sou · GMB366d2 · 1999-01-01 00:00:00 — Uppdraget innebär att ha en samlad kunskap om läromedel för funktionshindrade i olika former och medier och att förmedla och sprida kunskap och erfarenheter mellan brukare, författare, förlag och andra läromedelsproducenter. ·Följa och omsätta utvecklingen inom informationsteknologin så att den främjar läromedelsförsörjningen Ett viktigt uppdrag är att följa utvecklingen inom informationstekno- login och omsätta den så att IT-läromedel blir tillgängliga och kom- mer funktionshindrade elever till godo. Tekniska hjälpmedel och datorbaserade läromedel är ett ökande inslag i undervisningen och har gjort det möjligt för många funktionshindrade att få ett bättre stöd vid inlärningen. För många är tekniken en förutsättning för att överhuvudtaget få kunskap tillgänglig. IT-utvecklingen innebär redan och kommer ytterligare att inne- bära revolutionerande möjligheter. Den har redan lett till effektivi- tetsvinster i samband med framställningen av t ex läromedel för synskadade. Framställning och mångfaldigande av datorbaserade läromedel är enklare och billigare än för tryckta läromedel. De ställer mindre krav på lagerutrymme, är lättare att revidera och uppdatera. Digitaliseringen har förändrat och kommer ytterligare att väsentligt förändra hela produktionskedjan. Allt detta kan ge förut- sättningar för mångfald och sporra till ökad kvalitet. Ofta är själva utvecklingsfasen av enskilda läromedel dock mycket kostsam. Det är viktigt att utnyttja de tekniska innovationer som sker och ha beredskap . Ett nära samarbete sker mellan , , m fl. Utvecklingsar- betet vad gäller funktionshindrade måste ligga långt framme och i fas med den snabba utvecklingen, inte enbart av ideologiska skäl utan också av kostnadsskäl. I uppdraget skall ingå att vara centrum när det gäller IT och lä- romedel för funktionshindrade. Ett nätverksbaserat reurscenter för IT-läromedel skall självklart omfatta alla elever oavsett om de har funktionshinder eller ej. · Svara för viss framställning, mångfaldigande och försäljning Uppdraget innebär att se till att nödvändig produktion kommer till stånd. Den huvudsakliga inriktningen är att produktion så långt möjligt och i första hand skall ske i samverkan med och genom stöd till den fria marknaden. Det finns emellertid viss produktion för vilken staten måste ansvara genom egen framställning, mång- faldigande och försäljning. ·föreslår att statens engagemang för läromedelsfrågor även framgent organiseras i myndighetsform, ·föreslår att verksamheten skall ledas av den föreslagna styrelsen för statens stöd i specialpedagogiska frågor. Kommittén har övervägt olika alternativa organisationsformer för ett statligt läromedelsåtagande – stiftelse, bolag eller myndighet. I betänkandet (SOU 1994:147) Former för statlig verksamhet fastslås att statlig verksamhet bör drivas i myndighetsform. I de fall staten samverkar med annan part kan det vara aktuellt att föra över verk- samheten i ett privaträttsligt organ. Detta kan också vara aktuellt om verksamheten är i behov av en självständig framtoning. Nämnda utredning föreslog vidare att aktiebolag eller ideell före- ning borde väljas för anslagsberoende verksamhet där staten medverkar med annan part. Stiftelseformen förordades inte efter- som stiftelsers ändamål inte går att anpassa och därför gärna blir omoderna. Dessutom kan stiftelser sällan upplösas. Möjligheterna till insyn och kontroll är begränsade. Såväl regering som riksdag delade utredningens syn. Annan organisationsform än myndighetsformen skulle således främst kunna motiveras av att läromedelsverksamheten skulle kunna drivas tillsammans med andra huvudmän. Kommittén bedö- mer att detta inte är aktuellt. Möjliga intressenter i förening skulle kunna vara staten, kommu- nerna och den fria marknaden. Det finns dock inte något skäl att förvänta att kommunerna skall känna ett ansvar att aktivt agera för denna läromedelsproduktion när de ej agerar i läromedelsproduk- tion i övrigt. Efter kontakt med företrädare för förlag kan kommittén konstatera att det inte heller finns något intresse från den fria mark- naden att ingå i någon samhällelig förlagsförening. Annan organisationsform skulle kunna motiveras om verksam- heten var i behov av en självständig framtoning. Kommittén bedö- mer att så inte är fallet. Tvärtom skulle ett statligt bolag med statlig finansiering i än högre grad kunna upplevas som konkurrent på läromedelsmarknaden. Det statliga läromedelsuppdraget innebär dessutom hög grad av myndighetsutövning, bl a att fördela stöd till privat produktion, ett uppdrag som kommittén dessutom föreslår skall få en ökad tonvikt . Kommittén har observerat att vissa läromedel kan nå stora målgrupper. Om ett läromedel kom- mer upp i större upplagor bör produktionsstöd övervägas. Kommittén har redan konstaterat att staten även fortsättningsvis skall ha ett åtagande för läromedelsförsörjning för mycket små elevgrupper. Det statliga åtagandet måste kontinuerligt följa mål och riktlinjer för statsunderstödd utbildning och är beroende av anslag. Regering och riksdag bör därför också kontinuerligt kunna styra utvecklingen för det statliga åtagandet. Kommittén föreslår att statens engagemang för läromedelsfrågor även framgent organiseras i myndighetsform. Statens styrning av läromedelsproduktionen sker på flera nivåer. Läroplanerna är nationella styrinstrument för skolan. I dem finns övergripande mål och riktlinjer som är styrande även för den statliga läromedelsproduktionen. Förändrade kursplaner ställer krav på förändrade läromedel. Dagens har inte någon styrelse eller något insynsråd. Kom- mittén menar dock att den statliga läromedelsverksamheten bör ledas av en styrelse med uppdrag att ta till vara såväl statens som konsumenternas och marknadens intressen inom området. Kommittén föreslår att verksamheten skall ledas av den styrelse kommittén föreslagit för statens stöd i specialpedagogiska frågor (se kap 8). Till styrelsen bör knytas rådgivande organ för arbetet med läromedel för olika målgrupper. Kommittén har funnit att det är viktigt att många olika aktörer ges möjlighet att påverka beslut om prioriteringar, såväl vad gäller utvecklingsinsatser som produktion. Inom finns rådgivande organ för viss läromedelsproduktion, inte för annan. Det är viktigt att hämta kompetensen till rådgivande organ från en bred krets. Viktiga samarbetspartner är givetvis de föreslagna regionala centren för specialpedagogiska frågor, liksom brukare, lärare, lärarutbildare, ämnessakkunniga, forskare, pedagogiska institutioner, myndigheter m fl. Ett annat viktigt område att samarbeta inom är informationsteknologin som får en allt starkare roll också inom läromedelsområdet. Styrning skall också ske i form av uppföljning och utvärdering, viktiga led i kvalitetsutveckling. Läromedel är en del i det pedago- giska sammanhanget i skolan. Utvärdering bör ske även av läro- medlens roll i undervisningen och ingå i den gängse utvärderingen av skolan. Detta bör gälla alla läromedel oavsett medium och mål- grupp. Kommittén har också haft att överväga en samordning mellan SIH:s nuvarande läromedelsenheter. Den statliga läromedelsverksamheten är inte större än att den rimligen borde kunna samlas på ett ställe i landet. Detta särskilt om kommitténs förslag genomförs att i ökad utsträckning omprioritera från egen utveckling och produktion till extern sådan. Det skulle leda till att antalet fasta tjänster kan minska. Det finns dock historiska skäl för att verksamheten är uppdelad på olika enheter. Var och en av läromedelsenheterna har sin egen kompetens och sin egen profil utifrån de specifika funktionshindren. Den geogra- fiska spridningen har sitt ursprung i att verksamheterna utvecklades i nära samverkan med den undervisning för respektive elevgrupp som fanns på orterna. Trots att denna anknytning är lika stark, eftersom de allra flesta funktionshindrade elever går i vanliga kommunala skolor, har orterna fortfarande olika profil. Läromedelsenheten för elever med rörelsehinder i har en naturlig anknytning till kunskapscentret för rörelsehindrade, enheten för döva och hörselskadade i till såväl teckensprå- kig grundskola (dagens regionala specialskola) som RGD/RGH. Där har dessutom investerat i en inspelningsstudio för video. I , där läromedelsenheten är inriktad mot utvecklingsstörning, finns specialpedagogutbildning med inriktning mot utvecklingsstör- ning. I , där enheten är inriktad mot synskadade, finns såväl TPB som resurscenter för synskadade. Till detta kommer att de föreslagna regionala centren för stöd i specialpedagogiska frågor kan förväntas fokusera viss utvecklings- verksamhet på olika områden. Att läromedelsenheterna på detta sätt specialiserat sig mot olika grupper har både för- och nackdelar. Naturligtvis är det så att olika funktionshinder kräver olika kompetens. Det blir särskilt påtagligt när det gäller läromedel för synskadade och hörselskadade, men även för andra grupper. är det viktigt att samverka kring gemensamma frågor och framför allt kring frågor som rör elever med flerfunktionshinder. Man skall inte heller bortse från att en samordning av olika kompetenser på samma ort kan skapa ett mervärde för verksamheten som svårligen kommer till stånd genom enstaka och planerad samverkan. En ökande samverkan mellan enheterna sker . Flera gemensamma utvecklingsprojekt pågår där kompetens från de olika enheterna utnyttjas t ex för flerhandikappade, för invandrarelever och för elever med läshandikapp. Denna utveckling bör fullföljas. En ytterligare samordning skulle sannolikt utveckla verksamheten. Detta motverkas om den är geografiskt spridd. Kommittén anser att ledning och övergripande frågor, inventering, hantering av produk- tionsstöd, information m m motiverar en central funktion. Dagens konsulenter inom informerar om läromedel för funk- tionshindrade vid kontakt med skolorna. Det bör naturligtvis vara en uppgift även för den framtida stödorganisationen och gälla obero- ende av vem som producerat läromedlen. Vissa av dagens konsu- lenter deltar också i utvecklingen av läromedel, även om det sker i mindre skala. Genom kommitténs förslag att samordna dagens splittrade re- surser för stöd till funktionshindrade elever uppnås en kraftfull, samlad och regionalt baserad resurs. Delarna i denna framtida verksamhet utgörs av en bred kompetens vad gäller undervisning för elever med funktionshinder. Denna kompetens utgör liksom en självklar resurs för bl a bedömningar av behov, utvecklingsarbete och utprövning av produkter. Personalen vid de framtida regionala centren utgör därför en av flera viktiga aktörer. kan man tänka sig att de regionala centren tar på sig uppdrag att utveckla läromedel, i konkurrens med andra producenter. 10.7.5Samordning mellan de statliga aktörerna ·föreslår att SIH:s och nuvarande ansvar för frågor som rör läromedel för elever med funktionshinder och elever med dyslexi samordnas under den föreslagna styrelsen för statens stöd i specialpedagogiska frågor, ·föreslår ingen samordning mellan det statliga läromedelsåtagandet och verksamhet inom TPB, ·föreslår en översyn av statens engagemang för produktion av läromedel och studiematerial för förskola, skola, vuxenutbildning samt eftergymnasiala studier. Det finns flera statliga aktörer när det gäller läromedel, studiemate- rial och studielitteratur för funktionshindrade, främst , och . Enligt direktiven skall kommittén särskilt belysa en sam- ordning mellan TPB:s och . Kommittén har dock funnit att det finns minst lika starka skäl att belysa relationen mellan och eftersom det är dessa två myndigheter som har ansvar för läromedelsfrågor inom det offentliga skolväsen- det. Kommitténs förslag omfattar ansvar för frågor som rör särskilt anpassade läromedel för elever med funktionshinder och elever med dyslexi. Som en följd av detta föreslår kommittén att SIH:s och ansvar för dessa områden samordnas. Både och har ansvar för läromedelsfrågor inom det offentliga skolväsendet. SIH:s uppdrag avser vissa grupper av elever med traditionella funktionshinder, primärt inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdomar. svarar inom hela det offentliga skolväsendet för läromedel inom invandrar- undervisning, tolkordlistor, produktionsstöd för vissa små målgrup- per samt läromedel för elever med dyslexi. Regeringen har uppdra- git åt att upprätta ett nätverksbaserat resurscentrum för IT-läromedel. Ett av syftena bakom förslaget var att också möta behov för elever med funktionshinder. Det område inom vilket myndigheternas uppdrag delvis sam- manfaller gäller läromedlen för elever med dyslexi. ger stöd till läromedelskassetter för dyslektiker medan har i särskilt uppdrag att tillhandahålla talböcker och andra läromedel för perso- ner med dyslexi. Elever med dyslexi är en stor grupp. Det är därför rimligt att tänka sig att deras behov av inlästa läromedel kan täckas ganska långt via marknaden. Det var också bakgrunden till uppdrag att främja utgivning av kassettböcker. Personer med dyslexi är emellertid också berättigade att låna talböcker, vilket är en grund för ett samlat uppdrag vad gäller dessa elever. Att de båda myndigheterna har uppdrag som riktar sig till samma målgrupp skapar oklarheter och riskerar att leda till mindre effektiv resursanvändning. Kommittén föreslår därför att SIH:s och ansvar för läromedel till dyslektiker samordnas under den föreslagna styrelsen för statens stöd i specialpedagogiska frågor. Kommittén föreslår ingen samordning mellan TPB och den statliga läromedelsverksamheten. Läromedelssituationen för bl a vuxna med funktionshinder och det statliga åtagandet i stort behöver belysas ytterligare (se vidare avsnitt 10.9). TPB anpassar och lånar ut studielitteratur för vuxna högskolestude- rande som är synskadade, rörelsehindrade eller dyslektiker. Kom- mittén har haft att överväga en samordning mellan och . Kommittén har konstaterat att det finns likheter mellan TPB och , men också väsentliga skillnader. Den gemensamma nämnaren är tal- och punktskriftsböcker. I övrigt är skillnaderna stora. Kommittén har övervägt flera olika möjligheter till samordning t ex att föra hela eller delar av till TPB eller vice versa. För den enskilde låntagaren skulle det säkert vara smidigt att haen organi- sation att vända sig till för att låna punktskrifts- eller talböcker. Men i skolan behövs i de flesta fall också annat pedagogiskt material som tillhandahåller, och omvänt består en stor del av högskolelitteraturen av vanlig litteratur som finns inom TPB. TPB har självt i samband med sin årsredovisning för bl a föreslagit en samordning av det statliga ansvaret för anpassning av studielitteratur och läromedel till ett centralt statligt studielitteratur- bibliotek för läshandikappade elever och studerande alltifrån för- skola till doktorandstudier. Syftet skulle vara att göra alla läromedel tillgängliga för lån via såväl folk- som skol- och högskolebibliotek. Kommittén håller med om att ett sådant bibliotek skulle ge en ratio- nell, överskådlig lånehantering och förbättra servicen och tillgäng- ligheten för läsare av punktskriftsböcker och talböcker. Men ett studielitteraturbibliotek löser inte ansvarsfördelningen mellan statliga aktörer för andra typer av läromedel, och nuvarande ekonomiska förutsättningar för stat och skolhuvudmän torde behöva omprövas. Det statliga läromedelsåtagandet för synskadade är endasten del av det läromedelsåtagande som har . Kommittén menar att de statliga läromedelsinsatserna för barn- och ungdomsskolan bör hållas samman oavsett funktionshinder. Det finns gemensamma frågeställningar som bör hanteras i samma organisation. Behoven för elever med flerfunktionshinder och, icke minst, nya multimediala läromedel kräver också samverkande pedagogiska utvecklingsin- satser. Mot en samordning, oberoende av i vilken riktning, talar också att läromedelsframställning skiljer sig väsentligt från TPB:s huvudsak- liga uppdrag att producera och låna ut skönlitteratur. Läromedel för barn och ungdom måste göras tillgängliga för eleven på ett helt annat sätt än för en van brukare av böcker på punktskrift eller som talbok. Ett annat skäl är att det för barn- och ungdomsskolan hand- lar om att bibringa eleverna skolans basfärdigheter och att instruera läraren i att hantera materialet tillsammans med eleven. Det är skillnad mellan detta och att anpassa studielitteratur till vuxna universitetsstuderande. Kommittén har också övervägt att föra TPB:s studielitteraturverk- samhet till den statliga läromedelsverksamheten för det offentliga skolväsendet.Detta skulle innebära att den får ett ansvar för hög- skolestuderande utan att frågan är löst för andra vuxna som stude- rar i studieformer som oftast förbereder för högskolestudier . har i uppdrag att utreda situationen för studerande med funktionshinder inom vuxenutbildningen (se vidare avsnitt 10.9). Emellertid behöver också belysas frågor kring såväl läromedel, studielitteratur som studiematerial för studerande med funktionshinder inom andra studieformer. Kommittén anser att det inte finns skäl för att nu föreslå en sam- manslagning av de båda myndigheterna. Kommitténs bedömning utgår från ansvaret för läromedel för barn och ungdom. De iakttagelser kommittén gjort tyder istället på att det behövs en översyn av det statliga läromedelsengagemanget ur ett brett per- Det finns övergripande frågor, bl a av finansiell och organi- satorisk karaktär, som bör beaktas när det gäller statligt stöd till produktion av läromedel, studiematerial och studielitteratur för såväl förskola, skola, olika former av vuxenutbildning som högre studier. Kommittén föreslår därför en bred översyn av det statliga lärome- delsengagemanget. Därvid bör särskilt beaktas behoven för barn med funktionshinder i förskolan liksom behoven för studerande med funktionshinder i olika former av vuxenutbildning, eftergymnasial utbildning, universitet och högskola. I avvaktan på en sådan översyn är det naturligtvis önskvärt med ett nära samarbete mellan myndigheterna. i och TPB gör inte samma, men likartade saker. De samarbetar kring t ex bildframställning, teknisk utveckling och genom . Samarbetet dem emellan bör dock kunna förstärkas väsentligt. En tydlig koppling bör också finnas mellan styrelserna för de bägge myndigheterna. Det överskuggande problemet för såväl dagens som TPB är att upphovsrättslagstiftningen är otidsenlig och otydlig. Dessa frågor är styrande för såväl anpassning av litteratur som av läromedel. Detta aktualiserar återigen en översyn av lagen. ·föreslår att upphovsrättslagen ses över bl a för att kunna anpassa läromedel i ny teknik för funktionshindrade, ·föreslår att översynen bör leda till att talböcker för synskadade kan framställas även om ett läromedel getts ut som kassettbok. Kommittén föreslår att upphovsrättslagen ses över i syfte att bl a kunna framställa anpassade läromedel för funktionshindrade i ny teknik. Översynen bör leda till att det blir möjligt att framställa förlagsproducerade läromedel som talböcker för synskadade även om boken getts ut som kassettbok/läromedelskassett för dyslekti- ker. Upphovsrättslagen är nyckeln för många funktionshindrade till att få tillgång till läromedel. Lagen skrevs och är inte anpassad till dagens tekniska framställningssätt. elektronisk framställning av tryckt text. Den tillgodoser därför inte heller funktionshindrades rätt till information och utbildning på lika villkor som andra i samhället. Dessutom finns oklarheter kring begreppet talbok, framför allt i relation till kassettböcker och E- böcker men också vad gäller tillstånd att framställa talböcker. I och kompletterades motsvarande upphovsrätts- paragrafer med rätten till elektronisk framställning av exemplar för synskadade m fl. I antogs en lag som tillåter auktoriserad verksamhet att, utan tillstånd från upphovsrätts- innehavaren, kopiera och distribuera icke-dramatiska verk till ett för blinda och andra fysiskt handikappade speciellt läsbart format, dvs punktskrift, ljud eller digitalt lagrad text. Kommittén har erfarit att det finns en rädsla inom författar- och utgivarbranschen för att talboksbegreppet skall urholkas om lik- nande förändringar genomförs i . Kommittén menar att denna rädsla är obefogad. Kommittén är övertygad om att ett läro- medel som talbok eller kassettbok inte konkurrerar med en vanlig tryckt bok, eftersom en elev som inte kan läsa tryckt text inte heller använder någon sådan bok. En kraftfullare lagstiftning behövs således också i för att garantera funktionshindrade tillgång till kunskap i olika media. Såväl som TPB har påtalat behoven av förändringar i upphovsrättsla- gen. 10.9Läromedel för vuxna med funktionshinder Mycket få elever med funktionshinder går vidare till högre studier efter gymnasieskolan. Det finns flera orsaker till detta men det faktum att läromedelsstöd för många vuxenstuderande är bristfälligt är en starkt bidragande orsak. Vid en genomgång av statens stöd till läromedel och studiemate- rial för funktionshindrade har kommittén funnit att bilden över statligt stöd till läromedel för vuxna med funktionshinder är i vissa avseen- den än mer komplex än vad gäller barn- och ungdomsskolan. I stora delar saknas stöd. säljer läromedel till vuxna och tar fram en del material för vuxna utvecklingsstörda. TPB förser vuxna högskolestuderande talboksberättigade med studielitteratur. Servicen är kostnadsfri. Sisus fördelar enligt regleringsbrev medel till SRF för anpassning av studiematerial, men enbart för synskadade och dövblinda i studie- Någon motsvararande subventionering för andra grupper med funktionshinder inom folkbildningen finns inte. Inget uttalat läromedelsstöd finns heller för studerande med funktionshinder vid Statens skolor för vuxna, vuxenutbildning eller svensk- undervisning för invandrare, dvs det offentliga skolväsendet för vuxna. uppdrag har syften som starkt anknyter till TPB:s uppdrag men också till de nuvarande statliga läromedelsupp- dragen. Kommittén har vidare konstaterat att principerna för prissättning av anpassade läromedel för vuxna är olika. Regeringen har genom tilläggsdirektiv (U 1997:104) givit i uppdrag att utreda situationen för studerande med funktionshinder inom alla former av vuxenutbildning. De hinder som föreligger för funktionshindrade att ta del av vuxenutbildningen ska kartläggas och analyseras. Ett av de hinder som nämns i direk- tiven är höga kostnader för läromedel och avsaknad av läromedel för vissa studerande med funktionshinder. Kommittén bör även analysera vilka åtgärder som kan ge funktionshindrade möjlighet att studera på likvärdiga villkor med övriga vuxenstuderande. ställningstaganden bör utgöra en del av grunden för den breda översyn kommittén föreslagit ovan (avsnitt 10.7.5).