sou · GMB3160d2 · 1999-01-01 00:00:00 — Ett kreditmarknadsföretag får inte ha ett kvalificerat innehav av aktier eller andelar, som motsvarar av företagets kapital- bas i ett enskilt företag, vilket inte är kreditinstitut eller finansiellt in- stitut eller ett företag vars verksamhet har direkt samband med kredit- marknadsföretagets finansiella verksamhet eller avser tjänster knutna till kreditmarknadsföretagets finansiella verksamhet eller ett försäk- ringsföretag. Företagets sammanlagda kvalificerade innehav i företag som avses i första stycket får uppgå till högst av kapitalbasen. Paragrafen som behandlar aktie- och andelsinnehav i kreditmarknads- företag ersätter den nuvarande bestämmelsen i 3 kap. 6 §. En motsva- rande bestämmelse föreslås för banker (se lagförslaget 2 kap. 7 § BRL) och behandlas i författningskommentaren till den bestämmelsen och i allmänmotiveringens avsnitt 11.2.5 och 14.6. Avsikten är att regler- ingen av aktie- och andelsinnehav skall, i dessa delar, vara densamma för banker och kreditmarknadsföretag. Aktier eller andelar som innehas tillfälligt vid medverkan i finansiell rekonstruktion eller som ett led i skyddande av fordran skall inte räk- nas som kvalificerade innehav. Denna paragraf ersätter den nuvarande bestämmelsen i 3 kap. 7 §. En likalydande bestämmelse föreslås för banker (se lagförslaget 2 kap. 8 § BRL) och behandlas i specialmotiveringen till den bestämmelsen och i allmänmotiveringens avsnitt 11.3.2. Ett kreditmarknadsföretag får överskrida de i 9 § angivna gränserna om hela det belopp varmed det kvalificerade innehavet överskrider gränstalen täcks av företagets kapitalbas och avdrag för motsvarande del av kapitalbasen sker vid beräkning av kapitaltäckningsgraden. Om båda de i 9 § angivna gränserna överskrids skall det belopp täckas av företagets kapitalbas som är det största av de två belopp varmed respektive gräns överskridits och avdrag för motsvarande del av kapitalbasen ske vid beräkning av kapitaltäckningsgraden. Paragrafen är ny. En motsvarande bestämmelse föreslås för banker (se lagförslaget 2 kap. 9 § BRL) och behandlas i författningskommentaren till den bestämmelsen och i allmänmotiveringens avsnitt 11.2.5 och 14.6. Avsikten är att regleringen av aktie- och andelsinnehav skall, i dessa delar, vara densamma för banker och kreditmarknadsföretag. Ett kreditmarknadsföretags beslut om engagemang skall dokumenteras på ett sådant sätt att underlaget för beslutet och beslutets tillkomst- redovisas. Denna paragraf är ny. En liknande bestämmelse föreslås på bankområ- det (lagförslaget 2 kap. 16 § andra stycket BRL). Med beslut om enga- gemang avses beslut om krediter, leasingavtal, factoringavtal och lik- nande. Kravet på dokumentation innebär att information skall bevaras så att underlaget för beslutet framgår därav. Dokumentationen skall vidare ske på ett sådant sätt att det är möjligt att följa ärendets gång. Ett kreditmarknadsbolag kan till skillnad från vad som föreskrivs om penninglån i 12 kap 7 § aktiebolagslagen (1975:1385) ge penninglån till styrelseledamot, verkställande direktör och annan anställd i bolaget eller i annat bolag i samma koncern samt till den som är gift eller sambo med en sådan person, om det sker på samma villkor som kreditmarknadsbolaget normalt tillämpar. Denna paragraf ersätter den nuvarande bestämmelsen om jävskrediter i 3 kap. 10 §. Paragrafen, som enbart gäller kreditmarknadsbolag, innebär att aktiebolagslagens generella förbud (12 kap. 7 § ABL) för lån till aktieägare, styrelseledamot och verkställande direktör samt vissa till dem uppräknade närstående personer blir tillämpligt på kreditmark- nadsbolagen. Från denna huvudregel görs ett undantag som innebär att låneförbudet inte gäller lån till styrelseledamöter, verkställande direktör och annan anställd i bolaget eller i annat bolag i samma koncern om de 600 Författningskommentar SOU 1998:160 ges rätt att låna på samma villkor som kreditmarknadsbolaget normalt tillämpar. Om det finns en inom företaget generellt etablerad prisnivå med personalrabatter skall även dessa personer kunna komma i åtnjutande av dessa rabatter (se specialmotiveringen till 2 kap. 17 § BRL och avsnitt 11.5.4. Denna bestämmelse behandlas utförligt i allmänmotiveringen (14.9). Därav framgår också att det inte kommer att finnas något generellt låneförbud för kreditmarknadsföreningar. Frågan om lån skall beviljas medlemmar och andra närstående till kreditmarknadsföreningar får bedömas mot bakgrund av de regler som i övrigt föreslås gälla för föreningarna (bl.a. i lagen om finansieringsrörelse och föreningslagen). Bestämmelser om kapitaltäckning och stora exponeringar finns i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. Ett kreditmarknadsföretags kapitalbas får inte understiga det belopp som enligt 2 kap. 4 § krävdes när verksamheten påbörjades. Denna paragraf motsvarar den nuvarande bestämmelsen i 4 kap. 1 §. Kommittén föreslår att tredje stycket i denna paragraf skall upphävas eftersom det hänvisar till det upphävda 2 kap. 4 § andra stycket (se specialmotiveringen till denna paragraf). har tillsyn över kreditmarknadsföretag. Inspektionen skall föra en förteckning över kreditmarknadsföretagen. Bestämmelserna i paragrafen har brutits ut från nuvarande 1 § första stycket första meningen och tredje stycket. En viss språklig omarbetning har skett. har tillsyn över att finansieringsrörelse drivs enligt denna lag, andra författningar som särskilt reglerar kreditmarknadsfö- retag samt företagets bolagsordning eller stadgar. Bestämmelsen är ny och anger vari huvuduppdrag består. Angående den närmare innebörden därav hänvisas till avsnitt 15.3. skall verka för en sund utveckling av finansierings- sektorn. Till skillnad från den nuvarande regleringen, som tar sikte på tillståndet i de enskilda kreditmarknadsföretagen, skall den föreslagna bestämmelsen läsas som en anvisning till att följa utvecklingen inom hela finansieringssektorn. Den närmare innebörden härav har berörts i avsnitt 15.4 med däri gjord hänvisning. Ett kreditmarknadsföretag skall lämna de upplys- ningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständig- heter som inspektionen begär. Inspektionen får genomföra undersökning hos ett kreditmarknads- företag när inspektionen anser det nödvändigt. Paragrafen ingår i ett särskilt avsnitt med bestämmelser om Finansin- spektionens kontrollmöjligheter avseende enskilda kreditmarknadsföre- tag. Bestämmelserna i nuvarande 1 § om ett enskilt kreditmarknadsfö- retags upplysningsskyldighet respektive under- sökningsrätt har flyttats till denna paragrafs första och andra stycke. Om ett kreditmarknadsföretag ingår i en koncern skall andra företag i koncernen, även om de inte omfattas av tillsyn, lämna inspektionen de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter som inspektionen behöver för sin tillsyn av kreditmarknadsföretaget. Bestämmelserna har i oförändrat skick förts över från nuvarande 3 § första stycket. Bestämmelsen i nuvarande 3 § andra stycket har slopats då kommittén anser att ordningen som fordrar tillstånd för kreditmark- nadsföretag för att ge koncernbidrag inte behöver behållas. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela föreskrifter om vilka upplysningar som ett kreditmark- nadsföretag skall lämna till inspektionen. Regeln har i oförändrat skick flyttats från nuvarande 2 § 1. De två öv- riga punkterna (2 och 3) i nuvarande 2 § anser kommittén inte längre behöva behållas. får förordna en revisor att med övriga revisorer delta i revisionen av ett kreditmarknadsföretag. Inspektionen får när som helst återkalla ett sådant förordnande och utse en ny revisor. Revisorn har rätt till arvode för sitt arbete av kreditmarknadsföreta- get. Arvodets storlek bestäms av inspektionen. skall utfärda en instruktion för revisor som för- ordnats av inspektionen. När det gäller revisorns arvode har ordet skäligt tagits bort i andra stycket. Härmed avses inte någon ändring i sak. Det får emellertid anses som en självklarhet att revisorns arvode skall vara skäligt. får sammankalla styrelsen i ett kreditmarknads- företag. Om styrelsen inte har rättat sig efter en begäran från inspektio- nen om att kalla till extra stämma, får inspektionen utfärda en sådan kallelse. Företrädare för inspektionen får närvara vid stämma och vid sådant styrelsesammanträde som inspektionen har sammankallat samt delta i överläggningarna. Paragrafen motsvarar nuvarande 6 §. Den enda ändring som görs är att kravet i första stycket på att det skall anses nödvändigt för att Finans- inspektionen skall få sammankalla styrelsen i ett kreditmarknadsföretag har slopats. Ett sådant krav fyller inte någon funktion eftersom det är inspektionen som också avgör om kravet är uppfyllt. Det får förutsättas att denna möjlighet utnyttjas med omdöme. Tillstånd skall ges till förvärv som avses i 13 §, om det kan antas att förvärvaren inte kommer att motverka att kreditmarknadsföretagets rörelse drivs på ett sätt som är förenligt med 3 kap. 1-3 §§ och om för- värvaren även i övrigt är lämplig att utöva ett väsentligt inflytande över ledningen av ett sådant företag. Tillstånd får inte ges, om förvärvaren i väsentlig mån har åsidosatt skyldigheter i näringsverksamhet eller i andra ekonomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. Om förvärvet skulle leda till nära förbindelser mellan företaget och någon annan skall tillstånd ges endast om förbindelserna inte hindrar en effektiv tillsyn av kreditmarknadsföretaget. får föreskriva inom vilken förvärvet skall genomföras. skall meddela beslut i ärendet från det att ansökan om tillstånd gjordes. Paragrafen motsvarar nuvarande 12 §. Hänvisningen i första stycket till sundhetsbegreppet har slopats och ersatts av en hänvisning till rörelse- reglerna i 3 kap. 1-3 §§ för att ägarprövningen inom ramen för den löp- ande tillsynen skall harmoniera med de krav som skall ställas i samband med auktorisationen (se 2 kap. 1 § denna lag). Förvärvstillstånd skall alltså ges om det kan antas att förvärvaren inte kommer att motverka att kreditmarknadsföretagets rörelse drivs på ett sätt som är förenligt med de nämnda reglerna. Den närmare innebörden av dessa regler framgår av avsnitten 14.2 och 3. får vid prövningen av om förvärvstillstånd skall ges göra överväganden av samma slag som vid sin tillsyn av om kreditmarknadsföretaget uppfyller kraven i de aktuella rörelsereglerna. Om den som har ett kvalificerat innehav av aktier eller andelar motver- kar eller kan antas komma att motverka att kreditmarknadsföretagets rörelse drivs på ett sätt som är förenligt med 3 kap. 1-3 §§, får Finans- inspektionen besluta att ägaren vid stämman inte får företräda fler aktier eller andelar än som motsvarar ett innehav som inte är kvalificerat. Detsamma gäller, om en sådan ägare i väsentlig mån har åsidosatt skyl- digheter i näringsverksamhet eller i andra ekonomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. Om den som har ett kvalificerat innehav av aktier eller andelar har underlåtit att ansöka om tillstånd till ett förvärv som avses i 13 §, får inspektionen besluta att ägaren vid stämman inte får företräda aktierna eller andelarna till den del de omfattas av ett krav på tillstånd. Om någon i strid med ett beslut av inspektionen har ett kvalificerat innehav av aktier eller andelar, får innehavaren inte företräda aktierna eller andelarna vid stämman till den del innehavet står i strid med be- slutet. får förelägga en ägare som avses i första stycket att avyttra så stor del av aktierna eller andelarna att innehavet därefter inte är kvalificerat. En ägare som avses i andra eller tredje stycket får föreläggas att avyttra så stor del av aktierna eller andelarna att innehavet inte står i strid med inspektionens beslut. Aktier eller andelar som omfattas av ett förbud eller föreläggande enligt denna paragraf skall inte medräknas när det fordras samtycke av ägare till en viss del av aktierna eller andelarna i företaget för att ett beslut skall bli giltigt eller en befogenhet skall få utövas, såvida inte förvaltare har förordnats enligt 19 §. Paragrafen motsvarar nuvarande 15 §. Förutsättningarna i första stycket för att skall få besluta att en ägare vid stämman inte skall få företräda fler aktier eller andelar än som motsvarar ett innehav som inte är kvalificerat har ändrats. Den nya bedömningsgrunden är avsedd att stämma överens med vad som enligt 14 § gäller som förut- sättningar för att få förvärvstillstånd så att samma kvalitativa krav (se hänvisningen i kommentaren till 14 §) ställs på en ägare oavsett i vilket sammanhang som en fråga om dennes lämplighet som kvalificerad in- nehavare blir aktuell. Viss språklig omarbetning har gjorts i första och andra stycket. Om ett kreditmarknadsföretag inte driver sin rörelse enligt denna lag, andra författningar som särskilt reglerar kreditmarknadsföretag, före- tagets bolagsordning eller stadgar skall ingripa genom att utfärda föreläggande att vidta åtgärd , förbjuda verkställighet av beslut eller meddela anmärkning. Om överträdelsen är allvarlig skall ingripa ge- nom att återkalla företagets tillstånd att driva finansieringsrörelse el- ler, om det är tillräckligt, meddela varning. Om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om företaget vidtar rättelse, får inspektionen underlåta att ingripa. Paragrafen är ny och motsvarar närmast regleringen i nuvarande 16 § och 17 § första stycket 3. Den innehåller en katalog över de sanktioner som kan tillgripa generellt om ett kreditmarknads- företag inte bedriver sin rörelse enligt de regler som särskilt gäller för sådana företag. Sanktionerna verkställighetsförbud, varning och åter- kallelse av tillståndet att driva finansieringsrörelse är emellertid inte nya. Regleringen av de överträdelser som räknas upp i nuvarande 17 § första stycket 1, 2 och 6 har brutits ut till två separata paragrafer (se nedan under 22 och 23 §§). De överträdelser som räknas upp i nuvarande 17 § första stycket 4 och 5 anses inte behöva regleras separat utan behandlas hädanefter enligt de allmänna bestämmelserna i 21 §. Här kan noteras att kan ingripa med stöd av de aktuella bestämmelserna om ett kreditmarknadsföretag inte uppfyller sina skyldigheter enligt insättningsgarantilagen eftersom ett sådant företag hädanefter skall få ta emot garanterade insättningar. De nya bestämmelserna syftar till att ge inspektionen större frihet att välja sanktion i det enskilda fallet. I linje härmed ligger slopandet av regleringen i nuvarande 17 § andra stycket andra och tredje meningarna av vissa frågor i samband med att bankens kapitalbas understiger vad som krävs enligt lagen om finansieringsrörelse, företagets egna kapital understiger visst belopp och banken har en olämplig person i sin ledning, vilka enligt kommitténs förslag överlämnas till inspektionens bedömning. Av första stycket framgår att till att börja med kan ingripa genom att utfärda föreläggande att vidta åtgärd . Inspektionen får här en möjlighet att inte endast, som är fallet enligt 16 §, förelägga kreditmarknadsföretaget att göra rättelse utan kan även förelägga det att ombesörja något som företaget inte tidigare gjort. En nyhet i detta stycke är också att inspektionen får en ytterligare sanktion till sitt förfogande, nämligen anmärkning. Sanktionen är tänkt att användas vid mindre allvarliga överträdelser. Vid allvarliga överträdelser skall däremot, enligt vad som sägs i andra stycket, ingripa genom att återkalla företagets till- stånd att driva finansieringsrörelse eller, om det är tillräckligt, meddela varning. Det nya i detta stycke är att varning blir ett generellt alternativ till återkallelse av tillståndet, utom i det i 23 § första stycket 2 särskilt reglerade fallet. utgör inte varning något alternativ till återkallelse av tillståndet om företaget inte inlett sin rörelse, företagets kapitalbas understiger det minsta belopp som krävs enligt lagen, det egna kapitalet understiger den lagstadgade nivån eller om bankens ledning inte uppfyller lagens krav (se nuvarande 17 § första stycket 1 och 4-7 jämförda med andra stycket samma paragraf). Bestämmelsen i tredje stycket är ny och innebär att Finansinspek- tionen får en lagreglerad möjlighet att underlåta att ingripa om över- trädelsen är ringa eller ursäktlig eller om banken vidtar rättelse. Riktlinjer för tillämpningen av de nu berörda bestämmelserna har utvecklats i avsnitt 15.6.1. skall återkalla ett kreditmarknadsföretags tillstånd att driva finansieringsrörelse eller, om det är tillräckligt, meddela var- ning om någon som ingår i företagets styrelse eller är verkställande direktör eller dennes ställföreträdare inte uppfyller de krav som anges i 2 kap. 1 § första stycket 4. Om åsidosättandet av kraven är av mindre allvarligt slag skall meddela anmärkning. Bestämmelsen i första stycket har flyttats från nuvarande 17 § första stycket 6. Nyheter är att får möjlighet att meddela varning och, enligt andra stycket, anmärkning om banken har en olämplig person i ledningen samt att regleringen i 17 § andra stycket tredje meningen slopats. Enligt denna får tillståndet återkallas bara om inspektionen först beslutat att anmärka på att den aktuella personen in- går i styrelsen eller är verkställande direktör eller dennes ställföreträd- are och personen i fråga trots detta sitter kvar i styrelsen . Om inspektionen stannar för att i ett visst fall meddela anmärkning eller varning bör detta dock i regel uppfattas som en uppmaning till företaget att ersätta den olämpliga personen eller vidta någon annan åtgärd för att ledningen skall uppfylla lagens krav. Inspektionen måste därefter bevaka ärendet och kontrollera att samtliga i ledningen uppfyller dessa krav. skall återkalla ett kreditmarknadsföretags tillstånd att driva fiansieringsrörelse om 1.företaget inte efter beviljande av tillstånd har börjat driva sådan rörelse som tillståndet avser, 2.företaget har förklarat sig avstå från tillståndet, eller 3. företaget av inte drivit sådan rörelse som tillståndet avser. I fall som avses i första stycket 1 och 3 får inspektionen i stället för att återkalla tillståndet, om det är tillräckligt, meddela varning. Återkallelsegrunderna i nuvarande 17 § första stycket 1 och 2 har flyt- tats till första stycket och delats upp på tre punkter med hänsyn till ut- formningen av andra stycket. Enligt andra stycket har möjlighet att, om det är tillräckligt, meddela varning som ett alternativ till återkallelse av till- ståndet dels om företaget inte från det tillstånd beviljades har inlett driften av sådan rörelse som tillståndet avser (punkt 1), dels om företaget av inte drivit sådan rörelse (punkt 3). Såvitt avser punkt 1 är möjligheten att meddela varning ny. Varning är avsedd att meddelas om det i ett enskilt fall framstår som motiverat att ge företaget ytterligare en chans att komma igång med rörelsen. När det gäller punkterna 2 och 3 har någon ändring i sak inte skett i förhållande till gällande rätt. Om tillståndet återkallas får inspektionen besluta hur avvecklingen av rörelsen skall ske. Ett beslut om återkallelse får förenas med förbud att fortsätta rörel- sen. Bestämmelsen har brutits ut från nuvarande 17 § tredje och fjärde styckena.I båda styckena har ordet verksamheten ersatts med ordet rörelsen i överensstämmelse med kommitténs användning av dessa begrepp. Finansieringsrörelse kan ju enligt definitionen i 1 kap. 1 § om- fatta olika verksamheter. Ett kreditmarknadsföretag som underlåter att lämna de upplys- ningar som föreskrivits med stöd av 6 § skall påföras en försenings- avgift med . Är underlåtenheten ursäktlig eller ringa får av- giften bestämmas till lägre belopp eller efterges. Avgiften tillfaller sta- ten. Beslut om förseningsavgift fattas av . Bestämmelserna om förseningsavgift är nya. skall påföra förseningsavgift om ett kreditmarknadsföretag inte kommer med de rapporter som företagen är skyldiga att ge in till Finansinspek- tionen. Vilka dessa rapporter är och när de skall vara inlämnade framgår av de föreskrifter som inspektionen med stöd av 1 § 4 förordningen (1993:1586) om finansieringsverksamhet bemyndigats meddela. Det överlåts åt att avgöra om försenad rapporte- ring i ett visst fall skall medföra förseningsavgift med maximalt belopp eller om förseningen är av sådan karaktär att avgiften bör sättas lägre eller efterges. Allmänt kan sägas att en längre försening i regel är all- varligare än en försening med endast någon dag. Å andra sidan kan även mindre förseningar vid upprepade tillfällen vara allvarligt. För det fall att ett företag skulle motsätta sig att ge in en viss rapport till har inspektionen möjlighet att vid vite (se 32 §) förelägga företaget att komma in med rapporten. Vid upprepade fall av underlåten eller försenad rapportering kan inspektionen meddela an- märkning eller varning. Om ett utländskt kreditinstitut, som är hemmahörande i ett land utanför EES, driver verksamhet från filial i skall 21 § äga tillämpning för verksamheten här i landet.. Ett filialtillstånd skall också återkallas om -insättningar hos filialen omfattas av en utländsk garanti som har en högsta ersättningsnivå som överstiger den som gäller enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, eller -ersättningen avser fler slag av insättningar, eller -betalas till andra insättare än som anges i den lagen. Om insättningar hos filialen omfattas av garanti till följd av ett be- slut enligt 3 § andra stycket lagen om insättningsgaranti och tillstånd till filialetablering inte skulle ha meddelats utan ett sådant beslut, får inspektionen, om kreditinstitutet inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen om insättningsgaranti, förelägga institutet att vidta rättelse med förklaring att filialtillståndet annars skall återkallas. inte vidtagit rättelse från föreläggandet, får inspektionen åter- kalla tillståndet. Om filialtillståndet återkallas gäller 24 § i tillämpliga delar. Inspektionen skall underrätta tillsynsmyndigheten i det land där kre- ditinstitutet har sitt säte om åtgärder som har vidtagits med stöd av denna paragraf. Om ett utländskt kreditinstitut, som är hemmahörande i ett annat land inom EES och driver verksamhet här i landet från filial eller genom direkt tillhandahållande av tjänster, eller om ett sådant finansiellt institut eller dotterföretag som avses i 2 kap. 14 § inte driver sin rörelse enligt de bestämmelser som avses i 21 §, får förelägga företaget att göra rättelse. Om företaget inte följer föreläggandet, skall inspektionen underrätta behörig myndighet i företagets hemland. Om rättelse ändå inte sker, får inspektionen förbjuda företaget att göra nya åtaganden här i landet. Innan förbud meddelas skall inspek- tionen underrätta behörig myndighet i företagets hemland. I brådskande fall får meddela förbud utan föregående underrättelse till hemlandsmyndigheten. Denna skall då underrättas så snart det kan ske. Ändringarna i 27 och 28 §§ första styckena införs som en följd av de ändrade ingripandereglerna när det gäller svenska kreditmarknadsföre- tag. I 27 § införs ett nytt andra och tredje stycke som innehåller grunder för återkallelse av filialtillstånd som meddelat ett utländskt kreditinstitut som är hemmahörande i ett land utanför EES. Regleringen i 27 § andra stycket är identisk med vad som gäller för bankföretag som är hemmahörande i ett land utanför EES. Den införs som en följd av att kreditmarknadsföretag enligt kommitténs förslag kommer att få ta emot garanterade insättningar. Som medlem i EU är skyldigt att följa bestämmelserna i det s.k. insätt- ningsgarantidirektivet. Enligt direktivet får garantisystem inte användas som konkurrensmedel. För EES-ländernas del förutsätts det att den inhemska lagstiftningen innehåller bestämmelser som medför att filialer här i landet inte omfattas av mer gynnsamma garantiregler än de svenska.