sou · GMB393 · 1999-01-01 00:00:00 — Starta eget-bidrag och ALMI-lån riktar sig till de minsta företagen. Regering och riksdag har beslutat om ytterligare två reformer syftande till att öka riskkapitalförsörjningen för småföretag; möjlighet till riskkapitalavdrag samt vissa lättnader i dubbelbeskattningen för ägare av mindre och medelstora företag. 7.2.1Starta eget-bidrag och ALMI-lån Stöd ges till arbetslösa att starta egna företag i form av starta eget- bidrag, vilka kanske i många fall har sämst förutsättningar att starta och driva företag, medan många kunniga och drivande människor med anställning som torde ha bättre förutsättningar att starta och driva företag inte kan och vågar på grund av svårigheter att få ihop ett tillräckligt kapital. De känner en förståelig motvilja mot och tveksamhet inför att gå i personlig borgen och/eller ställa säkerheter i den egna bostaden för att kunna erhålla lån till ett nystartat företag. Steget från en trygg anställning med god inkomst till en situation där hela familjens egna ekonomi kan riskeras är långt även om företagsidén är god. kan visserligen ge lån till start av företag av kapitalbehovet med en kredittid upp till maximalt med ränte- och amorteringsfrihet de två (tre) första åren. För lån upp t ill tas normalt inga säkerheter. För nystartade och befintliga företag som är helägda av kvinnor kan ALMI-lånen utgå av kapitalbehovet, dock maximalt ; i övrigt är villkoren desamma som för nyföretagarlånen. Likväl är dessa ALMI-lån externa medel som skall återbetalas och som relativt sett försvagar soliditeten. De är med andra ord inte lösningen på soliditetsproblemet även om de givetvis kan vara ett väsentligt finansieringstillskott vid en företagsstart eller i en expansionsfas som ej skulle kunnat erhållas på den ordinarie kreditmarknaden. Privat sparande för start och expansion av småföretag 25 beslutade (SFS 1995:1623) att införa ett system med riskkapitalavdrag innebärande skattereduktion för riskkapital- investeringar. Motivet till lagstiftningen var enligt regeringen att underlätta riskkapitalförsörjningen till små och medelstora företag, framför allt nystartade företag och företag som avsåg att expandera kraftigt. Systemet kom dock till följd av senare riksdagsbeslut (SFS 1996:1614) att tidsbegränsas t ill att enbart avse . Skattereduk- tionen medgavs fysiska personer som 1996 köpte nyemitterade aktier i onoterade aktiebolag för 10 000 – . Reduktionen medgavs av underlaget, med andra ord högst . Aktierna skulle behållas . För att avdrag skulle medges ställdes en rad detaljkrav rörande frånvaro av notering på auktoriserad marknads- plats – börs – före och efter nyemission av aktierna, nedsättning och utdelning av aktiekapitalet, likvida medels placering i bolaget och typ av verksamhet. Otillåtna verksamheter var bank, försäkring, värdepappers- rörelse, övrig finansiell verksamhet, leasingbolag samt fastighets- förvaltande bolag. har i uppdrag av regeringen att i samarbete med Riks- skatteverket utvärdera effekterna av systemet med riskkapitalavdrag, en slutrapport är förväntad . En delrapport5 har lämnats vari framgår att per hade 1 532 ans ökningar inkommit avseende 504 företag som t illförts av de personer som ansökt om skattereduktion med en total intäktsminskning för staten om . Även kan avdrag medges för aktier förvärvade 1996. En slutlig utvärdering återstår varför det sannolikt är för tidigt att ha några entydiga uppfattningar om systemets effekter. Då systemet enbart kom att verka är det sannolikt att det inte fick full genomslagkraft i allmänt medvetande. En begränsning som utredningen ser det var att skatteavdraget var kopplat direkt till förvärv av enbart nyemitterade aktier. Möjligheterna till ett mer långsiktigt avdragsgillt sparande före start och expansion av företag förelåg ej. Kontinuerliga och kanske årliga kontanta nyemissioner kan ju också ses som en något administrativt besvärlig väg att vandra med krav på rapportering och godkännande av såväl PRV som . Vidare bör rimligen ett övertagande av ett bolag som står inför succession eller nedläggning vara lika angeläget att erhålla en skattereduktion för vid förvä rv. 5 Systemet med skattereduktioner för riskkapitalinvesteringar, delrapport , . 26 Privat sparande för start och expansion av småföretag Småföretagsdelegationen föreslår att staten skattegynnar sparande för att starta småföretag genom att tillåta privatpersoner att göra avsättningar till ett speciellt småföretagarkonto. Även nyemission i befintliga småföretag skall kunna ske inom systemet. Dessa avsättningar skulle vara avdragsgilla. Vårt förslag har vissa likheter med såväl systemet för skogskonto- avsättningar som systemet med avdragsrätten för individuellt pensions- sparande. Vidare finns i förslaget begränsningsregler som anknyter till fåmansföretagsreglerna samt EU:s definitioner av småföretag. Det finns därför såväl tekniskt administrativa som juridiska erfarenheter att bygga på vid ett införande. Förmodligen bör därigenom systemet vara lätt att kommunicera och förstå för användarna då såväl individuellt pensionssparande som skogskonto är system som har lång tradition i och som många känner till. Ett småföretagarkonto skulle exempelvis kunna utformas på följande sätt: ·Ett skattemässigt avdragsgillt sparande införs för fysiska personer innebärande att sparande upp t ill två basbelopp på konto i bank eller annan sparform – småföretagarkonto – är avdragsgillt vid beskattningen. ·Alternativt bör man överväga att man får göra ett valfritt årligt avdragsgillt sparande, dock maximalt upp till 20 basbelopp sammantaget. I detta senare kompletterande alternativ skapar man möjligheter för personer med tillfälliga stora inkomster, såsom arv, avgångsvederlag, vinster vid försäljning av bostäder, aktier, att sätta av dessa för framtida investeringar i egenkapital i småföretag. ·Möjligheten till avdragsgillt sparande maximeras till 20 basbelopp. ·Förutsättningen för avdragsgillheten är att medlen används till egenkapital –aktiekapital – vid start av småföretag eller utökning av aktiekapitalet genom kontanta nyemissioner i befintligt småföretag. ·Om det sparade kapitalet tas ut utan att det använts till aktiekapital i bolag skall uttagsbeloppet återläggas till beskattning vid uttagsåret. Privat sparande för start och expansion av småföretag 27 ·Avdrag för avsättning till småföretagarkonto återförs till beskattning senast tionde året efter det beskattningsår då avsättningen gjordes. ·För att förhindra skatteplanering i systemet skall aktierna innehas i före försäljning. Vid försäljning beskattas med ett ingångsvärde på . ·Systemet skall kunna tillämpas som framgått ovan både vid nystart och för befintliga småföretag. ·Begränsningsregler bör gälla att de placerade medlen vid placerings- tillfället endast får avse företag som: ·har färre än 50 årsanställda, och ·har antingen en årlig omsättning som inte överstiger 7 miljoner ecu, eller en årlig balansomslutning som inte överstiger 5 miljoner ecu. ·Företag vars aktier och motsvarande värdepapper ej är noterade på svensk eller utländsk auktoriserad handelsplats/börs. ·Företaget får inte som sin huvudsakliga verksamhet äga och handla med aktier i börsnoterade företag och motsvarande finansiella instrument, bedriva finansierings- eller investeringsverksamhet, bedriva handel och ägande av fast egendom annat än för de fastigheter som krävs för att bedriva rörelsen. Småföretagsdelegationen har fört resonemang kring frågan huruvida uttag från småföretagarkonto utan placering i onoterade aktier skall beläggas med straffskatt. Motivet för en sådan regel är att systemet inte generellt skall kunna användas för skatteplanering och därmed förfela sitt syfte. Nackdelen är att sådana regler gör systemet mer komplicerat. Delegationens grundinställning är att systemen skall vara så enkla som möjligt. Om man likväl vill lägga in en sådan regel skulle denna kunna utformas som en avgift som kompenserar staten för räntekostnaden för att finansiera krediten, med tillägg för en schablonmässigt fastställd riskpremie. Avdragsrätt från inkomst av tjänst respektive från inkomst av kapital Till fördelarna med avdragsrätt under inkomst av tjänst hör att systemet i huvudsak överensstämmer med både pensionsreglerna och skogskontoreglerna. Den främsta fördelen för spararna är dock 28 Privat sparande för start och expansion av småföretag självfallet att skattesubventionen normalt blir större än vid avdrag under kapital, framför allt för dem utan kapitalinkomster och redan stora underskottsavdrag. Skattebortfallet för staten blir därigenom stort. Risken finns också att avsättningar till ett småföretagarkonto kan komma att användas ganska allmänt för att skjuta upp beskattning, särskilt vid stora engångsinkomster, och fördela ut dem över ett större antal år. i praktiken användas som ett sorts utjämningssystem. Vidare skall de aktier som förvärvats genom systemet vid försäljning tas upp som inkomst av tjänst vilket bryter mot de normala beskattningsreglerna vid köp och försäljning av aktier. Det är inte osannolikt att detta därigenom kan skapa kontrollproblem. Till fördelarna med avdrag under kapital hör att reglerna får mer symmetriska effekter, problemet vid beskattningen av försäljning av aktierna reduceras, med undantag av eventuella problem att kontrollera korrekta ingångsvärden. Vidare blir stimulanseffekten mer neutral fördelningsmässigt då den inte i lika hög grad påverkas av marginal- skatteproblematiken. Därutöver tillkommer som en mycket väsentlig fördel att systemet blir symmetriskt för befintliga småföretagare. Till relativt stor del kan problemet med dubbelbeskattning för ägarna av de minsta småföretagarna av vinster och utdelningar reduceras, dvs. utdelningar upp till två basbelopp eller maximalt 20 basbelopp kan kvittas mot avsättning till småföretagar- konto. Systemet får därigenom inte de nackdelar som de nuvarande lätt- nadsreglerna har. Vårt förslag om en avdragsrätt om två basbelopp eller sammanlagt 20 basbelopp är dubbelt så högt som maximala avdraget för pensionsavsättning om det sker under inkomst av tjänst. Om avdraget däremot sker under inkomst av kapital blir skatte- subventionen ungefär likartad som för pensionsavdraget under tjänst. Delegationen har funnit att övervägande skäl talar för att avdraget skall ske under inkomst av kapital. Man kan även överväga att göra ett smalare småföretagskonto. Med en bred bas blir det skattetekniskt komplicerat och dessutom kostsamt att kombinera kontot med andra lättnader. En möjlig anpassning är ett småföretagarkonto som endast gäller start av eget företag eller höjning av aktiekapital i eget företag, inte i andras företag. Privat sparande för start och expansion av småföretag 29 Vad gäller förslaget om skattepremierat småföretagarkonto anser vi att det bör ha god mål uppfyllelse och hög träffsäkerhet. Systemet omfattar såväl potentiella småföretagare som befintliga företagare och kan därför komma att bli ett väsentligt bidrag till riskkapitalförsörjning till småföretag. Systemet innebär att väsentliga delar av problemet med dubbelbeskattningen kan reduceras för de mindre företagarna. Vårt förslag innebär också att problemen vid succession kan reduceras för de mindre företagen. Systemet är väsentligt enklare och begripligare än de tidigare riskkapitalavdragen och de nuvarande lättnadsreglerna. Det finns en risk för att systemet allmänt kan komma att användas som ett skatteplaneringsinstrument för att jämna ut inkomster och beskattning över åren. Å andra sidan avviker det inte därvidlag från individuellt pensionssparande och avsättning till skogskonto. Den spärr för skatteplanering som skisserats ovan skulle förmodligen hindra att systemet utnyttjas, men gör som sagt förslaget mindre enkelt i sin utformning. Förslaget har fördelningspolitiska effekter i den meningen att de som inte har råd att spara inte erhåller skattekredit. Detta kan ses som en orättvisa, men inte större än de orättvisor som i så fall redan föreligger i avdragsreglerna för individuellt pensionssparande, avsättningar till skogskonto samt lättnadsreglerna för fåmansföretagare. i jämförelse med lättnadsreglerna och pensionsavdragsreglerna är skatteeffekten mer neutral i förhållande till den enskildes inkomst i vårt förslag, varför det i detta mer begränsade perspektiv kan anses ha en mer utjämnande effekt. Vi kan ej finna att vårt förslag har några negativa effekter på konkurrensneutraliteten, snarare kan förslaget leda till en ökad kon- kurrens på marknaden då mindre företag missgynnas på risk- kapitalmarknaden genom placeringsreglernas utformning (se avsnitt 9). Vårt förslag kräver ändringar och tillägg i nuvarande skattelag- stiftning. 8Uppskjuten reavinstbeskattning vid återinvestering i onoterat företag Skattesystemet har stor betydelse för småföretagens kapitalförsörj- ningssituation. Speciellt reavinstbeskattningen vid försäljning av företag är en fråga som ofta debatterats. är beskattningen av realisations- vinster i allmänhet . Även om skattesatsen kan variera något, t.ex. vid utnyttjande av sparade lättnadsbelopp, kan den motiveras utifrån kravet på likformighet mellan olika investeringar. Reavinstbeskattningen är dock ett stort problem för småföretagare. Försäljning av företag sker av olika orsaker. Företaget kanske har vuxit till den nivå där grundaren känner att en annan ägare bör utveckla företaget vidare. Förändringar i branschstruktur kan göra ägarbyte lämpligt. Företagaren kan ha ett personligt motiv att gå vidare och utveckla nya affärsidéer. Ett minskat skatteuttag på arbetande kapital skulle vara till stort gagn för kapitaltillförseln i den onoterade sektorn. Vi tror att småföretags- utvecklingen i stort skulle främjas om entreprenörer i större utsträckning än skulle gå från affärsprojekt till affärsprojekt. Den som vill sälja sitt företag för att gå in i eller starta ett annat upplever reavinst- beskattningen som en starkt demotiverande faktor. De långsiktiga konsekvenserna blir långsammare strukturomvandling och förlorad dynamik. De flesta onoterade bolag är dessutom snarare att betrakta som försörjningskällor än som traditionella kapitalplaceringar. Detta kan motivera en annorlunda beskattning. 32 Uppskjuten reavinstbeskattning vid återinvestering i onoterat företag 1998:93 Ett system med uppskjuten reavinstbeskattning vid återinvestering i aktier i onoterade företag bör prövas. Systemet kan byggas på den uppskjutna reavinstbeskattning som tillämpas vid försäljning och köp av fastigheter6. Vid försäljning av onoterat företag skulle reavinst- beskattningen skjutas upp på den del av vinsten som återinvesteras i annat onoterat företag. På detta sätt skulle en företagare kunna skjuta reavinstbeskattningen framför sig även vid upprepade företagsbyten. Vissa regler som gör systemet effektivt och som förhindrar skatte- planering kommer att behövas. Förmodligen behövs ett krav på att ursprungsaktierna skall ha ägts för att upps kov skall kunna ges. Man kan också diskutera om möjligheten till uppskjuten rea- vinstbeskattning även skall ges vid byte från noterade till onoterade aktier. En annan fråga som måste besvaras är om reaförluster skall vara kvittningsbara fullt ut. Småföretagsdelegationen vill inte ta ställning i dessa frågor utan hänvisar detta till den vidare beredningen av delega- tionens förslag. Småföretagsdelegationen tror att en minskad fokusering på skatte- konsekvenser skulle medföra att bolagets långsiktiga utveckling och för denna lämpliga ägare fick ökad betydelse. Förslaget skulle underlätta ägarskiften. I samband med ett ägarskifte skulle upps kov med reavinst- beskattningen kunna ges. Onoterade aktier är finansiella instrument som inte är föremål för notering på svensk eller utländsk börs eller annan kontinuerlig notering av marknadsmässig omsättning, som är allmänt tillgänglig. 6 Lag (1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad. Från och med har avsättningsmö jligheterna till periodiseringsfond reducerats från till av inkomsten för juridiska personer. Regeringen har dock i vår- propositionen 1998 föreslagit en återgång t ill för enskilda näringsidkare och för fysiska personer som är delägare i handelsbolag. Avdraget skall återföras till beskattning senast femte året efter det beskattningsår då avsättningen gjordes. Avsättning till periodiserings- fond är i huvudsak den enda avdragsgilla bokslutsdisposition företag numera får göra. Den obeskattade reserv som erhålls på detta sätt utgör för många företag en inte obetydlig skattekredit och en viktig likviditetskälla. Den reducerar behovet av externa krediter, vilket är särskilt angeläget för små vinstrika företag i expansionsskeden. En forskarrapport7 visade att av företagen anser att bolagets egna vinstmedel är den i särklass viktigaste finansieringskällan, före både banklån och leveranskrediter. Mot bakgrund av detta är det naturligt att verka för ökade möjligheter till skattemässiga reserveringar. Reduceringen är därför enligt delegationen ett steg i fel riktning för framför allt småföretagen som inte har tillgång eller råd till skatteexpertis för sin skatteplanering som stora företag har. Avsättning till periodiseringsfond är ett enkelt och lättförståeligt skatteplanerings- instrument. En åtgärd som snabbt kan förbättra kapitalförsörjningen för framför allt växande småföretag är att i stället öka möjligheterna för dessa att erhålla skattekrediter. 7 och , De mindre företagens finansiella villkor, och företagsutveckling, 1998. 9.2.1Ökad avsättning till periodiseringsfond Småföretagsdelegationen föreslår en utökad möjlighet till avsättning till periodiseringsfonder. Utökade möjligheter till avsättning till periodiseringsfonder skulle kunna ske på två sätt. Den första möjligheten är en generell ökning av den andel av vinsten som får periodiseras. En ökning till t.ex. skulle vara mycket användbar för många företag. Det finns även anledning att överväga åtgärder som är mer riktade till småföretag. En modell värd att pröva är att avdraget till periodise- ringsfond får ske av vinsten för beskattningsåret intill det att periodiseringsfonden uppgår t ill , varefter avsätt- ningen får ske med normala . Denna modell skulle sannolikt bli billigare för statskassan än den förra. Vi föreslår här inte några begränsningsregler i övrigt då gränsen på är satt så att den sannolikt redan uppnåtts av de flesta större företag. Detta förslag blir därför närmast att betrakta som ett sorts grundavdrag för samtliga företag, men som i effekt särskilt gynnar mindre företag. Vårt förslag kan därför inte anses konkurrens hämmande. Man bör dock lägga in en koncernspärr vid genomförande av detta förslag. Detta för att undvika att stora koncerner, genom att vara uppdelade på många bolag, kommer i åtnjutande av periodiseringsmöjligheten. Vi kan inte se att förslaget har några fördelningspolitiska effekter. Förslaget kräver en ändring i lagen om periodiseringfonder. Stats- finansiellt innebär förslaget initialt ett betydande skattebortfall vilken lösning man än väljer. Småföretagsdelegationen behandlar frågor om kostnader för och finansiering av förslagen i sin sista rapport. 10 Två modeller för löntagarägande Löntagarkapital, i synnerhet i form av försäkrings- och pensionsfonder, hör förvisso till de största placerarna på världens börser; så även i . Det är en intressant företeelse – inte minst med tanke på detta kapitals potentiella makt. Men den fråga Småföretagsdelegationen ställt sig gäller om en del av detta löntagarkapital kan komma småföretagen till del. Vi ställer också frågan om löntagarkapital kan spela en roll då tidigare ägare vill dra sig tillbaka och personalen vill ta över, liksom om löntagarkapitalet kan användas för att förankra ägandet lokalt. Referenser8 sker ofta till och , där löntagarkapitalet ofta ställt upp i krislägen, där successioner underlättats genom t illskott av löntagarägande och där detta kapital har en tydlig lokal förankring. Lokalt löntagarägande finns framför allt i , där av de sysselsatta arbetar i löntagarägda företag. I de flesta företag utgörs ägandet förvisso av minoritetsposter, men i ca 2 500 företag är löntagarna majoritetsägare. Dessa företag sysselsätter 2,5 miljoner människor och bland dem räknas flera storföretag, såsom biluthyrningsföretaget och flygbolaget . Innan den första federala lagen om Employees Stock Ownership Plans (ESOP) kom , fanns bara ett par hundra ESOP-företag med färre än 100 000 anställda. handlar det om 10 000 företag med runt 11 miljoner anställda, som helt eller delvis ägs av sina 8 Löntagarkapital i och , , Tiden 6/97. Erfarenheter av löntagarägande i och , , och , Socialdemokraterna i . I egna händer – om löntagarägande i och , Per . 36 Två modeller för löntagarägande SOU 1998:93 anställda genom ESOP. ESOP betraktas numera som en etablerad del av det amerikanska pensionssystemet. ESOP är en plan för löntagarägande av aktier. ESOP förverkligas genom en s.k. trust fund – en egen juridisk person vid sidan om företaget. Det finns inte någon direkt motsvarighet till detta begrepp i , men denna trust fund har stora likheter med en företags- anknuten pensionsstiftelse. Varje anställd har ett konto i fonden där hans aktier placeras. Fondens förvaltare röstar för alla aktier. De anställdas möjligheter att påverka förvaltningen av fonden varierar från företag till företag. ESOP-fonden kan låna pengar för aktieköp i ett företag mot säkerhet i samma företags tillgångar. Denna skuld kan sedan betalas med obeskattade vinstmedel från företaget. Detta ger de anställda reella möjligheter att köpa det företag där de arbetar. Eftersom ESOP-lagstiftningen bara drar upp vissa ramar finns det stora olikheter mellan ESOP-företagen. av de löntagarägda företagen är lönsamma, några är till och med så lönsamma att de givit sina ägare en inte obetydlig rikedom. Ett mindre antal företag gör konkurs och de anställda förlorar både anställning och pensions- sparande. Man bör därvid ha i minnet att många övertaganden skett i samband med att företaget hamnat i kris. Andelen misslyckanden och konkurser borde varit fler, om man ser till utgångsläget. Det federala regelverket för ESOP är knutet till pensionslagstift- ningen. Det unika är att de investerar främst eller endast i de anställdas företag och framför allt genom att de kan låna pengar. Dessa egenskaper gör dem till viktiga redskap för anställda som vill köpa hela eller delar av det företag där de arbetar. När ett bolag ger ut aktier (eller pengar till aktieköp) till en ESOP är anslaget avdragsgillt från dess taxerade inkomst. Detta medger i praktiken att företaget skattefritt kan omvandla sin vinst till eget kapital – men till ett kapital som är i händerna på de anställda. Kongressen har dessutom skapat en speciell skattefördel för ägare av onoterade bolag som säljer eller mer av företagets aktier till sina anställda genom en ESOP. Om säljaren återinvesterar reavinsten i andra kvalificerade inhemska papper (t.ex. aktier eller obligationer i inhemska producerande bolag) kan denne skjuta upp skatten tills ersättningspapperen säljs. Om ersättningspapperen aldrig säljs, utan övergår till dödsboet vid säljarens död, efterskänks skatten. är det mycket attraktivt för ägare av onoterade bolag att sälja aktier till sina anställda genom en ESOP. Det ger skattefördelar för säljaren och företaget återbetalar ESOP-skulden med oskattade vinstmedel. Denna kombination är ägnad att säkra familjeägda företags fortlevnad, särskilt Två modeller för löntagarägande då en ägare går i pension utan att det finns någon naturlig arvinge som är intresserad av att driva företaget vidare. Den individuella avsättningen för en anställd till ESOP grundar sig på anställningstid, lönenivå och arbetade timmar. För att ha garanterad rätt till aktierna måste den anställde uppnå den anställningstid som krävs i ESOP. I lagen föreskrivs att inte får vara längre än .