sou · GMB3165 · 1999-01-01 00:00:00 — Examina anordnas i form av avgiftsbelagd service. Den avgift som tas ut är – totalt sett – av mindre omfattning. Är examinanden inskriven vid någon skola betalas avgiften i vissa fall med statliga medel. Några särskilda förutsättningar skall egentligen inte gälla för invand- rares deltagande i proven för yrkesexamina. Examensarrangemangen kan dock variera något. En utgångspunkt är att examinanden skall ha fungerande kunskaper i yrkesspråket på ettdera av de inhemska språken. Han/hon skall i examenssituationen kunna förstå anvisningarna och göra sig förstådd i yrkeshänseende. Tolk får inte anlitas, men skriftliga delar kan kompletteras muntligt och tilläggstid skall kunna ges för planering av uppgifter och för de skriftliga delarna. I övrigt bör uppgifterna utfö- ras normalt inom den utsatta tidsramen. Inom ramen för Structuur voor internationale diplomawaardening, vil- ken inrättades 1994, är fyra organisationer verksamma med värdering av utländsk utbildning, nämligen 1.AOB (Adviesbureau for Opleiding en Beroep ) (studie- och yrkesväg- ledningscentra), som arbetar med alla utbildningsnivåer, 2.Colo (Vereniging landelijke organen beroepsonderwijs) för värdering av gymnasiala yrkesutbildningar och lärlingsutbildningar, vilken görs i samråd med berört nationellt branschorgan för yrkesutbildning, 3.IB Groep (Informatie Beheer Groep) för värdering av allmän gymna- sieutbildning, 4.Nuffic för värdering av högre utbildning. Värderingarna var initialt kostnadsfria men är avgifts- belagda. P.g.a finansiella problem har den ursprunliga organisationen . I det följande redovisas vad som gäller inom området värde- ring av yrkesutbildning på gymnasial nivå. AOB består av 15 regionala AOB-centra med ca 25 filialer. Huvudsyftet med AOB:s arbete är rådgivning i studie- och yrkesväg- Inom AOB har också värderats utländska utbildningar – ca hälften av de ärenden man mottagit. Enligt uppgift underhand skall numera alla sådana ärenden vidarebefordras till den av övriga värde- ringsorganisationer, som berörs av ärendet. AOB ger råd ifråga om kompletterande utbildning och informerar om var den kan erhållas. Man kan också ge hänvisning till en regional arbetsförmedling för att den sö- kande skall få hjälp att finna arbete. Man informerar också om det ne- AOB har fullständig information om arbetsmarknaden och studiemöjligheterna i sin region. Ifråga om yrkesinriktade gymnasieutbildningar och lärlingsutbild- ningar skickar AOB ärendena till Colo för värdering. Colo är en sammanslutning av 22 nationella branschorgan för yrkes- utbildningar. Colos uppgift är bl.a. att samordna de nationella organens aktiviteter och bevaka deras intressen gentemot statsmakterna. Mycket viktiga uppgifter är också internationaliseringen av yrkesutbildningen och värderingen av utländska yrkesutbildningar. Colo har en avdelning för värdering av utländska yrkesutbildningar, vilket är nationellt expertcentrum för värdering av yrkesutbildningar på gymnasial nivå. För ett ärende som kommer in till Colo görs ett koncept med en preliminär bedömning, vilket översändes till berört nationellt branschorgan. De nationella branschorganen fungerar vart och ett för sitt yrkesområde som länk mellan yrkesskolor och arbetsmarknad och har många uppgifter, bl.a. ansvaret för kvaliteten på den praktiska ut- bildningen. De har också kontakter med organisationer i andra länder inom sina områden. De består av representanter för arbetsgivar- och ar- betstagarorgansationer och i de flesta fall även för skolorna. Branschorganet återsänder det koncept, som Colo remitterat, till- sammans med sina egna rekommendationer om den aktuella utbildning- ens jämförbarhet. På grundval av detta utarbetar Colo ett rådgivande utlåtande, som tillställs den som gjort framställningen, dvs. AOB lämnar, i sin tur, besked till den sökande. AOB kan också kontakta Colo per telefon eller fax och får då svar snabbare, men detta svar är av mer allmän karaktär, eftersom det inte är baserat på information från branschorganisationen. Bedömningarna avser alltså individuella ärenden. Underlag för be- dömningarna är utbildningsdokumenten. Colo:s koncept granskas, som framgått ovan, av branschorganet. Detta branschorgan fattar sitt beslut mot bakgrund dels av Colo:s infor- mation i ärendet, dels av sin egen branschspecifika kunskap. Om ingen information finns tillgänglig görs bedömningen på grundval av den in- formation som bifogats/framgår av utbildningsbeviset, t.ex. betyg, och levnadsbeskrivning. I de fall ingen branschorganisation finns görs bedömningen av Colo direkt, eventuellt efter kontakt med andra värderingsorganisationer för råd om utbildningens jämförbarhet. I Colo:s utlåtande ges en beskrivning av den utländska utbildningen, t.ex. dess inplacering i utbildningssystemet i utbildningslandet, tillträ- desvillkor, uppläggning och innehåll, examinationssätt. Colo gör en de- taljerad jämförelse av kursmomenten i den utländska utbildningen och i motsvarande nederländska utbildning och kan ange likheter och skiljak- tigheter mellan utbildningarna. Colo anger, avslutningsvis, vilken kompletterande utbildning som bör gås igenom av den sökande, som inte fått fullt erkännande av sin utbildning. 4Förslag till system för värdering av utländsk yrkeskompetens Det värderingssystem, som jag förordar i det följande, har som utgångs- punkt regeringens närings-, arbetsmarknads- och integrationspolitik. I systemet ingår tre nivåer: bedömning – validering – bransch-prövning. Av dessa tre nivåer är det förslaget avseende validering som ligger inom ramen för mina direktiv. Bedömning, som jag anser vanligtvis bör föregå valideringen, bör ligga inom ramen för det av kommunerna anordnade introduktionsprogrammet för invandrare. Bransch-prövningen ligger helt inom vederbörande branschs ansvarsområde. Systemet kan egentligen tillämpas för alla vuxna som önskar få sin yrkeskompetens värderad oavsett hur och var kompetensen förvärvats. Bedömningen kan då ge- nomföras genom t.ex. arbetsförmedlingens försorg. Om systemet införs generellt innebär det att invandrarna inte särbehandlas. Inom ramen för valideringsorganisationen bör också ingå att den en- skildes kunskaper och kompetens dokumenteras och beskrivs i en s.k. meritportfölj. Viktiga kriterier för validering är -att den är förankrad hos arbetsmarknadens parter, -att den mäter reell yrkeskompetens, -att den gör ungdomars yrkeskunskaper och vuxnas yrkeskompetens jämförbara, -att den utgår från gymnasieskolans styrdokument för yrkesutbild- ningar eller – för angränsande nivåer – relevanta styrdokument, t.ex. utbildningsplaner. Inledningsvis ges nedan några exempel på några kompetenshöjande för- slag som framlagts och åtgärder som vidtagits av statsmakterna i syfte att förbättra arbetsmarknadsläget och som bl.a. innebär ett genomgri- pande förändringsarbete. Redovisningen anser jag vara nödvändig som en bakgrund för de förslag till system för värderingsverksamhet som läggs i avsnitt 4.3 och i kapitel 5, Förslag till organisation för validering. 4.2Kompetenshöjande åtgärder inom den svenska arbetsmarknaden 4.2.1Tillvaratagande av utländsk yrkeskompetens I utredningens direktiv framhålls att invandrarnas utländska yrkesutbild- ning och arbetslivserfarenheter måste tas tillvara för att målen för den svenska integrationspolitiken och arbetsmarknadspolitiken skall kunna uppnås. Ett bättre tillvaratagande av invandrarnas yrkeskunskaper och arbetslivserfarenheter leder till att svenskt arbetsliv tillförs nödvändig kompetens, detta gäller särskilt inom yrkesområden där det råder brist på personer med lämpliga kunskaper. Ett bättre tillvaratagande leder också till mindre kostnader för samhället. 4.2.2Åtgärder för att halvera den öppna arbetslösheten, m.m. Inom ramen för den ekonomiska politiken har regeringen vidtagit åtgär- der för att halvera den öppna arbetslösheten och för att stär- ka näringslivets förutsättningar inför 2000-talet, nationellt och re- gionalt. Viktiga inslag i de åtgärdspaket som presenterats avser arbets- kraftens kompetens. Bland de åtgärder som föreslagits i syfte att främja tillväxt och sys- selsättning på arbetsmarknaden kan t.ex. nämnas en starkare roll för kommunerna och en flexiblare användning av de arbetsmarknadspolitis- ka medlen. Bland åtgärderna inom utbildningsområdet återfinns utbygg- nad av vuxenutbildning och högskola. 1995 tillsattes en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att utreda ett nationellt kunskapslyft för vuxna (dir. 1995:67) – (). KLK hade i uppgift att, i ett första steg, föreslå mål för ett nationellt kunskapslyft för vuxna som en del i en strategi för ett livslångt lärande. Redan innan KLK lagt sitt första betän- kande hade regeringen beslutat att genomföra en bred satsning på utbild- ning och kompetensutveckling. Sedermera utgjorde, bl.a, KLK:s delbe- tänkande underlag för regeringens bedömning av hur den särskilda sats- ningen skulle utformas, vilken tog sin utgångspunkt i arbetslöshetspro- blematiken. Projektet , som startade och som skall pågå , inrättades som en viktig del i regeringens satsningar på att halve- ra arbetslösheten . Ett av målen för projektet är att andelen yrkeskurser som ges inom vuxenutbildning skall öka betyd- Vidare avses kommunerna beakta möjligheterna att bl.a. erbjuda lärlingsutbildning och arbetsplatsförlagd utbildning för de vuxenstude- rande. En avsikt är att skall integreras i den kommunala vuxenutbildningen och att de lärdomar som kan göras av projek- tet skall ligga till grund för en reformering av vuxenutbildningssystemet. () har i sitt delbetänkande Vuxen- utbildning och livslångt lärande – Situationen inför och med (SOU 1998:51) tagit upp frågan om validering. Man definierar där begreppet på följande sätt6 : Att validera innebär dels att identifiera reell kompetens, dels att kunna beskriva den på ett sådant sätt att beskrivningen kan accepteras av avnä- marna – branscher och utbildningsanordnare (vuxenutbild- ning, högskolor, etc). (s. 219) Jag har erfarit under hand att KLK avser att i sitt kommande betänkande skissa tänkbara utvecklingsmöjligheter för ett fortsatt valideringsarbete. har i olika sammanhang tagit ställning för utveckling av en valideringsverksamhet. T.ex. framhåller man i sin Plan för utveck- lingen av vuxenutbildningen (redovisning till regeringen , dnr 98:2665, s. 19 – 21) det angelägna i att stödja och aktivt medverka till att metoder och modeller för validering av vuxna människors kunskaper och färdigheter tas fram för att vuxenutbildningen på ett effektivt sätt skall utgöra del i ett livslångt lärande. Man redovisar där de åtgärder man avser att vidta i sammanhanget. I sin plan för utvecklingen av vuxenutbildningen framhåller Skolver- ket också att validering av kompetens kommer att få betydelse även för studie- och yrkesvägledningen och uppläggningen av de individuella stu- dieplanerna. En fråga som därvid avser att ta upp med Ar- betsmarknadsstyrelsen är huruvida en samordning är möjlig mellan de individuella handlingsplaner, som arbetsförmedlingarna gör upp till- sammans med de arbetssökande, och studieplanerna. I proposition 1997/98:62, Regional tillväxt – för arbete och välfärd, be- rörs, åter, utbildnings- respektive arbetsmarknadspolitiken. 6 Se även t.ex. , Validering av kunskap och kompetens för livslångt lärande i Vuxenpedagogik i teori och praktik, i fokus. En antologi från KLK, 1997 (SOU 1997:158) framhålls att utbildningsinsatserna utgör hörnstenarna i den syssel- sättnings- och tillväxtfrämjande politiken och de utbildningar som samhället erbjuder skall tillgodose såväl individens intressen och be- hov som näringslivets efterfrågan på kompetens. (s. 60) Arbetsmarknadspolitiken skall förena, skriver man, en helhetssyn på riksnivå med en hög effektivitet på lokal nivå. Det lokala inflytandet är avgörande för en anpassning av politiken till de lokala förutsättning- arna (s. 60). En reservation ges dock, det lokala inflytandet skall vägas emot de arbetsmarknadspolitiska målen om en väl fungerande arbets- marknad för hela landet. I den regionalpolitiska propositionen föreslås också ett program för utarbetande av regionala tillväxtavtal i syfte att åstadkomma bättre sam- verkan mellan organ som arbetar med tillväxt- och sysselsättningsfräm- jande åtgärder på såväl lokal och regional som central nivå. Enligt Nä- rings- och teknikutvecklingsverket har samtliga län i landet anmält in- tresse för att delta i arbetet med att bilda regionala tillväxtavtal. Avtalen skall vara treåriga. De skall utgå från en analys av regionens tillväxt- möjligheter och ingås av de lokala, regionala, och centrala parter som avser att aktivt medverka i genomförandet, det s.k. regionala part- nerskapet. Avtalande parter kan till regeringen lämna förslag till ändringar i gällande regelverk för sysselsättnings- och till- växtfrämjande åtgärder vad gäller flexiblare arbetssätt och medelsan- vändning inom ramen för avtalen. Avtalen avses gälla . Personer med utländsk bakgrund besitter kompetenser i synnerhet ifråga om språk och kunskap om kulturer. Dessa kompetenser har inte tillvaratagits fullt ut, men bör kunna bli en viktig del av de till- växtåtgärder som vidtas i samband med genomförandet av det s.k. regio- nala partnerskapet. I proposition 1997/98:62 lägger regeringen också ett förslag om inrät- tande av regionala kompetensråd för att förstärka den sysselsättnings- och tillväxtfrämjande verksamheten i varje län. Rådens uppgift skall va- ra att utifrån en samlad bild av de regionala utbildningsbehoven snabbt kunna identifiera problem och ge förslag till kort- och långsiktiga åtgär- der utgående från arbetslivets behov. Åtgärderna skall kunna avse t.ex. kompetensutveckling av befintlig personal, rekryteringsåtgärder eller anpassningar av utbildningsutbudet. Råden skall också sprida informa- tion och ge kunskap om förändringsprocesser, arbetsorganisations- och ledarskapsfrågor anpassade till de regionala och lokala förutsättningar- na. I råden bör, enligt förslaget, ingå dels företrädare för näringsliv, of- fentliga arbetsgivare och arbetstagarorganisationer, dels utbildningsan- ordnare, t.ex. företrädare för högskola, kvalificerad yrkesutbildning, kommuner, länsarbetsnämnder. Om det bedöms nödvändigt skall råden knyta till sig arbetsgrupper, exempelvis för specifika branscher. Regeringen avsåg, enligt propositionen, att genom Arbetsmarknads- styrelsen ge länsarbetsnämnderna i uppdrag att tillsammans med berörda parter besluta om vilken av dem som skall ha till uppgift att samla rele- vanta aktörer till regionala kompetensråd. Det organ som accepterar an- svaret borde enligt regeringen också svara för nödvändig kanslifunktion. Enligt uppgift från AMS hade inom länen i re- gel fattats beslut om att bilda kompetensråd – i ett par län, däremot, in- nebar beslutet att man skulle avvakta. 4.3Förslag till system för värderingsverksamhet Enligt utredningens direktiv skall förslag läggas om ett organ för be- dömning och värdering av utländska yrkesutbildningar på gymnasial eller angränsande nivå och av dokumenterade arbetslivserfarenheter erhållna i annat land. Direktiven betonar vikten av att utländsk yrkesutbildning och arbets- livserfarenhet tas tillvara för att målen för den svenska integrations- och arbetsmarknadspolitiken skall kunna uppnås. Som läget är har personer med utländsk utbildningsbakgrund av många anledningar svårigheter att komma in på den svenska arbets- marknaden. T.ex. har undersökningar visat att arbetsgivarna vanligtvis inte kan bedöma utländska utbildningsbevis (se 2.3). Min uppfattning är den, att även om utländska utbildningsbevis avseende gymnasiala yrkes- utbildningar värderades, skulle arbetsgivarna fortfarande kunna känna sig osäkra om huruvida innehavarna av de utländska utbildningsbevisen har sådan yrkeskunskap och sådana övriga färdigheter som krävs på den svenska arbetsmarknaden, de yrkesmässiga språkkunskaper som förut- sätts för att utföra arbetsuppgifterna samt har tillräcklig kunskap om arbetsmarknadsförhållandena. Även för den arbetssökande skulle det vara svårt att veta om kvalifikationerna räcker till och vara svårt att bedöma vilka arbeten som vore möjliga att söka. För den person, som inte har något formellt utbildningsbevis att få värderat, måste situationen te sig helt hopplös. händer det att ve- derbörande måste börja om från början för att åter utbil- da sig i sitt yrke. Möjligtvis kanske någon del av den tidigare förvärvade yrkeskunskapen kan tillgodoräknas men säkert är det inte. Vad kan göras för att dessa situationer inte skall behöva uppstå? Med utgångspunkt i dels den svenska integrationspolitiken, dels en från arbetslivets sida uttalad efterfrågan föreslår jag att en organisation för validering av vuxnas yrkeskompetens inrättas. Valideringsverksam- heten, som skall vara förankrad hos arbetsmarknadens parter, bör ha gymnasieskolans styrdokument som utgångspunkt eller – för andra nivå- er – relevanta styrdokument. Kompetensprov för validering skall kunna genomgås oberoende av hur eller var yrkeskompetensen förvärvats. För att valideringsinstrumentet skall bli så verkningsfullt som möjligt bör möjligheter finnas för deltagarna att förbereda sig för kompe- tensprovet. Jag vill därför förorda att valideringen skall kunna föregås av en individuell bedömning inom ramen för det av kommunerna anordnade introduktionsprogrammet för invandrare. För att ge deltagaren ett be- slutsunderlag om hur gå vidare – direkt till validering eller först efter kompletterande utbildning – bör här, vid behov eller önskan, ges möjlig- het till vägledning. Valideringen kan, vidare, kompletteras med det sys- tem med branschprövningar, som börjat växa fram. Sammanfattningsvis skulle alltså ett system för värdering av utländsk yrkeskompetens totalt sett omfatta tre delar: bedömning – validering – branschprövning. Se fig. 2 och 3. I det följande inleds redovisningen med valideringen, då den ligger in- om direktiven för denna utredning. Principskiss: System för värdering av utländsk yrkeskompetens på gym- nasial nivå För deltagare i introduktionsprogrammet för invandrare i kommunen görs bedömning och ges vägledning inom ramen för programmet. För personer som inte genomgår sådant program kan bedömning göras och vägledning ges på annat sätt, t.ex. genom arbetsförmedlingens försorg. Kompetensprov anordnade av en institution på uppdrag av valideringsorganet inom det regionala kompetens- rådet. – i förekommande fall för branschcertifikat KOMPLETTERANDE UTBILDNING teoretisk och/eller praktisk. Gymnasieskola, komvux, AmuGruppen, m.fl. KOMPLETTERANDE UTBILDNING teoretisk och/eller praktisk. Gymnasieskola, komvux, AmuGruppen, m.fl. System för värdering av utländsk yrkeskompetens på gymnasial nivå Inom ramen för introduktionsprogrammet för invandrare ges information om möjligheterna till Vidare kartläggs deltagarnas bakgrund Mål för programmet från Integra- samt uppskattas antalet som kommer att tionsverket i samråd med centrala genomgå prövning för validering vid programmets Institution som ges väglednings- I slutfasen, när yrkesorienteringen genomförts, görs en bedömning av varje deltagares behov av/möjlighet att gå upp i prov för validering. behov föreligger av kompletterande utbildning (teoretisk och/eller praktisk) ges vägledning om vilka utbildningsmöjligheter som finns. Under introduktionsåret bör deltagarna så snabbt som möjligt få en egen . För personer som inte genomgår introduktionspro- Helst en yrkeskollega, som följer grammet för invandrare ges information och deltagaren intill dess han/hon fått vägledning och görs bedömning genom t.ex. Identifiering av reell kompetens genom kompe- RK och den institution som på Prövningen – teoretisk och praktisk – är uppdrag av RK anordnar kompe- oberoende av hur yrkeskompetensen uppnåtts och tensprov och därtill ger vägled-ning mäter den yrkesskicklighet, de språkkunskaper och de övriga färdigheter som krävs i arbetslivet. Godkänt prov dokumenteras i ett kompetensbevis utfärdat av regionala kompetensrådet (RK) till- sammans med provanordnaren. samma värde inom yrkesområdet som slutbetyg från gymnasieskolan vad gäller yrkes-kunskap. Prov för yrkescertifikat för de branscher som kräver I mina kontakter med olika företrädare för arbetslivet har man framfört att vi saknar ett system i , inom vilket yrkeskompetens som för- värvats på annat sätt än genom en yrkesutbildning i gymnasieskolan värderas på ett trovärdigt och ändamålsenligt sätt. – oavsett nationalitet – yrkeskompetens på många sätt. Det är alltså egentligen inte enbart personer med utländska utbildningar som kan vilja få sin yrkeskompetens validerad. All på olika sätt förvärvad gymnasial yrkeskompetens bör kunna göras jämförbar med den yrkeskunskap som förmedlas genom en yrkesutbildning i gymnasieskolan. Som exempel på ett system som svarar mot de önskemål som fram- förts vill jag framhålla det finländska systemet med yrkesexamina för vuxna, i vilket ingår ett system med fristående yrkesprov för dem som går upp i examen utan föregående utbildning. I detta system, som inför- des (se ovan avsnitt 3.4.2), deltar personer med ut- ländsk utbildning och/eller utländsk yrkeserfarenhet och personer med finländsk utbildning och/eller finländsk yrkeserfarenhet på samma vill- kor, men med de modifikationer i examenssituationen som kan behövas för att kompensera bristfälliga språkkunskaper. Mitt förslag är alltså att en valideringsverksamhet inrättas, som syf- tar till att tidigare på olika sätt förvärvad yrkeskompetens – omfattande kunskaper, färdigheter och kompetenser 7 – skall kunna användas på den svenska arbetsmarknaden. Förslaget skall ses som ett led i kompetens- höjningen inom den svenska arbetsmarknaden, men får återverkningar även på det individuella planet. Jag är nämligen övertygad om att valide- ringen också kommer att underlätta individens möjligheter att ta egna initiativ till arbetsbyte och att kontakter med presumtiva arbetsgivare kommer att klart underlättas genom att han/hon fått sin yrkeskompetens dokumenterad. Detta torde också komma att gynna rörligheten på ar- betsmarknaden. En persons yrkeskompetens bör bedömas genom teoretiska och praktiska kompetensprov. Yrkeskompetensen visas genom prov, genom vilka framgår dels den direkta yrkeskunskapen – förmågan att uppfatta helhe- ten i arbetet, teknisk kompetens och teoretiska grundkunskaper, etc., dels sådana färdigheter som behövs generellt i arbetslivet ifråga om t.ex. samarbete, kommunikation och problemlösning. 7 För en ---internationell överblick av gängse sätt att identifiera och mäta vuxnas basfärdigheter--- se , Nödvändiga basfärdigheter för vuxna i kunskapssamhället i KLKs tidigare nämnda antologi. för kompetensproven är att de skall kunna genomgås oberoende av hur och var yrkeskompetensen förvärvats. Ett kompetensprov bör kunna ge- nomgås på . Ett kompetensprov skall dokumentera samma nivå på yrkeskunska- pen som en gymnasieutbildning eller utbildning på angränsande nivåer, t.ex. en KY-utbildning, inom yrkesområdet gör. Det innebär att ett kom- petensbevis erhållet efter en validering skall vara jämställt (enligt defini- tionen i avsnitt 3.2) med – i förekommande fall – ett slutbetyg från gym- nasieskolan från motsvarande yrkesinriktat program. Kunskaperna be- höver inte vara identiskt lika, särskilt inte när det gäller motsvarigheter till gymnasieskolans kärnämnen. En konsekvens blir att en validering i det här sammanhanget inte automatiskt ger grundläggande behörighet för högre studier. Yrken som saknar gymnasieprogram och/eller yrkesnämnd – och därigenom saknar jämförelseobjekt respektive branschnämnd inom det centrala valideringsorganet (se 5.2.2) skall givetvis inte vara uteslutna från kompetensprov, men här får andra lösningar sökas. För att valideringen skall bli trovärdig som bevis på yrkeskompetens bör, inledningsvis, genomgång av kompetensprov vara obligatoriskt för alla som ansöker om validering.