sou · GMB32 · 1999-01-01 00:00:00 — Härtill kommer enligt den föregående uppräkningen de som har hemsjukvård under eller kommunenens ansvar, de som omfattas av LSS samt de som i or- dinärt boende har motsvarande behov som de som har särskilt boende. Gruppen i ordinärt boende torde rent praktiskt behöva begränsas till dem som har ett mycket stort behov av hemtjänst med hög grad av ser- vice och omsorg. Utredningen använder i detta betänkande uttrycket boende på sjuk- hem m.m. som en sammanfattande benämning för de patientgrupper som avses komma i åtnjutande av den uppsökande verksamheten och den nödvändiga tandvården. Tandvården skall vara baserad på ett realistiskt behandlingsbehov. I första hand skall göras en bedömning av vårdbehovet med hänsyn till patientens allmäntillstånd och behov så att tandvården kan medverka till en väsentlig förbättring av patientens förmåga att tillgodogöra sig födan och därmed till att höja livskvaliteten. Om patientens allmäntill- stånd inte medger mer omfattande behandling, skall tandvården i första hand söka hålla patienten fri från sådana sjukliga förändringar i mun- nen som kan förorsaka smärta eller andra obehag. 98 &ORMER F¶R ST¶DET Sjukvårdshuvudmännen förutsätts ta initiativet till samarbetet med kommunerna. Överenskommelserna mellan de olika huvudmännen och kommunerna om formerna för det praktiska genomförandet kan variera. Patienten bör betala vårdavgifter som inom den öppna hälso- och sjukvården och inom ramen för det tak på per tolvmånadersperiod som beslutats av . Ett avtal bör finnas med ett tandvårdsföretag – folktandvård eller privat företag – för varje boendeenhet, hemtjänstområde eller liknande så att ansvaret för den uppsökande verksamheten och nödvändiga tand- vården kan hållas samman. Om patienten inte vill acceptera erbjudan- det om tandvård enligt modellen för tandvård åt boende på sjukhem m.m. kan patienten vända sig till den tandläkare som önskas. I dessa fall får dock de allmänna reglerna om ekonomiskt stöd till tandvård tillämpas. Beslutet att en viss behandling av en enskild patient skall betalas enligt hälso- och sjukvårdens system för öppenvårdsavgift bör fattas av sjukvårdshuvudmannen. I de flesta situationer bör schablonmässiga regler finnas så att vårdgivaren själv kan avgöra om en viss behandling faller inom ramen för avgiftssystemet. Endast vid mera omfattande och kostsamma behandlingar bör förhandsprövning tillämpas. Ersättningen från huvudmannen till vårdgivaren bör i princip be- stämmas genom avtal. En modell kan vara att huvudmannen efter upp- handling tecknar individuella avtal med olika vårdgivare om ersätt- ningens storlek. En annan kan vara att huvudmannen erbjuder folk- tandvården och de privata vårdgivarna att utföra behandlingen mot en viss ersättning. Det är i sådant fall viktigt att ersättningen beräknas till ett sådant belopp att den täcker kostnaderna för den i egen regi drivna folktandvården. 5.2.2Tandvård som ett led i en kortvarig sjukdomsbehandling I rapporten 4ANDV¥RDSF¶RS¤KRING I OMVANDLING föreslogs, att för sär- skilda tandvårdsinsatser som behöver utföras som ett nödvändigt led i en sjukdomsbehandling , skulle bestämmelserna om avgifter i den öppna vården enligt hälso- och sjukvårdslagen gälla. Exempel på tandvårdsinsatser som kan komma i fråga är i princip all behandling, som kan hänföras till 9 § tandvårdstaxan. &ORMER F¶R ST¶DET 99 BBehandling som görs till följd av missbildning i käkområdet eller ansiktet, såvida inte missbildningen är av endast ringa omfattning. BBehandling av defekt som orsakats av sjukdom i käkområdet eller ansiktet. BBehandling som görs om på grund av avvikande reaktion mot den- tala material. BBehandling av tandskada på epileptiker som uppkommit vid epilep- tiskt anfall. BBehandling som görs till följd av muntorrhet på grund av strålbe- handling eller syndrom. Därutöver nämns i rapporten en rad exempel på patientgrupper som förslås bli omfattade av stödet, t.ex. personer som skall genomgå stora kirurgiska ingrepp där fullständig infektionsfrihet är ett medicinskt krav. Även gruppen extremt tandvårdsrädda, där rädslan är så stor att pa- tienterna inte förmår uppsöka tandvården förrän en akut situation upp- står, bör enligt förslaget föras till den öppna hälso- och sjukvårdens av- giftssystem. Detsamma gäller för de patienter som erhåller utbyten av tandfyllningar som ett led i en medicinsk rehabilitering, förutsatt att ut- bytet sker som en komponent i en utrednings- eller behandlingsplan under ledning av läkare med erforderlig kompetens. I rapporten framhölls att även andra behandlingsinsatser än de ovan nämnda kunde komma i fråga för denna form av stöd. Patienten skulle ha frihet att välja vårdgivare inom den offentliga eller den privata tandvården. Patientavgift skulle betalas som inom den öppna hälso- och sjukvården och inom ramen för det tak på för närva- rande per tolvmånadersperiod som beslutats av . Landstingen skulle svara för finansieringen och för detta få ersättning från staten. Remissinstanserna var i allmänhet positiva till förslaget. Utred- ningen anser att de invändningar som framfördes mot förslaget inte var av den arten att det finns skäl att föreslå några förändringar. Det tidiga- re förslaget förs därför fram på nytt. 5.2.3Tandvård vid långvarig sjukdom eller funktionshinder I rapporten 4ANDV¥RDSF¶RS¤KRING I OMVANDLING redovisades ett förslag om ekonomiskt stöd vid väsentligt och långvarigt ökade tandvårdsbe- hov till följd av sjukdom eller funktionshinder. Tandvårdskostnaderna för de berörda patienterna skulle motsvara vad övriga personer i ge- 100 &ORMER F¶R ST¶DET SOU 1998:2 nomsnitt betalade för sin tandvård . Ett tak för patientav- giften föreslogs bli infört enligt en självriskmodell där patienten beta- lade hela kostnaden för utförd tandvård, exklusive protetik, dock högst per tolvmånadersperiod. För protetiska arbeten skulle pati- enten betala halva kostnaden. Stödet föreslogs bli administrerat av för- säkringskassorna och RFV. Principen att ett särskilt stöd skulle finnas för tandvård vid väsent- ligt och långvarigt ökat behov till följd av sjukdom eller funktions- hinder stöddes av flertalet remissinstanser. Däremot hade många syn- punkter på den administrativa utformningen. En invändning var att det skulle bli svårt både för patienter och vårdgivare att tillämpa flera olika stödmodeller. I det då föreliggande förslaget skulle tandvård som ett led i en sjukdomsbehandling ersättas enligt en modell och tandvård vid långvarig sjukdom eller funktionshinder enligt en an- nan. Utredningen har tidigare i detta kapitel föreslagit en särskild stöd- modell för bastandvård åt alla vuxna. Därigenom skulle det finnas olika former av stöd åt vuxentandvården om dessutom förslagen i rapporten 4ANDV¥RDSF¶RS¤KRING I OMVANDLING blev genomförda. Utredningen anser att det inte bör finnas fler än två modeller för stödet åt vuxna. Det finns därmed två alternativ. Enligt det ena kan tandvården för långtidssjuka och funktionshindrade ersättas på samma sätt som den tandvård som ingår som ett led i en sjukdomsbehandling . Detta skulle innebära att den öppna sjukvårdens regler skulle gälla och att landstingen ansvarade för administrationen av stödet. Ett annat alternativ är att bygga ut den tidigare föreslagna modellen för stöd till bastandvård för alla vuxna med ett tillägg för tandvård åt kroniskt sjuka och funktionshindrade. Utredningen har funnit det mest lämpligt att bygga ut modellen med bastandvård. Enligt förslaget om bastandvård åt alla vuxna skall tandvårdsersätt- ning betalas med ett grundbelopp per utförd åtgärd för alla åtgärds- grupper enligt den nuvarande tandvårdstaxans bilaga 1 med vissa undantag. För undersökning, diagnostik och rådgivning inom allmän- tandvården, skall ersättning utbetalas endast till unga vuxna i åldrarna 20–. För protetisk behandling samt för behandling inom speciali- teterna odontologisk radiologi, bettfysiologi, oral protetik och tand- reglering skall ingen ersättning lämnas. För den vård som berättigar till ersättning föreslås ersättningen bli av de arvodesbelopp som gäller . I det fall en patient bedöms ha ett långvarigt och väsentligt ökat tandvårdsbehov på grund av sjukdom eller funktionshinder, föreslås att tandvårdsersättning betalas med ett F¶RH¶JT BELOPP. Detta föreslås ut- göra av de arvoden som utgör underlaget för att beräkna &ORMER F¶R ST¶DET 101 Utredningen föreslår också att tandvårdsersättning be- räknad på detta sätt skall betalas för undersökning, diagnostik och råd- givning för alla åldersgrupper samt för odontologisk radiologi, bett- fysiologi protetiska åtgärder samt tandreglering som är nödvändig inför en protetisk rekonstruktion. Utredningen anser att förmånerna enligt detta förslag är likvärdiga med de som lades fram i rapporten 4ANDV¥RDSF¶RS¤KRING I OMVANDLING. Mot en patientavgift på – som var det högsta årliga belopp som skulle betalas för annan tandvård än protetik – erhålls i det nu re- viderade förslaget tandvård till en kostnad av vid den nu gällande arvodesnivån. För överskjutande kostnader betalar patienten enligt det reviderade förslaget . I det tidigare förslaget skulle ny patientavgift börja erläggas för varje ny tolvmånadersperiod. I detta förslag är stödet inte knutet till . Enligt det tidigare förslaget skulle patientavgiften vara för protetiska åtgärder. I det nu föreliggande förslaget är motsvarande avgift . I rapporten 4ANDV¥RDSF¶RS¤KRING I OMVANDLING konstaterades att s.k. tränings- och behandlingshjälpmedel inom tandvården inte omfattas av bestämmelserna i hälso- och sjukvårdslagen. Kostnadsansvaret har helt kommit att falla på den enskilde patienten. Det gäller inte bara enkla hjälpmedel för munhygien såsom eltandborstar utan också betydligt kostsammare tränings- och behandlingshjälpmedel. Vissa av hjälp- medlen tillverkas av tandtekniker. De kräver omfattande behandlingstid hos tandläkare för utprovning. Utredningen anser, i likhet med vad som framfördes i rapporten, att det är landstingens sak att besluta om vilka hjälpmedel som ingår i pa- tientavgiften i de fall tandvården skall betalas enligt samma regler som gäller för öppen hälso- och sjukvård. För kroniskt sjuka och funk- tionshindrade med ett långvarigt och ökat tandvårdsbehov bör special- anpassade hjälpmedel ingå i det som ersätts inom systemet med bas- tandvård för dessa patientgrupper. Inköp av enklare hjälpmedel för munhygien bör dock alltjämt bekostas av den enskilde. 102 &ORMER F¶R ST¶DET 5.3Eventuellt stöd vid höga behandlingskostnader Om den årliga ekonomiska ramen blir större än , kan det föreslagna ersättningssystemet byggas ut så att stöd även ges för implantat och andra protetiska ersättningar. Utredningen vill understryka att ett stöd vid höga behandlingskostnader inte ingår i förslaget till prioriteringar inom den angivna ramen på . Först om ramen vidgas bör ett stöd vid höga kostna- der komma ifråga. Utredningen vill emellertid ändå redovisa hur ett så- dant stöd skulle kunna utformas i ett system som i övrigt innehåller bastandvård m.m. Ett skydd mot höga patientavgifter kan byggas upp på flera sätt. Det nuvarande högkostnadsskyddet är konstruerat så att tandvårdsersättning utbetalas endast om arvodet enligt bilaga 1 till tandvårdstaxan över- stiger på högst . Över- stiger summan av arvodet 1 300 men inte , betalar försäk- ringskassan tandvårdsersättning för det överskjutande beloppet . Om arvodet överstiger betalas tandvårdsersätt- ning för det överskjutande beloppet . Eftersom utredningen föreslagit att arvodena inte skall regleras utan vårdgivarnas prissättning skall vara fri, kan det nuvarande sättet att ut- forma ett högkostnadsskydd inte komma ifråga. Utredningen föreslår därför att ett eventuellt stöd vid höga behand- lingskostnader utformas så att tandvårdsersättning utbetalas med grundbelopp även för protetiska åtgärder och för sådan tandreglering som är nödvändig för att protetiska rekonstruktioner skall kunna ut- föras. Grundbeloppen föreslås bli beräknade på samma sätt som för bastandvården, dvs. med en procentuell andel av de högsta arvoden som anges bilaga 1 till tandvårdstaxan . Statens kostnader för ett stöd vid höga behandlingskostnader blir emellertid mycket stora om ingen form av självrisk införs. Utredningen har därför funnit att ett stöd inte bör träda in förrän den protetiska vården nått en viss volym. Sålunda skulle t.ex. ersättning kunna betalas först från och med det fjärde inlägget, kronan, det hängande broledet eller stödet vid en emaljretinerad konstruktion, vilket motsvarar åt- gärderna 061, 062, 065 och 066 i nuvarande bilaga 1 till tandvårds- taxan. När det gäller avtagbara proteser skulle t.ex. ersättning kunna utbetalas först för den andra protesen. &ORMER F¶R ST¶DET 103 Ett utvidgat högkostnadsskydd skulle kunna införas enbart vid be- handling av helt tandlös käke med eller utan implantat. Tandvårdser- sättning skulle kunna lämnas med förhöjt belopp för den oralkirurgiska och den protetiska behandlingen. Det förhöjda beloppet kan t.ex. ut- göra av de arvodesbelopp, inklusive kostnaden för titan- komponenter och prefabricerade tänder, som gäller . 5.4Tandvård inom sjukvårdens ersättningssystem Behandling vid infektioner och inflammationer kan med en ökad ekonomisk utgiftsram betalas med avgifter som inom den öppna hälso- och sjukvården. Utredningen har föreslagit att tandvård i samband med den uppsökande verksamheten vid sjukhem m.m. och tandvård som ett led i en sjuk- domsbehandling skall ersättas enligt den öppna hälso- och sjukvårdens system. Utredningen har också tidigare redovisat den principiella uppfattningen att behandling av infektioner och inflamma- tioner i munhåla och tänder borde ersättas på samma sätt. Det har emellertid inte varit möjligt att inrymma ett sådant förslag inom den tillgängliga utgiftsramen. Någon ny form för stödet skulle inte behöva utvecklas om behand- lingen av infektioner och inflammationer inlemmades i sjukvårdens er- sättningssystem. Modellen finns redan etablerad i och med att tand- vården vid den uppsökande verksamheten och tandvården som ett led i en sjukdomsbehandling ersätts enligt dessa regler. Skillnaden blir att alla patienter kommer att få vissa behandlingsåtgärder ersatta inom ramen för den öppna hälso- och sjukvårdens avgiftssystem. Behandling av infektioner och inflammationer skall enligt utred- ningens förslag ersättas som bastandvård. Skulle dessa behandlingar överföras till sjukvårdens ersättningssystem, minskar följaktligen inne- hållet i bastandvården. 104 &ORMER F¶R ST¶DET 5.5Utökat stöd för bastandvård Vid ökade resurser kan stödet för bastandvård utökas. Subventionsgraden inom bastandvården har föreslagits bli av den nuvarande arvodesnivån i tandvårdstaxan. Denna ersättning av- ser grundbeloppen – för de långvarigt sjuka och funktionshindrade har föreslagits en förhöjd ersättning uppgående till av den nuva- rande arvodesnivån. Att just dessa nivåer valdes beror på att den eko- nomiska ramen inte medgav högre kostnader för försäkringen. Med en utökad finansiell ram kan det diskuteras om den ena eller båda ersätt- ningsnivåerna skall höjas. &ORMER F¶R ST¶DET 105 6 Kostnader och ersättningsnivåer I detta kapitel redovisar utredningen de beräkningar som har genom- förts. En översikt ges av förslagets olika delar och de kostnader som beräknas sammanhänga med respektive komponent. Därefter följer avsnitt i vilka utredningen närmare redogör för hur beräkningarna De beräkningar som redovisades i rapporten 4ANDV¥RDS F¶RS¤KRING I OMVANDLING kommenteras. de överlappningar som sker mellan förslagets olika delar, och de svårigheter som uppkommer när utredningens förslag skall kost- nadsberäknas. Bedömningarna och beräkningarna skall enligt utredningens direktiv grundas på att den totala utgiftsramen för det statliga stödet till vuxen- tandvård uppgår till högst för . I det följande redovisas de kostnadsberäkningar som utredningen har genomfört. Först ges en sammanfattning av förslaget och de kost- nader som sammanhänger med respektive komponent i detta. 106 +OSTNADER OCH ERS¤TTNINGSNIV¥ER a) Bastandvård åt alla b) Utökat stöd till tandvård vid väsentligt ökade vårdbehov till följd av sjukdom c) Uppsökande och nödvändig tandvård åt boende 260 (80+180) d) Tandvård som led i sjukdomsbehandling under e) Kompetenscentra + uppföljning f) Bidrag till informationsinsatser och genomförande- g) Avräkning oral kirurgi (se nedan) f) Avser återföring från landstingen till staten av tidigare erhållna bidrag för sådan oral kirurgi som inte längre föreslås ersättas inom ramen för hälso- och sjukvårdens avgifts- system. Se närmare förklaring i 4ANDV¥RDSF¶RS¤KRING I OMVANDLING. Utredningen föreslår ett ekonomiskt stöd till tandvård där nödvändig bastandvård subventioneras. Med nödvändig bastandvård avses åt- gärdsgrupperna 1, Undersökning, diagnostik, rådgivning; 2, Före- byggande åtgärder; 3, Oralkirurgisk behandling; 4, Pulpakirurgisk be- handling; 5, Konserverande behandling; 9, Akutbehandling samt del av 8, Övriga behandlingar enligt nuvarande tandvårdstaxa (1973:638), bilaga 1, avdelning I. Därutöver avses specialisttandvård inom ämnes- områdena odontologisk radiologi, tandlossningssjukdomar, oral kirurgi och rotbehandling. För åtgärdsgrupp 1, Undersökning, diagnostik och rådgivning samt för odontologisk radiologi föreslås subvention lämnas enbart till per- soner i åldersgruppen 20–samt till de som har väsentligt ökade vårdbehov till följd av sjukdom eller funktionshinder. Övriga vuxna får själva bekosta sina undersökningar. Skälet till detta förslag är ekonomiskt. Med den angivna kostnadsramen har utred- ningen inte kunnat inrymma stöd till undersökningsåtgärderna för samtliga vuxna. Tandvård inom de övriga angivna åtgärdsgrupperna föreslås bli subventionerad för samtliga vuxna försäkrade. +OSTNADER OCH ERS¤TTNINGSNIV¥ER 107 logi, protetisk behandling och tandreglering omfattas i normalfallet inte av någon subventionering. De långvarigt sjuka erhåller emellertid er- sättning även för bettfysiologi, protetiska behandlingsåtgärder och tandreglering. Försäkringsersättningen till patienter i allmänhet föreslås motsvara av det åtgärdsarvode som anges i nuvarande tand- vårdstaxa (). För de kroniskt sjuka och funktionshind- rade föreslås på motsvarande sätt ersättningen bli . I författ- ningstext måste försäkringsersättningen uttryckas som ett fast krontals- belopp per åtgärd, eftersom utredningen föreslår att arvodessättningen skall bli fri. I och med att dessa krontalsbelopp fastställts är de i fort- sättningen frikopplade från arvodena. Det bör ankomma på RFV att föreslå de framtida förändringar av försäkringsersättningen som be- hövs. Utredningen har i tidigare kapitel föreslagit att det skall bli möjligt att teckna ett så kallat abonnemang på erforderlig bastandvård . I en förordning om tandvårdsersättning bör i åtgärdsför- teckningen finnas upptagen åtgärden Bastandvård, abonnemang. För bastandvårdsabonnemanget bör det finnas tre olika ersättningsbelopp, ett för 20–29-åringar (för vilka även undersökningsåtgärderna subven- tioneras), ett för de som är samt ett tilläggsbelopp för de som på grund av långvarig sjukdom eller funktionshinder är berättigade till ett utvidgat stöd. Beloppet måste beräknas med ledning av den för respektive åtgärd gällande ersättningen och fastställas som ett totalbelopp som motsvarar en bedömd normalinsats av bastandvård för en genomsnittspatient . Ersättningsbeloppet bör betalas ut på årsbasis. Utredningen anser att det bör ankomma på RFV att bedöma vad som kan anses vara en normalinsats av bastandvård och att föreslå hur stor försäkringsersättningen för ett bastand- vårdsabonnemang bör vara. Utredningen har som redovisats ovan gjort vissa beräkningar per åt- gärdsgrupp av hur stor statens kostnad för en bastandvårdsmodell kan förväntas bli. I följande sammanställning avses i kolumnen tandvårdsersättning den beräknade årliga kostnaden för staten. 108 +OSTNADER OCH ERS¤TTNINGSNIV¥ER Undersökning, diagnostik, rådgivning för 20–29- Akutbehandling, viss övrig behandling, viss specialist- Överlappning mellan bastandvård och nödvändig tandvård åt uppsökta*) Överlappning mellan bastandvård och tandvård som led i sjukdomsbehandling *) Uppskattad. Se avsnitt 6.2.3–6.2.5 Summa (avrundad) Utredningen vill understryka att det föreligger stora svårigheter att med närmare precision uttala sig om framtida kostnader. Detta beror, som framförts i flera sammanhang, bl.a. på bristande tillgång till heltäckan- de statistiskt underlag. Antaganden och beräkningar har gjorts be- träffande de totala tandvårdsarvodena för vuxna, inklusive patientav- gifter, samt arvodenas fördelning på åtgärder respektive åldersgrupper. Som underlag för beräkningarna har främst använts material från RFV. Detta material avser SKATTAT BRUTTOARVODE, dvs. tala arvode inklusive patientavgifter, för /95. Utred- ningen har också fått tillgång till beräkningsunderlag från andra källor, bl.a. från några landsting. infördes den s.k. självrisken på . Eftersom RFV:s statistik grundar sig på ett urval av faktiskt upprättade tandvårdsräkningar inom folktandvård och privat tandvård, finns även tandvårdskostnader understigande självrisken med i urvalspopulationen och därmed i utredningens beräkningsunderlag. RFV uppger att i sam- +OSTNADER OCH ERS¤TTNINGSNIV¥ER 109 band med införandet av självrisken minskade antalet till försäkrings- kassan inkomna tandvårdsräkningar i en utsträckning som inte var för- väntad. Detta skulle kunna förklaras med att det inte längre var lika in- tressant för tandläkarna att sända in tandvårdsräkning, eftersom be- handlingskostnader understigande självrisken inte berättigade till någon försäkringsersättning. I beräkningarna har ingen hänsyn tagits till detta eventuella bortfall av tandvårdsräkningar. Utredningen har inte funnit det möjligt att kvantifiera bortfallet. Det har heller inte an- setts möjligt att bedöma i vilken utsträckning minskningen av antalet inkomna tandvårdsräkningar faktiskt berodde på att tandläkare under- låtit att sända in räkning för vårdkostnader understigande självrisken. En annan förklaring kan vara att tandvårdskonsumtionen faktiskt minskat. I olika sammanhang har framförts att det funnits tecken som tyder på en minskad efterfrågan på tandvård och därmed tandvårdskonsumtion. I flera av de undersökningar som refererats i kapitel 3, Aktuella frågor, i detta betänkande görs också denna iakt- tagelse. RFV:s utbetalningsstatistik visar, , en nedåtgå- ende trend. Det är emellertid inte möjligt att på grundval av enbart ut- betalningsstatistiken avgöra om tandvårdskonsumtionen faktiskt har minskat. Införandet av en självrisk samt höjningar av denna påverkar givetvis utbetalningsstatistiken. Utredningen gör emellertid den bedömningen att en konsumtions- minskning verkligen ägt rum. I kostnadsberäkningarna har hänsyn tagits till detta genom att det skattade bruttoarvodet för /95 inte uppräknats till nu gällande taxenivå. Detta medför att be- räkningarna avser gällande arvodesnivå. Ett av de problem som utredningen har försökt lösa med förslaget till bastandvårdsmodell är att människor inte skall avstå från regel- bundna besök hos tandvården. Detta innebär att ett syfte kan sägas vara att tandvårdskonsumtionen skall öka, åtminstone i ett initalskede. bör detta emellertid medföra att tandhälsan förbättras, och därmed att tandvårdskonsumtionen minskar. Att kvantifiera dessa dynamiska effekter med tillfredsställande säkerhet är enligt utredningens mening inte möjligt. 110 +OSTNADER OCH ERS¤TTNINGSNIV¥ER 6.2.2Utökat stöd till tandvård vid väsentligt ökade vårdbehov till följd av sjukdom eller funktionshinder I rapporten 4ANDV¥RDSF¶RS¤KRING I OMVANDLING uppskattades antalet personer som skulle omfattas av denna stödform till omkring 300 000. Målet var att dessa inte skulle ha högre kostnader för sin tandvård än genomsnittet för personer med normala tandvårdsbehov. Med normal, genomsnittlig tandvårdskostnad avsågs en patientavgift på , jämte halva kostnaden för protetisk behandling.