sou · GMB339 · 1999-01-01 00:00:00 — I kungörelsen (1971:1018) om tillämpning av stadgan för fisket inom Torneälvs fiskeområde föreskrivs att stadgan skall gälla i så länge gränsälvsöverenskommelsen är i kraft. Nya överenskommelser mellan länderna har föranlett ändringar i kungörelsen åren 1979 och 1987. Ändringen 1987 innebar bl.a. en utökad rätt för att besluta om föreskrifter för fisket. har i en dom , DB 118, konstaterat att ändring av kungörelsen inneburit överlåtelse till mellanfolklig organisation att meddela föreskrifter. Emellertid har, enligt domstolen, den i regeringsformen föreskrivna ordningen för en sådan överlåtelse i väsentligt hänseende åsidosatts genom kungörelseändringen. Domstolen har därför i det aktuella brottmålet inte tillämpat en av Gränsälvskommis- sionen med stöd av kungörelseändring meddelad fiskeföreskrift. Proposition 1996/97:94 om fisket inom älvs fiskeområde I anledning av Högsta domstolens nämnda dom beslutade regeringen proposition 1996/97:94 om fisket inom älvs fiskeom- råde. I propositionen föreslogs en lag som innebär att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas att meddela fiskeföreskrif- ter för de delar av älvs vattenområde och de delar av älvens mynningsområde i som regleras av fiskeföreskrifterna i gränsälvsöverenskommelsen. Dessutom föreslogs att regeringen skall kunna överlämna till att besluta i särskilda fall i fråga om fisket inom fiskeområdet. har godkänt regeringens förslag (bet. 1996/97 JoU21, rskr. 1996/97:194). Den beslutade ändringen gör det dock inte möjligt för att meddela föreskrifter om fisket inom fiskeområdet i den utsträckning som förutsätts I propositionen anför regeringen därför att frågan om hur fisket inom älvs fiskeområde långsiktigt bör lösas bör ingå i den pågående översynen av överenskommelsen. 118 Bilaga 1 Direktiv Särskilda skäl för översyn av gränsälvsöverenskommelsen är både och medlemmar av Europeiska unionen. Detta innebär att EG:s direktiv och förordningar på bl.a. miljö- och fiskeområdet skall tillämpas i båda länderna. finns huvudsakligen i form av direktiv. Enligt skall medlemsstaterna genomföra ett direktiv genom sin nationella lagstiftning. De miljöskyddsdirektiv som direkt har anknytning till överenskommelsens tillämpningsområde är framför allt ramdirektivet 76/464/EEG om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö med därtill hörande ämnesrelaterade direktiv, direktiv /68/EEG om skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen samt direktiv /271/EEG om rening av kommunalt avloppsvatten i tätbebyggelse. Vidare finns regler för miljöprövning av vissa särskilt angivna industriella verksamheter i direktiv /61/EG om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar. I direktivet föreskrivs bl.a. att i samband med tillståndsgivning skall göras en samordnad prövning av utsläppen till luft, vatten och mark. Särskilt intressant i detta sammanhang är också direktivet 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt. Enligt direktivet skall en medlemsstat som uppmärksammar att ett projekt kan antas medföra en betydande inverkan på miljön i en annan medlems- stat översända information till och samråda med den medlemsstaten. har för rådet presenterat ett förslag till ett ramdirektiv för gemenskapsåtgärder på området för vattenpolitik. Förslaget berör även gränsöverskridande vattendrag. Enligt förslaget blir medlemsstaterna bl.a. skyldiga att definiera miljökvalitetsnormer för vatten, upprätta åtgärdsprogram och planer för att uppnå dessa miljökva- litetsnormer , övervaka tillståndet i miljön och rapportera till kommissionen med vissa intervaller. Mot bakgrund av förslaget till ramdirektiv för vattenpolitik och de möjligheter att definiera miljökvalitetsnormer och upprätta åtgärdspro- gram som nämns i förslaget till miljöbalk tillsatte regeringen en utredning om system för avrinningsområdesvis vattenadministration (dir. 1996:57). Utredaren skall lämna förslag till hur ett sådant administrativt system praktiskt skall kunna genomföras i . Direktiv Bilaga 1 119 Fisket i och i större delen av omfattas av EU:s gemensamma fiskeripolitik och regleras av EG:s förordningar på området. En förordning är enligt till alla delar bindande och direkt tillämplig i varje medlemsstat. Delar av det skärgårdsområde utanför älvs mynning som ingår i älvs fiskeområde omfattas av regleringen i EG:s fiskeförordningar. Mot bakgrund av EU-medlemskapet tillsatte regeringen en utredning om översyn av fiskeri-administrationen m.m. (dir. 1996:97). Utredaren skall dels göra en översyn av fiskeriadministrationen, särskilt avseende , dels föreslå åtgärder för en effektiviserad forsknings- och utvecklingsverksamhet på fiskets område. Uppdraget skall redovisas . Sedan gränsälvsöverenskommelsen kom till har både och genom att vara parter i internationella överenskommelser folkrättsligt åtagit sig förpliktelser som även omfattar det finsk-svenska gränsälvsom- rådet. Följande internationella överenskommelser berör särskilt de rättsområden som regleras i gränsälvsöverenskommelsen. ·Den nordiska miljöskyddskonventionen som syftar till att i nationell lagstiftning likställa grannländernas miljöskyddsintressen med det egna landets. Myndigheterna i de fyra nordiska länderna skall vid prövning av tillåtligheten av miljöskadlig verksamhet likställa störningar som sådan verksamhet medför eller kan medföra i någon annan fördrags- slutande stat med störningar i det egna landet. ·Konventionen om miljökonsekvensbeskrivningar i ett gränsöverskri- dande sammanhang () Enligt konventionen skall parterna informera varandra om planerade verksamheter samt vidta alla lämpliga och effektiva åtgärder för att förebygga, minska och kontrolle- ra betydande skadlig gränsöverskridande miljöpåverkan från sådan verksamhet. Parterna är skyldiga att genomföra miljökonsekvensbe- dömning av planerad verksamhet med gränsöverskridande miljöpåver- kan. ·Konventionen om skydd av miljö (Helsingforskonventionen) antogs 1974. Konventionens syfte är att förhindra och minska förorening samt att skydda och förbättra den miljön i . Parterna skall var för sig eller gemen- samt vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda miljö från föroreningar från olika källor. Utsläpp av vissa angivna ämnen skall förbjudas och utsläpp av vissa andra ämnen skall kontrolleras och begränsas. Konventionen har moderniserats. Den nya konventionen omfattar även vattenområdet närmast kusterna. 120 Bilaga 1 Direktiv Vidare har det i den nya konventionen införts begrepp som försiktig- hetsprincipen, bästa tillgängliga teknik och bästa miljöpraxis. ·Konventionen om skydd och användning av gränsöverskridande vattendrag och internationella sjöar. Enligt konventionen skall parter- na vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra, kontrollera och minska gränsöverskridande påverkan. Vidare behandlas i konventionen bl.a. övervakning av gränsöverskridande vattendrag, informationsutbyte, samarbete och samråd mellan parter, ansvar, information till allmän- heten samt institutionella bestämmelser. ·Konventionen rörande fisket och bevarandet av de levande tillgångar- na i och Bälten. I konventionen föreskrivs bl.a. att de för- dragsslutande parterna skall samarbeta nära i syfte att bevara och föröka de levande tillgångarna i och Bälten och att få en optimal avkastning av dem. En enligt konventionen tillsatt kommission, kan fastställa rekommendationer om sammanlagd tillåten fångstkvan- titet. Ändringar i nationell lagstiftning Sedan gränsälvsöverenskommelsen ingicks har miljö- och vattenlagstift- ningen genomgått omfattande förändringar både i och . har t.ex. i naturresurslagen (1987:12) förbjudit vattenkraftsut- byggnad i med tillhörande vattenområde. är nu också i slutskedet med att inarbeta bland annat gällande miljöskydds- och vattenlagstiftning i en miljöbalk. Detta innebär att en utifrån miljöhänsyn skärpt lagstiftning på området skapas liksom ett nytt prövningssystem som innefattar miljödomstolar. Vidare har en ny fiskelag trätt i kraft i och en därtill hörande förordning . Enligt den nya fiskelagstiftningen är det som centralt meddelar fiskeföreskrifter för fiske i havet och längs kusterna till första definitiva vandringshindret. Dessa bestämmelser gäller dock inte inom älvs fiskeområde. Den beslutade lagen om befogenhet att besluta om fisket inom älvs fiskeområde medför dock möjlighet att överlämna motsvarande föreskriftsrätt till vad gäller detta fiskeområde. Även i har miljörätts-, vattenrätts- och fiskelagstiftningen ändrats. har också den regionala myndighetshanteringen av miljöfrågor koncentrerats till en myndighet, ett miljöcentrum. Det har pågått en diskussion om sammansättning, bl.a. frågan om kommissionen skall utökas med en Direktiv Bilaga 1 121 ledamot som är sakkunnig på miljöområdet. Vidare har kritik riktats mot att gränsälvsöverenskommelsen i de flesta fall inte medger att kommissio- nens beslut överklagas. På flera områden som berörs av regleringen i gränsälvsöverenskommelsen har omfattande förändringar skett sedan överenskommelsen ingicks . Inför förestående förhandlingar med om en ändring av överenskommelsen bör därför en särskild utredare tillkallas med uppgift att utreda och lämna förslag om hur det gränsöverskridande miljö-, vattenrätts- och fiskesamarbetet i det finsk-svenska gränsälvsområdet bör utformas. Utredaren skall bl.a. utreda och lämna förslag till den modernisering och revidering av gränsälvsöverenskommelse och därtill hörande bilagor som behövs för att överenskommelsen skall uppfylla internationella åtaganden och återspegla modern svensk miljö-, vatten- rätts- och fiskepolitik. Därvid skall även regeringens förslag till miljöbalk samt huvuddragen i förslaget till ramdirektivet för gemenskapsåtgärder på vattenpolitikområdet beaktas liksom det förslag till avrinningsområdesvis vattenadministration som skall lämnas . Vidare skall utredaren ha kontakt med den utredare som tillkallats för att se över fiskeriadministrationen m.m. Utredaren skall också se över och i före- kommande fall lämna förslag till ändring av gränsälvsöverenskommelsens regler om sammansättning och om överklagande av kommissionsbeslut. Vidare skall utredaren utreda och lämna förslag till alternativa former för det gränsöverskridande miljö-, vattenrätts- och fiskesamarbetet i det finsk- svenska gränsälvsområdet. Därvid skall det särskilt övervägas former för detta samarbete som innebär att föreskrifter och bindande beslut meddelas av myndigheter och domstolar i och . Utredaren skall även beakta beslutssystemet i . En grundläggande utgångspunkt för utredningen skall vara att så långt möjligt minska och förenkla regleringen. Om utredaren lämnar förslag med kostnadskonsekvenser skall förslag till finansiering också lämnas. Vid uppdragets genomförande skall utredaren samråda med i samt med övriga närmast berörda svenska myndigheter och kommuner. Vidare skall utredaren skaffa upplysningar och synpunkter från svenska grupp. regeringens direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare om 122 Bilaga 1 Direktiv redovisning av regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), om prövning av offentliga åtaganden (dir. 1994:23), om jämställdhetspolitiska aspekter (dir 1994:124) samt om redovisning av konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). Uppdraget skall redovisas . Lag (1971:850) med anledning av gränsälvsöverenskommelsen fisket inom älvs fiskeområde......................................................... Kungörelse (1971:1019) om tillämpning av stadgan om och anmälningskyldighet för verksamhet som avses i kap. 6 art. 3 i gränsälvsöverenskommelsen mellan och Gränsälvsöverenskommelsen Bilaga 2 125 Lag (1971:850) med anledning av gränsälvsöverenskommelsen mellan och Ändring införd t.o.m. SFS 1971:1015 Kapitlen 1–9 i gränsälvsöverenskommelsen mellan och skall gälla som svensk lag. Bestämmelserna har den lydelse som härvid fogad bilaga utvisar. 1.Denna lag träder i kraft den dag Konungen bestämmer och gäller så länge gränsälvsöverenskommelsen är i kraft. 2.Om anläggning eller företag, som avses i gränsälvsöverenskommelsen, tillkommit innan denna lag trätt i kraft eller tillkommit därefter i enlighet med domstols eller annan myndighets på grund av förut gällande bestämmelser meddelade beslut, skall förut gällande bestämmelser tillämpas vid bedömande av anläggningens eller företagets laglighet och därmed förenade rättigheter och skyldigheter. Bestämmelserna om omprövning i gränsälvsöverenskommelsen får dock tillämpas på anlägg- ning eller företag som avses. 3.Mål eller ärende som vid denna lags ikraftträdande är anhängigt vid domstol eller annan myndighet och som rör fråga som omfattas av gränsälvsöverenskommelsen skall handläggas och bedömas enligt förut gällande bestämmelser. 4.Kiviranta pata får utslås och drivas enligt gällande regler intill från ikraftträdandet av denna lag. 126 Bilaga 2 Gränsälvsöverenskommelsen Kap. 1 Allmänna stadganden Överenskommelsen äger tillämpning på följande vattenområden: Könkämä och Muonio älvar samt den del av älv och de sjöar i vilka mellan och löper (gränsälvarna), de sjöar och vattendrag vilka utgör sidogrenar av eller tillflöden till gränsälvarna, de särskilda utflöden som bildas av älvs skilda mynningsgrenar, den del av som ligger inom finska och svenska Överenskommelsens bestämmelser om fiske har särskilt tillämpningområ- de enligt vad som anges i kap. 5 art. 1. åtgärd, som innebär byggande i vatten enligt kap. 3 eller vattenreglering enligt kap. 4 eller som kan medföra förorening enligt kap. 6, om åtgärden utföres inom gränsälv, åtgärd av samma beskaffenhet, om åtgärden eljest utföres inom tillämpningsområdet, såsom det bestämts ovan i art. 1 första stycket, i endera staten och kan medföra verkningar i den andra staten, fiske inom det i kap. 5 art. 1 angivna särskilda tillämpningsområdet. Bestämmelser om flottning finns i överenskommelsen mellan och om flottningen i och älvar med den därvid fogade stadgan angående flottningen i och gränsälvars flottled. I en tilläggsöverenskommelse till nämnda överens- kommelse med bifogad tilläggsstadga skall meddelas erforderliga kompletterande bestämmelser. De av överenskommelsen berörda vattenområdena skall enligt de närmare grunder som anges i denna överenskommelse nyttjas så, att båda länderna får tillgodonjuta fördelarna av gränsvattendragen och gränsbygdens intressen främjas på bästa sätt. Särskild vikt skall fästas vid naturvårdsin- tresset; så långt möjligt skall fiskbeståndet tr yggas och förening av vattnet motverkas. Är fråga om skilda företag, som avser samma vattenområde eller av annan orsak ej kan utföras jämte varandra, skall företräde ges åt det företag som från allmän och enskild synpunkt kan antagas bli till största gagn. Mellan stridiga intressen skall såvitt möjligt jämkas så, att vart och ett kan tillgodoses utan väsentligt förfång för annat. I gränsälvarna med sidogrenar skall lika lott i vattenmängden tillkomma vardera sidan, även om större del därav framrinner inom den ena staten än inom den andra. Härigenom rubbas ej den rätt till vattnet som enskild kan grunda på dom, urminnes hävd eller annan särskild rättsgrund. Den som äger eller har nyttjanderätt till strand vid gränsälv får oavsett förfoga över annan tillhörigt vattenområde utanför stranden för anordnande av mindre brygga, båt-, bad- eller tvätthus eller annan sådan byggnad. I gränsälv äger envar taga vatten och is till husbehov eller för annat likartat ändamål nyttja vattnet. Vattenområde får ej tagas i anspråk för ändamål som avses i denna artikel, om områdets ägare tillskyndas nämnvärd olägenhet därav eller om fiske eller flottning lider intrång. Denna artikel rubbar ej vad som eljest gäller om samfärdseln över . Enligt gränsregleringstraktaten den 8/, art. IV, äger innevånarna i vardera staten rätt att färdas fritt med båt på gränsälvarna samt att, om det är nödvändigt med hänsyn till båtfartens säkerhet, eller för förhalning av båtar, lägga till vid den motliggande stranden. 128 Bilaga 2 Gränsälvsöverenskommelsen I den mån överenskommelsen icke innefattar särskilda bestämmelser, skall inom vardera staten där gällande rätt tillämpas. För tillämpning av överenskommelsen skall finnas en ständig, av staterna gemensamt tillsatt kommission (finsk-svenska gränsälvskommissionen). skall bestå av sex medlemmar, av vilka regering- en i vardera staten utser tre. Medlem skall utses . Av vardera statens medlemmar skall en vara lagkunnig och erfaren i domarvärv samt en vara tekniskt sakkunnig; den tredje skall vara en med gränsbygdens förhållanden väl förtrogen person som utses, den finska medlemmen efter förslag av i och den svenska medlemmen efter förslag av i . Regeringen i vardera staten förordnar en av den statens medlemmar att, växelvis staterna emellan, i sänder, vara ordförande eller vice ordförande i kommissionen. För varje medlem utses i den ordning som gäller för medlemmen en eller flera ersättare som uppfyller de för medlemmen stadgade behörighetsvill- koren. Till kommissionens förfogande skall ställas sekreterare och den övriga personal som kommissionen behöver. föranstaltar enligt eget bestämmande om de undersökningar och utredningar som påkallas för att den skall kunna fullgöra sina åligganden enligt denna överenskommelse. Kommissionen kan träda i direkt förbindelse med myndigheter i vardera staten samt påkalla deras biträde för erhållande av upplysningar och för det samråd som är behövligt. Vid behov äger kommissionen anlita sakkunniga för särskilda utrednings- uppdrag. Vardera staten avlönar de kommissionsmedlemmar som utsetts av staten. Övriga kostnader för kommissionens verksamhet, vilka icke uppenbarligen är att anse som blott endera statens utgifter, skall gäldas till lika delar av staterna. Medlem av gränsälvskommissionen är underkastad straffrättsligt ansvar för sina handlingar i tjänsten enligt lagen i den stat vars regering utsett honom. För befattningshavare hos kommissionen skall i fråga om sådant ansvar gälla vad lagen i den stat där han har sitt hemvist stadgar beträffan- de den som är anställd i allmän tjänst. Medlem av en befattningshavare hos kommissionen skall under utövning av sin tjänst åtnjuta straffrättsligt skydd i enlighet med vad lagen i den stat där utövandet äger rum stadgar för den som är anställd i allmän tjänst. Det åligger myndigheterna i vardera staten att tillåta medlem av eller befattningshavare hos gränsälvskommissionen eller sakkunnig som förordnats att utöva tillsyn enligt kap. 9 art. 11 att överskrida gränsen, varhelst detta för kommissionens arbete eller tillsynens utövande är lämpligt, samt att lämna dem största möjliga lättnad med avseende å pass och anda legitimationshandlingar liksom beträffande tid, varunder gränsen får överskridas och vistelse ske inom staten. tillhörigheter skall vara fria från all behandling av tullmyndighet samt från in- och utförselavgift. I bilaga A till denna överenskommelse har intagits stadga för gränsälv- skommissionen. 130 Bilaga 2 Gränsälvsöverenskommelsen Såsom byggande i vatten anses i denna överenskommelse: uppförande av anläggning i vattenområde, reglering av vattenstånd eller vattenavrinning, bortledande av vatten från vattenområde, vidtagande av annan åtgärd, som kan föranleda ändring av vattenståndet eller vattenföringen eller av vattnets djup eller läge. Vad som stadgas om byggande i vatten gäller även: vidtagande av åtgärd i vattenområde, vilken kan påverka grundvatten- förhållandena, uppförande av bro eller annan anläggning över vattenområde, framdragande av ledning eller utförande av annan anläggning under Ändring eller utrivning av byggnad i vatten an ses som byggande, om åtgärden kan märkbart förändra vattenförhållandena. Byggande i vatten skall ske så, att ändamålet utan oskälig kostnad vinnes med minsta möjliga intrång och olägenhet för annat intresse inom någondera staten. Hänsyn skall i skälig omfattning tagas till förutsedda framtida företag, som kan beröras av anläggningen. Om någon till följd av b yggande i vatten lider skada eller intrång, får byggandet ske endast om det prövas från allmän eller enskild sy npunkt medföra fördel som väsentligt överväger olägenheterna. Skulle byggandet medföra v äsentlig försämring av befolkningens levnadsförhållanden eller förorsaka sådan bestående ändring av naturför- hållandena, varigenom väsentligt minskad trevnad för närboende eller betydande förlust från naturvårdssynpunkt är att befara, eller eljest förnärma betydande allmänt intresse, får det tillåtas endast under förutsättning att det är av synnerlig vikt för näringslivet eller för orten eller eljest från allmän synpunkt. För skada och intrång skall utgå ersättning enligt kap. 7. Vid bedömning huruvida tillämnat b yggande får ske skall förhållandena inom den ena och inom den andra staten beaktas såsom likvärdiga. Om flera på grund av äganderätt eller ständig servituts- eller nyttjanderätt råder över den i gränsälv inom endera staten belägna delen av ett strömfall, kan en eller flera av dem vid förfarande enligt art. 13 medges rätt att tillgodogöra sig annans del, om så får ske enligt de villkor som i sådant avseende gäller jämlikt lagen i den stat till vilken strömfallsdelen hör. Ersättning för tillgodogörandet skall utgå enligt kap. 7. Den som på grund av äganderätt eller ständig servituts- eller nyttjanderätt råder över den till endera staten hörande delen av ett strömfall i gränsälv eller som på grund av sådan rätt jämte rätt som följer av art. 5 kan tillgodogöra sig strömfallsdel som sagts kan bjuda den som råder över motsatta sidan att gemensamt utnyttja fallet. Avvisas erbjudandet, kan vid förfarande enligt art. 13 den som bjudit medges rätt att mot ersättning enligt kap. 7 tillgodogöra sig den andres del. Har den som råder över motsatta sidan förklarat sig villig att deltaga i fallets utbyggnad men kan enighet ej nås om v illkoren för deltagandet, bestämmes dessa villkor vid förfarande enligt art. 13. Om byggande i vatten kan menligt inverka på fiske, har den som bygger att vidtaga eller bekosta sådana åtgärder, som skäligen finnes påkallade för att trygga fiskets bestånd eller upprätthålla likvärdigt fiske. Den som bygger i vatten är skyldig att i skälig omfattning vidtaga eller bekosta åtgärder till motverkande av olägenhet för samfärdsel. Den byggande är även skyldig att vidtaga eller bekosta erforderliga åtgärder till föreb yggande av att olägenhet av någon betydelse uppkommer för flottning. Om i visst fall kräves förhållandevis omfattande åtgärder för att av hjälpa olägenhet för flottning, skall staterna gemensamt överväga om och i vad mån åtgärderna kan bekostas av allmänna medel. 132 Bilaga 2 Gränsälvsöverenskommelsen Vid byggande i vatten skall tillses att, bortsett från tillfällig och övergåen- de grumling, vattenförorening som innebär olägenhet av någon betydelse ej uppkommer. Om byggande i vatten medför v äsentlig ändring av vattenförhållandena eller eljest är av betydande omfattning eller ingripande beskaffenhet, kan för företaget bestämmas skyldighet att utge viss årlig avgift. Denna avgift skall användas till föreb yggande eller minskande av skada eller olägenhet, som vållas genom företaget och ej är av beskaffenhet att ersättning därför utgår, eller till gottgörelse för sådan skada eller olägenhet eller för tillgodoseende av annat ändamål beträffande den bygd som beröres av företaget. Storleken av avgiften skall fastställas med skäligt beaktande å ena sidan av den fördel som vinnes genom företaget och å andra sidan av den skada och olägenhet som uppkommer därav. Avgiften får ej i något fall sättas högre än av den beräknade årliga nettonyttan av företaget. Den skall inbetalas till gränsälvskommissionen och tillföras den fond som omför- mäles i kap. 9 art. 8. Även eljest kan i fråga om företag för byggande i vatten bestämmas sådana särskilda villkor, som skäligen finnes påkallade med hänsyn till bygden och allmänna intressen i övrigt.