sou · GMB360 · 1999-01-01 00:00:00 — Anbuden utvärderades av , med utgångspunkt i tekniska beskrivningar och reservationer från de olika anbudsgivarna. hade byggt den s.k. Bolmentunneln som ledde vatten från sjön till och hade därför erfarenheter av att b ygga tunnel genom . I sin utvärdering var mycket kritisk till att använda den av Kraftbyggarna erbj udna metoden s.k. fullortsborr- ning/TBM (tunnelborrmaskin). Man ansåg att metoden i vart fall inte skulle gå att använda i alla delar av åsen, eftersom berget var för mjukt. Det skulle dessutom bli svårare att injektera om man använde denna metod. Avtalet förhandlades fram och slöts av . Trots att avrått från fullortsborrning godtog Kraft- byggarnas sidoanbud, men avtalet konstruerades så att Kraftb yggarna ensamma skulle bära de ekonomiska konsekvenserna om det skulle visa sig att metoden inte fungerade. De skulle visserligen kunna byta teknik och t.ex. övergå till sprängning men de skulle i så fall inte ha rätt till särskild ersättning. De skulle heller inte få för att avsluta bygget utan tunnlarna skulle vara färdiga oav- sett vilken teknik som användes. beställde en tunnel med vissa dimensioner och som uppfyllde krav. Hur detta skulle åstadkommas var i princip Kraftbyggarnas ansvar även om skulle godkänna stationära anordningar. Vidare skulle betala för det material som gick åt för att förstärka och täta tunneln men det fanns en gräns för hur stora kostnader som skulle belasta verket. Även i detta avseende var det således Kraftbyggarna som tog den yttersta risken. Anbudstiden gick ut . Avtal skrevs med Kraftbyggarna . Bygget kom emellertid inte igång förrän . Det finns olika uppfattningar om varför. Klart är emellertid att den första vattendomen inte meddelades förrän i novem- 40 Tunnelbygget fram till byggstopp SOU 1998:60 Under förhandlingarna i domstolen hade förhandlat med i om utformningen av ett program för kontroll av grundvattnets nivå och sammansättning. Det vatten som släpptes ut, läckvatten, skulle också mätas och kontrolleras. Borren Hallbor sattes i in början på . Den hade b yggts på plats och hade en diameter . Vid försening kunde fyra olika viten utgå. Kraftb yggarna riskerade att få betala . för som tunnlarna blev försenade. Vitessumman för hela upphandlingen uppgick till . I avtalet fanns inte någon övre gräns för hur mycket Kraftbyggarna skulle kunna bli tvingade att betala. Efter att ha kommit 13 m körde borren Hallbor fast. Berget var för mjukt. Borren sjönk ner i tunnelbotten och in i väggarna. Dessutom sattes borrkronan igen. Kraftb yggarna använde emellertid även sprängteknik och lyckade på så sätt driva sammanlagt 500 m tunnel i norr och 1200 m i söder innan de lämnade b ygget . stod det således klart att man hade bekym- mer med bygget. Det hade kommit igång sent och den borr som så snabbt skulle ha tagit sig igenom berget stod still. Kraftbyggarna för- sökte förhandla om avtalet. De ansåg att de uppgifter de fått från Ban- verket om bergförhållandena inte överensstämde med verkligheten. hade en stark förhandlingsposition. gjordes intensiva försök att lösa konflikten. Först kom man till en uppgörelse. löste Kraftb yggarna från avtalet mot att de betalade ett stort skadestånd. Dessutom skulle Kraftb yggarna fortsätta att bygga året ut för att ge tid hitta en ny entreprenör. som gått sedan gjorde den första upphand- lingen hade ytterligare satsningar gjorts för att intensifiera järnvägs- byggandet. Ett nytt system för planeringen av infrastruktur hade införts och anslagen ökats. Detta innebar både en ökad frihet och ökade möj- ligheter till flexibilitet för . Den första upphandlingen kunde sättas igång som en följd av att avsatts för att underlätta utb yggnaden av vägar och järnvägar. hade den ekonomiska ramen för investeringar i enbart stomjärnvägar för bestämts till ungefär 38 miljarder. b yggde stomjärnvägar för knappt en och ; 1995 byggde man för nästan sju. De beräknade kostnaderna för tunnelb ygget hade emellertid också ökat. då regeringens beslutade att låta disponera extra medel för bygget var kostnaderna för projektet beräknade till . I den ursprungliga budgeten som fastställdes uppgick kostnaderna till 1 miljard . Tunnelbygget fram till byggstopp 41 skiftet 1996 då varit igång ett knappt halvår fastställdes en ny budget i vilken totalkostnaden beräknades till 1 miljard . I detta belopp ingick indexuppräkningar och fördyringar. Det verkar emellertid inte ha varit några större svårigheter för Ban- verket att finansiera fördyringarna. Detta kan ha berott på ett antal faktorer. När bygget försenades behövde inte göra utbetal- ningar i den takt som planerats. Vidare kan även andra projekt ha försenats och givit upphov till ytterligare anslagssparande. Därtill kom att Kraftbyggarna betalade ett kraftigt skadestå nd. Beloppet är sekre- tessbelagt men det skall enligt ha täckt fördyringarna. ansåg att de kommit ur avtalet med på ett ekonomiskt fördelaktigt sätt. B ygget var emellertid kraftigt försenat. För att motverka förseningen beslöts att öppna ett mellanpåslag uppe på åsen med en arbetstunnel ner till den planerade tunnelsträckningen. Från arbetstunneln skulle järnvägstunneln drivas även från mitten och ut ur åsen. I framhöll att mellanpåslaget skulle förkorta byggtiden med och att detta skulle medföra en samhällsekonomisk nytta om ca . Den samhällsekonomiska nyttan av motiverade tillståndet att leda bort grundvatten från arbetstunneln. Uppgörelsen med Kraftbyggarna var klar . De skulle stanna året ut. genomfördes en andra upphandling. fick man bara fyra anbud. Utvärderingen gjordes betydligt nog- grannare än den första gången dels för att man ville undvika ytterligare problem och förseningar dels för att nya bestämmelser införts genom lagen om upphandling. Utvärderingen gjordes av en teknikgrupp bestå- ende av tre utomstående bedömare, nämligen en professor från KTH (), den person på som utvärde- rat den första upphandlingen och en fristående konsult. De sammanträf- fade med anbudsgivarna och förhörde dem om deras geologiska kun- skaper och tekniska kunnande. Hur injekteringen skulle gå till diskute- rades ingående. Man hade ju kunnat konstatera att Kraftb yggarna utfört ett mer omfattande tätningsarbete än vad som hade förutsatts. Anbuds- givarna fick också ta del av de bergprognoser som gjorts. Vid utgick således och dess konsulter liksom entreprenö- rerna från att det skulle vara möjligt att täta tunneln på ett tillfredstäl- lande sätt med betong. Avtal träffades med , dotterbolag till ka AB, . Efter en omorganisation av verksamhet överfördes entreprenaden till . Bygget skulle vara klart , dvs. ungefär efter det att Kraftbyggarna skulle ha varit färdiga. Vites- beloppet vid försening bestämdes till men samman- 42 Tunnelbygget fram till byggstopp Den överenskommelse som träffades med var något annorlunda till sin karaktär än den som träffats med Kraft- byggarna. I avtalet med ansvarade entreprenören för vilka metoder som användes och det fanns ett tak för hur stora materi- alkostnaderna skulle kunna bli. För vitesbeloppen hade man däremot inte satt något tak. Enligt avtalet med skulle entreprenören i normalfallen svara för val av arbetsmetod medan val av särskilda metoder skulle ske i samråd med . Det fanns inte något högsta belopp bestämt för hur mycket material som skulle betala men väl för det vitesbelopp som skulle utge vid en eventuell försening. Mellanpåslaget hade planerats . ansökte om bygglov . Kommunen var mycket negativ, och ansökan bordlades i . De skäl som kommunen angav mot mellanpåslaget var att man ansåg att det skulle förstöra miljön uppe på åsen. Beslutet motiverades med att man inte kunde ta ställning till ansökan förrän s.k. områdesbestämmelser utarbetats. Efter överkla- gande av undanröjde emellertid i kommunens beslut om bordläggning och återför- visade ärendet till nämnden. Kommunen överklagade beslut till regeringen. ansökte därefter hos om tillstånd att utföra schaktningsarbeten för mellanpåslaget, att på visst sätt lägga upp schaktmassorna från tunneln och att bredda en väg som skulle användas för transporter till och från b ygget. ansåg att påtaglig skada på riksintressena inte kunde ske och lämnade det sökta tillståndet. Kommunen överklagade även detta beslut till regeringen. , alltså som gjorde upp med , träffades emellertid en överenskommelse mellan , , Länsstyrel- sen i och om att tidigarelägga och bygga ut vissa vägar i anslutning till tunneln. Överenskommelsen träffades under förutsättningen att regeringen skulle tillåta att låna ut till från anslaget "Nyinvesteringar i stomjärnvä- gar" för att finansiera vägarna, vilket regeringen gjorde. I överens- kommelsen ingick dels en uppgörelse i en tvist mellan och kommun om hur stor avgift som skulle betala för bygglovet till huvudtunneln och arbetstunneln, dels att kommunen skulle återkalla sina överklaganden av beslut och medge bygglov för mellanpåslaget. Hur tunneln skulle tätas var en viktig fråga redan när satte igång att bygga . Dels skulle betala det tät- ningsmedel som användes, dels störde det läckande vattnet bygget. i som övervakade att vattendomarna efter- Tunnelbygget fram till byggstopp 43 levdes hade skrivit till och påpekat att man ansåg att den föreskrivna vattenmängden överskridits men också att upprepade brister i rapporteringen förekommit. Länssty- relsen i tolkade domen på ett annat sätt än vad gjorde. ansåg att hade tillstånd att tappa i genomsnitt 3,5 l/sek per 1 000 m tunnel. Tillåten vattenmängd var således beroende av hur långt man kommit. ansåg emellertid inte att man överskred tillståndet förrän efter det att 33 l/sek uppmätts dvs. den mängd som tillåtits för båda tunnlarna totalt. mena- de således att man kunde utnyttja hela tillståndet oavsett hur långt bygget kommit. antecknades emellertid att representant på ett s.k. vattenmöte inte ansåg att "mängden för närva- rande" var "något problem". Oavsett hur domen skulle tolkas blev vattenfrågan akut . Olika tätningsmedel prövades, både betongbruk och andra kem- bruk än Rhoca . Svårigheterna hade att göra med den mycket komplexa sprickstrukturen. Man diskuterade också s.k. lining och ut- redde möjligheterna och kostnaderna att göra detta i hela eller delar av tunneln. Lining innebär i princip att man gjuter ett betongrör inne i och med samma dimension som tunneln. Röret håller tätt och hindrar att sten och jord faller ner. I har metoden använts i liten utsträck- ning, eftersom bergkvaliteten i vanliga fall är så bra att lining inte behövs. Lining hade diskuterats under anbudsförhandlingarna men då främst av säkerhetsskäl, som ett sätt att förstärka tunnelns väggar. att få plats med lining måste man spränga ut en större tunnelarea i berget. Även lining kräver viss tätning av det bakomliggande berget. Byggtekniska frågor och därmed problemen med det läckande vatt- net diskuterades i många olika grupper. och hade för att underlätta samarbetet tillsatt ett "bergråd" bestående av tre personer, dels den professor från KTH och den konsult från , vilka deltog i utvärderingen av upphandlingen, dels en representant från . De skulle ge råd men även utöva viss kontroll. Vidare fanns en "bergreferensgrupp". I den ingick också utomstående konsul- ter. Gruppen skulle fungera som stöd till . Beslut fattades endast vid byggmöten med och . Dessa beslut förbereddes emellertid vid s.k. bergteknikmöten. Även i dessa möten deltog utomstående konsulter och en representant för , teknikavdelningen. , alltså innan Rhoca börjat testas, diskutera- des tre alternativ. Det första innebar fortsatt tunneldrivning med nuva- rande tvärsnitt dvs. utan plats för lining men med väsentligt ökade mängder förstärkning och tätning. Detta alternativ bedömdes innebära en merkostnad på . Om man valde detta alternativ skulle man 44 Tunnelbygget fram till byggstopp inte på långt när kunna uppfylla villkoren i domar. Det andra alternativet innebar en kombination av lining och tätning. Det bedömdes innebära en kostnadsökning på . Inte heller med detta alternativ räknade man med att få ned mängden läckande vatten till den av tillåtna även om läckaget skulle bli mycket mindre än med det första alternativet. Det ingick därför i denna lösning att göra en ny ansökan till . Det tredje alternativet bestod i en komplett lining. Det skulle kosta ytterligare några men skulle å andra sidan föra med sig att vattendom- stolens tillstånd kunde respekteras. Regionchefen förberedde för det andra alternativet och presenterade lining som en alternativ lösning vid en presskonferens . meddelade vid ett byggmöte den 5 d ecember att "injektering ej fungerar med metoder enligt kontraktet. beslutade att tunnelavsnit- ten i norr skulle vidgas för att ge plats för lining men ville ändå fort- sätta sökandet efter ett effektivt tätningsmedel. Styrelsen för informerades om alternativen och kostnads- ökningarna. Av styrelseprotokollet från , då frågan diskuterades, framgår endast att styrelsen beslöt att justera årsredovis- ningen och att ändra i budgetunderlaget för –2000. I årsredo- visningen framhålls att avsåg att begära en ny vattendom för att få tillstånd att tappa mer vatten under b yggnadstiden och att risken för kostnadsökningar beräknas till . Enligt den budget som fastställts innan, , var de totala kostnaderna beräknade till nästan . Detta belopp nämns dock inte i årsredovisningen. I kvartalsrap- port om verksamheten – anger man emellertid en prognos för de totala kostnaderna på två miljarder . hade angivit färdigställandetidpunkten till decem- ber . I kvartalsrapporten skrev verket att prognosen var ett färdigställande med vissa efterarbeten . Varken i årsredovisningen eller i rapporten nämns att fördyringarna skulle kunna komma att påverka andra projekt eller leda till att skulle behöva ytterligare anslag. Inte heller nämns det skadestånd som Kraft- byggarna hade betalt. skaffade fram information om Rhoca . Medlet tillverkades av ett franskt företag och såldes i av dess svenska dotterbolag, . fick en fristående konsult från Cement och , i uppdrag av att undersöka Rhoca långtidsstabilitet. beställde av utförande av fyra injekteringar med Rhoca . En preliminär rapport lämnades av Cement och till , slutrapporten kom två Tunnelbygget fram till byggstopp 45 I den preliminära rapporten framhålls bl.a. att "problemet med akrylamidinjekteringsmedel är deras giftighet" och att "giftigheten efter injekteringen blir beroende av hur bra polymerise- ringen gått". I slutrapporten har giftigheten tonats ned. Det framhålls att Rhoca var mindre toxiskt än tidigare tätningsmedel eftersom den rena akrylamiden bytts ut mot N-metylolakrylamid. Färdigt Rhoca blandas av två lösningar som sedan späds med vatten. Lösning 1 skulle enligt innehållsförteckningen ha innehållit högst akrylamid och N-metylolakrylamid. har senare meddelat att halten akrylamid i lösning 1 var . har angett att deras analyser visar en halt på 4 – akrylamid. N-metylolakrylamid är mellan en tredjedel och en femtedel så giftigt som akrylamid. I slutrap- porten drogs inga slutsatser om Rhoca giftighet. Denna aspekt ingick inte heller i uppdraget. Slutsatsen blev att medlet vid en lyckad injektering skulle kunna täta mot vattenläckage i Hallandsåstunneln . Varken eller gjorde några ytterligare utredningar om Rhoca giftighet. Företrädare för båda har sagt till kommissio- nen att de förlitat sig på uppgifter från leverantören. Det tycks även ha varit fallet när det gäller frågan om förutsättningarna för en fullständig polymerisation. antecknades emellertid under ett byggmöte att en person på skulle sammanställa samtliga rapporter om Rhoca , för att förekomma eventuella frågor från arbetarskydd, och andra myndigheter. Rhoca provades på kortare avsnitt . konstaterade man vid ett bergteknikmöte att bergrådet rekom- menderat att kommande 100 m i norr, dvs. 200 m skulle tätas med Rhoca . beslöt och vid ett byggmöte att följa rekommendationen. –beställde sammanlagt att jämföras med . – När bygget st oppades hade injekterats på en sträcka av sammanlagt ca 550 m. På ett vattenmöte (se avsnitt 3.8 Tillsynsåtgärder) informerades i och om Rhoca . Besked gavs om att medlet testades och att man tänkte genomföra ett försök i vardera tunneln. Produktinformations- blad från delades ut. företrädare ansåg inte att det fanns någon anledning till oro ur yttre miljösynpunkt. Kommunens företrädare ville emellertid undersöka hälsoriskerna och tog kontakt med Kemikalieinspektionen . återkom handläggaren på Kemikalieinspektionen och de diskute- rade riskerna för arbetsmiljön men också för förorening av yt- och grundvatten. 46 Tunnelbygget fram till byggstopp att komma in med ytterligare utredning och att yttra sig över att kommunen övervägde förelägga verket att byta ut Rhoca mot en mindre farlig produkt. Detta hade man kunnat göra om det funnits ett mindre farligt likvärdigt alternativ på marknaden och detta alternativ inte hade varit oskäligt dyrare. Kronologisk förteckning över viktigare händelser lägger fast principer och övergripande mål för trafikpolitiken fram . rörande en tunnel genom ansöker om expropriation. Regeringen kommer överens med om att tunneln skall byggas och beslutar att verket skall få ansöker om tillstånd att leda bort och släppa ut grundvatten från huvudtunnlarna. Resultatet av den första upphandlingen utvärderas. ansöker om bygglov för huvudtunnlarna. Regeringen ger tillstånd till expropriation. Avtalet med Kraftbyggarna undertecknas. lämnar tillstånd att leda bort och släppa ut grundvatten från huvudtunnlarna. Hallbor sätts igång. Hallbor kör fast. Intensiva försök görs för att komma överens med ansöker om tillstånd att leda bort grundvatten ur arbetstunneln vid mellanpåslaget. ansöker om bygglov för mellanpåslaget. Tunnelbygget fram till byggstopp 47 Överenskommelse träffas om att avsluta samarbetet lämnar tillstånd att leda bort och släppa ut grundvatten ur arbetstunneln. att bl.a. utföra schaktningsarbete för mellanpåslaget. Resultatet av den andra upphandlingen utvärderas. Avtalet med undertecknas. Överenskommelse mellan , , om att tidigarelägga byggandet av fyra vägar. Olika metoder att täta tunnlarna diskuteras. ger Cement och i uppdrag att undersöka Rhoca beständighet. beställer för utförande av fyra konstaterar att risk finns att På ett byggmöte beslutar och att Rhoca skall prövas på en sträcka av sammanlagt Kommunen och informeras om användningen av Rhoca . Kommunen efterfrågar ytterligare utredning av Som framgått ledde redan vetskapen om användningen av Rhoca till viss aktivitet inom . I takt med att ytterligare problem upptäcktes blev aktiviteten intensiv och även andra myndig- heter kopplades in. När fiskdöd och förlamningssymptom hos kreatur uppdagades kontaktade , som injekteringen av Rhoca stoppades, bl.a. Giftinforma- tionscentralen, () och Läns- styrelsen i . Dessutom informerades och Natur- vårdsverket liksom kommunstyrelsens ledning. avlivades tre förlamade kor. anordna- de i samverkan med och kommunens miljöförvalt- ning en presskonferens. Lantbrukare utmed informerades individuellt om vad som hade hänt. hade tagit prover i och Stensån. Resultaten av proverna hade redovisats till och , men kommunen fick inte del av dem förrän . Resultaten visade på mycket höga halter av akrylamid och N-metylolakrylamid. Detta fick att via direkta kontakter och genom radio och TV varna allmänheten för att dricka vatten från egen brunn belägen inom ett av förvaltningen preliminärt bedömt influensområde. gav kommunen Geolo- giska Undersökning (SGU) i uppdrag att utreda grundvattenströmmar som ett underlag för att bestämma ett riskområde i anslutning till . Kemikalieinspektionen hade kontakt såväl med kommunen som med i distrikt. På grundval av det som framkommit beslutade miljö- och hälsoskyddsnämnden att mot och göra åtalsanmälan avseende miljöbrott enligt och brott mot lagen om kemiska produkter. beslutade kommunstyrelsens arbetsutskott att kommunens beredskapsplan (förklaring se nedan) skulle träda i kraft. Den särskilda ledningsgruppen om tre personer från kommunstyrelsen, vilka var beslutande, och tre tjänstemän tillträdde. Berörda förvalt- ningschefer adjungerades. Prov på de kommunala vattentäkterna togs omgående. Ledningsgruppen vidtog också förberedelser för vatten- transporter. Vidare tog den kontakt med och angrän- sande kommuner, hade en första utsändning i Radio och inrät- tade ett särskilt informationskontor. Dagen därpå var ledningsgruppen i full verksamhet. Telefonväxeln bemannades, och för att ge allmänheten utökade möjligheter att komma i direkt kontakt med kommunen och ledningsgruppen inrättades tre direkta telefonlinjer, vilket man hade annonserat om i morgontidning- en. Därutöver inrättades efterhand en speciell linje för dem som ville få provresultat och en linje för massmedia för information om presskonfe- renser m.m. Genom lokalradion gavs lokal information. Radio sände vid två fasta ställen och Radio hade en fast nyhetstid utöver ordinarie nyhetssändningar, dock inte inom ramen för något direkt deltagande i beredskapsorganisatio- nen. Kommunens hemsida på internet uppdaterades och en presskonfe- rens – vilket därefter gjordes – anordnades. De som ville få medicinsk hjälp eller stöd hänvisades till den lokala företagshälsovår- den, och personliga kontakter togs med de direkt drabbade. Kommunen fastställde också ett preliminärt riskområde (se vidare under Vissa definitioner och begrepp). Ett väsentligt större område fastställdes utifrån veterinärmedicinska synpunkter av länsveterinären på i . fastställde kommunen ett riskområde kring enligt ett av SGU lämnat förslag. adjungerades till ledningsgruppen en representant från i och en från Yrkes- och Miljömedicinska kliniken i . Kommunens ledningsorganisation ändrades . Ledningsgruppen skulle fortfarande fatta beslut om riskområden och kontrollprogram medan övriga frågor återgick till respektive nämnd. Ledningsgruppen upphörde efter beslut av kommunstyrelsen. Alla kommuner har en beredskapsplan som skall kunna användas i ytterst speciella situationer såsom krig eller svåra påfrestningar på samhället i fredstid. Stora miljöolyckor kan vara ett sådant fall. Enligt beredskapsplanen tillsätts en speciell namngiven ledningsgrupp som snabbt skall kunna inkallas. För att beslut skall kunna fattas snabbare än vad den ordinarie beslutsgången medger, övertar gruppen de befo- genheter som normalt åvilar de olika kommunala förvaltningarna, dock inte beslut som avser myndighetsutövning mot enskild person. i har som grundprincip att det är kommunen som skall ha ledningsansvaret och att så långt som möjligt skall stödja kommunen efter de önskemål som framförs därifrån. Denna princip har präglat agerande under hela skeendet. En tjänsteman från har t.ex. efter begäran "lånats ut" till kommunen, inledningsvis på heltid och senare på deltid. organiserade tidigt en allsidigt sammansatt grupp under chefen för miljöenheten med uppgift att bistå landshövdingen och representant i . Denna grupp utnyttjades dock inte och avveckla- des efter ca . inrättade kommunen den s.k. POSOM- gruppen (psykologiskt och socialt omhändertagande). I gruppen, som leds av räddningschefen och fortfarande finns kvar, finns företrädare för många organ – skola, barnomsorg, den sociala sektorn, hälsovård, sjukvård, räddningstjänst, kyrka, polis m.fl. Det var POSOM-gruppen som i huvudsak svarade för de individuella kontakterna med kommu- ninnevånarna. Det rörde sig inte om någon räddningstjänstsituation enligt räddningstjänstlagens bestämmelser, varför räddningstjänsten formellt inte hade några särskilda uppgifter. Informationstavlor sattes upp och genom posten delades flygblad ut till alla hushåll. Särskilda meddelanden inom riskområdena delades ut av hemvärnets hem- skyddsombud, och ett antal informationsmöten anordnades. En bety- dande del av kommunens informationsverksamhet skedde tillsammans med närings-livets organisationer. LRF och Färskpotatisodlarna svara- de t.ex. för all information som rörde jordbruket.