sou · GMB351d1 · 1999-01-01 00:00:00 — Genom beslut bemyndigade regeringen statsrådet att tillkalla en parlamentariskt sammansatt kommit- té med uppdrag att utreda ett nationellt kunskapslyft för vuxna. Sam- tidigt fastställdes direktiv för kommittén (Dir. 1995:67). Med stöd av bemyndigandet tillsattes kommittén (U 1995:09) . Genom beslut och fastställde regeringen tilläggsdirektiv för kommittén (Dir. 1996:71 respektive 1997:104 ). Kommittén har antagit namnet . Kommunalrådet förordnades som ordförande i Som ledamöter förordnades riksdagsledamoten , fil.dr. , riksdagsledamoten , riksdagsledamoten (), rektor , borgarrådet (), riks- dagsledamoten , folkhögskoleläraren , adjunkten , riksdagsledamoten , ombudsmannen (fr.o.m. 1995-12-22) och borgarråd (fr.o.m. 1996-01-29). Som sakkunniga förordnades departementssekreteraren , ombudsmannen (), omsorgsöverläkaren , departementssekretera- ren (), ombudsmannen , förbundsordföranden , depar- tementsrådet (), projektledaren (), utredaren , landshövdingen (fr.o.m. 1995-12-22), sekreteraren , departementsrådet (t.o.m. 1996- 08-27), ombudsman (fr. o. m. ), de- partementssekreterare (fr. o. m. ), departementsråd (fr. o. m. ), departe- mentssekreterare (fr. o. m. t. o. m. 1997- 09-10), socionom (fr. o. m. ) samt de- partementssekreterare (fr. o. m. Kommitténs sekretariat består av , huvudsekretera- re, , sekreterare, , bitr. sekreterare samt , projektanställd. Enligt direktiven ska kommittén vara verksam till och 1998 och 1999 rapportera till regeringen. Kommittén har i uppdrag att som en grund för sina slutsatser och förslag om framti- da vuxenutbildning följa det femåriga och den verksamhet som kommer till stånd som en följd av den satsning- en. Kommitténs åliggande enligt det andra steget i de ursprungliga direktiven, att lägga fram förslag till ansvarsfördelning mellan den offentligt finansierade utbildningen, arbetslivet och individen och till lämplig arbetsfördelning mellan olika anordnare av samhälls- stödd vuxenutbildning, har skjutits fram tills erfarenheterna av Kun- skapslyftet gett underlag för nya ställningstaganden. Viktiga underlag för arbetet med denna rapport har varit föredrag- ningar inför kommittén, seminarier som kommittén organiserat samt kommunbesök. Kommunerna och andra anordnare av vuxenutbild- ning har beredvilligt försett kommittén med arbetsmaterial. Ett sär- skilt tack vill kommittén rikta till de tio kommuner som tagit emot kommittén och dess sekretariat och under en intensiv heldag låtit kommittén diskutera, studera och utvärdera i prakti- ken. Kommittén får härmed överlämna sin rapport för , delbe- tänkandet Vuxenutbildning och livslångt lärande – Situationen inför och med . 2.1Kommitté och Delegation – kunska pslyft och livslån gt lärande och därtill Kunska pslyftet Betänkandets u pplä ggning Mål för kunskapslyft och livslångt lärande Regeringens mål för projektet Ökad s ysselsättnin g, tillväxt och fördelnin 3.3Utgån gspunkter för den fortsatta anal ysen och diskussio- 4.1Global bakgrund – utbildnin g, lärande och strukturutveck- ling i och i ge 4.1.1 Globala utvecklingstendenser och strukturföränd- 4.1.2 Utbildning och ekonomisk tillväxt 4.1.3 Utbildning och lärande i och i 4.2.1 Utbildning, sysselsättnin g, arbetslöshet och tid 4.2.2 Lönar si g utbildning 4.2.3 Incitament att satsa på utbildnin g och livslån gt lä- 5.1.1 Kurser vid folkhö gskolorna – omfattnin g och inrikt- 5.1.2 Verksamheten hos de elva studieförbunden Studieförbundens och folkhö gskolornas särskilda vuxenutbildning, SSV och särvux 5.2.2 Statens skolor för vuxna 5.2.4 vuxenutbildning, SSV och kurser för ar- Kvalificerad yrkesutbildning – KY Universitet och hö gskola Tekniskt/naturvetenskapligt basår 5.6.4 med särskilt vuxenstudiestöd (NT- 5.6.5 Yrkesteknisk hö gskola (YTH) 5.7.1 Mål 3- projekt inom kompetensutveckling för ar- Arbetsmarknadens parter arrangerar utbildningar AmuGruppen och privata utbildningsanordnare 5.10Personalutbildning och kompetensutveckling i 5.10.1Växtkraft Mål 4 – delfinansierin ning 5.11Hur de olika utbildningsbegreppen förhåller si g till varan- 5.12Kvantitativ sammanställnin g för vissa delar av vuxenut- Infrastruktur – regelverk, organisation och pedagogik 6.1.1 och statlig vuxenutbildning 6.1.2 Folkhö gskolor och studieförbund SOU 1998:51 Innehåll 7 6.3.1 Pedagogiska ideal och realiteter - statsbidrag, krav och volym Statsbidragets fördelnin g på skolformer 7.1.1 Fördelnin gsprinciper och fördelande Statsbidragsnivåer för kommuner, SSV och folk- Kvalitativa ambitioner för Kunska pslyftsprojekten 7.3Genomförd öknin g av antal studieplatser 152 7.3.1 Kraftig volymöknin g på gymnasial nivå inom kom- Volymförändrin g på grundlä ggande nivå inom Volymförändrin g hos folkhö gskolorna Kunskapslyftsvolymen hos statens skolor för Individernas finansiering vid studier Särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa 8.1.5 Studiestöd för heltids- eller deltidsstudier Arbetslöshetsersättnin g och studier 8.2.1 Hel ersättnin g när heltidsarbete söks Arbetslöshetsersättnin g och orienteringskurser Arbetslöshetsersättnin g och halvtidsstudier med Arbetslöshetsersättnin g och studier efter ansökan 8.4.1 Olika principer för olika studier Målgrupper och studerande i och ordinarie verksamhet integreras 9.2Studerande i den kommunala vuxenutbildningen på gym- 9.2.1 Mån ga kvinnor, unga personer och heltidsstuderan- Hö g tidigare utbildning är vanli gt Mån ga hade varit arbetslösa men få hade Särskilt ut- 9.3Studerande på grundlä ggande nivå inom den kommunala 9.4Studerande i vid statens skolor Studerande på folkhö gskolor 1997 9.5.1 Studerande inom den särskilda utbildnin gsinsatsen 9.5.2 Deltagare i särskild utbildnin gsinsats 1997 jämfört Beviljade studiestöd för studier 9.6.1 Sökt inriktnin g och sysselsättnin gssituation vid Fler studerande – men särskilt inte annorlunda 9.7.1 Antal personer i mål grupperna och tillgän gliga ut- 10.1Kunskapslyftets organisatoriska placering i 10.2Samarbete med arbetsförmedlin g och arbetsmarknadsföre- 10.2.1 Samarbetet med arbetsmarknadens företrädare201 10.2.2 Relativt få av de anställda som har UBS kommer 10.2.3 Reguljär utbildnin g och arbetsmarknads- Behovsanalyser och efterfrå gestyrning 10.3.1 Distansstudier ger fler alternativ och 10.3.2 Arbetsplatsförla gd utbildning och studier i annan SOU 1998:51 Innehåll 9 Att utnyttja olika anordnare 10.4.1 Erfarenhet av upphandlad utbildning och upphand- 10.4.2 Folkbildningen i den kommunala vuxenutbild- 10.5.1 Personliga uppsökare kan användas mer 10.5.2 Nö jda studerande ger nya studerande Vä gledning och individuell studieplan 11.1Utvecklingstendenser – målbeskrivnin gar, kurser, tidsut- lä ggning, pedagogiska och metodiska arbetssätt Mål och st yrdokument 11.1.2 Kurser – kunska per Förutsättnin gar för pedagogisk utveckling Stöd till pedagogisk utveckling Lärarutbildnin g och fortbildning Kommunernas kostnader för Kunska pslyftet Reflexioner och förslag till fortsatt arbete Individernas finansiering av studier 13.3Organisation och beslutsprocess för an passning av utbild- ningsutbud till individernas och arbetsmaknadens Infrastruktur för utbildnin g och sysselsättnin g 13.4.1 Nätverk för information och planering 13.4.2 Samordnat, flexibelt utbildningssystem utan åter- 10 Innehåll SOU 1998:51 13.6.2 Prestation och poän g 13.6.4 Läro plans- och kursutveckling 13.6.5 Utbildning och kompetensutveckling för vuxenut- Reservation och särskilt yttrande Fördelning av kommunernas statsbidrag inom CSN:s system för studiestödspoäng ningen (SOU 1996:90) ska avge sitt slutbetänkande . Kommitténs huvuduppgift är att komma med förslag till hur vuxen- utbildningssystemet i långsiktigt ska utvecklas för att bli en effektiv och integrerad del i det livslånga lärandet. Kommittén har i uppdrag att innan slutbetänkandet läggs rapportera om utvecklingen på vuxenutbildningsområdet. Det nu framlagda delbetänkandet avser den årliga rapporteringen för . Den är att betrakta som ett avstamp för kommitténs slutbetän- kande. Uppmärksamheten koncentreras på kartläggningar av ut- gångsläget. Till detta kommer en beskrivning av själva Kunskapslyf- tet och vad som hände under dess introduktionsfas. Inledningsvis sammanfattas i kapitel 3 regeringens och riksda- gens intentioner med jämfört med Kunskapslyfts- kommitténs mål för kunskapslyft och livslångt lärande såsom de kom till uttryck i ett tidigare delbetänkande. Kunskapslyftskommit- téns målgrupper för kunskapslyft var delvis vidare än regeringens. Kommittén hade inte sin utgångspunkt i arbetslöshetsproblematiken utan diskuterade en helhetsbild med både grupper i och utanför ar- betskraften som aktuella för kunskapslyft, prioriterade grundskole- nivå före gymnasienivå och aktualiserade en rätt till utbildning för vuxna på gymnasienivå. De statsbidrag som i går till vuxenutbildning är ett komplement till kommunernas och folkbild- ningens ordinarie verksamhet. Totalresultatet beror på effekterna i båda systemen. I synen på nödvändiga förutsättningar för vuxenutbildning finns en stor samstämmighet mellan kommitténs utgångspunkter och rikt- linjerna för . Exempel är den vikt man i båda fallen fäster vid information, rådgivning, uppsökande verksamhet och in- dividuella studieplaner; system för validering av kunskaper och kompetens och val av olika utbildningsanordnare; uppföljning och utvärdering samt betoningen av samarbete mellan kommunerna och arbetsmarknadens parter, mellan kommunala och statliga organ samt kommunerna sinsemellan. Kapitel 4 ger en internationell bakgrund och kartläggning av forskningen kring utbildning och dess betydelse för samhällsutveck- Slutsatsen är att det finns en bred kunskapsbas i den svenska befolkningen. Den formella utbildningen och kompetensen är hög. Med högt ställda ambitioner blir dock kraven på högre än i andra länder. Om ska kunna utvecklas som ett demokratiskt och högproduktivt samhälle behöver vi både en mycket kompetent befolkning och ett dynamiskt näringsliv. En översiktlig bild av de olika utbildningsanordnare, som fanns att tillgå när startade, ges i kapitel 5. Fokus ligger på varje anordnares grundstruktur. Till det som berörs hör sättet att be- driva utbildning, ämnesinriktning och tillhandahållen utbildningsvo- lym. Kapitel 6 ägnas åt regelverk, organisation och pedagogik i den samhällsstödda vuxenutbildningen. Hur såg vuxenutbildningen och det livslånga lärandet ut innan sattes igång? Vilka ut- bildningsanordnare fanns det och hur bedrevs undervisningen hos olika utbildningsanordnare? En presentation av när det gäller statsbidragens nivå och fördelning finns i kapitel 7. Dessutom behandlas den för- ändring i antal studieplatser som åstadkommits inom berörda skol- former . En mindre del av de tillgängliga studieplatserna med statligt stöd har tilldelats kommuner för grund- läggande vuxenutbildning och 10 000 studieplatser har tilldelats folkhögskolorna. Merparten av statsbidraget inom har fördelats på landets alla kommuner för vuxenutbildning på gym- nasial nivå. Det är också inom denna sistnämnda skolform som en stor ökning av antalet studieplatser märks . I kapitel 8 beskrivs alternativa finansieringskällor för vuxna som befinner sig i studier. Det relativt nyinrättade studiestödet Särskilt utbildningsbidrag redovisas tillsammans med andra studiestöd. Dessutom behandlas översiktligt en individs möjligheter att erhålla arbetslöshetsersättning, utbildningsbidrag och socialbidrag samti- digt som individen studerar. Mot bakgrund av beskrivningarna av utgångsläget handlar de tre följande kapitlen om de utvecklingstendenser man nu tycker sig skönja inom vuxenutbildningen. Kapitel 9 är inriktat på målgrupper- na för och studerande inom vuxenutbild- ning och på folkhögskolor . De som studerade på gymnasial och grundläggande nivå inom den kommunala vuxenutbildningen hade liknande personkaraktä- ristika när det gäller ålder, kön och utbildningsbakgrund som de som studerade . Jämför man i stället dem, som av kommunerna identifierats som Kunskapslyftsstuderande, med övriga studeran- de på gymnasial nivå visar det sig att de förra är något äldre, har något kortare formell utbildningsbakgrund, är oftare in- vandrare och studerar oftare på heltid än de . De studerande var dessutom betydligt fler 1997. På gymnasial nivå var antalet stu- derande under mätveckan drygt 50 000 fler än de var 1996 och drygt 90 000 fler än 1993. De studerande på grundläggande nivå var ungefär lika många 1997 som åren närmast före. Kapitel 10 belyser kommunernas sätt att placera in Kunskapslyf- tet i den kommunala verksamheten och hur man arbetat med anpass- ningen av utbildningsutbudet till individernas behov och intresse för utbildning. Även upphandling av vuxenutbildning, folk- bildningens roll och samspelet med andra aktörer bl.a. arbetsmark- nadens parter diskuteras. Utvecklingen på det pedagogiska området redovisas i kapitel 11. Det handlar om förändringar i kursinnehåll, i tidsutläggning, arbets- sätt och arbetsformer. Även lärarutbildning och fortbildning liksom vuxenpedagogisk forskning berörs. Kapitel 12 har reserverats för de nationella utvärderingarna av . Till största delen är kapitlet en beskrivning av upp- läggning och tidsplaner för de fristående nationella utvärderingarna som kommittén initierat. Endast då det gäller kommunernas kostna- der för redovisas vissa preliminä- ra resultat. I stort tycks statsstödet ha motsvarat kommunernas kost- nader. När det gäller kvaliteten i utbildningarna är det ännu för tidigt att göra några välgrundade bedömningar. Mot bakgrund av utgångsläget och de aktuella utvecklingstendenser- na avslutar kommittén betänkandet med vissa reflexioner och för- slag till åtgärder under de sex rubrikerna: målgrupper, individernas finansiering av studier, organisation och beslutsprocess för anpass- ning av utbildningsutbud till individernas och arbetsmarknadens be- hov, infrastruktur för utbildning och sysselsättning, kvantitet och kvalitet samt pedagogisk utveckling. följer utveckling av antalet studerande och studerandesammansättningen med största uppmärksamhet. Det är kommitténs förhoppning att andelen med allra kortast formell ut- bildningsbakgrund ska kunna öka framöver i Kunskapslyftsprojek- tet. För att förstärka utvecklingen på detta område bör man överväga vissa insatser på nationell nivå. Kommittén anser att man inom ramen för bör öka statsstödet till platser på grundläggande nivå. Organisatoriskt före- slår kommittén att man därvid överväger att utforma hanteringen av statsstödet på denna nivå på samma sätt som på gymnasienivå, dvs i projekt- och kontraktsform. Vid kontrollstation 1998 för Inkomst- och kostnadsutjämning mellan kommunerna är det också angeläget att se över de faktorer som styr utjämningen så att en stor andel innevånare i behov av grundläggande vuxenutbildning blir en faktor som tas i särskilt be- aktande. Individernas finansiering av studier ser med stora förhoppningar fram emot ett reformerat studiestödssystem och att det införs . Det är viktigt att man får –fasta och enkla regler som underlättar det administrativa arbetet och arbetet med information och rekrytering –flexibla regler som är anpassade till de allt mer varierade former av utbildning som utvecklas i det livslånga lärandet –smidiga övergångar mellan olika källor som kan finansiera studier – inom utbildnings-, arbetsmarknads- och socialpolitiken och na- tionellt såväl som kommunalt – så att inte återvändsgränder ska- pas och individer hamnar mellan stolarna –ett sammanhållet finansieringssystem för kunskapslyft och livs- långt lärande. Det är möjligt att en reformering av finansieringsformerna vad gäller studier måste ske i flera steg. Det kan behövas relativt innan man kan få de olika finansieringssystemen att harmoniera. Nya fi- nansieringsformer kan också behöva införas som bygger på en annan ansvarsfördelning mellan stat, individ och arbetsmarknadens parter. Rekryteringsproblem och studieintresse hänger emellertid inte enbart samman med finansieringen av studierna. Det handlar också om att tillhandahålla den utbildning individerna efterfrågar och är in- tresserade av, i de former och på de tider som passar dem. Organisation och beslutsprocess för anpassning av utbildningsutbud till individernas och arbetsmarknadens behov Det är kommitténs uppfattning att kommunerna arbetar mycket mål- medvetet med de organisatoriska frågorna. Man provar olika model- ler och gör nödvändiga justeringar allt efter hand. För att förstärka dessa utvecklingstendenser föreslår kommittén –att man för att markera bredden i , när det övergår till , till projektet knyter myndigheter och organ utanför utbildningsväsendet såsom , och . –att i sin tillsyn får i uppdrag att ägna en speciell upp- märksamhet åt den nyetablerade sektorn för upphandlad vuxenutbildning. – att varje studerande bör ha rätt till en individuell studieplan med dithörande vägledning. Arbetet med dessa frågor kan premieras vid tilldelningen av det statliga stödet till . kan få i uppdrag att i sin uppföljning och tillsyn särskilt be- vaka dessa frågor. Om det fortsatta utvecklings- och utredningsar- betet visar det motiverat skulle man därutöver kunna tänka sig att individerna fick en garanterad rätt till vägledning. Kommittén vill vidare framhålla – att på motsvarande sätt i sin uppföljning och tillsyn av arbetsförmedlingarna bör fokusera kravet på indivi- duella handlingsplaner. Arbetet med att utveckla de individuella studie- och handlingsplanerna måste samordnas. På valideringsområdet sker en utveckling i kommunerna. Kommit- tén föreslår dock – att man bör överväga om inte processen kunde snabbas upp ge- nom vissa nationella insatser t. ex. genom att tillhandahålla exem- pelsamlingar, ordna erfarenhetsutbyten etc. I ett längre tidsper- spektiv bör möjligheterna att utveckla motsvarande instrument, men då inte riktade enbart mot den formella utbildningen utan även mot arbetslivet, utredas. I det sammanhanget är det inte självklart att en- bart skolan ska stå för valideringen. Även andra organ kan bli aktu- ella vilket är fallet i vissa länder. – att med tanke på erfarenheter av utvärde- ring bör man låta specialgranska hur på- verkat det lokala utvärderingsarbetet. Infrastruktur för utbildning och sysselsättning – att en förutsättning för att nätverken för information och plane- ring ska fungera i kommunerna är att både involverade statliga och kommunala organ får stöd och möjligheter att utveckla ett samarbe- te med utgångspunkt i lokala behov. bör ges vidgade befogenheter och bli ett verksamt forum för den lo- kala arbetsmarknadspolitiken. –att det är angeläget att fler platser erbjuds på distans. Att kunna läsa gymnasiala kurser och högskolekurser på distans ger ytterliga- re möjligheter för fler människor att studera vidare. –att former bör utvecklas så att de statliga och kommunala organen tillsammans med folkbildningen får stöd och möjligheter att gemen- samt utveckla ett samordnat utbildningsutbud med utgångspunkt i lokala behov. En form för ett dylikt samarbete är de Vuxenutbild- ningsråd som återupprättats i vissa kommuner, en annan de regio- nala kompetensråd som föreslås i den framlagda regionalpolitiska propositionen. Kommittén vill också framhålla vikten av att olika utbildningsanord- nare med olika profil, inriktning och kompetens utnyttjas så att de studerandes behov och intressen kan tillgodoses. Folkbildningen har en viktig roll att spela i detta sammanhang. Ytterligare en möjlighet att öka folkbildningens deltagande i Kun- skapslyftet är att en större andel av de resurser som går till Kun- skapslyftet kanaliseras via . Statsbidraget till tycks i stort ha motsvarat kommunernas kostnader för . När det gäller kvalite- ten i utbildningarna kan välgrundade bedömningar först göras längre fram i tiden när de nationella och lokala utvärderingarna kommer med mer underlag. Kommunernas kostna- der kommer att framöver inriktas på sambandet kostnader och kva- litet. Andra frågor i det sammanhanget är om mångfalden i utbildnings- utbudet kunnat bibehållas under upphandlingsprocessen. Om utbild- ningsanordnare, exempelvis inom folkbildningen, som vill erbjuda särskild pedagogik och små grupper tvingas att pressa ned sina priser så mycket att deras arbetssätt går förlorat har inte någon mångfald skapats. En annan del som bör uppmärksammas är de studerandes motiva- tion för studier. Den kan lämpligtvis stimuleras genom orienterings- kurser, individuella studieplaner och uppsökande verksamhet. Avgörande bör vara förberedelsernas och kursernas effektivitet utifrån de utbildningsresultat som eftersträvas. Här kan både upp- handlare och utbildningsanordnare fortfarande ha en del att lära i praktiken så att utrymme skapas för kurser som är lite dyrare än ge- nomsnittet om man anser dessa vara lämpliga. Det kan handla om kurser med små grupper för dyslektiker, folkhögskolekurser för människor som passar bättre i folkbildningsmiljön och dyrare yrkes- kurser som man tror kan leda till anställning. vill peka på vissa utvecklingsområden när det gäller undervisningens organisation och den pedagogiska förny- elsen. Det handlar om individanpassning av prestation och studie- stöd, läroplans- och kursutveckling, svenska för invandrare, utbild- ning och kompetensutveckling för dem som undervisar vuxna samt forskning. –att man bör se över möjligheterna att inom tillgängliga medelsra- mar för studiestödet tillåta att studierna får ta än normalt för vissa individer om det sker inom ramen för den individuella stu- dieplanen. –att i sitt översynsarbete bör se över och ta fram förslag till formuleringar och ordval i läroplanen på gymnasienivå, som är gemensam för ungdomar och vuxna, så att den genomgående även kan läsas med vuxenögon. Den kommunala vuxenutbildningens profil och särprägel som en utbildningsform för vuxna måste tydlig- göras liksom sambanden mellan grundläggande vuxenutbildning, gymnasial vuxenutbildning, påbyggnadsutbildning och uppdragsut- bildning. ska till utarbeta förslag till förändringar av kursen svenska för invandrare (sfi). är för egen del benägen att förorda att sfi upphör som egen skolform och integreras i grundläggande vuxenut- bildning. En fördel med en sådan förändring skulle vara att den un- derlättar en integrering av invandrarna i vuxenutbildningen. När det gäller kursutbudet på gymnasial nivå vill föra fram två förslag. – För det första att möjligheten att dela upp allmänna kurser i del- kurser undersöks och att som ett led i detta försöksverksamhet med naturvetenskapliga, samhällsvetenskapliga eller ekonomiska bas- kurser genomförs. – För det andra anser kommittén att estetiska ämnen ska kunna er- bjudas i all vuxenutbildning. De estetiska ämnena, t. ex. drama, kan ha en viktig funktion att fylla när det gäller utveckling av sociala basfärdigheter såsom förmåga att kommunicera, att tänka kritiskt och kreativt och att utveckla själv- tillit och social kompetens. Även andra åtgärder kan dock behöva vidtas för att stimulera utvecklingen av sociala basfärdigheter, ex- empelvis kan man genom att ge specialarbeten en självklar roll i den kommunala vuxenutbildningen få ett större utrymme för att öva kommunikativa färdigheter. En särskild fråga i detta sammanhang är om man behöver utveckla en speciell kursmodul för källkritik och hantering av Internet som arbetsverktyg. De sociala basfärdigheter- na kan också behöva uppmärksammas vid utformande av betyg eller liknande. återkommer till dessa frågor i sitt nästa delbetänkande. vill understryka behovet avutbildning och kompetensutveckling för vuxenutbildare. För blivande lärare inom vuxenutbildningens område måste utbildningen utvecklas, så att de tillförs kunskap om vuxenpedagogiska arbetssätt och arbets- former, om vuxnas annorlunda livssituation – jämfört med ungas – samt om vuxnas behov av andra inlärningsstilar än ungdomars. Om detta sedan ska leda till en särskild utbildning för vuxenlärare eller enbart utbildningsmoduler med ovannämnda innehåll i annan lärar- utbildningen överlåter till att bedöma.