom vissa företag. %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 85 Någon lag motsvarande den svenska förtroendemannalagen finns inte i något av de övriga nordiska länderna. I finns emellertid bestäm- melser i annan lagstiftning om att arbetsgivaren är skyldig att tillhanda- hålla lokaler för behandling av frågor om arbetsförhållanden och att fack- liga förtroendemän skall ha viss rätt till ekonomisk kompensation och ett förstärkt anställningsskydd. I kollektivavtal finns längre gående regler om rätt till ledighet och skydd mot förändring av arbetsuppgifterna. Även i och finns det sådana regler i kollektivavtal. I Storbritan- nien regleras fackliga förtroendemäns ställning lagstiftningsvägen, så att de har en viss rätt till betald ledighet t.ex. för förhandlingstid och för deltagande i facklig utbildning. I och saknas lagstadgat skydd för fackliga förtroendemän. Ledamöterna i företagsråden i , och sköter sina sysslor på betald arbetstid och har väsentligt bättre anställningsskydd än andra arbetstagare. , och har någon form av lagregler om att arbets- tagare skall ha rätt till styrelserepresentation. Sådana lagar gäller också i och . I finns ett särskilt system varige- nom bland annat företagsråden kan nominera oberoende, socialt ansedda personer till ledamöter i styrelsen för stora bolag. I och saknas lagreglering om styrelserepresentation och i förekom- mer det endast för de statligt ägda företagen. Genom den europeiska integrationen och införandet av den sociala dialogen i EU har parterna på Europanivå givits en stärkt legitimitet. Detta har i sin tur inneburit en starkare ställning för de nationella fackliga orga- nisationerna. betydelse som regleringsinstrument har framhävts. Flera EG-direktiv har tillkommit efter initiativ från de fackliga organisationerna. I är förhandlingsrätten utformad så att motparten har en skade- ståndssanktionerad skyldighet att förhandla. Det innebär att de fackliga organisationerna i inte behöver tillgripa stridsåtgärder vid för- handlingsvägran. Någon motsvarighet till den bestämmelsen förekommer inte i något av de undersökta länderna. Även i kan arbetsgivare under vissa förutsättningar vara förhandlingsskyldiga enligt lag. De kan då åläggas av en statlig myndighet att fullgöra sin förhandlingsskyldighet, men något skadestånd eller annan liknande sanktion kan inte komma i fråga. Liksom i är kollektivavtalen i de undersökta länderna rättsligt bindande och leder till fredsplikt. Ett undantag är , där kollektivavtalen blir bindande för arbetsgivare och arbetstagare först efter 86 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM en uttrycklig hänvisning i det individuella anställningsavtalet och där fredsplikt normalt inte gäller under avtalets giltighetsperiod. Till skillnad från vad som gäller i övriga länder skiljer man i inte på intressetvister och rättstvister, vilket gör att stridsåtgärder kan förekomma när parter tvistar om tolkningen av ett avtal. Detsamma gäller i och . Ett sådant system ställer särskilda krav på konfliktlösning. I , och finns det, till skillnad från i , fast anställda förlikningsmän, som skall följa förhållandena i avtalsrörelsen och som har rätt att ingripa när det föreligger risk för konflikt på arbets- marknaden. Ingen av dem har dock för vana att gripa in självmant. I stället har systemen utvecklats så att förlikningsmannen väntar tills någon av par- terna, eller båda, tar kontakt och ber om hjälp med förhandlingarna. Svenska förlikningsmän har inga formella befogenheter att utnyttja i sin medlingsverksamhet, bortsett från möjligheten att begära vitesföreläg- gande hos Arbetsdomstolen vid förhandlingsvägran. Av de tre förlik- ningsmännen i övriga har den finske Riksförlikningsmannen de svagaste formella befogenheterna. Den danska förlikningsmannen har en speciell roll genom den möjlighet till sammanläggning som finns i . Avtalsförhandlingarna är starkt koordinerade och äger vanligen rum .