sou · GMB360 · 1999-01-01 00:00:00 — Vid analys av proven med känd tillsats låg majoriteten () på ett utbyte av beräknad tillsatt akrylamid. Det fanns dock en betydande variation (). N-metylolakrylamid fanns ej tillgängligt för tillsats till proverna. Därför tillsattes i ett fåtal prover istället Rhoca , där den exakta halten av N-metylolakrylamid dock ej var känd. Via information från kommun och massmedia erbjöds kommuninvå- narna en hälsoundersökning om de befarade att de kommit i kontakt med kontaminerat vatten. Undersökningen genomfördes till och omfattade anamnes avseende bl a hudkontakt 272 Bilaga 4 – Hälsoundersökning av boende med vatten i vattendrag på , bostadens vattenförsörjning (kommunalt vatten, borrad eller grävd brunn), fastighetsbeteckning, eventuell yrkesmässig exponering för akrylamid och förekomst av besvär som den undersökte misstänke berodde på utsläppet av Rhoca- . Formuläret fylldes först i av den undersökte och gicks sedan ige- nom tillsammans med den undersökande läkaren. Besvär från armar, ben och hud efterfrågades då specifikt. I anslutning till anamnesupp- tagningen gjordes en läkarundersökning inriktad på påverkan på lill- hjärnan och perifera nerver. Anamnesupptagning och undersökning utfördes av läkare vid och miljömedicinska kliniken, . I anslutning till undersökningen togs ett blodprov för eventuell senare analys av hemoglobinaddukter av akrylamid. Personerna tillfrågades då om de rökte eller ej. Efter hand som analyserna av brunnsvattnet blev klara riktades per- sonliga inbjudningar till undersökning och blodprovtagning till de boende med förorenad brunn som inte redan spontant anmält sig till undersökningen. Endast två permanentboende och två fritidsboende hushåll med förorenad brunn har ej deltagit. De personer som vid undersökningen uppgivit att de varit bosatta i fastighet i riskområdet har klassats som boende där, liksom personer som enligt uppgift från Lokala skattemyndigheten är mantalsskrivna på en sådan fastighet. Den senare klassificeringen beror på att några undersökta hade svårt att korrekt minnas sin fastighetsbe- teckning vid undersökningen. I den undersökta gruppen kommer 93 från norra riskområdet eller riskområde . I denna grupp ingår också en del fritidsboende. Sammanlagt har 196 personer undersökts (figur 4). Av de undersökta hade 40 vatten från förorenad brunn som känd exponeringskälla (17 av dem hade även haft hudkontakt med Vadbäck- en). Ytterligare 110 personer hade egna brunnar i vilka dock varken akrylamid eller N-metylolakrylamid påvisats. Bland dessa 110 hade dock 44 haft hudkontakt med . Fyrtiosex undersökta hade inte egen brunn, av dessa hade 23 haft kontakt med . Vid bearbetningen har de undersöktas (möjliga) exponering gruppe- rats efter följande förhållanden : 1) hushållets tappvat- tenförsörjning (egen brunn eller kommunalt vatten), 2) hudkontakt med förorenat bäckvatten, 3) boende i riskområdet. Personer med både kommunalt vatten och egen brunn har klassats som "egen brunn" eftersom de i allmänhet haft hudkontakt med vattnet från den egna brunnen vid exempelvis bevattning. Personerna med egen brunn har vidare indelats med avseende på om förorening påvisats i brunnen eller ej. – Hälsoundersökning av boende 273 Yrkes- och miljödermatologisk bedömning Personer med påtagliga hudförändringar som debuterat eller försämrats har remitterats för yrkes- och miljödermatologisk bedömning. har sammanlagt har 7 personer undersökts. Ytterli- gare tre har remitterats för bedömning. Lapptest har utförts med stan- dardserie kompletterad med akrylamid, N-metylolakrylamid, metylen- bis-akrylamid och ammoniumpersulfat. Från varje undersökt togs helblod i hepariniserade Venoject-rör, som efter upprepad vändning ställdes kallt och därefter, inom 24 tim- mar, transporterades till laboratoriet vid Yrkes- och miljömedicinska kliniken i . Proverna centrifugerades, erytrocytfraktionen avskilj- des och tvättades med fysiologisk koksaltlösning. Erytrocy- terna frystes därefter in i plaströr och förvarades vid -C. Proverna har sedan i fryst tillstånd transporterats till vid . Hemoglobinaddukter för akrylamid bestämdes med hjälp av en mo- difierad sk degradation som innebär att globinkedjornas N- terminala aminosyror avspjälkas om addukter finns bundna (1994, 1997). Globinet som isolerats från hemoglobin be- handlas med ett reagens som klipper av modifierat N-terminalt valin från resten av globinet och som introducerar fem fluoratomer i det derivat av valin som bildas. Det fettlösliga derivatet extraheras sedan med organiskt lösningsmedel från globinresten och renas vidare. Deri- vatet analyseras med hög känslighet på en gaskromatograf- masspektrometer. Akrylamidaddukthalt har bestämts för 23 boende på , varav 13 med exponering för förorenat tappvatten och 7 som haft hudkontakt med vattnet i . De analysera- de proven har valts ut för att representera de högsta exponeringarna inom respektive kategori. Hos dessa personer har den senaste expone- ringen inträffat maximalt 2 månader före provtagningen. För övriga 3 personer hade analysen en orienterande karaktär. Som referenter har prov analyserats från 6 lantbrukare på , som bor långt ifrån riskområdena och har egen brunn, och från 12 andra referenter, de flesta boende i (kommunalt vatten). Samtliga referenter var icke- rökare. För de boende på vars prov analyserats för addukthalt och som uppgivit att de var rökare vid provtagningen, har uppgift om 274 Bilaga 4 – Hälsoundersökning av boende daglig tobakskonsumtion under månaden före provtagningen inhämtats via senare telefonintervju. Som en oberoende kontroll på rökvanor har hemoglobin-addukter från etylenoxid bestämts i proverna. Hos rökare finns en väl kartlagd förhöjning av denna addukt. Detekterbara halter av akrylamid eller N-metylolakrylamid fanns inte i något prov som tagits på tappvatten i anslutning till hälsoundersök- ningen. I flera fall hade brunnen inte tappats på vatten innan provet togs. Detta kan pga bakteriell nedbrytning således ha givit en viss underskattning av halten, fr a i grävda brunnar. Nytillkomna besvär från perifera nerver var inte vanligare bland de boende som varit utsatta för förorenat vatten än bland övriga under- sökta (tabell 1). Den högsta besvärsförekomsten fanns bland personer som varken hade egen brunn eller varit i hudkontakt med förorenade vattendrag . Det fanns inte heller något positivt samband mellan exponering och besvär från huden i form av fjällning eller rodnad eller magbesvär (tabell 2 och 3). Då analysen begränsades till att omfatta endast boende i riskområ- det och jämförelse mellan personer med (N=34) och utan (N=48) känd förorening i brunnsvattnet, fann vi att 4 personer med förorenad brunn men ingen med brunn utan känd förorening hade nytillkomna besvär av stickningar eller domningar i armar eller ben. Av dessa hade en person endast förorening i bevattningsbrunnen, och ej i dricksvattenbrunnen. Personen ifråga hade ej varit i kontakt med vatten från bevattnings- brunnen. De resterande tre hade använt vattnet från sina förorenade brunnar. Ingen akrylamid men N-metylolakrylamid i halt av maximalt 10µg/l hade uppmätts i brunnarna. En av dessa tre personer beskrev mycket osäkra och vaga symptom. Analys av akrylamidaddukthalt (se nedan) från de två övriga personerna visade efter korrektion för rökva- nor i det ena fallet en addukthalt inom referensområdet och i det andra en addukthalt på knappt dubbla maximala nivån hos oexponerade referenter. I båda fallen har exponeringen för förorenat vatten upphört – Hälsoundersökning av boende 275 endast före provtagningen, varför den upmätta adduktnivån väl bör spegla exponeringen. Nytillkomna besvär med hudrodnad eller hudavflagning fanns inte hos någon med förorenad brunn i riskområdet, men hos 2 personer utan förorening i brunnsvattnet. Nytillkomna magbesvär fanns hos 5 perso- ner med känd förorening i brunnen och hos 7 personer utan sådan känd förorening. Yrkes- och miljödermatologisk bedömning Ingen av de 7 undersökta personerna hade kontaktallergi mot någon komponent i Rhoca . De undersökta rökarna hade som väntat högre värden än de icke- rökande referenterna (tabell 4). Skillnaderna mellan icke-rökande exponerade och referenter var små. Bland de 7 personer som haft hudkontakt med nära ut- släppet fanns hos ett barn, som också haft fjällning på fötterna, ett förhöjt adduktvärde. Trots att kontakten med bäckvatt- net varit mer kontinuerlig hos de undersökta personerna längre ner mot kusten än hos de exponerade nära utsläppet, låg adduktvärdena hos de som exponerats ner mot kusten inom normalområdet (tabell 5). I ett par hushåll med förorenat brunnsvatten fanns förhöjda addukt- värden som inte helt kan förklaras med personernas rökvanor (tabell 6 och 7). Liksom vad gäller barnet med förhöjd addukthalt rör det sig uppskattningsvis om ett tillskott från utsläppet på en knapp dubbling av maximalt värde hos referenterna. Någon klar relation mellan addukt- värden och uppmätt koncentration i brunnsvattnet ses ej, dock fanns samtliga adduktvärden över bakgrundsnivån bland personer från de fyra huhåll som hade de högsta koncentrationerna i sitt brunnsvatten av totalt nio hushåll där addukthalt analyserats (tabell 6). Bilden förändra- des inte då hänsyn togs till tidpunkt för första positiva analys av tapp- vattnet (tabell 7). I ett av hushållen ses en avsevärd variation i addukt- halt mellan personerna, medan halterna i de två övriga hushållen där mer än ett prov analyserats är likartad efter korrektion för rökvanor. I ett fall gav modellen för korrektion baserad på uppgivna rökvanor ett orimligt utfall (tabell 6 och 7). En alternativ korrektion användes i detta fall baserad på koncentrationen av hemoglobinaddukter av etyle- noxid. 276 Bilaga 4 – Hälsoundersökning av boende Den kliniska undersökningen talar inte för någon toxisk effekt på perifera nerver bland de boende på till följd av förorening av bäck- och brunnsvatten med akrylamid och N-metylolakrylamid. Dels fanns ingen uppenbar relation mellan risk för exponering och besvär, dels har samtliga analyserade prov på akrylamidaddukter legat klart under det förmodade LOAEL (Lowest Observed Adverse Effect Level)-värdet för neurotoxicitet (ca 1 nmol/g hemoglobin) (Calleman 1996, et al ). Förekomsten av motsvarande symptom från armar och ben visade bland de mer högexponerade arbetarna vid tunnelbygget en klar relation till såväl exponeringsanamnes som ad- dukthalt (Nordander et al ). Om en hög andel personer med förorenat tappvatten inte deltagit i hälsoundersökningen, skulle det ha påverkat tolkbarheten av våra fynd. Vår täckning var dock mycket god och vi kan därför bortse från detta potentiella problem. Den högre besvärsförkomsten bland oexponerade (kommunalt vat- ten) än bland potentiellt exponerade boende förklaras sannolikt av olika urval till undersökningen i dessa grupper. Tolkningen av besvärsföre- komsten bland de oexponerade blir därför osäker. Däremot torde urva- let i grupperna med och utan förorening i egen brunn inom riskområdet vara likartat och en direkt jämförelse mellan dessa grupper kan göras. En restriktion till denna grupp visar att bland 82 personer där brunnsvattnet analyserats med avseende på förorening av akrylamid och N-metylolakrylamid, hade 4 av 34 personer med känd förorening i brunnsvattnet nytillkomna besvär av domningar eller stickningar i armar eller ben, men ingen av 48 personer utan sådan förorening. En av dessa personer hade dock inte använt vattnet från den förorenade brunnen. Analys av akrylamidaddukter från två av de resterande tre personerna visade att exponering för akrylamid/N-metylolakrylamid ej kunde förklara besvären. Flera personer har rapporterat hudbesvär eller magbesvär som de förknippat med förorenat vatten. Vi har i denna sammanställning valt att redovisa fjällning eller hudrodnad, som tidigare beskrivits vid yrkesmässig akrylamidexponering (Le Quesne 1980) och även före- kommit bland de exponerade tunnelarbetarna (et al ). Bland de boende förelåg det dock inget samband mellan dessa besvär och exponering, varken vid analys avhela materialet eller restriktion till de boende inom riskområdet. Någon kontaktallergi mot komponenter i Rhoca kunde ej påvisas. Några personer misstänker samband mellan stress och uppkomna hudbesvär. – Hälsoundersökning av boende 277 De magbesvär som spontant rapporterades från de boende var av blandad typ (diarré, illamående, aptitlöshet). Bland tunnelarbetarna fanns ett samband mellan såväl exponeringsanamnes som addukthalt och besvär av illamående. Vi fann ingen relation mellan magbesvär och exponering för akrylamid och N-metylolakrylamid bland samtliga undersökta, eller bland de boende inom riskområdet. Analysen av vattenprover med tillsats av akrylamid visade en bety- dande variation. Den förklaras huvudsakligen av två saker: tillsatserna av akrylamid gjordes i fält vilket minskar precisionen vid användandet av pipetter, vidare låg den tillsatta mängden akrylamid endast något över detektionsgränsen för analysen, vilket i sin tur minskar precisio- nen vid den vätskekromatografiska analysen. I mindre omfattning tillsattes känd mängd även till prover med Rhoca för att kontrollera utbytet av N-metylolakrylamid. Det beräknades vara i samma storleks- ordning som för akrylamid. Vårt analysförfarande skulle, i ett värsta fall scenario, kunna underskatta akrylamidkoncentrationen . Prover tagna av oss och kommun från samma brunnar och har väsentligen givit samma resultat. Analys av akrylamidaddukthalter visar att enskilda personer fått ett tillskott av akrylamidexponering från utsläppet, dels via kontakt med förorenade vattendrag, dels via förorenat tappvatten. De uppmätta halterna ligger dock långt ifrån de nivåer vid vilka neurotoxiska effek- ter kan förväntas uppträda. Bland de boende har enstaka värden av akrylamidaddukthalt upp- mätts som ligger i intervallet 0,05-1,10 nmol/g högre (efter korrigering för exponering för akrylamid via tobaksrök hos rökare) än den bak- grundsnivå som generellt påträffas hos personer utan känd exponering för akrylamid. Detta tillskott skulle motsvara ett upptag av akrylamid om omkring 2,kroppsvikt och dag (et al ). Den beräknade cancerriskförhöjning som detta skulle motsvara är omkring 0,01-0,(beräknad enligt multiplikativ modell). av alla dödsfall i beror på cancer. På grund av exponeringen kommer denna risk enligt modellen att öka till 18,01-18,, en för individen försumbart liten ökning. Medelvärdet av adduktnivån i samtliga 20 prover från de mest exponerade boende visar en förhöjning om 0,01 nmol/g, vilket skulle motsvara en ökning av cancrrisken med omkring 0,. Skulle addukterna delvis härröra från N-metylolakrylamid, vilket är sannolikt, är de här angivna riskerna överskattade. Det är med de funna resultaten ur riskbedömninssynpunkt inte nöd- vändigt att göra ytterligare adduktanalyser eller läkarundersökningar. Däremot finns ett fortsatt behov av information och psykologiskt stöd till de boende, framför allt inom riskområdet. 278 Bilaga 4 – Hälsoundersökning av boende cinska kliniken har fortlöpande lämnat information till de boende, dels vid stormöten arrangerade av kommunen, dels i egen regi vid ett möte där samtliga hälsoundersökta inbjudits, vidare med skriftlig informa- tion till samtliga undersökta. , , och vid Yrkes- och miljömedicinska klinikens mottagning; , , , , , , , Hans Welinder, vid Yrkes- och miljömedicinska klinikens laboratorium; , , , och vid Bjärehälsan i ; , , och Bo Wendt vid kommun, samt Geologiska Undersökningar. adducts of acrylamide and acrylonitrile in laboratory personnel, smokers and nonsmokers. Chem Res Toxicol 1997;10:78-84. , Rhead M. Liquid chromatographic determination of acryla- mide monomer in natural and polluted aqueous environments. Analyst 1979;104:391-399. Calleman CJ, , , , , et al. Relationships between biomarkers of exposure and neurological effects in a group of workers exposed to acrylamide. Toxicol Appl Pharmacol 1994;126:361-71. The metabolism and pharmacokinetics of acrylamide: Implications for mechanisms of toxicity and human risk. Drug Metab Rev 1996;28:527-590 for Research on Cancer (IARC). IARC Mono- graphs on the Evaluation of Carcinogenic Risk of Chemicals to Hu- mans. IARC, 1994, vol 60, ss 435-53. – Hälsoundersökning av boende 279 Igisu H, Goto I, Kawamura Y, , Izumi K, Kuroiwa Y. Acryla- mide encephaloneuropathy due to well water pollution. J Neurol Neu- rosurg Psychiatr 1975;38:581-4. Nordander C, , , Kauitiainen A, Aprea P, , , l. Resultat av hälsoundersökning av tunnelarbetare exponerade för Rhoca - arbetsrelaterade symp- tom, hemoglobinaddukter av akrylamid och påverkan på vibra- tionströsklar. Yrkes- och miljömedicinska kliniken, (stencil). Le Quesne PM. I (och , eds) Experimental and Clinical Neurotoxicology. and Wilkins, , , 1980, ss 309-325. The neurotoxicity of acrylamide: An overview. Neurobe- hav Toxicol Teratol 1981;3:445-61. , Mowrer J, , . Monitoring of envi- ronmental cancer initiators through hemoglobin adducts by a modified degradation method. Anal Biochem 1986;154:255-66 , , , av akrylamid. Kemikalieinspektionen, PM 7/1998. 280 Bilaga 4 – Hälsoundersökning av boende Nytillkomna besvär (under eller efter utsläppet) av stickning- ar eller domningar i armar eller ben, bland boende på . 4* () Brunn, ej förorenad Notera: Med "förorenad brunn" avses brunn som vid någon provtag- ning visat akrylamid eller N-metylolakrylamidhalt över detektionsgrän- sen, med "" avses hudkontakt med under riskpe- rioden. För 1 person saknas analys av den egna brunnen. *) En av dessa fyra har dock ej varit i kontakt med vatten från den förorenade brunnen. – Hälsoundersökning av boende 281 Nytillkomna (under eller efter utsläppet ) hudbesvär i form av fjällning eller rodnad bland boende på . Brunn, ej förorenad Notera: Med "förorenad brunn" avses brunn som vid någon provtag- ning visat akrylamid eller N-metylolakrylamidhalt över detektionsgrän- sen, med "" avses hudkontakt med under riskpe- rioden. För 1 person saknas analys av den egna brunnen. 282 Bilaga 4 – Hälsoundersökning av boende Nytillkomna magbesvär, under eller efter utsläppet, bland boende på . Brunn, ej förorenad Notera: Med "förorenad brunn" avses brunn som vid någon provtag- ning visat akrylamid eller N-metylolakrylamidhalt över detektionsgrän- sen, med "" avses hudkontakt med under riskpe- rioden. För 1 person saknas analys av den egna brunnen. – Hälsoundersökning av boende 283 Akrylamidaddukthalt hos boende på och refe- renter. Addukthalt (nmol/g hemoglobin) (0,04-0,22) (0,09-0,22) (0,04-0,11) (0,04-0,11) (0,04-0,07) (0,03-0,15) (0,02-0,07) (0,03-0,06) (0,03-0,06) (0,03-0,06) (0,02-0,07) (0,02-0,07) (0,04-0,06) Notera: alla referenter är icke-rökare. Rökning har beräknats ge ett tillskott på cirka 0,006 nmol/g hemoglobin per rökt cigarett/dag. 284 Bilaga 4 – Hälsoundersökning av boende Akrylamidaddukthalt för 7 personer efter hudkontakt med Vadbäcksvatten. (nmol/g hemo Notera: De exponerade har haft mer sporadisk kontakt med bäckvattnet nära utsläppet än längre ner mot kusten. Samtliga är icke-rökare. * Rapporterad fjällning på exponerad kroppsdel. – Hälsoundersökning av boende 285 Akrylamidaddukthalt för 13 personer med förorenat tappvat- ten, rangordnade efter sjunkande föroreningsgrad i vattnet. (nmol/g hemoglobin) (20 cig/dag)** M (barn) Nej Notera: Variationsområdet för uppmätta akrylamidhalter var, vid provtagning före 971021, <5-8 µg/l, för N-metylolakrylamidhalter /l. I tabellen redovisas ej halter för de enskilda hushållen då dessa är offentlig handling och sekretessen för adduktvärdena därmed skulle kunna äventyras. *Rökning har beräknats ge ett tillskott på cirka 0,006 nmol/g hemog- lobin per rökt cigarett/dag **I sammanställningen (tabell 4) har det rökkorrigerade värdet, baserat på koncentrationen av hemoglobinaddukter av etylenoxid, ansatts till 0,03 nmol/g hemoglobin 286 Bilaga 4 – Hälsoundersökning av boende Akrylamidaddukthalt hos 13 personer med förorenat tapp- vatten, stratifierade efter provtagningsdatum för första positiva vatten- provet och därefter rangordnade efter sjunkande föroreningsgrad. (nmol/g hemoglobin) (20 cig/dag)** M (barn) Nej Notera: Åtta brunnar provtagna första gången senast 971007/1008, resterande brunn provtagen första gången 971013. Variationsområdet för uppmätta akrylamidhalter var, vid provtagning före 971021, <5-8 µg/l, för N-metylolakrylamidhalter /l. I tabellen redovisas ej halter för de enskilda hushållen då dessa är offentlig handling och sekretessen för adduktvärdena därmed skulle kunna äventyras. *Rökning har beräknats ge ett tillskott på cirka 0,006 nmol/g hemog- lobin per rökt cigarett/dag **I sammanställningen (tabell 4) har det rökkorrigerade värdet, baserat på koncentrationen av hemoglobinaddukter av etylenoxid, ansatts till 0,03 nmol/g hemoglobin – Hälsoundersökning av boende 287 Figur 1-4 finns endast i den tryckta versionen