sou · GMB384 · 1999-01-01 00:00:00 — Det mest kända är med f.n. ett 40-tal medlemmar, av vilka de flesta finns i . Ett annat exempel är kommunalför- bund. Beskrivningar av ett antal lärcentra och samarbetsorgan för lärcent- ra finns ovan i avsnitt 2.8. Existerande lärcentra är olika och har olika ambitioner. I sin enk- laste form ställer de teknik och lokaler till förfogande för dem som stu- derar på distans vid någon skola eller högskola. En del är både kursan- ordnare och förmedlare av utbildning som annan anordnar, erbjuder personlig handledning och teknisk support till de studerande, innehåller mediatek och har ambitionen att fungera som utvecklingsorgan för kommunernas IT-kompetens. Placeringen av lärcentra skiftar. En del är placerade i skolor, andra i bibliotek och ytterligare andra har helt egna lokaler. I flertalet fall har de kommuner som huvudmän, men exempel finns på annat huvudman- naskap. Erfarenheterna från de lärcentra som vuxit upp runtom i landet är goda. DUKOM-projekten och andra verksamheter med distansutbild- ning pekar klart på värdet av tillgång lokalt till handledning, välfunge- rande teknik och teknisk support. Utvecklingen inom IT-området går hastigt. Datorerna blir allt snab- bare och allt kraftfullare. Programvaran utvecklas successivt parallellt och utnyttjar datorernas ökande kapacitet. Bandbredden i nätverken ökar snabbt och allt större datamängder kan transporteras allt snabbare. På det hela taget blir resultatet att IT blir alltmera användbart, använ- darvänligt och driftsäkert. IT växer ifrån sina barnsjukdomar. stora förbättringarna av datorerna och av programvaran ökar inte pri- serna. Detta är den ljusa sidan, men det finns också en baksida. Den snabba IT-utvecklingen medför att enskilda personer som in- vesterat i teknikanskaffning och som köpt användarlicenser för pro- gram snart finner sig sitta med föråldrad och delvis oanvändbar teknik. De flesta har inte råd att köpa nytt och att uppgradera program vart och . Eftersom teknikutvecklingen medför stora fördelar blir argumenten mot att till fullo utnyttja dem svaga. Utbildningsanordnar- na vill gärna erbjuda det bästa och uppgraderar sin utrustning och sina program till de senaste versionerna, men resultatet blir ofta att kompa- tibiliteten med de studerandes IT-utrustning skadas eller rentav upphör. Lärcentra, som ju skall nyttjas intensivt och av många, har däremot som regel resurser att uppgradera sin IT-utrustning. Även om IT-kompetensen i är bred vid en internationell jämförelse så är den ojämnt fördelad. Klasskiktningen är tydlig. Privat- ekonomi, utbildningsnivå, yrke och, inte minst, ålder ger stora utslag. Välutrustade lärcentra med tillgång till god teknisk support bidrar till att utjämna sociala skillnader när det gäller möjligheterna att delta i IT- baserad distansutbildning. Erfarenheterna från DUKOM-projekten och från annan distansut- bildning visar ganska entydigt på att många distansstuderande sätter stort värde på att få tillfälle till personliga möten med lärare/handledare och med andra kursdeltagare. Sådana möten har också anordnats i flertalet DUKOM-projekt. I utvärderingarna av projekten har de av många lärare betecknats som i det närmaste nödvändiga. Det finns emellertid bland DUKOM-projekten och även internationellt exempel på att distanskurser kan fungera mycket väl även om kommunikationen sker helt på distans. Befintliga lärcentra fyller i stor utsträckning, men tydligtvis i skif- tande grad, den flerfaldiga funktionen att erbjuda de studerande till- gång till ·kostnadsfri tillgång till programvara ·teknisk support och kunnande om hur IT används ·personal med kunskap om såväl närutbildning som distansutbildning och distansutbildningsmetoder ·mötesplats för studerande i samma kurs och mötesplats för stude- rande och handledare (även om det inte har varit kursanordnarens lärarpersonal). ·bibliotek och mediatek med kurs- och referenslitteratur och annat material samt viss desk-top-service. Det råder inte någon tvekan om att lärcentra är en betydelsefull del i ett utvecklat system för distansstudier. De fungerar som ett mellanled mellan de distansstuderande och utbildningsanordnarna. DUKOM har i det föregående pekat på att utvecklingen inom närut- bildningen gör att den i flera viktiga avseenden närmar sig distansut- bildningen och vidare på att samhällets förändringar medför att utbild- ningsanordnarna kommer att ställas inför kravet att erbjuda sina tjäns- ter i mera flexibla former, att anpassa sig till de utbildningssökandes förutsättningar och önskemål. DUKOM har – i anslutning till interna- tionellt språkbruk – benämnt sin vision av vart förändringarna bör syfta flexibel utbildning. Utvecklingen mot flexibel utbildning främjas av att närutbildning och distansutbildning bedrivs inom samma organisationer och helst under samma tak. Därför har DUKOM förordat flerformigheten som huvudprincip för de institutioner som medverkar i det livslånga läran- det. Om man föreställer sig å ena sidan att medborgarna upprepade gånger under livet kommer att efterfråga utbildning i en mängd varie- rande former, och å andra sidan att utbildningsanordnarna kommer att erbjuda flexibel utbildning – blir det naturligt att varje utbildningsan- ordnare som vänder sig till vuxna också skall ha ett lärcentrum eller rent av utvecklas till ett lärcentrum som erbjuder alla slag av utbild- ning, varav många genom förmedling av andra utbildningsanordnares kurser. Därigenom blir det också lättare för studerande att kombinera närutbildning med distansutbildning (jfr. avsnitt 3.2.4!) En naturlig utveckling är att det uppstår nätverk (exempel på sådana finns redan) i vilka olika utbildningsanordnare samarbetar, ger varand- ra impulser och utbyter tjänster. Det ger också förutsättningar för att inom utbildningsvärlden utnyttja den mångfaldens och breddens eko- nomi som är under utveckling inom näringslivet och som presenteras i bidrag till DUKOMs delbetänkande SOU 1998:83. DUKOM ser lärcentra som en i det närmaste nödvändig del i en god infrastruktur för det livslånga lärandet. I till ytan stora kommuner med ett antal tätorter bör flera lärcentra upprättas för att hela befolkningen skall ha verklig tillgång till tjänsterna. DUKOM föreslår därför att kommunerna upprättar fler lärcentra. Lärcentra placerade organisatoriskt och fysiskt på annat håll än i skolor förekommer redan och är i själva verket den vanligaste lösning- en. Alla kommuner har erbjudits att koppla sina folkbibliotek till SUNET och bibliotekens besökare har då tillgång till allt material som förekommer i det nätet. Därmed kan också biblioteken fungera som lärcentra av särskild betydelse för det viktiga informella lärandet. Lärcentra bör vara tillgängliga för kommuninvånarna oavsett vem som anordnar respektive utbildning. Det är t.ex. värdefullt om samar- bete kan äga rum med folkbildningens organisationer. Med hänsyn till den betydelse lärcentra har för många som bedriver distansstudier bör de kvalitetsdeklareras. Kunskap om vilken utrustning som finns att tillgå i hemortens lärcentrum kan vara avgörande för den enskildes val av distanskurs. Även utbildningsanordnarna bör på ett enkelt sätt kunna få kännedom om vilken standard ett lärcentrum har för att kunna ge goda råd till personer som överväger att påbörja studi- er. 3.8Web-plats för distansutbildning och informellt lärande ITs styrka ligger framför allt i den stora snabbheten, i förmågan att lag- ra, bearbeta och söka i stora datamängder och i förmågan att snabbt förmedla kommunikation. Stora databanker finns tillgängliga för sökning av uppgifter, men det är inte lätt ens för den vana att hitta rätt bland alla länkar och hemsidor, trots alla avancerade sökmaskiner. Det är inte heller lätt att bedöma tillförlitligheten hos uppgifterna i ett anarkistiskt internet. Med hjälp av särskild programvara kan förnämlig grafik skapas, lik- som illustrationer och animationer. DUKOM föreslår att en web-plats avsedd att betjäna distansutbild- ning skapas. Denna web-plats bör bl.a. innehålla länkar till andra web- platser som bedöms vara av särskild nytta för distansstuderande. Det ligger i sakens natur att innehållet i en web-plats ständigt förändras och utvecklas. Följande är exempel på värdefullt innehåll. Läromedel för distansutbildning och informellt lärande IT-material och datorprogram lämpade som läromedel bör göras till- gängliga genom web-platsen. Det bör främst handla om mera generella material som bedöms vara till nytta inom eller i anslutning till ett större antal distansutbildningskurser. Materialen bör, om inte ekonomiska och upphovsrättsliga hinder finns, vara fritt tillgängligt för alla intresserade och därmed kunna ut- göra en resurs även för det informella lärandet. I delbetänkandet Utbildningskanalen (SOU 1997:148) har DUKOM bl.a. föreslagit att Utbildningsradions nuvarande produktionsresurser skall utgöra stommen i ett nytt företag för produktion av multimediala läromedel. Det nya företaget bör kunna anlitas för att förse web-platsen med datorbaserade läromedel. bör innehålla nedladdningsbara program användbara som stöd för pedagogisk verksamhet, och vara ett slags verktygslåda för pedagoger. Programmen kan vara särskilt framtagna för web-platsen eller friköpta från rättighetshavaren. De bör vara lämpade att användas av lärare och folkbildare för att utveckla eget material att användas i undervisningen. Befintliga manualer för dataprogram är ofta svårtillgängliga och därför till föga stöd för den ovane. I verktygslådan bör också ingå nerladdningsbara väl utprovade manualer för programmen och tips hur de kan användas. En av de stora fördelarna med IT är att innehållet med lätthet kan änd- ras med bibehållen sökbarhet. Det är därför naturligt att internet an- vänds för att tillhandahålla aktuella kurskataloger. F.n. saknas en sam- lad katalog för distanskurser, och en sådan bör finnas på distansutbild- ningens web-plats. På denna punkt, liksom på andra där det bedöms lämpligt, bör samarbete ske med Skoldatanätet (), ASKen () och Folkbildningsnätet (). Ansvariga för web-platsen bör ta en mera aktiv roll än att bara till- handahålla information om befintliga kurser. De bör också kunna fun- gera som mäklare, vilket innebär att de bör kartlägga och registrera olika utbildningsönskemål och -behov för förmedling till tänkbara ut- bildningsanordnare. Det kan nämnas att en aktiv förmedling av detta slag är en av uppgifterna för det planerade i . bör också innehålla en katalog över lärcentra som uppfyl- ler vissa minimikrav tillsammans med en klassificering av kvaliteten på den utrustning i form av hård- och mjukvara som de förfogar över. Distansutbildningens forum för erfarenhetsutbyte bör tillhandahålla ett forum för utbyte av erfarenheter på distansutbildningens område. Den bör även kunna spegla debatten i andra fora, referera aktuell litteratur i ämnet och redovisa aktuell forskning. Sökmöjligheterna i internet är snart sagt obegränsade. Svårigheten är att i djungeln snabbt finna det man söker och att göra en bedömning av kvaliteten i det man finner. En viktig uppgift för de ansvariga för web-platsen är att kartlägga andra web-platser världen runt av intresse för distansutbildare och di- stansstuderande, att klassificera dem med avseende på innehåll och kvalitet samt att upprätta länkar till dem. För att ge högskolorna bättre möjlighet att utnyttja informationstekni- ken på ett ändamålsenligt sätt inom forskning och utbildning har rege- ringen beslutat satsa ytterligare på högskolenätet SUNET (se avsnitt 2.9). Satsningen innebär dels en uppgradering av såväl stamnätet som högskolornas förbindelser med detta, dels ett erbjudande till alla hög- skolestuderande om internetabonnemang på fördelaktiga villkor. Vidare har staten erbjudit kommunerna att på vissa villkor anskaffa en fast internetförbindelse av hög kapacitet via SUNET till de kommu- nala huvudbiblioteken och till länsbiblioteken. /97 drev och Kungl. ett projekt med medel från för anslutning av ca 15 länsbibliotek till SUNET för att öka tillgängligheten av litteratur för distansstuderande. Biblioteken upplevde anslutningen som mycket positiv. De fick möj- lighet att ge ökad service till de distansstuderande och universiteten fick, genom att allt fler bibliotek anslöts, ökade möjligheter att lägga ut kurser och material på distans. I propositionen (1997/98:115) om Folkbildning framhåller regering- en att den lokala tillgängligheten till internet bör utvecklas ytterligare genom att även folkbildningen skall få möjlighet att ansluta sig till SUNET i stort sett enligt den modell som gäller för folkbiblioteken. Den delegation, som skall leda det nya utvecklingscentret för di- stansutbildning (se avsnitt 3.11), kommer enligt propositionen att få i uppdrag att lämna förslag till hur statens stöd bör utformas. Satsningarna på SUNET förbättrar väsentligt möjligheterna för stu- derande att få tillgång till och använda internet för såväl informations- sökning som kommunikation. Kommittén förslår att även det kommu- nala skolväsendet får möjlighet att ansluta sig till SUNET. Distansutbildningen i har en lång historia bakom sig, och den distansutbildning som finns har en inte alldeles obetyd- lig omfattning. En stor del av den distansutbildning som förekommer har emellertid krävt riktade insatser från statens sida. Inom vuxenutbildningens områ- de finns två statliga skolor för distansutbildning, nämligen SSV i Här- nösand och . Högskolorna har på statligt initiativ bildat ett antal konsortier för distansutbildning, och deras verksamhet har delvis finansierats med särskilda anslag från staten. I övrigt har verksamheten i stor utsträckning skett i projektform med särskild statlig finansiering. DUKOM-projekten är ett exempel på det. har alltså den eftersträvade utvecklingen av distansutbild- ningen inte kunnat äga rum utan särskilda åtgärder från statens sida. DUKOMs uppfattning är att sådana särskilda åtgärder kommer att be- hövas också i fortsättningen och så länge inte regel- och resurstilldel- ningssystemen är utformade med hänsyn till distansutbildningens sär- skilda förutsättningar. Kommittén har därför i det föregående föreslagit åtgärder till stöd för utvecklingen av distansutbildningen. Det saknas underlag för bestämda uppfattningar om huruvida di- stansutbildning som pedagogisk metod är mer eller mindre lämplig när det gäller målgrupp och ämnesområde. Dock får distansutbildning an- ses vara mera lämpad för vuxna än för barn och ungdomar, vilket dock inte hindrar att inslag av distansutbildning bör förekomma även inom ungdomsskolan. I stor utsträckning måste utbildningsanordnarna pröva sig fram för att skaffa sig erfarenheter. Om det alltså inte finns underlag för bestämda uppfattningar om i vilka sammanhang distansutbildning blir särskilt lyckosam eller vanlig är det dock nödvändigt att göra prioriteringar av de särskilda insatser som behövs under distansutbildningens ut- vecklingsskede. Utvecklingsinsatser är då särskilt angelägna i fråga om målgrupper som har stora svårigheter att delta i närutbildning. En sådan grupp är personer med funktionshinder, som dessutom i många fall har behov av särskild utrustning och särskilda hjälpmedel. En annan angelägen målgrupp är glesbygdsboende, som inte har tillgång till närutbildning på rimligt resavstånd. I fråga om dem handlar det inte i första hand om att särskilda metoder behöver utvecklas utan mera om att avsätta tillräckligt antal utbildningsplatser för deras behov. Detta är f..ö. vad regeringen har gjort genom att i vårens regionalpoli- tiska proposition föreslå 1 500 platser för högskoleutbildning på di- stans för boende i glesbygd. En annan viktig målgrupp är personer i behov av kompetensutveckling i yrket, däribland småföretagare, för denna grupp gäller f.ö. att stöd i studierna ofta kan påräknas på arbets- platserna. En förutsättning för att distansutbildning med användande av IT skall vara möjlig är att de studerande har goda kunskaper om datoran- vändning och kan tillämpa dessa kunskaper. Därför föreslår DUKOM, som enda ämnesmässiga prioritering, att medel på ett tidigt stadium avsätts för att utveckla distanskurser om IT i utbildningen med sikte på både den pedagogiska personalens och de studerandes behov av IT- kunnande. I den flexibla utbildning som ingår i DUKOMs vision av det livs- långa lärandets samhälle skall det vara möjligt att bedriva vilken slag av studier som helst i de former som passar den enskilde bäst. Kom- mitténs tro är emellertid att det livslånga lärandet kommer att bestå av att människorna efter sin långa och sammanhängande utbildning i skola och högskola i ungdomen förbättrar sin kompetens i huvudsak genom att delta i flera kortare, målinriktade kurser . För att förbereda för den situationen bör under distansutbildningens uppb yggnadsskede riktade insatser göras för att utveckla det slaget av kurser. På förslag av regeringen har (prop 1997/98:62, AU 11, rskr. 204) beslutat om en ny myndighet, ett centrum för utveckling av distansutbildningen med en delegation som styrelse. Centret kommer att placeras i . En organisationskommitté med företrädare för bl.a. högskolan, kommunerna och folkbildningen har i uppdrag (dir. 1998:44) att lämna förslag om den närmare utform- ningen av centret och dess verksamhet. I direktiven till organisationskommittén hänvisas till de kommande förslagen från DUKOM. De uppgifter som delegationen och centret enligt riksdagsbeslutet skall ha är att ·fördela högskoleplatser avsedda för distansutbildning ·upphandla distansutbildning inom högskolan ·utveckla kurser och läromedel för distansutbildning inom högskolan och folkbildningen ·upphandla eller själv producera läromedel för distansutbildning. Flera av de förslag som DUKOM i det föregående har lagt fram medför uppgifter som lämpligen bör utföras av utvecklingscentret. Dess all- männa uppgift bör i instruktionen anges vara att verka för ökad an- vändning av distansutbildning med IT i hela landet med sikte på att den skall ingå som en viktig del i framtidens flexibla utbildning. Samverkan bör äga rum med , och (avsnitt 3.1.6 och 3.2.5). Som arbetsuppgifter för utvecklingscentret utöver dem som redan har beslutat om föreslår DUKOM att centret skall ·fungera som nätburen informationscentral för all distansutbildning (3.8) ·förmedla kontakter mellan utbildningssökande och utbildningsan- ordnare (3.8) ·ansvara för en särskild web-plats för distansutbildning (3.8) ·sammanställa och förmedla uppgifter om lärcentra (3.7) ·ge stöd för utbildning i distanspedagogik och -metodik (3.2 och 3.3) ·löpande följa utvecklingen av distansutbildningen i ·vara ansikte utåt i frågor som rör distansutbildning ·vara förmedlare till av internationella forskningsresultat och erfarenheter i frågor som rör distansutbildning (3.12) ·följa den medietekniska utvecklingen och förmedla kunskaper om den av betydelse för distansutbildningen (3.1.5). I avsnitt 3.2.5 har DUKOM föreslagit att SSV skall få vidgade uppgif- ter. Förutom att själva vara utbildningsanordnare som arbetar på upp- drag av kommunerna bör de bli utvecklingscentra för den distansut- bildning som äger rum inom komvux. I denna roll blir uppgiften ge- mensam med det uppdrag som den av beslutade nya myndig- heten kommer att få i fråga om högskolan och folkbildningen. DUKOM föreslår därför, att SSV organisatoriskt inordnas i den nya myndigheten och att de således får en gemensam styrelse. och Småföretagardelegationen har gemen- samt lämnat ett förslag om ett nätburet system för förmedling av ut- bildning till landets småföretagare med lokalisering av ledning och vis- sa kringfunktioner till . Om den föreslagna verksamheten kommer till stånd bör även den organisatoriskt inordnas i utvecklings- centret i . I denna fråga har DUKOM samrått med de båda nämnda kommittéerna. 3.12Utveckling, utvärdering och forskning Både IT i utbildningen och – i synnerhet – IT i distansutbildningen är nya företeelser. Behovet av utveckling av pedagogik, metodik och or- ganisation är därför stort. Till detta kommer att redskapet, tekniken, snabbt förändras och ger nya förutsättningar. Ett flertal länder har kommit betydligt längre än i fråga om distansutbildning med IT, såväl vad gäller forskning och utveckling som vad gäller verksamhetens omfattning. Av länder i vår närhet kan nämnas och och, naturligtvis, . Den ut- veckling av och diskussion om distansutbildning och IT som pågår in- ternationellt har haft svårt att få något riktigt fotfäste i . Vi har därför mycket att lära av andra länder. Information om forskning och utveckling i andra länder bör samlas och ges spridning i . Det nya utvecklingscentret för distansut- bildning bör därför ha en viktig uppgift i att till förmedla inter- nationella erfarenheter och forskningsresultat. Det är helt nödvändigt att forskningen om och utvecklingen av di- stansutbildning och IT intensifieras i . Forsknings- och utveck- lingsinsatserna behöver dessutom systematiseras och bli inriktade på för oss relevanta frågor. Vidare bör en löpande utvärdering göras av de beslut som fattas om distansutbildningens utveckling i och av de verksamheter som blir följden av besluten. Det nya utvecklingscentret bör därför tilldelas medel att användas till forskning, utvärdering och utveckling rörande distansutbildning med IT. En särskild utredare tillkallas med uppgift att föreslå åtgärder som kan främja användningen av distansmetoder inom främst vuxenutbildning- en och högskolan. Utredarens huvuduppgift är att föreslå en strategi som långsiktigt främjar utvecklingen i hela landet av de möjligheter till distansutbildning som den moderna informationstekniken erbjuder. Utredaren skall vidare analysera hur radio och TV kan utnyttjas i utbildningens och bildningens tjänst och därvid pröva om en eventuell framtida fjärde markbunden TV-kanal kan utnyttjas för nationell ut- bildnings- och bildningsverksamhet. Distansutbildning spar tid och pengar budgetproposition (prop. 1994/95:100, bilaga 9) framhålls att det inom högskola, vuxenutbildning, folkbildning och arbetsmark- nadsutbildning finns behov av att föra ut utbildningen i nya former och till nya grupper. Ny teknik gör detta möjligt, men formerna behöver anpassas till de många olika behov och förutsättningar som människor har. Regeringen framhåller att det därför finns anledning att i en sär- skild kommitté analysera förutsättningarna för en samlad utveckling av den medieburna utbildningen och att det även finns anledning att när- mare studera internationella erfarenheter som t.ex. i . Kommittén föreslås även få i uppdrag att stimulera oli- ka former av försöksverksamhet. För att åstadkomma ett önskvärt nationellt kunskapslyft behövs en ökad tillgänglighet till utbildning. Utbildningsbehoven kan inte tillgo- doses enbart genom ett utökat antal platser i undervisning, som är bun- den och rum. Utbildningar förmedlade genom olika distansmeto- der kan därför vara ett viktigt komplement till den traditionella under- visningen för att öka tillgängligheten till studier. Utbildning på distans ger en betydande frihet och rum som bl.a. många förvärvsarbetande är beroende av. Studierna kan bedrivas an- tingen enskilt eller i grupp via olika medier. Därtill kan utbildningen genomföras till lägre kostnader både för den enskilde och samhället och även för de företag som väljer denna metod för att öka de anställ- das kompetens. I takt med utvecklingen på det informationstekniska (IT) området har också intresset för distansmetoder ökat hos många utbildningsanordna- re och företag. Detta har medfört en pedagogisk och teknisk utveckling på området som gör att distansmetoderna i än högre grad kan anpassas till de studerandes önskemål och behov. Med en väl utformad organi- sation och förbättrad information borde distansutbildningen kunna nå ut till betydligt större grupper än den gör . Den nuvarande situationen visar upp en brokig bild när det gäller utbildning som bedrivs med olika typer av tekniska hjälpmedel.