sou · GMB3113 · 1999-01-01 00:00:00 — förhandlar Jehovas Vittnen och buddhister med staten för att bli erkända som religioner och därmed hamna på deklara- SOU 1998:113 Internationella erfarenheter 131 tionsblanketten bland protestantismen, judendomen m.fl. etablerade religioner. Problemet som det formuleras i , i motsats till i , är hur man skall skydda religiösa minoriteter. Eftersom man inte definie- rat rörelserna och deras praktik som ett socialt problem, så finner man inte heller rapporteringen i medierna som särskilt omfattande. pågår en diskussion i det italienska parlamentet om ett mycket liberalt förslag till en ny religionslagstiftning. Litteraturhänvisninga; se kap. 8.1. Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 133 4Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser – problembild, stödbehov och resursinventering En av utredningens huvuduppgifter har varit att undersöka behov av särskilda krisstödsinsatser för personer som lämnat nyandliga rörelser. Denna frågeställning har varit föremål för någon statlig utredning, och några samlade uppgifter eller någon samlad kunskap inom området finns därför inte. För att få en indikation av problemets omfattning och få en bild av kun- skaper och kompetens hos vårdgivare, nuvarande och behövliga resur- ser samt modeller för bättre utbildning och adekvat krisstöd åt personer som lämnat nyandliga rörelser, har området inventerats genom ett antal undersökningar och möten med berörda personer och organisationer. I detta kapitel kommer denna kunskapsinhämtning att redovisas enligt följande: -Undersökning av erfarenheter inom föreningar och kyrkor av hjälp- sökande. -Undersökning av ett antal kommuner och landsting vad gäller erfa- renheter av personer som sökt hjälp i samband med utträde ur ny- andliga rörelser baserade på en enkät- och en intervjuundersökning. -Undersökning av befintliga krisstödsresurser inom ett antal län, kommuner och organisationer. -Redovisning från tre hearingar med a)personer med personlig erfarenhet av utträde, representanter för frivilligorganisationer samt vårdgivare, b)forskare med anknytning till religionsfrågor, c)företrädare för ett antal samfund och organisationer. -Redovisning från några konferenser och möten samt kontakter med enskilda. 134 Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser Förslagsdelen till detta avsnitt återfinns i kap. 4.2. Ett antal personer söker hjälp hos offentliga vårdgivare inom kommu- ner och landsting samt hos frivilligorganisationer, föreningar och och frikyrkosamfunden sedan de hamnat i kris i sam- band med sitt deltagande i en nyandlig rörelse. För att utröna omfattningen av hur många människor som kan be- höva någon form av stöd i samband med att man lämnar en rörelse har vi därför undersökt förekomsten av hjälpsökande inom några landsting och kommuner samt ett antal organisationer och föreningar. Mörkertalen kan vara stora. Dels anger inte alla som söker hjälp i krisstillstånd att det finns ett samband mellan denna och ett medlem- skap i en nyandlig rörelse, dels är det många som inte söker hjälp; man behöver den inte därför att man kan reda ut situationen på egen hand, eller man känner, av skilda anledningar, ett motstånd mot att vidgå sitt tidigare medlemskap. Eftersom omfattningen är förhållandevis ringa, statistikförs inte de sökande under egen rubrik eller diagnos, vilket kan innebära att det dessutom finns ett antal personer som av den anledningen inte kan kän- nas igen för problem i anslutning till utträde ur nyandlig rörelse. Det finns stora lokala skillnader mellan antalet personer som söker hjälp, från vilka organisationer de kommer och vilken typ av problem de uppvisar. Orsaken står att finna i det faktum att vissa orter har ett större antal rörelser etablerade än andra, vilket i sin tur bl.a. hänger samman med lokala traditioner, geografiskt läge och invånarantal. I undersökningen som genomförts inom offentlig sektor anges att knappt 300 personer sökt hjälp för sociala eller psykiska kriser i samband med utträde ur nyandliga rörelser. I undersökningen av frivilligorganisationerna anges från de flesta att det är enstaka personer som sökt kontakt för denna typ av problem. Undantagen är de frivilligorganisationer som har som sin hu- vuduppgift att stödja människor som lämnar nyandliga rörelser; Före- ningen Rädda Individen (FRI), om Sekter () samt SESAM. Dessa uppger att man tar emot cirka 3 000 telefonsamtal och cirka 600 brev från personer med olika typer av hjälpbehov. Flera av de undersökta vårdgivarna och organisationerna uppger att man hänvisar till dessa frivilligrörelser, därför att man inte tycker sig ha egen kompetens att arbeta med frågan, vilket förmodligen ökat antalet sökande hos FRI, och . Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 135 En absolut majoritet av de personer som söker sig till nyandliga rörel- ser gör det utifrån ett andligt och religiöst behov. Det är med andra ord ett positivt val som inte åsamkar personen några problem. Många träder in i och, vid senare tillfälle, lämnar rörelserna helt odramatiskt och bär med sig en i huvudsak positiv bild och är berikade av ytterligare en livserfarenhet. Några stannar inom samfundet eller kanske för återstoden av livet, eftersom trosföreställningarna och sättet att ut- öva dem överensstämmer med vad man själv tycker och man blir med tiden ett med rörelsen. Skälen till att vissa ändå får problem i samband med sitt medlem- skap och sitt utträde varierar från person till person och svårigheterna är mångskiftande. De är olika allvarliga och djupgående. För vissa går det över utan att man behövt söka hjälp för sina problem. Det är i materialet inte möjligt att utläsa om det finns generella lik- heter i personlighetstyp, om vissa rörelser skapar fler problem än andra, eller om utbildning eller andra sociala förhållanden skulle vara gemensamma och jämförbara. Kunskapen är helt enkelt för liten och den som finns är inte samlad. Det går därför inte att göra den typen av jämförelser och generaliseringar. Detta förhållande understryker beho- vet av ökad forskning inom området. Internationella erfarenheter ger inte heller någon entydig bild, utan pekar snarare på behovet av mång- fald i vårdutbud, behov av ökad kunskap både hos behandlare och all- mänhet samt av insamlande av gjorda erfarenheter. I andra länder har man kommit fram till liknande slutsatser. De personer som ändå söker hjälp uppvisar alltså en mängd olika symtom och har mångskiftande behov. Det kan vara allvarliga psykiska kriser med tvångsföreställningar, hallucinationer, depressioner, paranoida föreställningar eller skuldkänslor som lamslår personens var- dagsliv. Möjligheten att få adekvat hjälp för dessa problem varierar starkt, beroende på var i landet man befinner sig, vilken vårdgivare man söker och vilken kompetens som råkar finnas på plats. Problemen känns inte alltid igen som resultat av medlemskapet i den nyandliga rörelsen och risken för felbehandling och feldiagnostisering är uppen- bar. Många behandlare uttalar själva att de saknar kompetens inom om- rådet och att t.ex. de andliga frågor patienten brottas med kräver sär- skild kunskap. Utöver de psykiska problemen har många en svår social situation. Det kan röra sig om ekonomiska problem, som ibland kräver juridisk hjälp, när en stor del av personens eller familjens pengar har satsats i rörelsen man varit medlem i. Det kan vara bostadsproblem eller ar- betslöshet, om man t.ex. på heltid varit engagerad i och kanske bott 136 Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser I sådana fall har man inte haft någon inkomst utöver naturaförmåner och kanske någon mindre summa för personliga behov. För dem som vuxit upp i en sluten rörelse kan en helt ny socialise- ring till samhälle och normer vara nödvändig. Många lever i social isolering, eftersom man förlorat kontakten med familj och vänner när man gick in gruppen, och relationsproblem till nära anhöriga kan ha en omfattning som kräver hjälp från utomstående. 4.1.3Behov av samhälleliga insatser och resurser Som framgått är antalet personer som behöver någon form av hjälp i samband med sitt utträde ur nyandliga samfund svårt att skatta. Erfa- renheter från andra områden, t.ex. kvinnomisshandel, pekar på att blotta förekomsten av hjälperbjudande eller vårdresurser innebär att människor som inte trott att någon hjälp stått att få, ger sig till känna och ber om bistånd. Antalet hjälpsökande kan alltså visa sig bli större än det nu skattade antalet. Utredningen bedömer antalet personer som hamnar i djup kris med stora hjälpbehov vara mellan 50 och 100 personer . De bör få möjlighet till särskilda stödåtgärder. Det finns knappast anledning att tillskapa särskilda regionala resur- ser, däremot en nationell resurs enligt förslag som beskrivs nedan. Uti- från denna kan utbildningar anordnas, kunskap samlas, information spridas och ett kontaktnät skapas som ger regionala effekter så att en- skilda människor kan få den hjälp de söker inom sitt eget län. Samverkan mellan olika vårdgivare, frivilligorganisationer och fors- kare kommer att krävas för att svara mot mångfalden av behov. Den nationella enheten kommer att ha en avgörande betydelse för sam- ordningen av dessa resurser. Det religiösa landskapet är och har ständigt varit föränderligt, och kan- ske mer än tidigare under . Detta är en del av en demokratisk process och ett uttryck för religionsfriheten. För att förstå människors reaktioner i samband med medlemskap i olika samfund, måste man också förstå något om dynamiken i dem. De kunskaper som finns inom forskarsamhället måste därför nå flera: behandlare, allmänheten och myndigheter. De kunskaper som finns om krisbearbetning inom befintliga vårdre- surser måste spridas till flera. Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 137 De kunskaper som organisationer eller enskilda personer med egen erfarenhet av att ha tillhört nyandliga rörelser har, måste tas till vara för att öka förståelsen för problemet. Utöver vad enskilda personer och organisationer redan vet, krävs fördjupning och utvecklande av metoder för att ge adekvat hjälp till vårdsökande. Inom många områden – särskilt vad gäller barns villkor – krävs brett upplagd tvärvetenskaplig forskning, eftersom området hit- tills är förhållandevis obearbetat. 4.2Förslag: Indirekt krisstöd via stiftelse Vi föreslår inrättandet av ett nationellt för Livs- åskådnings- och Trosfrågor med arbetsnamnet KULT. Innan förslag till organisation, innehåll och mål utvecklas, skall vi redogöra för bak- grunden till detta förslag. 4.2.1Inte bara psykologiska behov Något specialiserat krisstöd för människor som lämnar religiösa rörel- ser finns inte i . Däremot finns en välutvecklad specialise- rad kunskap om kriser vid flera olika enheter, såväl inom offentlig som privat sektor. Även om kriskunskapen kan sägas vara relativt god vid olika mottagningar, så saknas däremot kunskap om religiösa trosföre- ställningar, om ritualer och om tankemönster och psykiska reaktioner som bäst kan förstås med kunskap om trosuppfattningen och dess praktik. Enligt utredningens erfarenheter handlar det om uppemot 100 perso- ner som hamnar i psykisk kris efter ett utträde ur en religiös rörelse. Den absolut vanligaste situationen är att man går in i en rörelse, får ut någonting av den och därefter lämnar man den, utan så stora problem att man behöver behandling eller stöd. Att inrätta en särskild behandlingsenhet för utträdare finner vi inte nödvändigt. Psykiska kriser har en orsaksbakgrund som är så mångfa- cetterad att man svårligen kan upprätta en enhet som endast fokuserar på den religiösa bakgrunden. Dessutom kan krisen som följer på ett utträde i lika stor utsträckning vara av social art (arbetslöshet, ekono- miska problem, familjejuridiska etc.). Att samhällets hjälp och stöd skulle begränsas till att gälla enbart den psykologiska krisreaktionen vore att betrakta problemet ur en alltför snäv synvinkel. De problem som frågorna innehåller kan inte enbart betraktas ur ett individuellt per- 138 Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser I den mån hjälp behövs, måste den innehålla såväl psykolo- giska, sociala som teologiska aspekter. I rapporten om krisstöd i den offentliga sektorn betonas en nätverksstrategi med flera aktörer för hjälp och stöd. Frivilligorganisationer och vårdrepresentanter pekar också på behovet av juridisk rådgivning i sammanhanget. Vi anser alltså att den krisförebyggande delen måste betraktas inte bara ur ett individuellt utan också ur ett samhälleligt perspektiv. Vid de tre konferenser, s.k. hearingar, som utredningen haft med – i tur och ordning – företrädare för anhörigorganisationer och vårdsam- hället, med företrädare för forskare inom området och med företrädare för några olika religiösa rörelser, har det från alla håll och av olika skäl framförts ett behov av kunskap och dialog. Som framgick i avsnittet om de internationella erfarenheterna (se kap. 3) är missuppfattningar, överdrifter och ibland ren desinformation från alla parter, alltför vanliga inslag i den offentliga och politiska debatten om de nya religiösa rörelserna. I avsnittet om folkrörelsernas syn på fenomenet (se kap. 4.4) framkom behovet av saklig information i olika avseenden. Här betonades också behovet av utbildning, kompe- tens och kunskap. Samma efterlysningar gjordes i rapporten om kris- beredskap i den offentliga sektorn. Härifrån efterlystes forskning och utveckling, information och utbildning/fortbildning. Vid hearingen med forskarna betonades vikten av en balanserad information på veten- skaplig grund. Även om två människor aldrig exakt uppfattar en situa- tion på samma sätt, så är det eftersträvansvärt att skapa en så objektiv kunskap som möjligt om dessa fenomen som svårligen låter sig mätas objektivt, eftersom de är subjektiva i ordets djupaste bemärkelse. sagt alla tillfrågade understryker kunskapstemat i olika av- seenden; det kan handla om information, fortbildning, utbildning eller forskning och utveckling. Problemen, såväl de individuella som de sociala är kanske kvantita- tivt små, men kvalitativt komplicerade och mångfacetterade. De inne- håller nämligen psykologiska, andliga, juridiska och sociala aspekter. För att kunna handskas med detta krävs inte bara kunskap utan också en dialog. Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 139 Det är en grundlagsskyddad rättighet att tro på sådant som andra anser vara bisarrt. Det är också en rättighet att genomföra riter, som av om- världen kan betraktas som främmande eller egendomliga. Inga lagbrott kan ursäktas av att de sker inom ramen för en religionsutövning. Hot, tvång, våld och misshandel är olagliga handlingar var de än sker. Mellan dessa två poler – den ena kan vi kalla religionsfriheten, den andra kan vi kalla lagens generella giltighet – utspinner sig stora delar av konflikten mellan samhällsföreträdare och de nya religiösa rörel- serna. Om konflikten har sitt ursprung i olagligheter är den fullständigt giltig och legitim av den enkla anledningen att man inte får bryta mot samhällets lagar med hänvisning till en trosuppfattning. Om konflikten, vilket ofta är fallet, har sitt ursprung i okunskap och fördomar blir sa- ken mera komplicerad. Angrepp på rörelserna grundar sig ibland på rykten och halvsanningar. Om sådana ligger till grund för allmänhetens attityder, så kan detta i förlängningen bli till men för religionsfriheten, som kan komma att ifrågasättas. Som konstaterats är balanserad information, grundad på empirisk kunskap ett oavvisligt krav om konflikter mellan samhälle (majoriteten) och nya religiösa rörelser (minoriteter) skall undvikas. Det är svårt att nå verklig kunskap om området, eftersom situationen är starkt polarise- rad. Antingen är man "för" eller "emot" den ena eller andra sidan. Kunskap och information är nödvändiga men inte tillräckliga ingre- dienser i de förslag som här läggs fram. I ett område där attityder ofta, men inte alltid, har sin grund i alltifrån enkla missförstånd till helt osakliga reaktioner, blir dialogen en mycket viktig faktor. Det är just i dialogen som kunskap kan utvecklas för att senare kunna tillämpas i praktiken. Det finns rörelser som demoniserar det omgivande samhället och beskriver det som ondsint, illvilligt och hotfullt. Ett sådan förhållnings- sätt kan leda till isolering och en allt tunnare förankring i verkligheten. Om strukturen i en sådan rörelse bryter samman, kan verkliga tragedier utspelas om kontakten med samhället har upphört. Medlemmar kanske upphör att känna sig som en del av samhället, de känner sig förföljda och missförstådda. Ju aggressivare inställning från myndigheter, desto större avståndstagande från samhället hos de enskilda medlemmarna. En sådant avståndstagande bäddar också för en situation där tron överordnas lagen, vilket naturligtvis är oacceptabelt. En dialog med ömsesidig kunskapsinhämtning skulle kunna föreb ygga extrema och tragiska händelser, som massjälvmord och mord, vilket vi sett exempel på i några andra länder. 140 Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser På samma sätt förekommer det att majoritetssamhället – inte sällan de etablerade religionerna – demoniserar rörelser av olika slag. pekas som ondskefulla eller manipulativa. Hotet mot "den goda sma- ken" eller mot "en sund tro" kan leda till en moralisk panik med rötter i rädsla för det okända eller försvarsinställning till normaliteten, dvs. det egna systemet av uppfattningar om sakernas naturliga tillstånd. De medier som har behov av att lyfta fram det goda och onda eller det ovanliga och avvikande kan spela en stor roll för den typ av opi- nionsbildning som ansetts oacceptabel när det gäller etniska minoriteter. Från forskare inom religions- och det socialpsykologiska området och från såväl nya som etablerade religiösa rörelser kommer ett starkt önskemål som kan sammanfattas så här: Bygg broar mellan rörelserna och samhället! Om medlemmar i nya religiösa rörelser har möjlighet att utöva sin tro och behålla sin identitet som samhällsmedborgare, kan en påfrestande, konfliktfylld och i värsta fall destruktiv utveckling undvi- kas. I en situation där olika aktörer, forskare, medlemmar i religiösa rö- relser, antikultorganisationer och opinionsbildare ofta försöker miss- kreditera varandra med mer eller mindre välgrundade påståenden, framträder behovet av öppenhet, kunskap och dialog som nödvändigt. Alternativen är nätverk i stället för särskilda behandlingsenheter, kunskap i stället för rykten, integration i stället för social marginalise- ring. Ett sätt att åstadkomma en grund för att dessa tre faktorer skall kunna utvecklas är inrättandet av ett . Mot bakgrund av ovanstående behov, vilka utredningen kunnat kon- statera föreligger, föreslås inrättandet av ett för livs- åskådnings- och trosfrågor. Förutom utredningens egna slutsatser om detta behov har alla parter som kommit till tals i utredningen på ett eller annat sätt aktualiserat behovet av ett öppet forum, där ämnet behandlas på ett problematiserande och balanserat sätt. KULT (för Livsåskådnings- och Trosfrågor) föreslås organiseras som en stiftelse med staten som huvudman. Som huvudmän föreslås minst tre departement: eftersom avhopp ibland leder till problem av psykisk och/eller social natur. En hjälp- och stödaspekt finns med i bilden. Vidare bör Utbildnings- departementet finnas med som huvudman eftersom just utbildning och forskningsinitiering föreslås bli centrala delar av stiftelsens uppgifter, Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 141 liksom som handhar religionsfrågor. Om man betraktar frågor kring de nya religiösa rörelserna som en minoritetsfråga, bör det departement som handhar sådana frågor, nämligen , vara med som huvudman. Även intresseområde inbegrips eftersom frågor om religionsfrihet är grundlagsskyddade. Dessutom finns det flera rättsliga aspekter på problemfältet. Bakom stiftelsen finns alltså ovanstående huvudmän, dvs. I den stiftelsestyrelse som ansvarar för arbetet bör, förutom statliga re- presentanter, även ingå representanter för forskarintresset, för folk- rörelser, för konsumentintresset och representation från utbildnings- världen. Stiftelsen föreslås tillsätta och ha arbetsgivaransvar för ett kansli med anställda handläggare. Detta kansli föreslås upprätta ett nätverk för kommunikation med följande deltagare: -Organisationer med barns skydd som intresseområde, såsom , och Röda Korset. -Svenska frivilligorganisationer, såsom FRI (Föreningen viden), (om Sekter) och SESAM. -Representanter för religiösa rörelser. -Forskare inom ämnesområden som religionshistoria, religionspsy- kologi, religionssociologi, religionsfilosofi, teologi, psykologi, so- ciologi. Särskilt kan nämnas föreningen , ett forskarnätverk om nya religiösa rörelser. -Internationella organisationer inom området, såsom FECRIS (den s.k. antikultrörelsens internationella organisation), CESNUR (inter- nationell sammanslutning av forskare), AFF (), INFORM i m.fl. -Juridisk expertis. -Befintliga kriscentra och sjukvårdsenheter. Kontakter med ovanstående intressen bäddar för bredast möjliga inrikt- ning av stiftelsen. Förtroende kan byggas upp från alla dessa olika in- tresseområden. Att företrädare för organisationer med barns situation som särskilt intresse ingår i nätverket, motiveras av att barn som växer upp i olika rörelser kan ha en problematisk situation och att kunskapen om barns villkor inom området är alltför liten. Självklart bör frivilligorganisationer som vuxit fram ur anhörigas och avhoppares behov och intressen ha en plats i det nätverk som på 142 Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser olika sätt bör ingå i KULT. Här finns de anhörigas och de före detta medlemmarnas perspektiv. Vid hearingen med företrädare för nya och etablerade religiösa rö- relser framkom det unika i situationen att man möttes över trosgrän- serna. Att ha personer som är aktiva i olika nya (och etablerade) reli- giösa rörelser som deltagare i ett nätverk är avgörande och kanske det viktigaste med tanke på målsättningen att skapa dialog. Mot bakgrund av misstänksamheten, polariseringen och de många ryktena som florerar inom området är det viktigt att skapa en intellek- tuell distans till de emotionella konflikterna varför det är angeläget att involvera forskarvärlden i stiftelsens nätverk. Frågor kring nya religiösa rörelser kan inte bara ses i ett nationellt perspektiv. De orsaker som ligger bakom den stora framväxten av nya trosuppfattningar är av internationell karaktär, liksom de allra flesta av de nya rörelserna. Därför är det också självklart att man från svensk sida följer utvecklingen internationellt och upprättar kontakter med internationella organisationer. Slutligen bör stiftelsen upprätta kontakter med experter på krishan- tering. Krisresurser för människor som utträder ur nya religiösa rörel- ser, måste innefatta psykologiska, sociala, existentiella/teologiska och juridiska kunskaper. Några speciella enheter för att hantera kriser i samband med utträde, bedömer vi som tidigare nämnts, inte nödvän- diga. Däremot kan stiftelsen via utbildningar och seminarier se till att specialkunniga personer finns inom den befintliga vården i varje län. Den psykiatriska vården eller annan organisation som kommer i kontakt med problemen, kan vända sig till KULT för att hänvisas re- gionala resurser med önskvärd kompetens. Målsättningarna för KULT kan sammanfattas sålunda: -anlägga ett kritiskt och problematiserande perspektiv -förebygga kriser. Behovet av dialog för ökad förståelse bland alla inbegripna har skisse- rats och motiverats ovan. Självklart måste man handskas med försiktig- het med detta mål, så att inte stiftelsens ambitioner framstår som om att man vill framtvinga en dialog. Det viktiga blir att skapa ett forum i vil- Krisstöd för personer som lämnat nyandliga rörelser 143 ket en dialog på olika sätt kan komma till stånd. Att erbjuda rum, tid och plats för ett ömsesidigt och respektfullt utbyte av erfarenheter och synpunkter är en av poängerna med KULT.