sou · GMB338 · 1999-01-01 00:00:00 — I och med att internationaliseringen ökar i omvärlden så arbetar också flera organisationer mer tillsammans med organisationer i , och övriga världen. Inom alkohol- och narkotikaområdet finns också många problem av gränsöverskridande karaktär som kräver en internationell utgångspunkt. Konsultverksamheten har blivit ett relativt vanligt inslag i frivillig- organisationernas verksamhet. utgör konsultverksamheten ett in- slag i den ideella verksamheten och ibland förekommer konsultverksam- heten rent kommersiellt. När det gäller samverkansbenägenheten går det tydligare av organisa- tionsbeskrivningarna att skönja hur denna ser ut. Generellt kan sägas att organisationerna samverkar med fler samarbetspartners . Dessa samverkanspartners kan vara andra organisationer, myndigheter och näringslivet. Sponsring har också kommit att bli ett inslag i detta. har flera nätverk bildats. Några av exemplen har re- dan nämnts som paraplyer i organisationsbeskrivningarna: Forum för frivilligt socialt arbete och Aktionsgruppen för social rättvisa mot ut- slagning. Ytterligare exempel är Alkoholpolitiskt forum, Orkidéfonden och MHF-support. Av organisationsbeskrivningarna framgår också att bland "SoS:s or- ganisationer" förekommer fler nätverk än vad det gör bland "SAMN:s organisationer". Inom SAMN:s område lämnas bidrag till NLR och inom SoS:s område lämnas bidrag till Forum för frivilligt socialt arbete. Även KALV-gruppen finns som paraply. Paraplyet i sig har inga bidrag från SoS men väl alla de organisationer som ingår i paraplyet. Med Aktions- gruppen för social rättvisa mot utslagning har myndigheten för närva- rande inlett en kontakt i form av flera träffar mellan myndigheten och Aktionsgruppen. SoS har även påbörjat ett arbete för att särskilt lyfta fram området utsatta grupper, t.ex. utsatta barn och kvinnor. Utredningen menar att förekomsten av dylika nätverk är ett uttryck för benägenhet till samverkan. Organisationerna som får bidrag från SoS förefaller sålunda att ha ett större inslag av samverkan med andra än vad bidragsmottagande organisationer från ser ut att ha. Påståendet gäller givetvis för gruppen av organisationer som är bi- dragsmottagare från SoS respektive SAMN, dvs. att alla enskilda orga- nisationer som får bidrag av SoS inte kan sägas vara mer samverkans- benägna än de som får av SAMN. En viktig fråga i diskussionen om benägenheten till samverkan är hur och varför nätverken bildats. Den högre grad av samverkan som före- faller finnas hos SoS:s organisationer, beror den på att det är organisa- 102 "ESKRIVNING AV DEN STATLIGA BIDRAGSGIVNINGEN tionerna själva som tagit initiativ till den för att få bättre genomslag i olika verksamheter eller är det SoS som påverkat och styrt bildandet av nätverken i sin strävan att få ut mesta möjliga av bidragen ? Kontakter med ansvariga handläggare på SoS gör gällande att myn- digheten medvetet försökt uppmuntra olika former av sam- verkan och framför allt samverkan mellan olika organisationer. Utveck- lingen med bildande av olika nätverk har med andra ord helt legat i linje med den utveckling som SoS gärna sett. SoS har också vid enstaka tillfällen försökt påverka vissa organisationer att samverka för specifika ändamål. Som regel har detta tagits emot positivt från be- rörda organisationer, men det finns också exempel på motsatsen. Det är alltid känsligt att försöka förmå frivilligorganisationer till olika typer av samverkan som organisationen inte önskar delta i. Ofta det om olika ideologiska motsättningar men det kan också finnas farhågor från organisationens sida om att organisationens bidrag kommer att fördelas på fler organisationer och fler områden. Det viktiga i sammanhanget är att den bidragsfördelande instansen inte driver kravet på samverkan på ett sådant sätt att konstlade samverkans- former blir resultatet. Det är viktigt att den bidragsfördelande instansen hittar balansen mellan att fördela bidrag till verksamheter som har ge- nomslagskraft och att respektera organisationernas sätt att verka. Beträffande KALV-gruppen, Forum för frivilligt socialt arbete och Aktionsgruppen för social rättvisa mot utslagning har de bildats utifrån organisationernas egna initiativ och önskemål om att genom nätverken få större genomslag i olika frågor. SoS:s roll som bidragsgivare har be- stått i att ha varit uppmärksam på en pågående utveckling och också be- jakat den genom att styra delar av bidraget till ett av dessa nätverk. Till övriga nätverk lämnas stöd i andra former än genom bidrag. Lyckade former av samverkan är lättast att hitta där initiativet till samverkan helt kommer från frivilligorganisationerna. Ansvaret hos den bidragsfördelande instansen slutar dock inte här, utan i de fall bidrags- givaren ser att utnyttjandet av bidraget kan effektiviseras genom sam- verkan bör också den möjligheten undersökas. SoS framstår som den instans som medvetet försökt att uppmuntra samverkan i syfte att åstad- komma mesta möjliga för bidraget. 3.4Frivilligorganisationer verksamma inom området våld inom familjen m.m. Under rubriken behandlas utredningens två öv- riga områden: utsatta barn och deras familjer samt våld mot kvinnor. "ESKRIVNING AV DEN STATLIGA BIDRAGSGIVNINGEN 103 Båda dessa områden får sina bidrag från SoS. Till skillnad från fri- villigorganisationerna inom alkohol- och narkotikaområdet är många av dessa organisationer relativt unga. För att få en uppfattning om hur länge organisationerna inom området våld inom familjen har verkat anges för denna grupp årtalen när de olika organisationerna bildades. Genomgångarna av organisationerna inom respektive område gör utredningen i separata avsnitt medan områdena behandlas under ett gemensamt avsnitt när förnyelsekraften och samverkansbenägenheten behandlas. 3.4.1Utsatta barn och deras familjer "ARNENS 2¤TT ) 3AMH¤LLET verkar för att hjälpa barn och ungdomar som far illa, informera om barns och ungdomars rättigheter samt att bedriva opinionsbildning inom området. är drivande i Forum för frivilligt socialt arbete samt ingår i ett planerat samarbete tillsammans med , SCI och SKR för att ytterligare stärka insatserna i arbetet mot våld och sexuella övergrepp mot barn och kvinnor. fungerar också som ett direkt stöd för barn i kris via bland annat "barnens hjälptelefon". Hjälptelefonen bemannas dels av anställda och dels av frivilliga. Alla har dock speciell utbildning via . En speciell hjälptelefon finns dessutom för vuxna – om barn. har tagit över arbete inom International Ser- vice med återförening av barn från andra länder planerar att starta informationsverksamhet på skolor. Syftet är att informera om barnens hjälptelefon samt om . har också planer på att utveckla verksamheten med statistik och "2)3 HAR VERKAT I ¥R /RGANISATIONEN HAR CA MEDLEMMAR "2)3 HAR VERKSAMHET I HELA LANDET OCH ¤R INDELAT I FEM REGIONER &AMILJEHEMMENS #ENTRALORGANISATION arbetar för att utveckla familje- vården för barn och ungdom. Organisationen driver utbildningsverksam- het samt opinionsbildning. FaCO har en medlemstidning som heter tuellt Magazin. FaCO planerar samverkan med andra organisationer som arbetar inom familjevården och vill utveckla utbildningsverksamheten ytterligare. &A#/ BILDADES /RGANISATIONEN HAR CA FAMILJER SOM MED LEMMAR ¶VER HELA LANDET SAMT INDELADE I FRIST¥ENDE LOKALF¶RENINGAR &AMILJEHEMMENS 2IKSORGANISATION anser att familjevården skall byg- ga på respekt för den enskilde och syfta till att stärka det egna ansvars- 104 "ESKRIVNING AV DEN STATLIGA BIDRAGSGIVNINGEN tagandet och förmågan att leva ett självständigt liv. Organisationen or- ganiserar främst familjehem och driver projekt för organiserad familje- vård. Seminarieverksamhet och utbildning utgör en viktig del av verksam- heten liksom att ge fosterfamiljer möjligheter att träffas för att utbyta erfarenheter. FR ger ut medlemstidningen . FR planerar samverkan med andra organisationer samt att ytterligare utöka stödet och utbildningen till fosterhemsfamiljer. &2 BILDADES &2 HAR L¤NSF¶RENINGAR OCH LOKALAVDELNINGAR !NTALET MEDLEMMAR ¤R ST (ASSELA 3OLIDARITET strävar efter ett samhälle där medborgare i samver- kan tar ansvar för värdiga levnadsförhållanden, demokrati och för såväl sin personliga som samhällets utveckling. Solidaritet samverkar med flera skolor och kommuner för insatser på många olika områden som fritidsgårdar, arbetsmarknadsut- bildningar, etc. Solidaritet har förutom kamratstödjare i skolorna även föräldracirklar, Hasselaskolor/lägerskolor, studiedagar för skol- personal, seminarier, föreningsutbildning, upptäckargrupper m.m. Organisationen har verksamhet med "kamratstöd" på mer än 100 sko- lor över hela landet. Vidare bedriver organisationen opinionsbildning och har teaterverksamhet. Solidaritet planerar att konsolidera basverk- samheten samt att arbeta mer internationellt för att motverka legalise- ring eller uppgivenhet i narkotikafrågan. (ASSELA 3OLIDARITET BILDADES OCH ING¥R I (ASSELAR¶RELSEN &¶R BUNDET HAR CA MEDLEMMAR I LOKALF¶RENINGAR $E HAR FLER AKTIVISTER ¤N MEDLEMMAR GENOM ARBETET I SKOLORNA 2IKSF¶RBUNDET &¶R &AMILJERS 2¤TTIGHETER driver förutom rådgivning, bland annat en speciell rättskommitté, utbildning och opinionsbildande verksamhet. Föräldrar som fått barnen omhändertagna utgör en viktig målgrupp. Förbundet arrangerar Familjeriksdag och ett flertal seminarier . Man har sommarverksamhet för föräldrar med omhändertagna barn. RFFR planerar att utvidga utbildningen av stödpersoner. &¶RENINGEN BILDADES 2&&2 HAR MEDLEMMAR SOM ¤R ORGA NISERADE I LOKALAVDELNINGAR 3VERIGES %NSAMF¶R¤LDRARS 2IKSORGANISATION är en ny organisation som fick statsbidrag från SoS första gången . Föreningen arbetar främst med utbildning, information och opinions- bildning kring frågor som rör ensamföräldrar. "ESKRIVNING AV DEN STATLIGA BIDRAGSGIVNINGEN 105 Föreningen vill främst utvidga verksamheten till fler orter samt öka opinionsbildning kring problemen för ensamföräldrar. &¶RENINGEN BILDADES &¶RENINGEN VERKAR FR¤MST I 3TOCKHOLM MEN HAR MEDLEMMAR ¶VER HELA LANDET OCH HAR KONTAKT MED LOKALA F¶RE NINGAR 4OTALT CA MEDLEMMAR 2IKSORGANISATIONEN F¶R KVINNOJOURER i samordnar kvinno- jourernas arbete, arrangerar kurs- och utbildningsverksamhet för de lo- kala jourerna samt driver ett omfattande opinionsbildande arbete. Det opinionsbildande arbetet har förstärkts genom att en tidning ges ut och att organisationen har en hemsida på Internet. ROKS är den enda större organisationen inom området och samver- kar med organisationer både nationellt och internationellt. På nationell nivå är det främst med genom KSAN och under se- nare år även med Handikappförbundens samarbetsorgan (HSO) i ut- bildningssammanhang. ROKS arbetar också inom Forum för frivilligt socialt arbete, samt ger ut tidningen som också läses av allmänheten. ROKS har ordnat ett flertal internationella konferenser för att sprida kunskap från både forskare och aktivister från hela världen, initierat svensk forskning kring sexualiserat våld samt drivit fram den särskilda professur med inriktning på våld mot kvinnor som inrättats vid 2IKSORGANISATIONEN F¶R KVINNOJOURER I 3VERIGE BILDADES /RGA NISATIONEN HAR CA MEDLEMMAR ORGANISERADE I SJ¤LVST¤NDIGA LOKALA JOURER ¶VER HELA LANDET 3T¶D#ENTRUM MOT )NCEST arbetar främst med konkret stöd och behand- ling till incestdrabbade kvinnor. I den stödjande delen ingår även själv- hjälpsgrupper. Organisationen är en lokalförening med som bas. 3T¶DCENTRUM MOT )NCEST BILDADES /RGANISATIONEN HAR DRYGT MEDLEMMAR HUVUDSAKLIGEN I 3TOCKHOLM 3VERIGES +VINNOJOURERS 2IKSF¶RBUND är en ny organisation som fick statsbidrag från SoS första gången . SKR arbetar med betoning på utsatta barn, äldre och handikappade kvinnor samt invandrarkvinnor. 3+2 BILDADES SOM EN UTBRYTNING UR 2/+3 /RGANISATIONEN ¤R ORGANISERAD I KVINNOJOURER 106 "ESKRIVNING AV DEN STATLIGA BIDRAGSGIVNINGEN 2IKSF¶RBUNDET MOT K¶NSSTYMPNING är en relativt ny organisation som fick statsbidrag från SoS första gången . RISK arbetar med opinionsbildning, utbildning och rådgivning mot kvinnlig könsstympning med invandrarkvinnor som viktigaste mål- 2IKSF¶RBUNDET MOT K¶NSSTYMPNING BILDADES &¶RBUNDET HAR VERKSAMHET P¥ CA ORTER KRING -¤LARDALEN OCH ETT MEDLEMSANTAL P¥ DRYGT MEDLEMMAR 3VERIGES -ANSJOURERS 2IKSORGANISATION är en ny organisation som fick statsbidrag från SoS första gången . SMR bedriver stödverksamhet för män, t.ex. vid skilsmässa. Vård- naden av och umgänget med barnen står i fokus. SMR samarbetar med SKR och RFFR. $ET NUVARANDE 3-2 BILDADES SOM EN REORGANISERING AV DEN F¶RSTA RIKSORGANISATIONEN VILKEN BILDADES MEN VARS VERKSAMHET UNDER M¥NGA ¥R LEGAT HELT NERE /RGANISATIONEN HAR MANSJOURER 3.4.3Förnyelsekraft och samverksansbenägenhet hos frivilligorganisationer verksamma inom området våld inom familjen m.m. Bilden av frivilligorganisationernas samverkan och förnyelse är av en helt annan karaktär för området våld inom familjen m.m. jämfört med hur bilden ser ut inom alkohol- och narkotikaområdet. Många av orga- nisationerna inom området våld inom familjen m.m. är nybildade och söker därmed alltjämt sin form. Ingen av organisationerna har funnits längre än utan alla har bildats på 70- . Kontrasten är stor jämfört med hur länge organisationerna inom alkohol- och narko- tikaområdet funnits; har sina rötter och länkrörelsen i den första . I organisationernas sökande efter sin form blir det naturligt med både utbrytningar och bildande av nya organisationer med delvis överlap- pande verksamhet med andra organisationer. Ett annat viktigt inslag i sökandet efter organisationens form är att det uppstår mycken lokal sam- verkan både med andra organisationer men också med kommuner och landsting. Det finns inget paraply för hela gruppen av organisationer inom om- rådet våld inom familjen m.m. men däremot ingår flera av organisa- tionerna i Forum för Frivilligt Socialt Arbete. Det frivilliga sociala arbetet är under förändring och detta kommer på ett illustrativt sätt till uttryck just för gruppen av frivilligorganisa- "ESKRIVNING AV DEN STATLIGA BIDRAGSGIVNINGEN 107 tioner inom området våld inom familjen m.m. Små oberoende grupper bildas som helt bygger på självhjälp och friv illighet. I dessa samman- hang blir betoningen på det lokala arbetet och det lokala kontaktnätet starkt. En del av förklaringen till denna utveckling ligger i en ökad åter- hållsamhet med offentliga resurser, vilket ställer krav på andra orga- nisationsformer. Det som kännetecknar förnyelsen är främst att det till- kommer nya organisationer, dels i form av nya riksorganisationer men också att antalet lokalföreningar tilltar. Området är på detta sätt mycket rörligt och bidragsgivaren, , har också sett till att fånga upp dessa nya organisationer som är på gång även om de till en början är relativt små organisationer. En bred kunskap om sexuellt våld mot kvinnor och barn har växt fram i . I takt med den vidgade kun- skapen sker också kontinuerligt en ständig förnyelse i hur organisatio- nerna väljer att arbeta inom området; ibland sker det utifrån ett barn- perspektiv, ibland utifrån ett kvinnoperspektiv och andra gånger integ- reras perspektiven. Kännetecknande för samverkansbenägenheten är främst att samver- kan sker i nya former på det lokala planet. I övrigt finns vissa gräns- överskridande samverkansformer mellan organisationerna men också med kommuner och landsting. När det gäller kvinnojourerna är dock samverkan mellan de olika organisationerna inom området liten med anledning av att grundinställningen till problematiken skiljer sig åt. 3.5Samlad bedömning av effektivitet, förnyelse och samverkan Utredningen lämnar i avsnitt 3.5 en samlad bedömning på ett antal punk- ter. Bedömningarna baseras på utredningens beskrivningar av administra- tionen av bidraget och på frivilligorganisationernas verksamhet samt på vad som allmänt gäller för resultatstyrning av offentliga medel. Punkterna som utredningen behandlar är hur nuvarande bidagssystem förhåller sig till resultatstyrningen, vilken kunskap som finns om effektiviteten i nuvarande bidragssystem samt betydelsen av förnyelse och samverkan i sammanhanget. 108 "ESKRIVNING AV DEN STATLIGA BIDRAGSGIVNINGEN Utredningen beskriver i avsnitten 3.1–3.4 dagens bidragssystem och verksamhet. I fokus för beskrivningarna står administrationen av bidra- get och frivilligorganisationernas verksamhet. Tillsammans utgör admi- nistrationen och frivilligverksamheten basen för de resultat som sam- hället vill åstadkomma genom att lämna statsbidrag till frivilligorgani- sationer som verkar inom områdena alkohol och narkotika, utsatta barn samt våld mot kvinnor. Här liksom tidigare låter utredningen begreppet administration sammanfatta hela kedjan av moment som hanteringen av ett bidrag innebär: fördelningsbeslut, utbetalning, uppföljning och ut- värdering. Av beskrivningarna framgår att dagens bidragssystem är ett disparat system där olika styrformer i praktiken tillämpas. Förutsättningarna för att få bidrag och skyldigheten att återrapportera om bidragens använd- ning skiljer sig åt för CAN, för organisationer som mottar bidrag från SoS och för organisationer som mottar bidrag från SAMN. Utredningen anser att det är olyckligt att administrationen av anslaget utvecklats så att det råder betydande olikheter i hur organisa- tionsbidragen, till här aktuella frivilligorganisationer, styrs. Olikheterna är olyckliga av flera skäl. Att införa och öka resultat- styrningen av bidraget försvåras givetvis när berörda organisationer i nu- varande läge söker och får organisationsbidragen på olika villkor och utifrån olika grundförutsättningar. I praktiken betyder det att organisa- tionerna har skiftande möjligheter att ställa om sig till ett resultatstyrt bidragssystem. Det föreligger även en rättviseaspekt på att olika styrför- hållanden råder när staten som bidragsgivare inte har ett enhetligt för- hållningssätt mot organisationer som söker av bidraget. Dagens bidragssystem uppvisar också inslag av resultatstyrning av varierande grad. Viktiga sådana inslag är att uppföljningar görs för att ta reda på om syftena med bidraget uppfylls och att resultaten värderas av bidragslämnaren på så sätt att detta påverkar nästkommande bidrags- fördelning. Den nästkommande bidragstilldelningen påverkas givetvis inte bara av uppnådda resultat. Bidragstilldelningen bör vara en samman- vägning av uppnådda resultat, planerade insatser för framtiden och hur utvecklingen inom t.ex. alkoholområdet ser ut i samhället i övrigt. Utredningens genomgångar av nuvarande bidragssystem visar att in- slagen av resultatstyrning är små överlag. Centralt för resonemanget om att resultatstyrningen är låg är att det saknas ett formulerat mål som gäller för hela anslaget. Därmed är det inte heller möjligt att på likvärdigt sätt göra värderingar och bedömningar av de resultat som organisationerna åstadkommer i sitt arbete. Själva grundförut- sättningen, att känna till vad samhället vill åstadkomma genom att "ESKRIVNING AV DEN STATLIGA BIDRAGSGIVNINGEN 109 lämna dessa bidrag, saknas. Därav följer även att det saknas en tydlig koppling mellan hur bidragen fördelas och återrapporteringen av hur bidragen används och den nytta som bidragsanvändningen ger upphov till. Emellertid framgår också av beskrivningarna att SoS ändock följer upp, värderar och bedömer de organisationer som får bidrag från myn- digheten. Detta arbete har uppenbarligen också varit användbart och gi- vit SoS underlag för att kunna ompröva och omprioritera bidragsför- delningen. SoS bedriver en aktiv bidragsfördelning där myndigheten försöker värdera de bidragsmottagande organisationernas arbete. I be- dömningarna ingår även ställningstaganden från myndigheten angående vilka nya organisationer som skall få del av bidraget. Utredningen menar att det egna initiativ som SoS tagit till resultatstyrning av bidragen lig- ger i linje med de gängse grundtankarna för hur offentliga medel skall resultatstyras. Samma initiativ att införa de normer som präglar resultatstyrning återfinns inte för den del av bidraget som och administrerar. För bidraget till CAN har varken uttalat krav på motprestationer eller ställt krav på att CAN skall inkomma med uppföljningsinformation. När det gäller SAMN förekommer viss uppföljning av utdelade bidrag men inte av den karaktären och den graden att det givit underlag för prövning och omprioritering av bidragstilldelningen. Samarbetsnämn- dens sätt att fördela bidrag återspeglar inte resultaten som den fasta grup- pen organisationer åstadkommer. Bidragsfördelningen visar tydliga tecken på att det gått slentrian i hur bidragen fördelas och för nya or- ganisationer har det varit mer naturligt att vända sig till SoS eller FHI. Visserligen finns en förordning som anger vilka organisationer som SAMN får lämna stöd till men genom riksdagsbeslut går denna lista att vidga; sedan bildades har endast en ny organisation tillkommit, Föreningen . Sammanfattningsvis menar utredningen att beskrivningarna av dagens bidragssystem, och i synnerhet administrationen, visar att resultatstyr- ningen av bidraget är låg. 3.5.2Effektiviteten i nuvarande bidragssystem Av direktiven framgår att resultatstyrningen av bidraget skall öka bl.a. i syfte att effektivisera de verksamheter som stöds av bidraget. 110 "ESKRIVNING AV DEN STATLIGA BIDRAGSGIVNINGEN har utredningen konstaterat att resulatstyrningen är låg. För att föra re- sonemanget om ökad resultatstyrning vidare är det angeläget att även studera vad beskrivningarna av administrationen och organisationernas verksamhet säger om effektiviteten i dagens bidragssystem. Ett effektivt bidragsutnyttjande kännetecknas av såväl den bidrags- lämnande instansens förmåga att administrera bidraget, som organisa- tionernas förmåga att bedriva det frivilliga arbetet; det är ute i organisa- tionerna och föreningarna som resultaten skapas. Utredningen har tidigare definierat ett effektivt bidragsutnyttjande som att rådande bidragsfördelning innebär att bidragen går till de organisa- tioner som bäst bidrar till att syftet med bidraget uppfylls. När bidrags- fördelningen är sådan kommer också organisationernas användning av bidraget att generera de resultat som är möjliga att få ut av bidraget. Härav förstås hur viktig länken mellan bidragsgivande instans och fri- villigorganisationerna är. Bidragsgivaren måste hålla sig informerad om vad organisationerna gör och vilka resultat som organisationernas verk- samhet ger upphov till. Utan kunskap om verksamheten i organisatio- nerna kan inte bidragsgivningen fungera effektivt i bemärkelsen att de stora bidragen verkligen går till de organisationer som bäst bidrar till att syftet med bidraget uppfylls. Samverkan och förnyelse är två centrala begrepp i resonemanget om effektivt bidragsutnyttjande. I många fall är det så att de resultat som genereras av att bidraget ges blir större om den bidragsmottagande organisationen . Samverkan kan ske med andra organisationer, kommuner och ibland företag. finns inbyggda motsättningar som gör att samverkan inte är aktuell. Det kan exempel- vis handla om ideologiska motsättningar mellan olika organisationer och deras sätt att verka. Det kan också vara så att frivilligorganisa- tionen ifråga bedriver en verksamhet som i hög grad ligger vid sidan av samhällets insatser och arbetsmetoder och att samverkan därför inte är fruktbar mellan frivilligorganisationen och exempelvis en kommun. Den bidragsfördelande instansen har ett ansvar för att försöka förmå inblandade parter att samverka, där det är uppenbart att en samordning av insatserna skulle ge större genomslag, och på så sätt hjälpa till att åstadkomma en mer effektiv användning av bidraget. Därutöver finns inget självändamål med att mana fram samverkansformer som inte spontant uppkommer. I viss mån kan således den bidragsfördelande instansen uppmuntra till samverkan. Förutsättningarna för samverkan handlar lika mycket om hur samverkansbenägenheten ser ut hos frivilligorganisationerna.