sou · GMB346d1 · 1999-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild ut- redare för att utreda ett antal frågor om kriminalpolisiära arbetsmetoder inom ramen för straffprocessuella tvångsmedel. Till särskild utredare förordnades lagmannen . Som experter har medverkat (om inte annat sägs fr.o.m. ) kriminalinspektören , fd departementsrådet , dåvarande chefsjuristen numera chefsrådmannen (t.o.m. ), byråchefen, utnämnda hovrätts- rådet, tillika vice ordförande på avdelning, , advokaten , chefsåklagaren , dåvarande verksjuristen numera ämnessakkunniga , lagmannen (fr.o.m. ), rådmannen , polis- överintendenten , hovrättsassessorn , chefs- juristen (fr.o.m. ), dåvarande hovrättsassessorn numera administrative direktören (fr.o.m. ) och byråchefen . Sekreterare åt utredningen har varit hovrättsassessorn (fr.o.m. ), hovrättsassessorn (fr.o.m. ) och dåvarande hovrättsassessorn numera administrative direktören (fr.o.m. den 16 septem- ber 1996 t.o.m. ). Utredningen har antagit namnet (Ju 1996:07). Utredningen får härmed överlämna betänkandet Om buggning och andra hemliga tvångsmedel (SOU 1998:46). Till betänkandet fogas särskilda yttranden. Uppdraget är härmed slutfört. Förslag till lag om ändring i . . . . . . . . . 2Förslag till lag (1999:000) med särskilda bestämmelser om användning av tvångsmedel vid förundersökning i vissa brottmål . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 34 3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 36 4Förslag till lag om ändring i lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. . . . . . . . 41 5Förslag till lag om ändring i lagen (1990:484) om övervakningskameror m.m. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 43 6Förslag till lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 44 7 Förslag till lag om ändring i telelagen (1993:597) . 2 Gällande rätt . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 51 2.1 Regeringsformen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 51 2.2 Europakonventionen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 52 2.3 Allmänna principer för all tvångsmedelsanvändning . . . . . 54 2.4 Brottsbalkens skydd av uppgifter . . . . . . . . . . . 55 2.5 Hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning . . . . . . 58 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 58 2.5.2 Rättegångsbalken . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 59 2.6Andra möjligheter att hämta in information om telemeddelanden . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 69 2.6.1 Sekretesslagen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 69 2.6.2 Telelagen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 70 2.6.3 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 71 2.7 Hemlig kameraövervakning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 72 2.7.1 Inledning . 2.7.2 Lagen (1995:1506) om hemlig kamera- 2.7.3Lagen (1990:484) om övervakningskameror 2.7.4Behovet av ändringar i lagstiftningen om hemlig 2.8Lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål . 2.9Lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 84 2.10 Lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll . . . . . . . 84 2.11 Dolda kroppsmikrofoner m.m. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 86 2.12 Pejling . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 86 2.13 Överskottsinformation . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 87 Den misstänktes partsbefogenheter . 3.2.1 Viktigare rättsregler, m.m. . . . . . . . . . . . . . . . . . 90 3.2.2 Förarbetsuttalanden m.m. i fråga om 3.2.3 Rätten att överklaga . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 3.2.5 Utredningens slutsatser om innehållet i gällande 3.2.6 Underrättelse om tvångsmedelsanvändning i vissa utländska rättssystem . 3.3.2 Dansk rätt . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 3.3.3 Det norska utredningsförslaget om offentligt 3.3.4 Offentligt ombud i svensk rätt . 3.3.5 Några myndighetssynpunkter på en ordning med 3.3.6 Några advokatsynpunkter på rättsskyddsgarantier vid viss tvångsmedelsanvändning . 4.2Dolda kroppsmikrofoner m.m. . . . . . . . . . . . . . . . . . . 150 5 Utländska förhållanden . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 169 5.1 Danmark . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 169 5.1.1 Inledning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 169 5.1.2 Gällande rätt . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 169 5.1.3 Justitsministeriet m.m. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 175 5.2.1 Inledning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 180 5.2.2 Gällande rätt . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 180 5.2.3 Justitieministeriet . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 189 5.2.4 Inrikesministeriet . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 192 5.2.5 Centralkriminalpolisen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 192 5.2.6 Utvidgade möjligheter att utföra teleöver- . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 194 5.3 Norge . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 197 5.3.1 Inledning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 197 5.3.2 Gällande rätt . bekjempelse av kriminalitet (NOU 1997:15) . 5.3.4 Justis- og Politidepartementet . . . . . . . . . . . . . . . 208 5.3.5 Riksadvokaten . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 209 5.3.6 Økokrim . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 211 5.3.7 Oslo Politikammer . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 211 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 213 5.4.1 Lagstiftning m.m. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 213 5.4.2 The Home Office . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 221 5.4.3 The British Security Service (MI5) . 5.4.4The Interception of Communications Act Commissioner the Rt. 5.5.1 Inledning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 228 5.5.2Grundlagsskydd mot övervakning av bostäder . . . . 228 5.5.3Hemlig teleavlyssning och hemlig teleöver- . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 229 5.5.4 Andra åtgärder som får vidtas utan den berördes . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 231 5.5.5 Grundsatser om utvidgad rätt till buggning . . . . . . 232 5.5.6 Bundesministerium der Justiz . . . . . . . . . . . . . . . 235 5.5.7 Bundeskriminalamt . 5.6.2 Gällande rätt . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 5.6.3 Bundesministerium für Justiz . . . . . . . . . 5.6.4 Bundesministerium für Inneres . 5.7 Pågående arbete om hemlig teleavlyssning m.m. inom EU 257 6 Teknisk apparatur för buggning och andra hjälpmedel för sådan avlyssning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 259 6.1 Inledning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 259 6.2 Tidigare utredningar . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 259 6.2.1 Integritetsskyddskommittén . . . . . . . . . . . . . . . 259 6.2.2 Tvångsmedelskommittén . . . . . . . . . . . . . . . . . 266 6.2.3 SÄPO-kommittén . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 269 6.3.1 Allt mindre och strömsnålare utrustningar . . . . . 269 6.3.2 Sändare kan upptäckas och även störas ut . . . . . . 269 6.3.3Kräver en användning av en bug stora resurser? . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 271 6.4 Utvecklingstendenser . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 271 6.4.1 Allt mindre utrustningar och integrering . . . . . . 272 6.4.2 Mikrovågssändare . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 272 6.4.3 Nya elnät . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 273 6.4.4IT-utvecklingen går snabbt men i vilken 7 Synpunkter från brottsutredande myndigheter m.fl. . . . . . 275 7.1 Inledning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 275 7.2 Allmänna synpunkter . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 275 7.2.1 Riksåklagaren . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 275 7.2.2 Rikspolisstyrelsen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 278 7.2.3 Säkerhetspolisen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 281 7.2.4 Riksenheten mot ekonomisk brottslighet . . . . . . . 287 7.2.5 Åklagarmyndigheten i Stockholm . . . . . . . . . . . 291 7.2.6 Åklagarmyndigheten i Göteborg . . . . . . . . . . . . 295 7.2.7 Åklagarmyndigheten i Malmö . . . . . . . . . . . . 299 7.2.8 Polismyndigheten i Stockholms län . . . . . . . . . . 303 7.2.9 Polismyndigheten i Göteborgs och län . . . 307 7.2.10 i . . . . . . . . . . . . . . . . 310 7.2.11 Generaltullstyrelsen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 314 7.2.12 Post- och telestyrelsen . . . . . . . . . . . . . . . . . . 317 7.2.13 Sveriges advokatsamfund . . . . . . . . . . . . . . . . 317 7.3Särskilt om telemeddelanden som avser förfluten 7.3.2Annan uppgift än innehållet i ett telemed- 7.3.3 Innehållet i ett telemeddelande . . . . . . . . . . . . . 8 Bör de brottsbekämpande myndigheterna få använda hemlig teknisk avlyssning, s.k. buggning? . . . . . . . . . . . 325 8.1 Inledning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 325 8.2 Vad bör avses med buggning? . . . . . . . . . . . . . . . . . . 327 8.3 Buggning enbart för att förhindra brott? . . . . . . . . . . . . 330 8.4 Buggning för att utreda brott? . 8.4.1Behovet av buggning som ett brottsutredande tvångsmedel och åtgärdens effektivitet . . . . . . . . 335 8.4.2 Motstående intressen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 338 8.4.3 Utredningens slutsats . 9 Bör ytterligare användning av tekniska hjälpmedel under förundersökning lagregleras? . 9.2Dolda kroppsmikrofoner m.m. . . . . . . . . . . . . . . . . . 351 10De brottsutredande myndigheternas möjligheter att få tillgång till information om telemeddelanden - vissa . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 359 10.1 Inledning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 359 10.2 Hemlig teleavlyssning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 360 10.3 Hemlig teleövervakning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 364 10.4 En samlad reglering i rättegångsbalken . 10.4.1 Inledning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 366 10.4.2 Sekretesslags- och telelagsreglerna . . . . . . . . . . 367 10.4.3Bör uppgifter om telemeddelanden i vissa fall kunna hämtas in med stöd av andra regler i 11 Tillämpningsområdet . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 375 11.1 Inledning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 375 11.3 Vid vilka brott bör de tekniska tvångsmedlen få . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 379 11.3.1 Metodfrågor . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 379 11.3.2 Hemlig teleavlyssning och hemlig kamera- . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 382 11.3.3 Hemlig teknisk avlyssning . . . . . . . . . . . . . . . 383 11.3.4 Hemlig teleövervakning och annan teknisk avlyssning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 385 11.4 Brottsmisstanke . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 388 11.4.1 Brottsmisstankens styrka . 11.4.2 Bör kravet på brottsmisstanke inte gälla i vissa situationer? . 11.5 Andra begränsningar . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 397 11.5.1 Utredningsläget . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 397 11.5.2 Begränsning till viss plats respektive viss 12 Rättsskyddsgarantier . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 411 12.1 Beslutsordningen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 411 12.1.1 Domstolsprövning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 411 12.1.2 Tillståndstiden . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 412 12.1.3 Bör åklagaren få fatta interimistiska beslut? . . . . 414 12.2 Offentligt ombud . 12.3 Underrättelse om tvångsmedelsanvändning . . . . . . . . . . 427 13 Lagteknisk lösning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 445 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 447 14.1 Inledning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 447 14.2 Behovet av en särreglering och den lagtekniska lösningen . 448 14.3 Tillämpningsområdet . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 450 14.4 Övriga bestämmelser . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 451 15 Parlamentarisk kontroll . 16 Ekonomiska konsekvenser . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 467 17.1 Förslaget till lag om ändring i rättegångsbalken . 17.2Förslaget till lag (1999:000) med särskilda bestämmelser om användning av tvångsmedel vid förundersökning i . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 506 17.3 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) . 17.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:97) om för- farandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. . . . . . . 510 17.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:484) om övervakningskameror m.m. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 511 17.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:572) om 17.7 Förslaget till lag om ändring i telelagen (1993:597) . . . . . Särskilt yttrande av , , Särskilt yttrande av och . Särskilt yttrande av , och Särskilt yttrande av . Utredningen har haft i uppdrag att utreda ett antal frågor om kriminal- polisiära arbetsmetoder inom ramen för straffprocessuella tvångsmedel. Enligt direktiven skall utredningen analysera om det finns behov av s.k. hemlig teknisk avlyssning - buggning - som arbetsmetod inom polis- väsendet, undersöka om metoden är effektiv och, om så är fallet, överväga om intresset av att upprätthålla ett starkt skydd för den personliga integriteten ger utrymme för att tillåta hemlig teknisk avlyss- ning. Om arbetet ger anledning till det skall utredningen lämna förslag till sådan lagstiftning. Utredningen skall vidare enligt direktiven undersöka möjligheterna att utvidga tillämpningsområdet för hemlig kameraövervakning, hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt lämna förslag till lagändringar för att uppnå detta. Utredningen skall dessutom göra en ut- värdering av lagen om hemlig kameraövervakning och, om ut- värderingen ger anledning till det, föreslå en permanent reglering i rätte- gångsbalken. Slutligen skall utredningen enligt direktiven göra en översyn av tvångsmedelslag och föreslå de ändringar som utredningen anser motiverade. Utredningen skall även lämna förslag till hur lagen kan permanentas och arbetas in i . Hemlig teknisk avlyssning - s.k. buggning Med buggning avses avlyssning av tal, närmare bestämt när tal i enrum, samtal eller förhandlingar vid sammanträde eller annan sammankomst som allmänheten inte har tillträde till i hemlighet avlyssnas eller tas upp genom ett tekniskt hjälpmedel för återgivning av ljud (se avsnitt 8.2). Det är enligt utredningens uppfattning angeläget ur kriminalpolitisk synpunkt att polisen får rätt att använda moderna tekniska hjälpmedel för att effektivt kunna bekämpa den grova narkotikabrottsligheten och annan allvarlig brottslighet. råder det inte något tvivel om att bugg- ning till sin natur är en mycket integritetskränkande åtgärd. Utred- ningens bedömning är likväl att det som redovisas i betänkandet om behovet av buggning och dess effektivitet som en brottsutredande åtgärd, innebär så starka skäl och sådana vinster för det allmänna att integritetsintresset inte bör hindra att metoden införs. Utredningen föreslår därför att buggning införs som ett nytt straffprocessuellt tvångsmedel som får användas vid en förundersökning. Det betonas att regleringen måste kringgärdas av mycket starka rättssäkerhetsgarantier så att risken för missbruk minimeras (se avsnitten 8.3 och 8.4). Enligt utredningens förslag skall buggning få användas vid för- undersökning angående brott som har ett minimistraff fängelse, grovt narkotikabrott och grov varusmuggling avseende narkotika samt vid förbrott till nu nämnda brott. Med ett krav straffminimum kommer buggning att kunna användas vid bara de allra mest allvarliga brotten, bl.a. mord, dråp, människorov, ej mindre grovt brott, grovt rån, grov mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, grovt brott och grovt spioneri (se avsnitt 11.3.3). Därutöver föreslås att buggning skall få användas vid förundersökning av vissa av de brott som har tagits in i 1 § lagen (1999:000) med särskilda bestämmelser om användning av tvångsmedel vid förundersökning i vissa brottmål och som rör rikets säkerhet eller som är av allmänfarlig natur (se nedan och avsnitt 14). Enligt förslaget skall buggning få användas endast om någon är skäligen misstänkt för brottet, om åtgärden är av synnerlig vikt för utredningen samt om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse (se avsnitten 11.2, 11.4.1 och 11.5.1). Åtgärden får vidare endast avse en plats där den misstänkte kan antas komma att uppehålla sig. Någon annan begränsning av de platser som får buggas än den som följer härav och av de allmänna principer som gäller för all tvångsmedelsanvändning föreslås inte (se avsnitt 11.5.2). Det har nämligen under utredningsarbetet klart framkommit att det från effektivitetssynpunkt skulle innebära allvarliga nackdelar om användningen av buggning begränsades till t.ex. platser dit allmänheten har tillträde. Det är rimligt att tro, vilket har bekräftats på en del håll utomlands, att de kriminella i så fall skulle förlägga de diskussioner som avser brott till platser som inte får buggas. I likhet med vad som i övrigt gäller enligt svensk rätt föreslås inte heller att vissa personkategorier skall vara undantagna från buggning. Det enda undantag som görs från denna princip är att ett beslut om buggning inte får avse samtal mellan den misstänkte och hans för- svarare. Det har vidare klart framkommit att buggning - om åtgärden skall vara meningsfull - ofta förutsätter att avlyssningsutrustningen placeras på platsen, i annat fall blir nämligen ljudkvaliteten alltför dålig. Ut- redningen föreslår därför en regel som innebär att ett beslut om bugg- ning får innefatta en rätt att placera avlyssningsutrustningen i och återta det från ett utrymme som annars skyddas mot intrång (se avsnitt 11.5.2). Det framhålls dock att ett beslut om buggning inte alltid bör innefatta en sådan rätt utan det får bli beroende av omständigheterna i det enskilda fallet. En fråga om hemlig teknisk avlyssning skall prövas av rätten på ansökan av åklagaren (se avsnitt 12.1.1). lag om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. - en särskild beredskapslagstiftning -förs dock in en möjlighet för åklagaren att fatta interimistiska beslut om buggning. I övrigt föreslås - med hänsyn till att tvångsmedlet är utomordentligt integritetskänsligt - inte någon beslutanderätt för åklagaren (se avsnitt 12.1.3). Ett tillstånd till buggning skall meddelas att gälla och viss plats. Tiden får inte bestämmas längre än nödvändigt och får inte överstiga för beslutet (se avsnitt 12.1.2). Om det inte längre finns skäl för beslutet skall det hävas av åklagaren eller rätten. Enligt utredningens förslag skall en upptagning eller uppteckning som har gjorts vid buggning granskas möjligt. Granskningen får ske endast av en begränsad krets. Eftersom det är angeläget att materialet inte sparas än nödvändigt föreskrivs att materialet, i de delar det är av betydelse från utredningssynpunkt, får bevaras till dess förundersökningen har lagts ned eller avslutats eller, om åtal väckts, målet har avgjorts slutligt. Det skall därefter förstöras. Vid de diskussioner som utredningen har haft med brottsutredande myndigheter har framkommit att det finns ett stort behov av att kunna ta del av innehållet i telemeddelanden som finns lagrade hos en teleoperatör, t.ex. i en s.k. röstbrevlåda. Det är tveksamt om ett sådant meddelande kan göras tillgängligt för de brottsutredande myndigheterna genom ett efterföljande beslut om hemlig teleavlyssning. Utgångspunkten är nämligen att regler enbart omfattar telemeddelanden som befordras, dvs. är under befordran. Utredningen föreslår att regler om hemlig teleav- lyssning ändras så att de avser samtliga telemeddelanden som finns lagrade hos en teleoperatör (se avsnitt 10.2). Denna förändring innebär att det kommer att bli möjligt för de brottsutredande myndigheterna att hämta in uppgifter om innehållet i ett telemeddelande som den enskilde redan har tagit del av men som fortfarande finns lagrat i t.ex. en med- delandebox hos en teleoperatör. Så länge ett telemeddelande finns lagrat hos en teleoperatör skall det enligt förslaget anses vara under befordran och därmed åtkomligt genom ett beslut om hemlig teleavlyssning. Utredningen föreslår vidare att hemlig teleavlyssning skall omfatta inte bara innehållet i ett telemeddelande utan även vissa av de uppgifter som enligt gällande rätt kan fås endast om det föreligger ett beslut om hemlig teleövervakning, närmare bestämt uppgifter om mellan vilka tele- adresser meddelandet har utväxlats (se avsnitt 10.2). Utredningens förslag innebär också att hemlig teleavlyssning skall få användas vid något fler brott än . Utredningen föreslår att tvångsmedlet skall få användas vid utredning av brott som har ett mini- mistraff på fängelse samt vid förbrott till sådana brott. De brott som därvid tillkommer är bl.a. grov misshandel, olaga frihetsberövande, ej mindre grovt brott, rån, allmänfarlig ödeläggelse, mindre allvarligt brott, och övergrepp i rättssak, grovt brott (se avsnitt 11.3.2). Utredningen föreslår slutligen att tillämpningsområdet för hemlig teleav- lyssning vidgas till att avse inte bara en teleadress som innehas av den misstänkte eller som han annars kan antas komma att använda, utan även en teleadress som den misstänkte kan antas komma att ringa till eller på annat sätt söka kontakt med (se avsnitt 11.5.2). Liksom enligt gällande rätt skall hemlig teleavlyssning få användas endast om någon är skäligen misstänkt för brottet, om åtgärden är av synnerlig vikt för utredningen samt om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse (se avsnitten 11.2, 11.4.1 och 11.5.1). En ansökan om hemlig teleavlyssning skall även fortsättningsvis prövas av rätten på ansökan av åklagaren. Utredningen föreslår dock att det i skall införas en generell möjlighet för åklagaren att i brådskande fall fatta interimistiska beslut om hemlig teleavlyssning (se avsnitt 12.1.3). Av rättssäkerhets- och kontrollskäl föreslås emeller- tid att ett sådant beslut skall anmälas hos rätten, som skyndsamt skall ta upp ärendet till prövning. Domstolen skall pröva frågan också i de fall åtgärden - vid tiden för domstolsprövningen - redan har upphört. Med en obligatorisk domstolsprövning av ett interimistiskt beslut anser ut- redningen att det finns tillräckliga garantier för att den interimistiska be- slutsrätten kommer att användas endast i de fall det verkligen är befogat. Enligt gällande rätt kan bestämmelserna om hemlig teleövervakning tillämpas enbart på framtida uppgifter. Utredningen föreslår att rätte- gångsbalkens regler om hemlig teleövervakning bör ändras så att det blir möjligt att besluta om både en fortlöpande insamling av uppgifter och inhämtande av redan tillgängliga uppgifter (se avsnitt 10.3). Det betonas dock att en sådan förändring inte innebär någon principiell förskjutning av rättsläget, eftersom det redan enligt gällande rätt - med stöd av bl.a. telelagen - är möjligt att få tillgång till uppgifter för förfluten tid. Utredningens förslag innebär vidare att definitionen av hemlig teleövervakning ändras så att det klart framgår att tvångsmedlet får användas även för att lokalisera en viss teleadress (se avsnitt 10.3).