sou · GMB3111 · 1999-01-01 00:00:00 — Annars riskerar samhället att drabbas av en kollektiv minnesförlust, med tanke på att sådan information sannolikt har en betydligt kortare livs- längd jämfört med sådan som tryckts på papper. Hur kan elektroniska publikationer systematiseras? I rapporten görs ett försök till systematik för elektroniska publikationer, med utgångspunkt i en beskrivning av femton egenskaper som utmärker dessa. I nedanstående tabell ges vissa exempel på sådana egenskaper. Tabell 3 Systematisk beskrivning av egenskaper hos elektroniska pub- likationer () Traditionella utgivare; organisationer; andra utgivare eller privatpe rsoner. Olika ordbehandlingsformat; databa s- format; utskriftsformat (t ex postscript); portabla format (ex Adobe Acrobat); ljud- och bildformat; strukturerade format (SGML, HTML). Monografier; periodica; olika typer av programvara; datorspel. Cd-rom; disketter; online-media; Publicerad och tillgänglig via förlag eller andra försäljningskanaler; pre- Första officiella upplagan; påföljande upplaga; variantupplaga; snapshots av dynamiska publikationer. Material som omfattas respektive inte omfattas av upphovsrätten; licensierat Olika kombinationer av nationel- la/utländska upphovsmän och förlägga- Endast tillgänglig i elektroniskt format; Operativsystem; databashanterare; distributionsform (telnet/gopher/www); Denna kategori hålls öppen för olika nationella kriterier och behov av Här lämnas möjlighet för att nationellt exkludera material av ringa värde. Här lämnas möjlighet för att nationellt inkludera eller exkludera material inom Övriga specifika kriterier av lo- kalt/nationellt intresse Vilka publikationer skall samlas in? SOU 1998:111 Kapitel 7 83 Författarna rekommenderar att urvalsprinciperna i huvudsak bör ansluta sig till dem som gäller för övriga publik ationer. Vidare bör nationaliteten hos en elektronisk publikation avgöras uti- från följande kriterier, i inbördes ordning: Utgivningsland angivet i pub- likationen; hemvist hos utgivaren; hemvist hos den först nämnde upp- hovsmannen, författarens nationalitet; var publikationen är lagrad (det sistnämnda gäller enbart online-publikationer). Urvalet bör enligt författarna begränsas till att enbart avse sådana publikationer som den nationella institutionen själv kan lagra och ha kontroll över. Att enbart ge tillgång till nät publikationer via länkar skall inte sammanblandas med pliktexemplar. Online-databaser och andra dynamiska publikationer bör i princip samlas in med sådan frekvens att all information som funnits i publika- tionen under dess livslängd kan bevaras. Om kostnaderna för detta visar sig alltför stora, bör ett urvalsförfarande användas, som möjliggör ett bevarande av den första och sista versionen av publikationen. Officiella utgivare skall prioriteras, liksom andra organisationer vars främsta aktivitet är att sammanställa olika informationsprodukter. Enskilda personers publikationer bör samlas endast in på frivillig basis, eller undantas helt. Insamlingen bör göras oberoende av format. Det mottagande biblio- teket, eller motsvarande institution, bör om nödvändigt konvertera publi- kationen till ett hanterbart format. Urvalet bör inkludera elektroniska monografier och tidskrifter samt andra nätpublikationer som utgör avslutade och självständiga verk. Dist- ribuerade, dynamiska nät publikationer bör undantas. Programvara bör tas med endast om den har ett informationsinnehåll. Datorspel bör med- tas endast om spel i övrigt är inkluderade. Allmän informationsspridning med hjälp av elektroniska nätverk (e-post, Usenet, sändlistor) bör un- dantas. Informell kommunikation och pre-prints bör undantas. Om publikationen är parallellt utgiven i såväl en tryckt version som elektronisk version, bör båda tas in. Om publikationen existerar i flera parallella elektroniska versioner räcker det att bevara en av dessa. Avslutningsvis menar författarna att endast sådana publikationer som har förmåga att ta hand om i sin egen tekniska miljö bör samlas in. Författarna för också ett intressant resonemang om dynamiska publi- kationer och ställer bl.a. frågan var gränsen går mellan olika på varandra följande editioner av ett verk och ett dynamiskt verk, när båda mer eller mindre ständigt befinner sig i förändring, låt vara med olika grad av fre- kvens och uppdatering. Hur sker mottagandet av elektroniska publikationer? Oavsett om den elektroniska publikationen levereras online (vilket för- fattarna rekommenderar för små eller normalstora publikationer) eller på något fixerat medium som cd-rom eller magnetband (bör vara lämpligt för exempelvis stora databaser), är själva mottagandet av produkten nå- got helt annat än att ta emot traditionella publikationer. För varje publi- kation måste en omfattande kvalitetskontroll genomföras för att säker- ställa att det rör sig om rätt publikation, att den levererats i rätt format och på rätt bärare, att den är felfri, fullt funktionsduglig och inte kopie- ringsskyddad. Om publikationen hämtats hem via nedladdning från nätet bör man försäkra sig om att man fått med hela innehållet genom att ladda ned den två gånger och sedan jämföra de båda exemplaren. Därefter bör en om- fattande funktionstest genomföras för att kontrollera att installationspro- cedurer fungerar samt att nödvändig dokumentation existerar och kan bevaras tillsammans med publikationen. Hur skall biblioteken ge tillgång till insamlade elektroniska publikationer? Utgångspunkten måste enligt författarna vara att elektroniska publika- tioner, i likhet med tryckta, skall tillhandahållas för användare. Detta tillhandahållande kan dock inte vara förbehållslöst och obegränsat. Hän- syn måste tas till upphovsmännens och utgivarnas legitima intressen. Man pekar på att det finns ett egenvärde i att de insamlade publikationerna används, eftersom förutsättningarna för ett långsiktigt bevarande därmed förbättras. Om de används tillräckligt ofta kontrolle- ras deras funktionalitet. Eventuella insatser för att förlänga deras livs- längd kan därmed sättas in medan man fortfarande har tillgång till sådan teknisk utrustning som krävs för att läsa publikationen. Författarna framhåller att tillhandahållandet måste ske i enlighet med gällande bestämmelser och avtal inom det upphovsrättsliga området. I rapporten beskrivs ett antal modeller som kan användas för att ge en begränsad och kontrollerad tillgång till insamlade elektroniska publika- tioner. Dessa är i huvudsak: ·Tillgång endast på plats i lokaler, en lösning som har den nackdelen att den inte alls tar tillvara de möjligheter som finns i och med de digitala nätverken. ·Kontrollerad tillgång via online-förbindelse. Användare kan ges on- line-tillgång till publikationerna, men tillgång ges endast till registre- rade användare. Användare ges en förhållandevis fri tillgång till insamlade publikationer, men först när har gått sedan den ursprungli- ga publiceringen. kan ett restriktivt tillhandahållande diskuteras, exempelvis i form av att tillgång ges endast i egna lokaler. Man avråder uttryckligen från att användare skall ges möjlighet att framställa digitala kopior, exempelvis genom att kopiera elektroniska publikationer till egna disketter eller genom att överföra dem via nätver- ken till andra datorer. Det påpekas i rapporten att det material som insamlats via legal de- posit i första hand är av sådan karaktär, att det långsiktiga bevarandet sätts högre än det snabba tillhandahållandet. Såväl bibliotek som använ- dare måste acceptera att det kan behövas särskilda skäl för att konsultera det material som insamlats med stöd av lagstiftningen, exempelvis att det inte går att nå på annat sätt. Eftersom användningen av elektroniska publikationer kan antas vara liten kan man överväga att bevara dem i komprimerad form, för att därigenom uppnå kostnadsbesparin gar. Utifrån de erfarenheter som de nationella bevarandeinstitutionerna gör kan de utveckla särskilda tjänster, exempelvis utveckling av specifi- ka arkivfunktioner på uppdrag av förlag etc., dokumentleverans till and- ra bibliotek samt erbjudande om konsult- och serviceuppdrag beträffan- de migrering, konvertering och långtidsbevarande av elektroniska publi- kationer. Hur skall publikationerna bevaras? Författarna delar den på de flesta håll allmänna uppfattningen att man på lång sikt endast kan sträva efter att bevara innehållet i de elektronis- ka publikationerna. Mediet som informationen är lagrat på, den s.k. in- formationsbäraren eller artefakten, kommer att brytas ned . I kombination med att det inte längre går att använda vissa typer av dato- rer eller datorprogram blir därmed publikationerna obrukbara i sin origi- nalversion. I rapporten säger man sig ha konstaterat att denna uppfatt- ning är allmänt accepterad bland biblioteksrepresentanter, medan där- emot förläggare och producenter tenderar att inta den motsatta stånd- punkten. Anledningen för de sistnämnda gruppernas skepsis tros vara en rädsla för att publikationerna kommer att bli svåra att identifiera och ändringar svåra att upptäcka. Man måste också vara medveten om att en strävan efter att enbart bevara själva informationen via kopiering, konvertering och migrering sannolikt kommer att påverka den visuella presentationen och övrig funktionalitet. Att exempelvis långtidsbevara interaktiviteten i en elektronisk publikation är mycket svårt. I rapporten konstateras där- för att man måste koncentrera sig på att bevara det intellektuella inne- hållet och således acceptera att vissa av originalens visuella och interak- tiva aspekter kommer att gå förlorade. Man rekommenderar dock att ett urval elektroniska dokument beva- ras i sin originalform eftersom dessa artefakter, tillsammans med omgi- vande dokumentation som etiketter, omslag, handböcker etc., säger mycket om det ursprungliga verket. För långtidsbevarande rekommenderas migrering. Man ansluter sig till den definition av migrering som presenterades av en amerikansk ar- betsgrupp, tillsatt av The Commission of Preservation and Access och : Migration is a set of organized tasks designed to achieve the periodic transfer of digital materials from one hardware/software configuration to another, or from one generation of computer technology to a subsequent generation. The purpose of migration is to preserve the integrity of di- gital objects and to retain the ability for clients to retrieve, display, and otherwise use them in the face of constantly changing technology. Allmänt sett kan en av följande strategier för migrering appliceras: 1.Kopiering till nytt medium av samma slag. Exempelvis kan material lagrat på disketter kopieras över till nya disketter av samma slag när orginalen hotas av nedbrytning. 2.Kopiering till nytt medium av annat slag. Utgångspunkten är att in- formationen kopieras till ett medium av mer hållbart eller standardise- rat slag. Ett exempel kan vara kopiering av information lagrad på äld- re diskettyper till cd-rom eller magnetband. En institution som skall lagra stora mängder digital information behöver begränsa antalet format. Viss information kommer därför att behöva konverteras till något standardiserat for- mat. Åtgärden är också nödvändig för att undvika att vissa format med tiden blir oläsliga. 4.Migrering av den tekniska miljön. Detta är en betydligt svårare och kostsammare uppgift, eftersom det innebär att dokument skall ges samma funktionalitet i en helt annan hård- och mjukvarumässig miljö. 32 Preserving digital information : report of the task force on archiving digital information / commissioned by the Commission on Preservation and Access and . – 1996 [] För interaktiva publikationer skulle det sannolikt innebära ompro- grammering av åtminstone delar av produkten. Det är möjligt att skriva program som gör att dagens da- torer efterliknar gårdagens. Emuleringarna gör det möjligt att läsa och använda program skrivna för en föråldrad teknisk miljö. Metoden framhålls som kostnadseffektiv. Den är osäker, eftersom ingen kan garantera att det kommer att framställas emuleringsprogram för olika miljöer allteftersom den tekniska ut- vecklingen fortskrider. I rapporten skiljer man på kort- och långsiktig migrering. Den kort- siktiga görs inom efter mottagandet av publikationen och inne- bär att någon av de två ovanstående förstnämnda aktiviteterna genom- förs. Den långsiktiga görs av efter mott agandet. För att kunna garantera att digital information är möjlig att ta del av måste bevarandeinstitutionerna planera omsorgsfullt för migrering . Den bibliografiska registreringen bör komplette- ras med formatuppgifter, systemkrav, historik över tidigare migrering, förväntad tidpunkt för kommande migrering etc. Elektroniska publikationer ges ofta ut i olika versioner eller editioner, vilket vållar särskilda problem för bibliotek och andra bevarandeinstitu- tioner. I rapporten rekommenderas att om en publikation ges ut i olika versioner för olika hård- och mjukvarumässiga plattformar, räcker det att förvärva den version som utgetts i det mest standardmässiga utföran- det. Om den elektroniska utgivningen skett parallellt med utgivning på papper bör däremot båda dessa versioner bevaras. En viktig uppgift för bevarandeinstitutioner har alltid varit att garan- tera autenticiteten, dvs. att innehållet i de mottagna publikationerna kan bevaras i sitt originalutförande. För traditionella tryckta skrifter är den uppgiften inte särskilt problematisk, eftersom det är relativt svårt att förändra eller förfalska en skrift utan att det syns. Dessutom finns dessa skrifter oftast spridda i ett antal exemplar som i sin tur kan användas som jämförelseobjekt. Elektroniskt lagrad information är betydligt lättare att förändra och dessa förändringar kan vara i det närmaste omöjliga att upptäcka. Meto- der för att garantera autenticitet finns utvecklade, men har ännu inte vunnit allmän genomslagskraft. Exempel på sådana metoder är krypte- ring, digitala signaturer, kontrollsummor och liknande. Författarna lämnar avslutningsvis följande rekommendationer avseende pliktexemplar (legal deposit) av elektroniska publikationer: ·För att en bevarandeinstitution skall kunna klara av uppgiften att be- vara nationens kulturarv måste pliktexemplarslagstiftningen också in- kludera elektroniska publikationer. ·Bibliotek, förläggare och upphovsmän bör samarbeta i ansträngning- arna att bevara kulturarvet. Alla parter har något att vinna på ett så- dant samarbete. Exempelvis underlättas upphovsmännens bevakning av upphovsrättsfrågor genom tillgång till en sådan nationell samling. ·Elektronisk publicering är ett område som förändras mycket snabbt. Lagstiftningen skall därför vara så heltäckande som möjligt och utgå från vida definitioner, som är tillräckligt flexibla för att inkludera ex- isterande och framtida publikationsformer. · Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt upp hovsrätten, som inte får förhindra bevarandet av det nationella kulturarvet. ·Elektroniska publikationer i fixerad form kan hanteras enligt samma principer som tryckta publikationer. ·På sikt måste bevarandet av själv informationen prioriteras framför bevarandet av artefakten (informationsbäraren). ·Bevarandeinstitutionerna bör ägna sig mer åt förebyggande arbete. ·Tillhandahållandet av elektroniska publikationer är problematiskt. Diskussioner bör föras med förläggare. Tillhandahållandet bör vara restriktivt. Rekommendationer för vissa elektroniska publikationer Beträffande vissa särskilda typer av elektroniska publikationer, görs följande rekommendationer och överväga nden: ·Elektroniska böcker, tidskrifter, multimediaprodukter etc. i fixerat format bör inkluderas i lagstiftningen. ·Databaser, av såväl offline- som online-karaktär, är problematiska att hantera. Hur skall man göra med uppdateringar? Be höver alla nya versioner av en databas bevaras ? Problemen accelere- rar beträffande online-databaser. Om dessa skall vara föremål för in- samling, måste någon form av urval göras. ·Nätverksdistribuerade publikationer bör inte inkluderas i lagstiftning- en som en särskild kategori. De är egentligen inte distribuerade, utan snarare gjorda allmänt tillgängliga för direkt åtkomst av enskilda an- Mängden av dessa publikationer är mycket stor. Deras kva- litet är ofta osäker. ·Nätverksdistribuerade dynamiska publikationer utgör en ännu svårare kategori. Med dynamiska avses att publikationen innehåller länkar till andra publikationer, bilder, ljudfiler etc. Det är omöjligt att be- stämma var en sådan publikation börjar och slutar. Den traditionella uppfattningen om vad som utgör en publikation måste här överges. Även om publikationsformen i sig är värd att bevara, är de tekniska och juridiska svårigheterna så stora att det är mycket svårt, för att inte säga omöjligt att infoga dem i pliktexemplarslagstiftningen. kan dock vara relevant att skilja mellan öppna och slutna nät- verksdistribuerade dynamiska publikationer. De förstnämnda inne- håller då endast länkar till publikationer på den egna servern som är under utgivarens kontroll. De sistnämnda innehåller länkar till publi- kationer placerade på externa servrar. ·Usenet News och e-postbaserade sändlistor anses inte vara publice- ring, utan snarare en slags allmän kommunikation. Undantag kan göras för modererade listor som mer liknar elektroniska tidskrifter. ·Programvara anses inte heller utgöra en publikation. Dessutom kan det faktum att dessa ofta inte säljs, utan licensieras till användaren, utgöra ett stort juridiskt problem. Expertsystem kan möjligtvis utgöra ett undantag (som är fallet i , se avsnitt 7.4.1). ·Datorspel är normalt heller inte publikationer, även om det numera är svårt att dra gränsen mellan utbildningsprogram och spel. Ytterligare några projekt som bedrivs inom ramen för DG XIII:s biblio- teksprogram bör nämnas. syftar till att utveckla metoder för att förbättra be- skrivningen och registreringen av elektroniska dokument samt förbättra samarbetet mellan förläggare och nationalbibliografier i . Projektet inleddes och kommer att pågå t ill . Deltagare är bl.a. nationalbiblioteken i , , och . Man avser att konstruera en prototyp som gör det möjligt för utgivare av elektroniskt material att själva lägga in grundläggande bibli- ografiska uppgifter, som kan överföras för komplettering t ill respektive Väl där kan uppgifterna kompletteras, exem- pelvis med auktoritetsformer, och sedan återsändas till utgivaren. Metadata, identifieringssystem, autenticitet och överföring av data mellan förlag och bibliotek är några av de konkreta problemområden som utforskas inom ramen för projektet. Networked European Deposit Library (NEDLIB) är ett projekt som startade . Deltagare är nationalbiblioteken i , Nor- ge, , , , och , det holländska samt flera stora internationella förlag inom det vetenskapliga området. arbetar med frågeställningar kring insamling, kvalitetssäkring, långsiktigt bevarande och tillhandahållande av elektro- niska dokument. Autenticitet, tillgång och bibliografisk kontroll är några konkreta frågor som kommer att behandlas. Man avser att inom projektet konstruera en gemensam infrastruktur, på vilken ett nätverksbaserat europeiskt elektroniskt bibliotek kan base- ras. Bl.a. avser man att inom projektets ram arbeta fram modeller för beräkning av kostnader för att utveckla och driva ett sådant bibliotek. De upphovsrättsliga frågorna kommer att ägnas särskild uppmärksamhet. Vidare kommer migrering, det vill säga överföring av elektronisk infor- mation till standardiserade format, att testas i praktiken. 7.2.3Europarådets konvention för bevarande av det audiovisuella kulturarvet har man inom arbetat med en konvention som syftar till att garantera bevarandet av de europeiska staternas au- diovisuella kulturarv. Arbetet var i första skedet inriktat på pliktleverans av filmer. Under hand utvidgades konventionsförslaget till att omfatta samtliga former av rörliga bilder, inklusive televisionsprogram. ljudinspelningar är dock undantagna. uttalade de europe- iska kulturministrarna vid ett möte i att konventionen borde färdigställas för underskrift senast vid utgången av . K onventio- nen är ännu inte undertecknad. I de utkast som är tillgängliga finns det inga förslag som går utöver den nuvarande svenska pliktexemp- larslagstiftningen. Det finns därför ingen anledning att tro att denna kon- vention kommer att få betydelse för utformningen av en eventuell leve- ransplikt gällande elektronisk information som görs tillgänglig online. Av de nordiska länderna har den nyaste pliktexemplarslagen. Den nya lagen, Lov om pligtaflevering af udgivne værker, trädde i kraft . har en i det närmaste lika lång tradition av pliktexemplar som . Skyldighet att leverera tryckt material har förelegat ända , vilket kan jämföras med det svenska be . Till skillnad från har dock under de senaste decennier- na inte moderniserat lagstiftningen i takt med utvecklingen av nya medi- er. Den närmast föregående lagen instiftades 1927 och innefattade endast pliktleverans av tryckta skrifter. Med utgångspunkt i den informationstekniska utvecklingen tillsatte 1995 ett Utvalg om bibliotekerne i informationssam- fundet (UBIS). Denna kommitté lade 1996 fram ett delbetänkande om en förändrad pliktexemplarslag 34. Den nya lagen är i stor utsträckning grundad på de tankar och förslag som återfinns i betänkandet. Sammanfattningsvis kan sägas att alla utgivna verk, oavsett medie- form, omfattas av den nya lagen. Både utgivningskriteriet och verkskri- teriet måste vara uppfyllt. Ett verk räknas som utgivet när exemplar av verket, med upphovs- mannens tillstånd, finns tillgängligt i handeln eller på annat sätt spritts bland allmänheten. Definitionen är helt i överensstämmelse med den danska upphovsrättslagen. Man räknar med att detta generella kriterium, vars införande alltså är den största förändringen jämfört med tidigare gällande lag, skall innebära att lagen inte måste ändras varje gång infor- mationstekniken utvecklas mot nya framställnings- och kommunikations- former. Enligt lagens definition skall en avgränsad informationsmängd anses som ett verk, under förutsättning att den utgör en avslutad och självstän- dig enhet. 33 Den danska lagen och anvisningarna till den finns publicerade på http:// 34 Pligtaflevering : delbetaenkning nr 1 fra Udvalget om Bibliotekerne i . (stenc.) 92 Kapitel 7 SOU 1998:111 Utgivna verk kan offentliggöras och spridas i en fixerad form. I dessa fall framställs exemplar på utgivarens uppdrag. Dessa verk blir föremål för pliktleverans enligt traditionellt mönster. Men exemplar kan också framställas på uppdrag av användaren, i form av nedla ddning av digitala verk via elektroniska nätverk. I det fallet förvandlas leveransplikten till en skyldighet att meddela att utgivningen ägt rum samt en rätt för den mottagande institutionen att själv framställa ett digitalt exemplar av ver- ket genom att ladda ner det från nätet. I förekommande fall måste utgi- varen dessutom översända lösenord eller liknande spärrar för åtkomst till Det . En avgörande förändring i den nya danska lagen är således att leve- ransskyldigheten utgår från ett utgivningskriterium i stället för som tidi- gare ett framställningskriterium. Därigenom omfattar den nya lagen en rad verk och medieformer som tidigare legat utanför lagen: fotografiska reproduktioner, fonogram, videogram, digitala verk samt mikroformer (mikrofilm och mikrofiche). Filmproduktionen är reglerad i den danska filmlagen. Beträffande radio- och tv-sändningar levereras dessa till Sta- tens Mediesamlingar vid Statsbiblioteket i , i enlighet med frivilli- ga överenskommelser. Man har övervägt att skapa en pliktexemplarslag som omfattar även dessa medieformer, men har tills vidare avstått från detta. Man utgår från att det kommer att bli nödvändigt att revidera la- gen , med hänsyn tagen till den snabba IT-utvecklingen. Endast två pliktexemplar behöver lämnas enligt den nya lagen. Båda exemplaren skall sändas till Det , som sedan ombe- sörjer vidare leverans till Statsbiblioteket i .