sou · GMB3113 · 1999-01-01 00:00:00 — Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 209 I det följande kommer några sammanfattande rubriker att spegla vad som i övrigt framkom vid hearingarna. 4.7.1Framväxten av nya religiösa rörelser De etablerade religiösa rörelserna och kyrkorna har förlorat många ak- tiva medlemmar . ökar de funda- mentalistiska röelserna. Detta kan ses som ett tecken i tiden; sekularise- ringen har givit plats för New Agerörelsen och andra alternativa livs- åskådningar därför att samhället befinner sig i en förändringskris där de nyandliga rörelserna erbjuder en meningsfull tillhörighet. Parallellt med de nya religiösa rörelserna har olika tekniker för kroppslig och själslig hälsa introducerats inom ramen för det som kallas New . Människor söker nya vägar att etablera sig och att kanalisera sina andliga behov på. Handlar det om samhällets problem eller om religionernas? Det är frågan som kan ställas i där rörelserna kan ses som ett motkulturellt uttryck mot modernismen. Några betraktar denna motkultur som ett svar på den extrema rationalitet som råder i samhället. Någon plats för andlighet har inte skapats i den ständiga tillväxtens världsbild. En av de medverkande på hearingen med forskare ställde frågan: Vad är livskvalitet? En ny eller en kurs hos Scientologerna? Svaret på den frågan tar sin utgångspunkt i just ett motkulturellt tryck. I analogi med detta ställdes också frågan varför många hellre söker sig till en healer än till en läkare. Sannolikt därför att healern ger den sökande en känsla att vara tagen på allvar och att healern ägnar mer tid åt den sökande än vad en läkare kan göra. För en mer genomgripande skildring av rörelserna, dess framväxt och samhället hänvisas till kap. 2. Alla nu etablerade samfund har en gång varit "nya" och genomgått perioder av att ha väckt upprörda känslor hos en utanförstående omgiv- ning. Många har beskrivits som farliga och samhällsomstörtande, men har förändrats internt t.ex. mot mindre extrema ritualer och en ökad öppenhet mot omgivningen, liksom omgivningen med tiden har accepterat dem. Exempel på detta är t.ex. Pingstkyrkan, och . Hur rörelserna uppfattas har alltså mycket att göra med i vilket skede de bedöms; alla nya rörelser blir med tiden gamla. 210 Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser Från frivilligorganisationernas sida framhölls att man inte kritiserar själva trosuppfattningen och innehållet i den, utan de handlingar som religionen ibland leder fram till. Det är med andra ord konsekvenserna av tron, inte tron i sig själv som står i centrum för kritiken. De företeelser man bl.a. påpekar är att vissa är odemokratiska, att de följer egna regler och åsidosätter svensk lag och att rättslösheten i kombination med stark påverkan på tankevärlden skapar problem för enskilda medlemmar och ibland också för deras anhöriga. Från forskarhearingen betonades rätten att tillhöra vilket trossystem man vill och att vissa livsåskådningar förutsatte, och var till sitt innersta väsen b yggt på, lydnad av en g ud, en ledare eller ett regelsystem. Det är därför inte meningsfullt att resa frågor om demokratiska aspekter på en religiös rörelse. Utredningens ställningstaganden och en sammanfattning av de juridiska delarna av problematiken återfinns i ett särskilt avsnitt (se kap.7). Enligt jurister som medverkat vid utredningens hearingar är den nu- varande lagstiftningen tillräcklig för att reglera aspekter på förhållandet mellan lagen och religionen. Problem uppstår när oklarhet råder om det är trosuppfattningen i sig eller dess möjliga negativa konsekvenser som det riktas kritik emot. Tillämpningen av lagstiftningen är inte alltid enkel i dessa samman- hang. Frågor som berördes gällde t.ex. att vissa rörelser ser sina egna regler överordnade svensk lag. Ett exempel på detta är att anser att förbudet mot barnaga strider mot deras trosuppfattning som innefattar "kärleksfull aga". På så sätt reducerar staten mänskliga fri- och rättigheter genom lagstiftning, enligt . Omvärldens oförmåga eller flathet att ingripa mot olika företeelser beror ibland på att det finns en "religiös ursäkt". Skattelagstiftning, ar- betslivslagstiftning och barnens rättsskydd åsidosätts av samhällets företrädare, eftersom det finns en respekt för de religiösa gränserna och en rädsla att överträda dem. 4.7.4Vem går med? Vid utredningens hearingar har olika uppfattningar framkommit som svar på frågan om medlemskap i nyandliga rörelser attraherar vissa personlighetstyper eller ej. Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 211 Svaren varierar med varifrån man har sin utsiktspunkt: Behandlare ser ofta psykologiska bakgrundsfaktorer, frivilligorganisationerna ser att människor söker social gemenskap, tillhörighet och överensstäm- melse i tro som avgörande faktorer. Först i efterhand kan man se de negativa konsekvenserna, eftersom man har varit satt under så stark påverkan. Forskarna menar att rörligheten inom och mellan rörelserna är stor och att var och en söker svar på sina egna andliga behov. Utredningens ställningstaganden vad gäller barn i nyandliga rörelser framgår av kap.5. En majoritet bland deltagarna på utredningens hearings menar att kunskapen är mycket liten om barns situation i nya religiösa rörelser. Från forskarhåll efterlyses både kunskap och aktivitet när det gäller barnen. Det finns rörelser där barnens situation är bekymmersam, enligt forskare. Den bästa förebyggande åtgärden mot att barn far illa i grupperna är att skapa kanaler mellan rörelserna och samhället, menade forskarna. Uppgiften blir att se till att det inte finns några helt slutna miljöer och att skapa motbilder som barnet får en möjlighet att se Rörelserna menar att situationen varierar starkt, men att grunden är att alla föräldrar har både rätt och skyldighet att påverka sina barn i värderingsfrågor. I de fall detta medför problem, beror det oftare på konflikter i den egna familjen, än förhållanden i rörelsen. De flesta menar att barnet själv har rätt att välja sin religiösa tillhö- righet. Några uttryckte oro för att samhället lägger sig i enskildas upp- fostran och fråntar föräldrarna rätten att fostra sina egna barn. Frivilligorganisationerna tog upp frågan om att några rörelser sänder sina barn till andra länder för skolutbildning och att barnen är i dålig kondition när de återvänder till . Från barnorganisationerna ser man det som ett problem att barnen har liten möjlighet att hålla kon- takten med personer utanför den egna gruppen, och därmed har de också svårt att få hjälp när de behöver det. Skolan i förhållande till de nya religiösa rörelserna tas upp i kap. 6. Från forskarhåll varnades för synen på att fristående skolor, med nya religiösa rörelser som huvudman, skulle vara segregerande. 212 Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser åsikt finns inte om judiska eller muslimska skolor. Det avgörande är inte religionen, utan hur gruppen i stort förhåller sig till samhället. Från rörelserna förekommer olika inställningar till fristående skolor. Vissa anser att det är viktigt att barnen finns i den vanliga skolan, efter- som den egna tron skall företrädas i världen utanför eller för att det an- ses bra att man därigenom minskar avståndet till samhället utanför den egna trosuppfattningen. Andra menar att de rörelsedrivna skolorna ofta både ger bättre kunskaper, vilket visats i test, och en arbetsro som sak- nas i de stora kommunala skolorna. Dessutom ser man det som avgö- rande att få förmedla kunskap på ett sätt som står i överensstämmelse med den egna trosuppfattningen. Frivilligorganisationerna ser det som en risk att barnen isoleras från det omgivande samhället, och att rörelsedrivna skolor är ovilliga att släppa in utanförstående organisationer som . Man efterlyste vak- samhet från kommunernas sida när det gäller de fristående skolorna, liksom ökad tillsynsaktivitet från . Ett särskilt problem som lyftes fram var att medlemmar i nya religiösa rörelser kan arbeta ideellt inom skolhälsovården. Det finns rörelser har en syn på sjukvård som avviker från den traditionella, vilket kan innebära att barnen saknar tillgång till den hälsovård som andra barn får. Om skolsköterskan är knuten till rörelsen, kan barnet inte fritt och under tystnadsplikt ta upp eventuella problem, på samma villkor som barn i offentliga skolor kan. Uppgifterna varierar om antalet personer som behöver hjälp. Det finns forskare som hävdar att det kan röra sig om fem till tio personer och behandlare eller personer från frivilligrörelsen som menar att det rör sig om flera hundra . Behandlarna menade att vården inte förmår att känna igen symto- men på post-traumatiska kriser i samband med utträde och därför inte kan ge adekvat hjälp till dem som söker. Från frivilligorganisationerna menade man att många avhåller sig från att söka hjälp gå grund av att samhället, utifrån rörelseperspektivet, beskrivits i fientliga termer, nå- got som det kan ta att komma över. Den hjälpsökande formule- rar inte alltid sina problem som ett resultat av utträdet, utan som ångest, sömnproblem eller annat. De igenkänns därför inte som relaterade till religionsfrågor, och vården saknar kompetens för att tränga bakom och förstå de verkliga svårigheterna. Frivilligrörelserna framförde bl.a. följande önskemål: En särskild mottagning med kompetens inom området – ett posttraumatiskt kris- centrum – utbildningsinsatser för behandlare, juridisk rådgivning när Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 213 det gäller ersättning för erlagda avgifter eller i skadeståndsmål samt en mottagning med tvångsmöjligheter för att förhindra självmord. Från Scientologikyrkan har i annat sammanhang framförts ett för- slag om "medling" där den eller de som lämnat en rörelse tillsammans med en religiöst och andligt kunnig person träffar någon företrädare för den rörelse man lämnat. Avsikten skulle vara att tillsammans reda ut vad som hänt, avlasta skuld och göra det möjligt för avhopparen att fatta beslut om sin framtid utanför eller innanför gruppen. Bakgrunden är att scientologerna menar att den berörda gruppen aldrig tillfrågas eller tas i anspråk, vilket försvårar konflikten för den som lämnar, ef- tersom det kan finnas ouppklarade frågor som man behöver hjälp av rörelsen att reda ut. Från forskarhearingen framfördes att oavsett hur krisstödet organi- seras, så kan inte samhället fortsätta att agera som om religionen saknar betydelse. Därför måste kunskap utifrån religionsforskarnas perspektiv komma ut i samhället. Som framgår ur avsnittet om KULT (se kap. 4.2) har samtliga hörda parter efterlyst ett nationellt kunskapsinsamlande kring fenomenet. Behandlare och läkare, präster, frivilligorganisationer, forskare och rörelserna själva efterlyser kunskap och forskning inom området. Enligt forskare är det svårt att få kunskap som inte är en social konstruktion. Massmedias bild av grupperna bygger på deras behov av polarisering, skandalisering och personfixering. Vid forskarhearingen framkom ett behov av att finna en neutral utgångs- punkt för analys, att omformulera den massmediala bilden av feno- menet och att inse att det finns ett generellt behov av kunskap. Denna kunskap kan inte bara springa ur ett psykologiskt, biologiskt, socialt eller teologiskt perspektiv. Kunskapen måste bygga på ett brett kulturellt perspektiv. Ett viktigt inslag i samhällets förhållningssätt, enligt flera deltagare, inte minst forskare, är att inte, som det uttrycks "föra in rörelserna i ett hörn". Ju längre avstånd mellan samhället och grupperna, desto sanno- likare är det att ett destruktivt mönster utvecklas. Medlemmar kan känna sig missförstådda och förföljda av massmedia och av samhällets institutioner. Att bygga broar mellan samhället och rörelserna anses viktigt. Jämförelser görs med behandlingen av invandrargrupper och etniska minoriteter. Ett integrationsperspektiv måste anläggas även på de religiösa minoriteterna, hävdar forskare. Slutenhet inom de egna systemen måste undvikas. Vid hearingen med företrädare för rörelserna 214 Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser betonades också vikten av att inte bara etablera kontakt mellan sam- hälle och rörelser, utan också mellan rörelserna. Om en relativt isolerad grupp kollapsar, är det extra viktigt med samhällskontakt. En sådan kontakt har både gruppen själv och samhäl- let i övrigt nytta av. Som även framgår av avsnittet om internationella erfarenheter (se kap.3) kan en grupp bli farlig eller destruktiv om följande faktorer föreligger: 1. Världens ände närmar sig enligt gruppens läror. Gruppen har begränsad eller ingen kontakt med omvärlden – man lever i en alternativ verklighet. Om ledaren blir allvarligt sjuk eller tror sig vara det, kan en destruktiv dynamik ut- vecklas. Forskning om influens, dvs. vad det är som lockar och binder människor samt forskning kring barn och barns situation är de områden som man förefaller vilja prioritera. Även forskningsbaserad kunskap om rörelsernas läror och dynamik efterlyses, eftersom det är riskfyllt att grunda uppfattningar om fenomenet på rykten. 4.8Forskarkonferens anordnad av FINYAR Utredningen deltog på en konferens anordnad av FINYAR, om reli- giösa rörelser i religionsvetenskapliga perspektiv. Konferensen pre- senterade bl.a. ny forskning på området nya religiösa rörelser samt förde diskussioner om religionens ställning i . Under en särskild punkt presenterades Utredningen om särskilt kris- stöd. I den efterföljande diskussionen framfördes bl.a. tveksamheter till hela begreppet "krisstöd" i anslutning till utträde ur nyandliga rörelser. Man menade att krisen, dvs. sjukförklaringen av reaktioner i samband med utträdet, till stor del lagts på patienten i kontakt med vården eller frivilligrörelsen. erkändes att det kan finnas behov av sär- skilda, kvalificerade insatser, men att frågan är dåligt undersökt. Från religionsforskarhåll har mycket lite intresse ägnats dessa frågor, både vad gäller vuxna utträdare och barnens situation i rörelserna. En angelägen fråga att studera kan vara socialisationsprocessen un- der vistelsen i rörelsen och efter utträdet. Man menade att forskarsamhället behöver mer resurser och att reli- gionsvetenskaplig kompetens finns att ta i anspråk om samhället satsar på en central enhet för dialog och forskning. Utredningen har uppvaktats efter konferensen av företrädare för , som framförde synpunkter i linje med vad som anförts ovan. Bland annat underströks vikten av en satsning på en samlad och systematisk forskning inom området. Man ville också se ett centrum för kunskap och information. Barn som växer upp i nyandliga rörelser 215 5Barn som växer upp i nyandliga rörelser Samhällets skydd innefattar alla barn utan undantag. Det betyder att barn har i lika mån rätt till sin eller sina föräldrars trosövertygelse, som till sin rätt att inte utsättas för någon form av övergrepp i psykologisk eller fysisk mening. Barn som växer upp i nyandliga rörelser kan ha såväl goda som mindre goda uppväxtbetingelser. Svårigheten för det omgivande sam- hället att bedöma vilket som är fallet för det enskilda barnet, kan bland annat hänga ihop med att mötet med det annorlunda kan skapa osäker- het om de gängse referensramarnas giltighet. Det föreligger en rad svårigheter när det gäller möjligheterna att skaffa sig en realistisk och tolkningsbar bild av uppväxtbetingelserna för de barn som växer upp i nyandliga rörelser. Det visar sig t.ex. svårt att ens göra en ungefärlig skattning av hur många barn det rör sig om totalt. Forskningsläget, såväl nationellt som internationellt, är mycket knapphändigt och ger liten vägledning i hur förhållandena faktiskt är kvalitativt och kvantitativt. I det följande prövas olika tänkbara ingångar för att försöka förstå förhållandena för barn i nyandliga rörelser och den problematik som kan tänkas uppstå för barnet, familjen och det omgivande samhället. Kapitlet börjar med en beskrivning av vad det är i barnens situation som främst oroar omvärlden. Nästa avsnitt är en redogörelse för hur utvecklingspsykologin och lagstiftningen, främst (FB), ser på barns behov och på barnets bästa. Att de utvecklingspsykologiska aspekterna och lagstift- ningen är så nära sammankopplade i detta avsnitt hänger samman med att en viktig utgångspunkt för den lagstiftning som gäller barns förhål- landen är just den vetenskapligt grundade utvecklingspsykologin. Efter detta följer en beskrivning av innebörden i "föräldrauppgiften" och av vad som krävs för att vara en "tillräckligt bra förälder". Inte bara detta avsnitt utan hela kapitlet kan sägas ha en stark betoning på föräldra/barn-relationen. Detta eftersom de yngre barnen främst kommer i kontakt med och påverkas av de nyandliga 216 Barn som växer upp i nyandliga rörelser SOU 1998:113 rörelserna och deras samlade budskap via just föräldrarna och deras personliga tolkning av t.ex. rörelsens syn på barn och barnuppfostran. Som ett led i ansträngningarna att försöka förstå och dra rimliga slutsatser av det omgivande samhällets entydigt negativa uppfattning om barnens situation, följer några avsnitt där ett kulturmötes-perspektiv prövas. Utgångspunkten för dessa resonemang är: om de nyandliga rö- relserna i vissa avseenden kan ses som en typ av minoritetskulturer, kan man då känna igen vissa generella drag från möten mellan majori- tetskulturer och andra typer av minoritetskulturer och inte minst på barnuppfostrans område? Därefter följer två centrala avsnitt som båda behandlar barns upp- växtbetingelser inom de nyandliga rörelserna. Det ena rör mera över- gripande förhållningssätt till barn och syn på barnuppfostran, t.ex. auktoritär fostran. Det andra av dessa avsnitt granskar några mera spe- cifika företeelser som innebär direkt risk för skadliga påfrestningar på barnet och dessutom kommer i konflikt med den lagstiftning som gäller barn. I anslutning till detta kommer ett avsnitt med rubriken . Det sista avsnittet handlar om "Att i förskola och skola möta, be- möta och stödja barn som växer upp i nyandliga rörelser". Bristen på kunskap om barns uppväxtvillkor i nyandliga rörelser är på- fallande stor. Trots det pågår en debatt som är kritisk till att barn växer upp inom slutna grupper där normerna skiljer sig från omgivningen. Barnen kan därmed försättas i konfliktsituationer som äger stora likheter med de kulturkonflikter som andra minoriteter har i förhållande till majoriteten. Utredningen har funnit att det finns anledning att ha beredskap för att några grupper uppfattar de egna trosföreställningarna som viktigare att följa än svensk lagstiftning. Det är därmed inte sagt att vi med sä- kerhet vet att barn t ex systematiskt utsätts för kroppsaga. Från sam- hällets sida finns dock anledning att undersöka hur förhållandena verk- ligen är, hur de olika grupperna skiljer sig från varandra och om det finns ett skyddsbehov för vissa barn i vissa grupper. Vid kontakt med företrädare för flera rörelser har framkommit en misstro mot samhället och en oro för att man inte själv skall ha rätten att fostra sina barn i den anda man anser vara riktig. Ofta anser man sig vara feltolkad och hävdar rätten till religionsfrihet. Barn som växer upp i nyandliga rörelser 217 Dessa rättigheter måste balanseras mot de fallbeskrivningar som kommit från bl a socialtjänst och sjukvård, där exempel finns på att barn far illa. Det är avgörande att inte underblåsa konflikter mellan företrädare och motståndare, eftersom en sådan polarisering riskerar att öka grup- pernas isolering och därmed att minska samhällets möjlighet att se och ingripa om missförhållanden finns. Vägen dit måste gå genom dialog där en ökad kunskap motverkar ömsesidig misstro. -För att ge bättre underlag och kunskap om barns situation i nyand- liga rörelser föreslås såväl mer avgränsade studier som mer in- gående och långsiktig empirisk forskning på området. Föreslagna forskningsinsatser ger bättre möjligheter att bedöma barns situation i nyandliga rörelser. kommer givetvis många personalkategorier i kontakt med barn som tillhör nyandliga rörelser. Brist på erfarenhet samt kunskap gör att man ofta beskriver en handfallenhet inför mötet med dessa barn. Personal från , som ställs inför att utreda förhållanden inom familjer som tillhör nyandliga rörelser, behöver exempelvis både stöd från sin arbetsledning och handledning av kompetent person i denna grannlaga uppgift. Behoven finns alltså uttalade från berörda personalgrupper, varför följande bör göras . -För att öka medvetenheten och kunskapen om barn med denna bak- grund föreslås utarbetande av råd och anvisningar till olika perso- nalkategorier inom skola, barnomsorg, socialtjänst och sjukvård. -De kommuner som anordnar fortbildningar där man behandlar frå- gor om kulturmöten bör tillföra frågor om religiösa grupper till ut- bildningen. -Kursplanen för lärar-, förskollärar- och socionomutbildningar bör inkludera frågor om religiösa minoriteter. Även om schablonbilden av nyandliga rörelser inte alltid stämmer och även om alla medlemmar inte följer givna doktriner, finns anledning till extra uppmärksamhet från kommunerna i de fall då rörelsen uttryckli- gen förespråkar barnaga eller andra typer av övergrepp mot barn. -Det bör ligga inom ansvar och intresse att skaffa kunskaper om de rörelser som till exempel förespråkar barnaga eller andra aktiviteter som strider mot de lagar och regler som finns inom intrsseområde. 218 Barn som växer upp i nyandliga rörelser Det föreligger en rad svårigheter när det gäller möjligheterna att skaffa sig en realistisk och tolkningsbar bild av uppväxtbetingelserna för de barn som växer upp i nyandliga rörelser i . Det visar sig t.ex. svårt att ens göra en ungefärlig uppskattning av hur många barn det rör sig om totalt. Inte heller vet man hur många barn som bor i rörelsernas kollektiv eller exakt hur många barn som får sin skolgång utanför den allmänna skolan. När det gäller forskningsläget på området, nationellt såväl som in- ternationellt, är bilden likaledes mager. Någon mera ingående forskning som fyller gängse kvalitetskrav existerar knappast. Det finns någon enstaka svensk akademisk uppsats på 10- eller 20-poängsnivå, som bygger på intervjuer med ett fåtal ungdomar som vuxit upp i någon av de nyandliga rörelserna. Utanför forskningsfältet finns däremot publicerat ett mycket stort antal pamfletter, artiklar, kongressrapporter, antologier, monografier etc., i regel av anglosaxiskt ursprung. Det mesta gäller dock inte barns uppväxt inom rörelserna utan främst rekryteringsmetoderna riktade till unga människor och olika problem i samband med avhopp. Hela detta omfattande material emanerar dels från i frågan mycket engagerade professionella – läkare, psykiater, psykologer, socialarbetare, jurister – och dels från avhoppare själva. Antikultrörelsen i sin tur använder sig av båda dessa källor. Det tillgängliga materialet b ygger i regel på i nbördes ganska likar- tade skildringar och verkar delvis gå rundgång i de olika publikatio- nerna. Hållningen mot de nyandliga rörelserna är mer eller mindre ut- talat fientlig och betoningen ligger praktiskt taget uteslutande på miss- förhållanden. Någon mera kritisk granskning av eller ett mera neutralt förhållningssätt till det presenterade materialet är svårt att finna. Problemet är sålunda hur det i många avseenden bristfälliga mate- rialet skall kunna göras användbart för utredningens syfte att få en så realistisk och rättvisande bild som möjligt av den yttre och inre belä- genheten för de barn som växer upp i de nyandliga rörelserna. En framkomlig väg kan vara att försöka problematisera den entydigt nega- tiva bild som framträder i dessa skrifter och ställa ett antal "forskningsfrågor" till materialet. - Skiljer sig synen på barn och förhållningssättet till barn i grunden och på alla punkter från det omgivande samhällets eller finns också en gemensam bas i viktiga avseenden? -Styr de nyandliga rörelserna alla aspekter av föräldra/barn-förhål- landet? I de auktoritära och hierarkiskt uppb yggda nyandliga rörel-