sou · GMB332d4 · 1999-01-01 00:00:00 — Detta kan då innebära att tvångsvård på sjukvårdsinrättning löper parallellt med öppen vård med särskilda villkor fram till det att länsrätten skall pröva frågan om medgivande till fortsatt vård på sjukvårdsinrättning. Vi anser att de ovan beskrivna situationerna inte bör medföra några problem och är i vart fall att föredra framför ett system som innebär att en ny procedur med ansökan om öppen vård måste startas efter bara en eller ett par dagars vistelse på sjukvårdsinrättning. Övergång till vård på sjukvårdsinrättning Denna paragraf är ny och den innehåller regler om att under särskilt angivna förutsättningar kan beslut fattas om att den öppna vården kan övergå till vård på en sjukvårdsinrättning. För att återintagning skall kunna ske krävs det att patientens psykiska tillstånd och personliga förhållanden i övrigt har förändrats på ett sådant sätt att förutsätt- ningarna för vård på sjukvårdsinrättning enligt 4 § föreligger. Under sådana förhållanden får chefsöverläkaren besluta om intagning utan hinder av att vårdintyg inte har utfärdats. Det får inte förekomma att återintagning sker som en direkt konsekvens av att patienten inte följer villkoren utan det krävs att detta har fått till följd att förutsättningarna för vård på sjukvårdsinrättning föreligger. Om chefsöverläkaren anser att vården på sjukvårdsinrättningen skall fortsätta skall han skyndsamt och senast från beslutet om återintagning ansöka till länsrätten om medgivande till fortsatt tvångsvård på sjukvårdsinrättning. Visar det sig efter ett par dagars vård på sjukvårdsinrättning att sådan vård inte behövs kan patienten skrivas ut från vården på sjukvårdsinrättningen och åter ges vård i form av öppen vård med särskilda villkor. Som framgår av 38 § lagförslaget fortgår nämligen den öppna vården även efter att chefsöverläkaren har beslutat om återintagning för vård på sjukvårdsinrättning fram till det att länsrätten har medgivit fortsatt vård på sjukvårdsinrättning. Denna paragraf motsvarar 30 § i nuvarande lag och behandlar patientens rätt till att få en stödperson utsedd. Chefsöverläkarens in- formationsskyldighet gentemot patienten om dennes rätt till stödperson har flyttats från 48 § i nuvarande lag, vilken innehåller bestämmelser om olika frågor som chefsöverläkaren skall informera om. Syftet är att bestämmelserna om stödperson skall samlas på ett ställe. I paragrafens tredje stycke finns en nyhet i förhållande till nuvarande lagstiftning, nämligen att uppdraget som stödperson skall kunna fortgå efter tvångsvårdens avslutande, om patienten och stödpersonen samtycker till det. Såväl när tvångsvården avslutas direkt efter vård på sjukvårdsinrättning som när vårdperioden avslutas med en tids öppen vård med särskilda vilkor skall således stödpersonen kunna ha kvar sitt uppdrag efter vårdens avslutande. Denna paragraf motsvarar 31 § i nuvarande lag. I fjärde stycket har en ändring gjorts i förhållande till nuvarande lag. Ändringen innebär att chefsöverläkaren vid sin anmälan till förtroende- nämnden skall ange patientens inställning i frågan om stödperson. skall därefter om oklarhet fortfarande råder om patientens inställning vara skyldig att kontakta patienten eller patientens kontaktman på sjukhuset för att få veta patientens inställning i stödpersonsfrågan. Denna paragraf är ny. Paragrafen innebär att om patienten så önskar och stödpersonen samtycker skall socialnämnden i den kommun där patienten är folkbokförd underrättas om att patienten önskar att stöd- personsuppdraget skall övergå till att vara ett uppdrag som kontakt- person enligt socialtjänstlagen. Denna paragraf motsvarar 32 § i nuvarande lag och innehåller enbart det tillägget att patienten har rätt att överklaga chefsöverläkarens beslut om återintagning för vård på sjukvårdsinrättning. Denna paragraf motsvarar 33 § i nuvarande lag. I första stycket första punkten föreskrivs att patienten får överklaga avslag på en begäran att tvångsvården skall upphöra. Det innebär att patienten får överklaga såväl ett avslagsbeslut när det gäller vård på sjukvårdsinrättning som ett avslagsbeslut när det gäller öppen vård med särskilda villkor. I andra stycket har bestämmelsen i nuvarande lag att chefsöverläka- ren inte får överklaga länsrättens beslut tagits bort. Chefsöverläkaren skall således ha rätt att överklaga rättens beslut. Denna fråga behandlas närmare i den allmänna motiveringen, se kapitel 15. Denna paragraf motsvarar 34 § i nuvarande lag. 46 och 47 §§ Dessa paragrafer motsvarar 35 och 36 §§ i nuvarande lag. Första stycket i denna paragraf innehåller inga sakliga förändringar i förhållande till motsvarande bestämmelse i 37 § nuvarande lag. I andra stycket av paragrafen har en förändring skett vilken innebär att presumtionen skall vara att länsrätten skall höra sakkunnig i ett mål enligt denna lag. Endast i de fall det är obehövligt kan länsrätten underlåta att förordna en sakkunnig. Länsrätten får göra en bedömning i det enskilda målet om det är obehövligt att höra sakkunnig. I de fall där länsrätten prövat samma fråga endast tillbaka och det inte har framkommmit några nya omständigheter kan det som regel anses obehövligt att höra sakkunnig i målet. Tredje stycket i paragrafen innehåller inga förändringar i förhållande till tredje stycket i nuvarande bestämmelse. Denna bestämmelse innehåller inga sakliga förändringar i förhållande till motsvarande bestämmelse i 38 § i nuvarande lag. Denna paragraf innehåller nyheten att patienten skall ha rätt till offentligt biträde även vid beslut om öppen vård med särskilda villkor. Paragrafen motsvarar 39 § i nuvarande lag och behandlar chefsöverläka- rens delegationsmöjligheter beträffande uppgifter enligt lagen. De in- skränkningar i dessa möjligheter som finns enligt nuvarande lag har utökats till att avse även beslut enligt 14 § i lagförslaget om övergång från frivillig vård till tvångsvård samt beslut enligt 39 § lagförslaget om återintagning för vård på sjukvårdsinrättning efter öppen vård med särskilda villkor. I punkterna 5 och 6 har det förtydligandet gjorts att inskränkningar i delegationsmöjligheterna när det gäller fastspänning och isolering endast gäller vid sådana åtgärder . Detta är ingen saklig förändring utan innebär endast ett förtydligande. Dessa paragrafer motsvarar 4044 §§ i nuvarande lag. Denna paragraf ersätter 45 § i nuvarande lag. Paragrafen innehåller en nyhet av innebörd att ett beslut inte får verkställas, om chefsöverläkaren före rättens beslut har anmält att detta kan komma att överklagas. Bestämmelsen motsvarar 46 § i nuvarande lag. Denna paragraf motsvarar 47 § i nuvarande lag. Vid konvertering förutsätts att patienten är känd för den läkare som utfärdar vårdintyg. I sådant fall föreligger inte något behov av biträde av polis för att ge- nomföra en undersökning. Paragrafen innehåller en nyhet i andra stycket punkt 5, vilken innebär att polismyndigheten skall lämna biträde vid återintagning på sjukvårdsinrättning efter beslut om öppen vård med särskilda villkor. Hänvisningen till 5 § andra stycket sista meningen innebär på grund av den ändrade lydelsen av denna mening att även vissa privata läkare får begära polishandräckning (se kommentaren till denna paragraf). 60 och 61 §§ Dessa paragrafer motsvarar 48 och 49 §§ i nuvarande lag. Punkt 1 I denna punkt anges att lagen om psykiatrisk tvångsvård träder i kraft och att nu gällande lag upphävs. Övergångsbestämmelserna bygger med vissa undantag på principen att den nya lagstiftningen skall tillämpas fullt ut såväl när fråga uppkommer efter ikraftträdandet om intagning på en sjukvårdsinrättning för psykiatrisk tvångsvård som när det gäller patienter som vid ikraftträdan- det är föremål för vård enligt nu gällande lag. Punkt 2 Övergångsbestämmelserna i denna punkt innebär att ett vårdintyg som har utfärdats enligt den gamla lagen under vissa förutsättningar kan användas som underlag för ett beslut om intagning på en sjukvårdsinrättning för psykiatrisk tvångsvård enligt 9 § i den nya lagen. Ett intagningsbeslut kan således under förutsättning att vårdintyg utfärdats fattas eftersom intyget vid beslutsfattandet inte får vara äldre än . Efter ikraftträdandet får självfallet ett intagningsbeslut grundat på ett vårdintyg enligt den gamla lagen fattas endast om det framgår att förutsättningarna för tvångsvård enligt 4 § i den nya lagen är uppfyllda. Punkt 3 Om en patient vid ikraftträdandet kvarhålls på en sjukvårdsin- rättning där frågan om intagning för tvångsvård skall prövas enligt 6 § i den gamla lagen innebär kvarhållningsbeslutet att endast en preliminär bedömning av förutsättningarna för psykiatrisk tvångsvård har gjorts. I denna punkt har det därför föreskrivits att chefsöverläkaren skall pröva om patienten skall vara intagen för tvångs- vård enligt 9 § i den nya lagen. Intill dess frågan om intagning har avgjorts skall den gamla lagen gälla i de delar som kan tillämpas i den nämnda situationen. Därefter skall den nya lagens bestämmelser tillämpas vid den fortsatta handläggningen. Punkt 4 Enligt denna punkt skall ett beslut om intagning enligt 6, 11 eller 14 § i den gamla lagen anses som ett beslut om intagning enligt 9, 14 eller 17 § i den nya lagen. Vid tillämpningen av den nya lagen skall beslutet om intagning anses ha fattats vid ikraftträdandet. Om chefsöver- läkaren finner att patienten behöver fortsatt tvångsvård skall han således senast från ikraftträdandet ansöka hos länsrätten enligt 10 § i den nya lagen om medgivande till fortsatt vård. Har ansökan om fortsatt tvångsvård inte gjorts i fråga om ett beslut om övergång från frivillig vård till tvångsvård, s.k. konvertering, eller från rättspsykiatrisk vård till tvångsvård som fattats före ikraftträdandet skall beslutet underställas länsrättens prövning enligt 15 respektive 17 § i den nya Anser chefsöverläkaren att tvångsvården på sjukvårdsinrättningen bör fortsätta, skall han senast från ikraftträdandet hos länsrätten ansöka om medgivande till att tvångsvården fortsätter. Punkt 5 Ett beslut om tillstånd att vistas utanför sjukvårdsinrättningens område på egen hand, s.k. permission, kan enligt den nya lagen endast avse viss del av vårdtiden. Övergångsbestämmelserna i denna punkt innebär att ett beslut om sådant tillstånd, skall anses som ett beslut om permission under viss del av vårdtiden enligt den nya lagen. Om ett tillstånd avser vistelse utanför sjukvårdsinrättningens område under återstoden av vårdtiden gäller som yttersta gräns för tillståndets giltighetstid den enligt den gamla lagen längsta medgivna tiden för ett sådant tillstånd. Ett beslut om permission under återstoden av vårdtiden kan således under förutsättning att det fattats vara giltigt längst till och med . För en patient som vid ikraftträdandet har permission under återstoden av vårdtiden enligt den gamla lagen förutsätts således att, om vården på sjukvårdsinrättningen inte bör fortsätta, chefsöverläkaren ansöker hos länsrätten om fortsatt tvångsvård i form av öppen vård med särskilda villkor enligt 33 § i den nya lagen. I annat fall skall tvångsvården upphöra. Av tredje meningen i denna punkt framgår att särskilda villkor som har föreskrivits med stöd av den gamla lagen vid tillstånd att vistas utanför sjukvårdsinrättningens område under viss del av vårdtiden skall anses utgöra sådana särskilda villkor som kan meddelas med stöd av den nya lagen. Punkt 6 Enligt denna punkt krävs inte ett nytt beslut avseende en stödperson som har utsetts enligt den gamla lagen. Punkt 7 Som nämnts under punkt 1 skall den nya lagstiftningen med vissa undantag tillämpas fullt ut efter ikraftträdandet. Detta gäller, som framgår av denna punkt, i princip även i ett mål som har handlagts av allmän förvaltningsdomstol enligt den gamla lagen. 18.2Förslaget till ny lag om rättspsykiatrisk vård Förslaget bygger i grunden på nu gällande lag (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Förslaget innebär bl.a. att beträffande den som genomgår rättspsykiatrisk vård efter beslut enligt 31 kap. 3 § brottsbal- ken och s.k. O-fall som överförts till sådan vård enligt övergångsbes- tämmelserna till nuvarande lagstiftning skall det finnas två vårdformer, nämligen rättspsykiatrisk vård på sjukvårdsinrättning och rättspsykiatrisk vård som öppen vård med särskilda villkor. Detta innebär att ett antal nya regler föreslås när det gäller patientens möjligheter till vistelse utanför vårdinrättningens område. Förslaget innebär också att regler som gäller en viss kategori av psykiskt störda lagöverträdare som kan ges rättspsykiatrisk vård samlas under en gemensam rubrik. Lagen inleds och avslutas med bestämmelser som är gemensamma för den rättspsykiatriska vården. De anförda förändringarna är så omfattande att vi lämnar förslag till en ny lag om rättspsykiatrisk vård. Det bör påpekas att följdändringar i form av nytt paragrafnummer och hänvisning till lag (1999:000) om rättspsykiatrisk vård i stället för till nuvarande lag om rättspsykiatrisk vård måste göras i de författningar som hänvisar till nuvarande lag om rättspsykiatrisk vård. De för- fattningar som är aktuella är följande: lagen (1991:1137) om rättspsykia- trisk undersökning, lagen (1944:133) om kastrering, Brotts-balken, kungörelsen (1969:379) om inskrivning och redovisning av värnpliktiga, polisregisterkungörelsen (1969:38), delgivningslagen (1970:428), lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar, kreditupplysningslagen (1973:1173), datalagen (1973:289), lagen (1974:202) om beräkning av strafftid, lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, förordningen (1974:286) om beräkning av strafftid, lagen (1976:371) om behandling- en av häktade och anhållna m.fl., för-ordningen (1976:376) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl., passlagen (1978:302), delgivningsförordning (1979:101), utlänningslagen (1989:529), förordningen (1990:893) om underrättelse om dom i vissa brottmål, läkemedelslagen (1992:859), lagen (1994:459) om arbetsförmedlingsre- gister, förordningen (1995:238) om totalförsvars-plikt, lagen (1996:981) om besöksinskränkningar vid viss tvångsvård. Gemensamma bestämmelser om rättspsykiatrisk vård 1 och 2 §§ Dessa paragrafer motsvarar 1 och 2 §§ i nuvarande lag. Första stycket i denna paragraf motsvarar 3 § i nuvarande lag. I andra stycket slås fast att rättspsykiatrisk vård beträffande den som av domstol har överlämnats till sådan vård ges dels som vård på sjukvårdsinrättning, dels som öppen vård med särskilda villkor. Denna paragraf motsvarar 6 § i nuvarande lag. Denna paragraf motsvarar 7 § i nuvarande lag. Paragrafen är oförändrad, men eftersom det framkommit att tillämp- ningen av paragrafen i vissa fall har inneburit svårigheter kommenteras den nedan (jfr JO:s beslut , dnr 1329-1996, och , dnr 1107-1996). Bestämmelsen i andra stycket är avsedd att få praktisk betydelse i de fall då den häktade befinner sig i häkte för domen. Detta kan vara fallet t.ex. på grund av att denne inte har genomgått någon rättspsykiatrisk undersökning i målet men likväl av domstolen har överlämnats till rättspsykiatrisk vård som brottspåföljd. En kvalificerad form av s.k. § 7-intyg kan nämligen utgöra grund för rättspsykiatrisk vård utan särskild utskrivningsprövning. Vården enligt andra stycket är att betrakta som frivillig vård, eftersom vården kan ges endast om såväl den dömde som åklagaren medger vård. Vården ges med anledning av domstolens beslut att över- lämna patienten till rättspsykiatrisk vård och avser tiden innan domen har vunnit laga kraft. Chefsöverläkaren kan på grund av uttrycket att vården skall påbörjas inte vägra att ta emot patienten för vård. Det råder viss tveksamhet om det kan bli aktuellt för rätten att pröva om vårdtiden skall förlängas och hur tidsfrister i så fall skall beräknas i de fall som avses i paragrafen. Eftersom det är fråga om frivillig vård fram till dess att domstolens beslut om rättspsykiatrisk vård vinner laga kraft finns det ingen anledning att anse att den rättspsykiatriska vården på grund av domstolens beslut skall påbörjas redan när patienten kommer till vårdinrättningen. Utgångspunkten för beräkning av de frister som gäller för förlängning av vårdtiden bör därför vara den dag när domstolens beslut om rättspsykiatrisk vård vinner laga kraft (se 8 och 21§§ i lagförslaget). Nämnas bör i detta sammanhang att den som är häktad (eller anhållen eller intagen på enhet för rättspsykiatrisk undersökning eller intagen i eller skall förpassas till kriminalvårdsanstalt) också kan beredas rättsp- sykiatrisk vård med stöd av 28 § i lagförslaget (4 § i nuvarande lag). Vid sådan vård skall beslut om intagning för rättspsykiatrisk vård fattas av en chefsöverläkare efter att vårdintyg har utfärdats av en annan läkare. Beslut om rättspsykiatrisk vård beträffande häktad som är intagen på en rättspsykiatrisk undersökningsenhet kan dock också fattas utan att vårdintyg har utfärdats. Den som genomgår rättspsykiatrisk vård på en sådan undersökningsenhet kan efter avslutad undersökning överföras för fortsatt rättspsykiatrisk vård på sjukvårdsinrättning inom . Vårdintyg krävs inte heller för beslut om rättspsykiatrisk vård beträffande häktad som har förts över för frivillig vård på en av regeringen godkänd sjukvårdsinrättning. I dessa fall kan den rättspsykia- triska vården pågå så länge häktningen består och utan att det sker någon även 17 § LPT). I samtliga de situationer som anges ovan, då en häktad kan ges rättspsykiatrisk vård gäller, genom bestämmelsen i 6 § samt bestämmel- sen i 19 § lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl., reglerna i LPT angående vården (t.ex. beträffande vilka tvångsåt- gärder som är tillåtna under vården). När det gäller tillstånd till vistelse utanför sjukvårdsinrättningens område innehåller 30 § detta lagförslag en bestämmelse om att sådant tillstånd kan lämnas om det föreligger synnerliga skäl. Paragrafen motsvarar 8 § i nuvarande lag. I första stycket hänvisas till vissa bestämmelser i när det gäller vården. I nämnda stycke har den ändringen gjorts att det anges vad de bestämmelser i , som det hänvisas till, behandlar. Denna paragraf är ny. Paragrafen är densamma som föreslås i 3 § förslaget till ny LPT, vartill hänvisas. Rättspsykiatrisk vård utan särskild utskrivningsprövning (818 §§) Denna paragraf motsvarar 13 § i nuvarande lag. Denna paragraf motsvarar 14 § i nuvarande lag. Denna paragraf motsvarar 9 § i nuvarande lag. Paragrafen har motsva- rande innehåll som 2829 §§ förslaget till LPT. Sistnämnda paragrafer har behandlats i kommentaren till LPT, vartill hänvisas. Första stycket motsvarar i huvudsak 12 § i nuvarande lag, dock med det undantaget att i nuvarande lag behandlas även upphörande av rättspsyki- atrisk vård för de som vårdas enligt 4 § nuvarande lag (jfr 28 § detta förslag, dvs. bl.a. häktade och anhållna). Andra stycket i bestämmelsen är nytt. Där hänvisas till chefs- överläkarens möjlighet att ansöka om att vården på sjukvårdsinrättningen skall övergå till öppen vård med särskilda villkor. Rättspsykiatrisk vård utan särskild utskrivningsprövning öppen vård med särskilda villkor Denna paragraf är ny. Den överensstämmer i huvudsak med 33 § LPT och innehåller de förutsättningar som skall gälla för att beslut om öppen vård med särskilda villkor skall kunna fattas. Förutsättningarna för sådan vård är att patienten fortfarande lider av en allvarlig psykisk störning och att han har ett fortsatt behov av psykiatrisk vård men det är påkallat att han är intagen på en sjukvårdsinrättning. Vidare skall det med hänsyn till patientens personliga förhållanden eller hans psykiska tillstånd vara påkallat att han iakttar särskilda villkor. Villkoren kan gälla vård och behandling, boende, sysselsättning eller andra insatser av hälso- och sjukvården eller . Ofta blir det fråga om att patienten skall iaktta viss behandling, t.ex. att ta viss medicin. Andra behandlingsinsatser kan också vara aktuella, t.ex. på ett s.k. hem för vård eller boende enligt socialtjänstlagen. Villkor avseende sysselsättning gäller sådana insatser som kommunen skall medverka till enligt 21 § SoL. Kommunen bör bl.a. tillhandahålla dagverksamheter enligt 10 § SoL som underlättar för den enskilde att ha kontakter med andra. När det gäller boende kan det t.ex. vara fråga om gruppboende eller annat särskilt boende för psykiskt funktionshindrade enligt 21 § SoL. Det som avses med andra insatser kan t.ex. vara att ta emot besök av hemtjänstpersonal. I andra stycket anges att en förutsättning för beslut om öppen vård är att det till chefsöverläkarens ansökan har fogats en samordnad vårdplan med en sådan redogörelse som avses i 13 § lagförslaget. Beträffande vårdplanering m.m. hänvisas till avsnitt 11.4.1 och 11.4.2 i den allmänna motiveringen. Denna paragraf är ny. Den anger när en ansökan om öppen vård skall ha kommit in till länsrätten och vad ansökan skall innehålla. Paragrafen överensstämmer i huvudsak med 34 § LPT. I denna paragraf, som är ny, anges endast att om en ansökan om öppen vård har kommit in till rätten, får vården på sjukvårdsinrättningen fortsätta i avvaktan på rättens beslut. Avslår rätten ansökan om öppen vård är det chefsöverläkarens sak att ta ställning till om vården på sjukvårdsinrättningen skall upphöra. Denna paragraf är ny och den överensstämmer i huvudsak med 36 § LPT, vartill hänvisas. I paragrafen behandlas frågan hur länge öppen vård med särskilda villkor får pågå för den som dömts till rättspsykiat- risk vård utan särskild utskrivningsprövning. Enligt paragrafen får sådan öppen vård pågå räknat från prövningstillfället. Rättspsykiatrisk vård utan särskild utskrivningsprövning upphörande av öppen vård med särskilda villkor Denna bestämmelse är ny och anger när chefsöverläkaren skall besluta om att den öppna vården skall upphöra. Paragrafen är ny och reglerar när den öppna vården skall upphöra i andra fall än som avses i 16 §. I de fall en patient som ges öppen vård med särskilda villkor begår nya brott och på nytt döms till rättspsykiatrisk vård med eller utan särskild utskrivningsprövning kommer detta att innebära att patienten tas in för vård på sjukvårdsinrättning. Eftersom den öppna vården med särskilda villkor enligt denna bestämmelse upphör först när länsrätten fattat beslut om vård på sjukvårdsinrättning enligt denna lag blir en konsekvens av denna bestämmelse att den öppna vården kommer att löpa parallellt med vården på sjukvårdsinrättningen fram till att länsrätten skall pröva frågan om fortsatt vård på sjukvårdsinrättning, nämligen räknat från den dag då allmän domstols beslut om rättspsykia- trisk vård blivit verkställbart. Övergång till vård på sjukvårdsinrättning Denna paragraf ger en möjlighet till återintagning från öppen vård med särskilda villkor till vård på sjukvårdsinrättning. Förutsättningarna härför skall vara att patientens psykiska tillstånd eller personliga för- hållanden i övrigt har förändrats på ett sådant sätt att hans behov inte kan tillgodoses genom öppen vård. Det kan vara fråga om situationer när den psykiskt sjuke slutat ta sin medicin och att det som en följd härav kan befaras att hans sjukdomstillstånd allvarligt försämras. Om patienten även återupptar tidigare missbruk, kan detta ofta försvåra situationen ytterligare. Det bör betonas att det inte får vara fråga om återintagning som någon form av sanktion mot att villkoren inte har SOU 1998:32 Författningskommentarer 413 följts av patienten. Det skall vara ett verkligt behov av vård på sjukvårdsinrättning för att återintagning skall få ske. Om chefsöverläkaren anser att vården på sjukvårdsinrättningen skall fortsätta skall han från beslutet om återintagning ansöka hos länsrätten om medgivande till fortsatt tvångsvård på sjukvårdsin- rättning. Visar det sig efter ett par dagars vård på sjukvårdsinrättning att sådan vård inte behövs kan chefsöverläkaren i stället besluta att vården åter skall övergå till öppen vård med särskilda villkor.