sou · GMB384 · 1999-01-01 00:00:00 — Om man antar att det i genomsnitt går tre distansstuderan- de på varje studieplats, skulle det i ha fun- nits ca 20 000 högskolestuderande i olika distansstudieformer. Enkätsvaren ger vid handen att femton universitet och högskolor in- går i någon form av konsortium eller projektgrupp för samverkan mel- lan olika högskoleenheter. Inte oväntat återfinns alla de enheter som har den mest utvecklade och omfattande distansutbildningen i denna grupp. 2.4.6SCBs uppgifter om distansstudenter /97 Ovanstående kartläggning kan jämföras med SCBs statistik över regist- rerade studenter som studerade på distans /97. Distansut- bildning definierades som en distributionsform för kurs med i särskil- da former utvecklade kontakter mellan lärare och studerande och med i normalfallet ett fåtal gemensamma undervisningstillfällen. I riket totalt redovisades 28 419 distansstudenter. Därav var 18 609 studenter kvinnor. 29 högskolor inklusive högskoleutbildningen på redovisade mer än 100 distansstuderande under läsåret. Flest distansstuderande hade med 5 734, univer- sitet med 3 676 och med 3 675 studenter. 2.4.7Distansutbildningens organisation på två högskolor och två universitet och IT vid – , som ingår i högskolans centralförvaltning, verkar på olika sätt för utveckling av distansutbildning genom projekt, utbildning och råd- givning. Flera av högskolans institutioner driver även egna IT-projekt. Syftet är att kunna såväl sända ut som ta in utbildning och att ge stu- denterna och lärarna möjligheter till distansarbete. Flera av högskolans institutioner driver dessutom egna IT-projekt. har högskolan använt tre distanstekniker: 1.Portabla datorer (med kursinnehåll) som lånas ut . 2.Kurser helt baserade på internet. 3.Kurser via videokonferens. Utvecklingen av distansutbildningen går mot en integration av tekni- kerna beroende på ämnets karaktär, kursnivå, målgrupp och de stude- randes systemomgivning. En modern studio för undervisning och arbete på distans har b yggts upp. Därifrån genomförs poängkurser på upp till 20 poäng och upp- dragsutbildning i bl.a. språk, presentationsteknik och miljöledning. Anläggningen är uppb yggd kring videokonferens och kompletteras med internet och andra möjligheter till datorkommunikation. Läraren/före- läsaren kan använda olika typer av bildmaterial samt video och elek- tronisk whiteboard. Studion ger också möjligheter för högskolans stu- denter och lärare att ta in kunskaper från omvärlden. Forskare kan hålla kontakt med kollegor i och utomlands inte bara över nätet utan också i bild och ljud. Högskolan samarbetar med kommunala distanscenter i , , och , som har samma typ av video- konferensutrustning som den i . –1998 har ett 15-tal kurser genomförts inom ramen för detta samarbete. Erfarenheterna vi- sar att videokonferenstekniken fungerar bra bl.a. för grupper av stude- rande utan stor studievana. Än mer kraftfull blir tekniken i kombination med datorer och kommunikation via internet. har genomfört ett antal utvecklingsprojekt av olika slag, alla med inriktning mot pedagogik. Ett dussin studenter eller utexaminerade studenter, främst från Programmet för Mediepro- duktion har varit engagerade i verksamheten. Möt medeltiden är ett skolprojekt om svensk medeltid som innehål- ler 350 www-sidor riktade till . Projektet, som drivs till- sammans med och Läromediefond, är kopplat till CD:n 1397. CD:n är avsedd för skolbruk. Den är baserad på en datarekonstruktion av det medeltida , med ett större antal objekt, interiörer och fakta i text, bild och ljud. Andra exempel är , framtagning av Telias in- troduktionsmaterial Internet@School, pilotkursen för Eu- ropean Schoolnet m.fl. syftar också till att skapa en IT-plattform för regionen genom att förmedla sysselsättning för de ungdomar som utbildar sig inom me- diesektorn i länet och på högskolan. Kontakterna med näringslivet i regionen är därför täta. IT@Kalmar län är ett samarbetsprojekt mellan Högskolan och som går ut på att på ett intresseväckande sätt presentera olika IT-relaterade ämnen för länets företagare, främst i små och medelstora företag. I projektet använder man sig av seminarier, turnéer, nyhets- brev, elektronisk tidning, rådgivning m.m. Flera verksamhetsområden inom högskolan är engagerade i detta projekt som pågår . Fort, vidare- och distansutbildning vid har beslutat att fort- och vidareutbildning skall vara ett prioriterat område och att flexibla distributionsformer skall utveck- las. Som ett led i denna satsning har bl.a. en arbetsgrupp och ett sekre- tariat för fortbildning, vidareutbildning och distansutbildning tillsatts för att ge stöd och service åt institutionerna. Som första åtgärd har gruppen formulerat policy och anvisningar för verksamheten. Enligt policyn råder det inte något motsatsförhållande mellan fort- bildning och vidareutbildning å ena sidan och forskning och grundut- bildning å den andra. Mötet med omvärlden ser som ett medel att öka kompetens och praktikgenererad kunskap. Omvärlden skall ha en tydlig ingång till , som man kan vända sig till om man inte vet vilken institution man skall anlita. Stor flexibilitet skall känneteckna verksamheten och användandet av modern informa- tionsteknik och distansformer bör prioriteras. Arbetsgruppen anser också att arbetet med fortbildning och vidareutbildning bör kunna sti- mulera till förnyelse av arbetsformerna och distributionsformerna i grundutbildningen. Enligt anvisningarna bör varje institution ha en klar verksamhets- plan med mål och strategier för – och även visioner om – hur kontakten med omvärlden bör ske och på vad sätt behoven och önskemålen vad gäller fort- och vidareutbildning skall mötas. Detta är enligt arbets- gruppen en förutsättning för att kunna klara de utmaningar som univer- sitetet och institutionerna kommer att möta . Fort- och vidareutbildning skall i normalfallet ingå i lärarnas tjänstgöringsskyl- dighet. i utbildningen (CITU) CITU har till uppgift att ·stödja och stimulera lärare, institutioner och andra organ i användningen av IT i utbildningen, ·medverka till att studenterna utvecklar sin datorkompetens, ·bevaka den nationella och internationella utvecklingen vad gäller IT i utbildningen, ·genomföra kartläggningar och utbildningsinsatser m.m. inom IT- området, ·i övrigt verka för att har en hög kompetens och ambi- tionsnivå när det gäller utnyttjandet av IT i utbildningen. CITU skall bl.a. ge en grundkompetens i datoranvändning för alla verk- samma inom . Speciellt skall utvecklingen av IT som pe- dagogiskt hjälpmedel stödjas och stimuleras. CITU skall också utgöra ett litet resurscentrum för framför allt mindre institutioner. Alla kan t.ex. inte ha video-studio, multimedia-maskiner, färglaser, scanner, CD- ROM-brännare etc. På CITU kan man få använda sådan utrustning. har startat en försöksverksamhet med kurser som sänds till lokala studiecentra. På dessa studiecentra kan kursdeltagarna få tillgång till och hjälp med datorer samt möjlighet att följa ev. video- sändningar beroende på hur kurserna är upplagda. En del undervisning kommer också att vara förlagd till dessa studiecentra. har också inbjudits att delta i denna försöksverksamhet. För gäller försöksverksamheten kurser vid studi- ecentra i , och . De flesta kurserna omfat- tar fem eller tio poäng, men det finns också några kurser på 11–20- poängsnivå. erbjuder också en tiopoängskurs till (Nätverksgruppen för IT-baserad Utbildning via lokala Studie- centra). I Konsortiet för nationell distansutbildning samverkar Lunds universi- tet med universiteten i , och samt och . Universitet samverkar vidare med universitet i och och deltar i olika EU-projekt. har erfarenhet av distansutbildning. Univer- sitetet har i sin policy tydligt markerat den s.k. tredje uppgiften, som innebär att utveckla ett samspel med kommuner och andra avnämare när det gäller forskning och utbildning. För att förverkliga bl.a. målen i distanspolicyn har inrättat två enheter med särskilda upp- drag att utveckla utbildningsformer och externa kontakter: , respektive utbildningsservice, Univex. CUT) har det övergripande och samordnande ansvaret för gemensamma satsningar att utveckla användandet av modern informationsteknik inom olika utbild- ningsformer. ·stimulera och stödja studerande, lärare och forskare att använda IT i utbildningen, ·initiera och stödja forskning och kunskapsutveckling om använd- ningen av IT i utbildning, ·vara universitets resurs i kontakter och forsknings- och utvecklings- projekt i samverkan med näringsliv och offentlig verksamhet inom området IT i utbildning. Distansuniversitetet är ett projekt inom Univex som beskrivs som en mobilisering av alla goda krafter och resurser inom , som sammantagna skall stärka distansprofil och bidra till att fullgöra tredje uppgift genom att erbjuda flexibla ut- bildningsformer för fortgående utbildning. Distansuniversitetet skall arbeta med distansutbildning med avseende på ·gemensam information och marknadsföring, ·nationell och internationell samverkan, inom distansutbildningsområdet. Inom projektet skall ett samarbete ske med fakulteter och institutioner för att åstadkomma ett utbud som tillgodoser behov och efterfrågan, verka för långsiktighet och stabilitet i utbudet samt uppmärksamma kvalitet och kvalitetssäkring i distansutbildningsutbudet. arbetar med tre kategorier av distansutbildning 1.Den första kategorin har nationell och internationell rekrytering. Avstånden mellan lärare och studerande, samt mellan studerande och studerande, är stort och genomförandet är beroende av IT-stödd kommunikation som ersättning för fysiska möten. Individuella och flexibla studier skall vara möjliga och kursutvecklingsarbetet är där- för mer resurskrävande. Volym måste eftersträvas för att motivera utvecklingskostnaderna. 2.En annan kategori som arbetar med är distribuerad utbildning med rekrytering främst i norra regionen, där kursgenom- förandet i första hand planeras för lokalt förankrade studerande- grupper. Kurserna kan organiseras för såväl fysiska möten som för IT-stödd kommunikation. Formerna för utbildning kan variera, men det gemensamma är att de organiseras för undervisning utanför campus. 3.Den tredje kategorin har nationell rekrytering, men i huvudsak inom den norra regionen. Studierna genomförs på deltid och samman- komsterna är förlagda till , där kommunikationen mellan lära- re och studerande främst sker genom fysiska möten. IT-stödd kom- munikation kan dock komplettera dessa möten. Distansuniversitetet skall utgöra ett organisatoriskt nav för utveckling- en av distansutbildning vid och i den rollen samordna olika insatser samt föreslå åtgärder för att stärka di- stansutbildningsprofil. har utbudet av distanskurser minskat som en följd bl.a. av ett ökat antal studerande i grundutbild- ningen och minskade anslag i relation till antalet studerande. framgår av regleringsbrev att universiteten förväntas erbjuda distansut- bildning i minst samma omfattning som tidigare och i budgetproposi- tionen /98 betonas högskolans s.k. tredje uppgift starkare än tidigare och då inte minst distansutbildningens betydelse för utbildning riktad mot yrkesverksamma. Slutsatsen blir att det är av betydelse för att distansutbudet, inkluderande fort- och vidareut- bildning, anslags- eller externfinansierad, utvecklas såväl kvalitativt som kvantitativt och återtar förlorad mark. När det gäller den reguljära ungdomsutbildningen finns redan be- prövade planeringsmodeller, men vuxenstuderandes behov av flexibel och tillgänglig utbildning med ett innehåll som är anpassat till den egna verksamheten etc., kräver annorlunda planering. Inom Univex finns bred erfarenhet från planering av externa projekt och utbildningsupp- drag. Distansuniversitetet skall bygga vidare på sådana erfarenheter från olika håll, inom och utom landet, utveckla och pröva modeller för efterfrågestyrd planering och sprida information om erfarenheterna, samt utarbeta fungerande och resursbesparande administrativa rutiner i planeringsarbetet, internt och externt. Nationell och internationell samverkan samarbetar med och på distansutbildningens område. En refe- rensgrupp för Kommuner och Högskolor i Samverkan, KHIS , arbetar med information om distansutbudet i norra regionen och med ett nät- verk av kommunala studiecenter för lokal studerandeservice. I Konsortiet för nationell distansutbildning samverkar uni- versitet med universiteten i , och samt Hög- skolan i och . Samtliga medlem- mar av konsortiet är också medlemmar i , en organisation under Teaching Uni- versities, EADTU, för att i samarbete med andra motsvarande organi- sationer öka tillgängligheten till internationell distansutbildning. Upp- byggande av informationsbaser, lokal studerandeservice och medver- kan i utvecklingsprojekt ingår i verksamheten. , som bildades då /Härnö- sand och gick samman, arbetar i ett nätverk med fyra campus: , , och . Eftersom är en nätverkshögskola strävar man efter att utnyttja IT för att med hjälp av datorer kommunicera internt och externt. Det finns ett styrelsebeslut om att merparten av utbildningsutbud skall vara tillgängligt över hela högskolan med hjälp av distansöverbryggande pedagogik och teknik. Alla studenter erbjuds, via studentkårerna, att till ett förmånligt pris köpa ett datorpaket med en bärbar dator, programvara och modem för att från hemmet kunna kommunicera med högskolan och omvärlden. Ansvaret för informatikanvändningen åvilar institutionerna. Därut- över finns en särskild informatikserviceenhet, IS, som på uppdrag skall svara för utredning, utveckling, förvaltning, användarstöd och drift av dels högskolans gemensamma informatiksystem, dels institutionernas system. Ett stort antal av högskolans utbildningsprogram och kurser erbjuds som distansutbildning. Växthuset startade som ett projekt och har arbetat under med att ge stöd till institutionerna när det gäller att utveckla distansutbildningar. Man har använt sig av dels externa experter, men huvudsakligen av projektanställd personal i en organisation som om- fattat mellan tre och fyra tjänster. Inom Växthuset har det funnits kompetens och stöd för kursutveckling, pedagogiskt stöd, mediapeda- gogik, informationssökning, desktop och design, samt IT-stöd. Andra exempel på aktiviteter inom Växthuset är: ·man har utarbetat pedagogisk och grafisk mall oberoende av media för studiehandledningar, samt en manual för de lärare som själva vill utforma handledningar, ·man har genomfört seminarier eller korta utbildningar efter förslag från lärare eller forskare, ·man har genomfört en Distanslärarutbildning 5 poäng, en utbildning i Pedagogisk användning av internet 5 poäng samt en utbildning om Egenproducerat utbildningsmaterial 5 poäng. Växthuset har övergått till en permanent organisa- tion. Som en del av utvecklingen har en övergripande strategi för flexi- belt lärande utformats. En viktig roll i strategiarbetet har spelats av , som har varit gästprofessor vid . har arbetat med att utveckla distansutbildning under och har bl.a. varit ansvarig för utvecklingen vid i . Högskolans ledning har på grundval av strategidokumentet beslutat inrätta ett med en kontaktperson från varje institution. Växthuset kommer att samordna och leda nätverket. Kontaktpersonerna skall ha ansvar för att ·identifiera behovet av kompetenshöjning bland lärarna vad gäller flexibelt lärande och att sedan tillsammans med Växthuset, IS och högskolans bibliotek genomföra denna, ·fungera som och stöd för sina kollegor, ·vara institutionens kontaktperson mot Växthuset, ·samarbeta inom nätverket genom att dela med sig av erfarenheter m.m., ·ha kunskap om institutionens möjligheter att genomföra distansut- bildningar inom främst regionen. Kontaktpersonerna skall få särskild utbildning och arbetet uppskattas till av en tjänst. Vidare skall varje institution kartläg- ga sitt behov av stöd och resurser och diskutera fram en flexible lear- ning profile under innevarande år. En process har också satts igång för att anpassa resursfördelningen på så att institutionerna får ekonomisk möjlighet att ut- veckla mer flexibla utbildningar. 2.5RRVs granskning av högskolans IT-stöd () har granskat datorstödet i den högre utbild- ningen och avrapporterat granskningen i två steg. I rapporten i undervisningen vid högskolorna i och (RRV 1997:3) redovisades förutsättningarna vid två högskolor för ett ökat och effek- tivt datorstöd i grundutbildningen. I rapporten vid skiljevägen (RRV 1997:23) redovisade RRV de iakttagelser och slutsatser som RRV bedömde vara av intresse för landets högsko- lor och för staten. I den första rapporten kom RRV fram till att det finns en rad bety- delsefulla problem som de granskade högskolorna måste komma till- rätta med om statsmakternas förhoppningar om att effektivisera grundutbildningen med IT-stöd skall kunna infrias. Datorstödet syftar i dagens läge huvudsakligen till att underlätta det praktiska studiearbetet. Det fungerar enligt RRV väl där det används och bidrar till att höja kvaliteten i utbildningen, men det spelar i all- mänhet en marginell roll i undervisningen. I yrkesförberedande kurser där målet är kunskap om datorer och programvaror används datorn emellertid ofta. Studenterna är ofta missnöjda med den administrativa service de får från högskolorna. RRV anser att ett utökat datorstött administrativt servicestöd skulle bidra till att höja kvaliteten på undervisningen, sam- tidigt som det skulle innebära ett bättre utnyttjande av befintlig eller planerad infrastruktur. Det finns också enligt RRV ett utbrett missnöje bland studenterna med den utbildning och det stöd de får på IT-området. En utveckling av datorstödet kräver därför att studenterna i högre grad utbildas i att an- vända datorer. RRV tolkar resultaten av undersökningarna som att det finns ett allmänt behov av kursutveckling inom grundutbildningen. initiativ som tas när det gäller datorstöd i undervisningen får ringa ge- nomslag i verksamheten. Det sammanhänger enligt RRV dels med att satsningarna på datorstöd inte kopplas till undervisningens utveck- lingsbehov, dels med att ansvarsfördelningen för frågor som rör kurs- utveckling är oklar. Eftersom satsningarna på datorstöd inte föregåtts av en behovsin- ventering försvåras riktiga avvägningar i utvecklingsarbetet. Avväg- ningen mellan olika typer av utvecklingsinsatser inom högskolorna kräver ett helhetsperspektiv. Att införa och använda IT-stöd är endast en av dessa insatser. Andra avser utveckling av organisation, samar- betsformer, incitament och kompetens. En IT-satsning utan anknytning till utvecklingsbehovet i stort har enligt RRV inga förutsättningar att ge eftersträvade resultat. RRV bedömer att det finns främst tre källor till ett säkrare underlag för statens ställningstagande till om man bör införa IT-stöd inom grundutbildningen: internationella erfarenheter, erfarenheter av nuva- rande statliga stödåtgärder samt högskolornas egna bedömningar av behov och möjligheter. RRV anser att erfarenheterna från verkets högskoleundersökning samt från iakttagelser utomlands pekar på att följande principer bör vara vägledande för ett nationellt engagemang i högskolornas IT-stöd. Man bör satsa selektivt och utgå från ämnena som organisatorisk bas samt från undervisningens behov och önskemål. Kurser inom sam- ma ämnesområde möter ofta samma typer av problem. Erfarenheterna från högskolerapporten visar att man, om man inte utgår från undervis- ningens behov, riskerar att införande av ny teknik ges ett egenvärde och att man i slutändan glömmer bort varför man investerar. Vidare måste man ta hänsyn till förutsättningarna på högskolorna. I högskolerapporten har RRV redogjort för vissa förhållanden som för- svårar ett effektivt införande av IT på högskolorna, bl.a. dåliga förut- sättningar för kursutveckling, bristfälligt samarbete mellan lärarna och missnöje bland studenterna med den utbildning och det stöd de får på datorområdet. Det är också viktigt att stimulera samverkan och spridning av kun- skap och erfarenheter. Samverkan inom respektive ämne har berörts ovan. Samverkan mellan högskolorna behövs i förändringsarbetet för att skapa goda förutsättningar för kursutveckling och IT-användning. Iakttagelserna i högskolerapporten tyder på att sådan samverkan endast sker i ringa utsträckning. Enligt RRV finns det också mycket att vinna på att systematiskt sprida de internationella erfarenheter och forsk- ningsresultat som finns beträffande utformning och användning av IT- stöd. 2.6Utveckling av distansmetoder inom för Vuxna Statens gymnasium för vuxna i (SSVN) började sin verk- samhet . SSVN erbjöd en kombination av lärarledd undervis- ning vid skolan och perioder med självstudier på hemorten. /63 tillkom Statens gymnasium för vuxna i (SSVH). Skolorna arbetade efter i stort sett samma förutsättningar som de re- guljära utbildningsinstitutionerna på sekundär nivå. infördes en friare ordning som gav möjlighet till såväl full- ständig som partiell utbildning vid de statliga vuxenskolorna. De kunde därefter erbjuda enstaka ämneskurser och kompletterande utbildning till andra vuxenutbildningsinstitutioner. Inom ramen för den femåriga vuxenutbildningssatsning (Kunskaps- lyftet) som genomförs i landets samtliga kommuner anordnas ett stort antal kurser och utbildningar av lokala och regionala utbildningsanord- nare. De flesta av dessa utbildningar anordnas i traditionella kursloka- ler . Dessa former för studier passar inte alla inom målgruppen för , dvs. Den nuvarande verksamheten behöver därför kompletteras med en möjlig- het att studera oberoende av tid och rum i någon form av distansstudier. Distansstudier i sin traditionella form är dock en krävande studieform och därför behövs en flexiblare lösning för att erbjuda ett alternativ till en bredare målgrupp. Regeringen har uppdragit åt den delegation som inom utbildnings- departementet administrerar det nationella att leda ett utvecklingsarbete, som främjar en långsiktig utveckling av de båda SSV-skolorna, mot att i huvudsak svara för distansutbildning på upp- drag av kommunerna. Utvecklingsarbetet skall enligt regeringsbeslutet ske gemensamt för de båda skolorna och resultatet skall kunna använ- das vid båda skolorna. Arbetet skall ske i samverkan med DUKOM. Utveckling av distansmetoder inom SSV En särskild projektgrupp har tillsatts inom med uppgift att i samverkan med de båda skolorna dels utveckla ett antal studiepaket för de behov av distanslösningar som uppstår inom kommunalt genomförd vuxenutbildning, dels presentera en modell för hur SSV kan utgöra en distansutbildningsresurs inom och annan lokalt initierad vuxenutbildning. Utgångspunkten för projektgruppens modell för öppet och flexibelt lärande är följande resonemang. I den traditionella distansutbildningen har studier från hemmet varit den dominerande studiesituationen. I det öppna och flexibla lärandet tillskapas möjligheter för den studerande att välja mellan ett större an- tal studiesituationer, där en är möjligheten att utnyttja tekniskt och metodiskt stöd från ett lokalt studiecenter. När det gäller ämnesvalet är efterfrågan ofta mer specialiserad och individualiserad än vad det lokala utbudet erbjuder. För att tillgodose denna efterfrågan finns ett behov av att kunna ta del av hela landets utbud. Slutsatsen är att det kommer att finnas ett ökat behov av flexibel ut- bildning med inslag av distansmetoder som kan genomföras lokalt med önskvärt stöd, men där innehållet hämtas från valfri utbildningsanord- nare och plats. Formerna för utbildningen måste också anpassas till de förutsättningar som gäller för olika målgrupper. För att detta skall vara möjligt krävs att man bygger upp en central resurs som samordnar de olika utbildningsmöjligheterna i öppen och flexibel form och stödjer de lokala anordnarna genom att ta fram peda- gogiska modeller m.m. Det krävs också att de lokala stödfunktionerna för det öppna och flexibla lärandet utvecklas. I projektgruppens modell är syftet att utveckla SSVs uppgift som re- surscenter för distansutbildning som genomförs av komvux.