sou · GMB325d3 · 1999-01-01 00:00:00 — Men är det en oroväckande stor andel som saknar både grundskole- och gymnasiekompetens eller som har mycket bristfälliga studieresultat. Dessutom är öv ergångs- frekvensen från gymnasieskolan till hög re utbildning generellt lägre i de utsatta stadsdelarna än genomsnittet för både stor städerna och riket som helhet. En tämligen stor andel av gymnasieeleverna i dessa stadsdelar följer där till gymnasieprogram som inte kvalificerar till hög re studier. Dessa människor har och kommer att få det allt svår a- re att konkurrera om arbetstillfällena i storstäderna, i synnerhet med tanke på att efterfrågan på lågutbildad arbetskr aft krymper allt has- tigare i storstäderna. Framtiden måste följaktlig en mötas med en omfattande utbild- ningssatsning som i synnerhet tar sikte på att ge barn, ungdomar och vuxna i de utsatta stadsdelarna möjlighet a tt skaffa sig en kvalifice- rad och meriterade utbildning som gör a tt de står rustade att möta arbetsmarknadens krav och villkor. Insatser måste för st och främst till för a tt garantera en hög kvali- tet på undervisningen inom grund- och gymnasieskolan i de utsatta stadsdelarna. I vårt delbetänkande Att växa bland betong och kojor (SOU1997:61) visade vi att få elever i de utsatta stadsdelarna har möjlighet a tt bli vinnare i skolan på sina egna villkor, bland annat på grund av att skolan inte för mår att ge alla elever en likvärdig utbild- ning. Vi påtalade behovet av en grundskole- och gymnasieutbildning som i stör re utsträckning tillämpade en arbetsplatsför lagd undervis- ning. För a tt öka elevernas intresse för hög re studier pekade vi även på möjligheten a tt skolorna dels utvecklar ett samarbete med univer- sitet, högskola och näringsliv, dels inrättar stipendium för studie be- gåvade elever. Som ett led i att utveckla dessa möjligheter to g tillsammans med Allmänna arvsfondsdelegatio- nen initiativ till att satsa för utveckling av skolkooperativ i gymnasieskolor i våra tre storstäder. Denna sats- ning omfattar även övr iga landet. I delbetänkandet Att växa bland betong och kojor (SOU 1997:61) för eslog en deltidsför skola för bar n i åldern 3–och en pedagogisk utvecklingsfond. För slaget om en deltidsför skola för anleddes av att vi konstaterade att förhållande vis få barn i de utsatta stadsdelarna kom i åtnjutande av barnomsorg, vilket kan ge upphov till allvarliga konsekvenser när barnomsorgen i allt stör re utsträckning ska ha en utbildningspolitisk 196 Våra bedömning ar och för slag Vi konstaterade även positiva erfarenheter från den för - söksverksamhet med för skoleverksamhet som initierades av oss och Allmänna arvsfondsdelegationen. Våra studier visade även att barn som hade haft barnomsorg eller deltagit i annan för skoleverksamhet var bättre förber edda för skolans krav och villkor. Följande punkter bör enligt Stor stadskommitténs mening vara vägledande för deltidsför skolans verksamhet: Verksamheten bör ske i enlighet med de nationella, pedagogiska målen för för skolan, där språkutveckling är en viktig del. Hög kontinuitet för bar nen. Verksamhetens utformning ska ske i samarbete med föräldr arna. Verksamheten ska kännetecknas av hög pr ofessionalitet. Kulturkompetent personal ska ingå i verksamheten. Vi för slog en för söksverksamhet , som innebar att de sju berör da storstadskommunerna skulle erbjuda deltidsför skola till de barn i åldern 3–, som stod utanför den r eguljära barnomsorgen i de utsatta stadsdelarna. Vi beräknade kostnaden för för söksverksam- heten till för samtlig a . För slaget om en pedagogisk utvecklingsfond för skolor i de utsat- ta stadsdelarna för anleddes av skolornas svårigheter att ge eleverna de färdigheter och kunskaper som de behöver. Elevernas levnads- villkor och de allmänna för utsättningarna i dessa stadsdelar skapar omständigheter som ställer andr a krav på skolans undervisning och verksamhet. Vi ansåg det därför v ara nöd vändigt att skolorna i de utsatta stadsdelarna gavs möjlighet a tt intensifierar sitt pedagogiska utvecklingsarbete utifrån lokala för utsättningar och behov. Storstadskommunerna saknar egna resurser för en sådan sa tsning. för eslog därför a tt regeringen avsätter till , som ges i uppdrag att inrätta ett pedagogiskt utveck- lingsanslag. Syftet med anslaget för eslogs vara att skolorna skulle kunna: Utveckla och för nya pedagogiken i skolan för a tt på så vis bättr e svara mot behov och villkor som eleverna har i de utsatta stadsde- larna. Undervisning som varvas med praktik bör betonas. Ge lärarna möjlighet till f ortbildning, kompetensutveckling samt utvärdering och forskning kring sin undervisning i stör re omfatt- ning än . Vidta fysiska ingrepp i skolfastigheter som är motiverade utifrån en pedagogisk aspekt. Våra bedömning ar och för slag 197 Utveckla samarbetet med i respektive storstad. Utveckla en undervisning och verksamhet som betonar ett egen- maktsperspektiv, dvs. att ge eleverna och föräldr arna makt över skolan. för eslår därför åter igen att regeringen genom- för en för söksv erksamhet , som innebär a tt de sju berör - da storstadskommunerna ska erbjuda deltidsförskola till de barn i ålder n 3–, som står utanför den r eguljära barnomsorgen i de utsatta stadsdelarna, samt avsätta ligen till , som får i uppdrag att inrätta ett peda gogiskt utveck- lingsanslag, i enlighet med de riktlinjer som presenterats i vår t del- betänkande Att växa b land betong och kojor (SOU 1997:61). Finansieringen av både deltidsför skolan och den pedagogiska utvecklingsfonden bör sk e genom en omprioritering inom statsbud- geten. Öka intr esset för hög re studier (SOU 1995:4) framhöll b l.a. att den stora omställningen av näringslivet kommer att innebära att den traditio- nella arbetsmarknadsutbildningen inte är tillräc klig. I stället kommer det reguljära utbildningsväsendet att få en nyckelroll, när stora delar av arbetskraften ska förber edas för när ingslivets nya verksamheter och behov. Insatserna för a tt höja utbildningsnivån hos den vuxna befolk- ningen i landet är omfattade, varav vi har belyst , lär- lingsutbildning, kvalificerade yrkesutbildningar, insatser för hög re studier såsom basår et och aspirantutbildningen, samt folkhögskolan. Enligt vår mening är doc k inte dessa insatser tillräckliga för a tt höja utbildningsnivån i de utsatta stadsdelarna. Åtgär der som har visat sig minska den sociala snedrekryteringen till hög re studier är bl.a. en expansion av universitetsutbildningen, bättre koppling mellan yrkesutbildningarna på gymnasieskolan och de praktiska högskolelinjerna samt en mer aktiv rekrytering från skolornas sida av studiebegåvade elever. Undersökning ar visar även att mindre och medelstora högskolor rekryterar en stör re andel stu- denter från läg re tjänstemanna- och arbetarhem. Dessa studenter väl- jer också i hög re utsträckning yrkesinriktade utbildningar. Mot bakgrund av detta vi vill peka på ett antal insatser som skul- le har för utsättningar att öka intr esset för hög re studier i de utsatta stadsdelarna och därmed bidra till att minska dagens utbildnings- 198 Våra bedömning ar och för slag klyfta i storstäderna: utveckling av lärlingsutbildningen, fler utbild- ningsplatser inom universitet och högskola, skapa för utsättningar för ett akademiskt startår samt en satsning på folkhögskolan. Yrkesprogrammen inom gymnasieskolan dominerar bland elever i de utsatta stadsdelarna och för dessa är det sär skilt angeläget att de har möjlighet till kontakt med arbetsmarknaden. I synnerhet med anledning av att många av dessa elever har arbetslösa föräldr ar, vil- ket för sämrar deras chanser att utveckla ett socialt nätverk som allt oftare visar sig vara nöd vändigt för a tt få ett arbetet. Elevernas kontakt med arbetslivet skulle kunna förbättr as genom en utveckling av det nuvarande lärlingssystemet. Flera kommittéer och arbetsgrupper inom har uppmärksammat behovet av en utveckling av lärlingsutbildningen. Ett flertal för slag till olika modeller har presenterats. Vi har belyst några av dessa för slag som är intressanta utifrån situationen i de utsatta stadsdelarna. Däribland för slag från Ungdomspolitiska kom- mittén och i . Ungdomspolitiska kommit- téns för slag om en mer flexibel arbetsplatsför lagd gymnasieutbild- ning erbjuder dels möjlighet till arbetsmar knadskontakt, dels en flexibilitet som sannolikt skulle uppskattas av många skoltrötta ele - ver och därmed skapa ett andrum i studierna som kan tillför a nya krafter och inspiration. i för eslog en efter- gymnasial lärlingsutbildning, som både är efterfråg ad bland studen- ter och näringsliv. anser därför a tt regeringen ska utarbeta ett för slag till en lär lingsutbildning som skapar stör re flexibilitet mellan arbete och studier i enlighet med de riktlinjer som presenterade, samt utarbeta ett för slag enligt de intentio- ner som i har föreslagit för en lär lingsut- bildning som ansluter till avslutade gymnasiestudier. Söder ut-projektet som i m.fl. driver visar att det går att öka intr esset för hög re studier bland elever, som sak- nar studietradition från föräldr ahemmet, högst påta gligt. Det para- doxala i denna situation är att när intresset för hög re studier väl ökar bland dessa elever så saknas tillräc kligt med utbildningsplatser inom regionens universitet och högskolor. För dessa elever är det sär skilt Våra bedömning ar och för slag 199 viktigt att utbildningsmöjligheter na finns regionalt, dels på grund av avsaknad av studietradition, dels bristande ekonomiska resurser. En utbildningsplats på någ on annan ort i landet är där med inget alterna- tiv för f lertalet av dessa elever. Vad som behövs är i stället f ler utbild- ningsplatser i storstadsregionerna. Genom högskolan i oc h på Söder tör n i finns det nu möjlighet möta den r egionala efterfrågan på hög re utbildning och forskningsinformation från studenter och näringsliv. En intres- sant iakttagelse i detta sammanhang är att Söder tör ns högskola rekryterar drygt en tredje del av sina studenter från Söder tör n. Dessutom finns det flera universitet och högskolor som har för lagt delar av sin verksamhet till för ortsområden, vilket tillför både utbildningsverksamheten och områdena nya och värdefulla kvalité- er. Dels kan utbildningar t.ex. inom vård och omsorg utveckla spän- nande verksamhet som syftar till att öka för ståelsen och kunskapen om de specifika förhållanden som råder i de utsa tta stadsdelarna, dels kan en placering av utbildningsverksamhet och av andra insti- tutioner medverka till att för stärka stadslivet i dessa stadsdelar. Vi kan även för vänta oss att en utlokalisering av högskoleverksamhet till utsatta stadsdelar eller i dessas närhet, minskar det mentala avståndet som många elever i dessa stadsdelar upplever gentemot akademiska studier och därmed minskar den sociala snedrekryte- ringen till hög re studier. för slår därför a tt regeringen, inom ramen för de 60 000 nya högsk oleplatserna fram , föredelar en väsentlig del a v dessa platser till universitet och högsk olor i stor- stadsregionerna Skapa möjlighet till ett akademiskt startår Vi har belyst det naturvetenskapliga-tekniska basåret, som kvalifice- rar studenter med allmän behör ighet till naturvetenskapliga och tek- niska utbildningar som kräver särskild behör ighet. Egentligen klassificeras basår som en gymnasieutbildning, vilket är en komplikation. Utbildningar som syftar till att ge studenter hög - skolebehör ighet får nämlig en inte högskolorna finansiera via sitt anslag för högsk oleutbildningar, men det naturvetenskapliga-teknis- ka basåret är dock ett undantag som regleras enligt en särskild för - ordning. Motivet bakom detta undantag var att öka r ekryteringsba- sen för na turvetenskapliga och tekniska utbildningar samt öka intresset för sådana utbildning ar bland kvinnor. 200 Våra bedömning ar och för slag SOU 1998:25 Det finns inget hinder för högsk olorna att arrangera basår ifall de kan finansiera det på annat sätt, t.ex. genom externa finansiärer. Erfarenheterna från Söder tör ns Högskola som bedrivit ett akade- miskt basår är positi va. Många studenter från hem- miljöer som saknar studietr aditioner eller som haft ett längre studi- eupphåll använder de möjligheter som basår et erbjuder för a tt skaf- fa sig särskild behör ighet eller förber edda sig för f ortsatta akade- miska studier. Basåret har sedermera utvecklats till ett akademiskt startår, som omfattar undervisning på akademisk nivå. Finansiellt kan det dock vara svårt för högsk olorna i storstadsre- gionerna att inrätta akademiska basår. Extern finansiering via kom- muner, landsting och näringsliv är för visso möjlig , men med vetskap om storstadskommunernas finansiella situation måste denna möjlig - het ses som ytterst begränsad. anser att det vore värdefullt om det fanns möjlighet a tt inrätta startår inom fler akademiska discipliner än på högsk olor i storstadsregionerna. för eslår därför a tt regeringen ger Högsk oleverket i uppdrag att utarbeta ett för slag som ger universi- tet och högsk olor i storstadsregionerna utvidgade möjligheter a tt inrätta akademiska star tår inom f ler akademiska discipliner än naturvetenskap och teknik. Satsa på folkhögskolor och deras pedagogik I del 2 visade vi vilken betydelse folkhögskolorna har för a tt öka intresset för f ortsatta studier hos lågutbildade och arbetslösa män - niskor som står långt ifrån arbetsmar knaden. uppmanar regeringen att vid fördelningen av statens allmänna stöd till f olkbildning sär skilt prioritera folkhög - skolor som bedriver, eller har för a vsikt att bedriva folkbildnings- verksamhet som framför allt vänder sig till in vånar na i de utsatta stadsdelarna. Dessutom anser kommittén att regeringen sär skilt bör uppmär ksamma folkhögsk olepedagogiken i den sär skilda vuxenut- bildningssatsningen . har fysisk för nyelse varit en högt pr ioriterad åtgär d i utsatta stadsdelar. Stora resurser har satsats och betydande kvalitativa för - bättringar har åstadkommits, men segregationen har bestått. Vi ska dock inte för anledas att tro att framtida satsningar mot segregation SOU 1998:25 Våra bedömning ar och för slag 201 ska negligera behovet av fysisk för nyelse. Vi har konstaterat att upp- rustningsbehovet är stort i de utsatta stadsdelarna och att dess invå- nare också önskar se a tt en sådan förändr ing kommer till stånd. Vi tror emellertid att en satsning på fysisk för nyelse i de utsatta stadsdelarna och , till skillnad från tidigare insatser, bör f okuseras på stadsbyggnadsför nyelse och omställning till ekolo- gisk hållbarhet av stadsdelarna. Vi anser att detta bör gör as småska- ligt och i nära samarbete med de boende. En stadsbyggnadsför nyel- se i de utsatta stadsdelarna bör ha som målsättning a tt blanda olika former av bebyggelse och upplåtelseformer inom stadsdelarna och därmed öka möjligheter na till boendekarriär. begicks ett antal bostads- och stads- byggnadspolitiska misstag, i synnerhet i de utsatta stadsdelarna, som resulterade i ett sönderbr utet stadslandskap. Ansvaret att ombesörja att dessa sår läks åvilar både sta t och kommun. Målet bör v ara att flertalet av storstädernas stadsdelar rymmer livets alla sidor och där det finns en allsidig blandning av hushåll. Detta kräver emellertid att varje stadsdel kan erbjuda sina invånare både en grundläggande offentlig och kommersiell service, vilket bland annat omfattar bra för - och grundskolor, goda möjligheter till fr itids- och kulturaktivi- teter, polis, post och bank, samt en dagligvaru- och fackhandel som erbjuder ett sortiment som svarar mot invånarnas behov och önsk e- mål. En sådan utveckling kan dock påverkas negativt genom etablering av externa stormarknader, vilket vi visade i del 2. De negativa kon- sekvenserna av sådana etableringar kan emellertid motverkas via det planmonopol som kommunerna förf ogar över. Ska en för nyelse av stadslandskapet åstadkommas inom den när- maste framtiden är det, enligt vår mening, nöd vändigt att regeringen tar ett initiativ till någon form av stimulansåtgär der till sådana sats- ningar i utsatta stadsdelar. Stimulansåtgär der kan ske på flera sätt. Ett sätt vore att använda statsbidrag. Statsbidragets för del är att åtgär der snabbt kan sättas igång. Dess nackdel är att det kan få kostnaderna för både sta t och de boende att öka på ett ok ontrollerbart sätt. Ett annat sätt att stimulera en fysisk för nyelse av de utsatta stads- delarna vore att genomför a förändr ingar av vissa skatter och bidrag som påverkar både produktions- och för valtningskostnaderna för fastigheter. Det kan exempelvis handla om förändr ingar av fastig- hetstaxeringen, fastighetsskatten och mervärdesskatten för nypro- duktion av fastigheter och/eller för fastighetsför valtning. För delen med sådana förändr ingar är att de inte är kostnadsdrivande, vare sig 202 Våra bedömning ar och för slag för sta t eller för de boende . Nackdelen är där emot att önskade åtgär - der inte med automatik iscensätts. Fastighetsägarna kan, ifall inga tvingande krav på fysisk för nyelse sätts som villkor, använda peng- arna som de tjänar på minskade kostnader för andr a ändamål än det var tänkt för . Självklart medför alla f ormer av statliga stimulansåtgär der kost- nader, men långsiktigt kan vi emellertid räkna med att åtgär derna leder till ökad sysselsättning oc h tillväxt, vilket minskar kostnader- na för den offentliga sektorn och ökar dess ska tteintäkter. Vi vill i sammanhanget peka på den betydande resursöverför ing som sker genom fastighetsskatten från de utsatta stadsdelarna tillbaka till staten. Vi befarar att bostadsbolagens kostnader för fas- tighetsskatten kommer att stiga ännu mer inom den närmaste fram- tiden, vilket skulle minska deras möjligheter till egna insatser i de utsatta stadsdelarna högst väsentligt. Från miljonprogramsområde till miljöpr ogramsområde koncentreras krafter och ambitioner från många olika håll för att få till stånd en omb yggnad av bostadsområden och dess fastighe- ter till vad man kallar ekologisk hållbarhet. Regeringen har tagit ini- tiativ till särskilda finansiella stöd för detta ändamål, bl.a. via Delegationen för en ek ologisk hållbar utveckling och den så kallade Kretsloppsmiljarden. Regeringen understryker att stöd som gäller investeringar inom bostadsbebyggelsen i miljonprogramsområden kommer att prioriteras. Dessa satsningar tillsammans med upprustningsbehovet som finns i de utsatta stadsdelarna erbjuder möjligheter a tt påbörja en succes - siv omställning av miljonprogramsområdena till miljöpr ogramsom- råden. Det finns en betydande potential att en sådan satsning skulle kunna ge upphov till gynnsamma effekter på miljön, tillväxten och boendesegregationen. Om en sådan ekologisk omställning av de utsatta stadsdelarna ska vara möjlig måste emeller tid processer startas för a tt för - ankra förändr ingsåtgär derna hos dess invånare. Dessa processer bör ha sin utgångspunkt i invånarnas livssituation, deras behov, önsk e- mål och ekonomiska för utsättningar. En strategi för omställning till ek ologisk hållbarhet måste innefat- ta den sociala hållbarheten, vara en strategi för social-ekologisk håll- barhet. Åtgär derna kommer att innebära förändr ingar i enskilda människors hem och måste därför ha sin utgångspunkt där . För utom att ett sådant tillvägagångssätt är viktigt för a tt bevara och stärka de Våra bedömning ar och för slag 203 befintliga sociala nätverken, är det nöd vändigt för a tt få de ekologis- ka ombyggnadsåtgär derna att fungera. Ett ekologiskt hållbart boen- de är lika beroende av invånarnas beteende som av de tekniska sys- temen. Snabba och kortsiktiga utvecklings- och för nyelseprojekt med stora resursinsatser i utsatta stadsdelar kan riskera att driva upp kostnaderna för de boende oc h åsidosätta der as inflytande över förändr ingsprocessen helt eller delvis. En naturlig konsekvens härav blir att många boende kommer att flytta ifrån sina bostadsom- råden. Det för eligger en risk att detta scenario uppstår i samband med en ekologisk omställning av bostadsområden på g rund av att statsbidra- get som utgår till ekologisk omställning inte får öv erstiga av investeringskostnaderna som omfattar konkurrensutsatt verksam- het. (EU:s statsstödsr egler begränsar möjligheten för sta ten att sub- ventionera konkurrensutsatt verksamhet till denna nivå.) Denna nivå på statsbidraget kan nämligen medverka till att fastighetsägarna i de utsatta stadsdelarna, varav många redan har problem med att få eko- nomin att gå ihop, antingen är tvungna att öka kostnaderna för de boende för a tt finansiera omställningen eller helt avstå från a tt genomför a nöd vändiga åtgär der. för eslår därför a tt regeringen genomför en ändr ing som undantar investeringar för ek ologisk omställning i utsatta stadsdelar från reglerna för sta tsstöd , som begränsar möj - ligheten att ge i statsbidrag till investeringar för ekologisk omställning . Egenmakt – att återerövra vardagen Demokratin går kräftgång i de utsa tta stadsdelarna. Valdeltagandet sjunker stadigt, både i kommunal- och riksdagsvalen. Den politiska aktiviteten är låg oc h många upplever att de saknar makt över var- dagens mest betydelsefulla domäner. Följden b lir att vanmakten växer, vilket ger näring åt ett allt mer tilltagande utanför skap både i förhållande till de demokr atiska institutionerna och det omgivande samhället. Vi uppmärksammade denna utveckling redan i vårt för sta delbe- tänkande Att röja hinder (SOU 1995:142) oc h påtalade att vanmak- ten måste mötas med ökad e genmakt, dvs. den makt som medbor- garna utövar över sin egen vardag. I vårt andra delbetänkande Egenmakt (SOU 1996:177) utvecklade vi diskussionen om begrep- 204 Våra bedömning ar och för slag SOU 1998:25 pet egenmakt och lämnade för slag på hur medborgarnas egenmakt kan vidgas och för djupas. Vi underströk i detta betänkande a tt det är hög tid för ett förändr at synsätt. I stället för a tt lägga livet till rätta borde den framtida poli- tiska uppgiften vara att rätta till det som ligger i vägen för livet. Vi framhöll oc kså att det inte var meningsfullt att närmare definiera begreppet egenmakt. Det är i stället g enom exempel och en strävan att öka medborgarnas makt över sin vardag som begreppet äger sin giltighet. Vi koncentrerade oss på förändr ingar i kommunallagen och för de fram sju för slag som bör pröv as under en för söksper iod i stor- städerna: 1.En lag om självför valtning i boendet. Utgångspunkten är att boendet utpekats som en naturlig startpunkt för en demokr atisk mobilisering av de boende själva. Det ekonomiska incitamentet, att kunna påverka sina boendekostnader i en sådan mobilisering, har visat sig ha stor betydelse. Ett aktuellt exempel är bostads- området Holma i . Där har sedan någ ra år tillbaka inletts för sök med en fung erande självför valtning. De boende har i avtal övertagit ansvaret för delar av skötseln av den inre och yttre mil- jön oc h därmed minskat sina boendekostnader. Storstadskom- mittén vill underlätta framväxten av olika former av självför valt- ning. Vi för de därför fr am ett för slag om en lag till självför valt- ning som skulle knytas till hyresförhandlingsla gen. Lagför slaget innebar i korthet att om minst hälften av de boende i ett flerfa- miljshus eller bostadsområde så krävde skulle de ha möjlighet a tt bilda en för ening för självför valtning. I en förhandlingsöv erens- kommelse skulle hyran för de h yresgäster som deltog i självför - valtningen fastställas till ett belopp som exkluderade kostnader- na för den fastighetsskötsel som par terna var överens om. Detta belopp skulle vara samma för läg enheter som är lika stora. Vårt initiativ till en självför valtningslag uppmärksammades av rege- ringen som utarbetade en proposition, som antogs där man gjorde ett särskilt för tydligande angående kommunal- skattelagen. 2.En förändr ing i lagen om självför valtningsorgan i syfte att ge brukare av verksamhet rätt att kräva självför valtning.