sou · GMB324d1 · 1999-01-01 00:00:00 — De delar av organisationen som nästan enbart har uppgifter inom den gemensamma fiskeripolitiken är i det centrala verket marknads- och strukturavdelningen, avdelningen för fiskerikontroll som inrättades , samt internrevisionen som har bemannats . Av laboratorier har Havsfiskelaboratoriet så gott som helt uppgifter avseende den gemensamma fiskeripolitiken. Övriga delar av verksamheten riktas mot nationell fiskeripolitik eller administrerar en blandning av uppgifter som har att göra med såväl den gemensamma fiskeripolitiken som den nationella. För att kunna värdera och anpassa insatserna för dessa båda delar av fiskeripolitiken var för sig bör organisation som tidigare framhållits indelas i två verksamhetsområden, ett för den gemensamma fiskeripolitiken och ett för den nationella fiskeripolitiken. Om en sådan delning inte fullt ut kan åstadkommas med organisatoriska förändringar bör verkets interna redovisning anpassas så att det blir möjligt att bedö- ma effektiviteten för vardera verksamhetsområdet för sig. Ytterligare faktorer som påverkar organisationen är de föreslagna förändringarna avseende undersöknings- och FoU-verksamheten. förslag får, om de genomförs, flera olika konsekvenser både avseende effektivitet och kostnader. Vidare är det, för att stärka arbetet inom ge- menskapspolitiken på lång sikt nödvändigt att inom verket inrätta en analys- och utredningsenhet. Även organisation för och arbete med strukturstöd kan komma att förändras marginellt under inne- varande programperiod. Dessutom krävs att ett beslut fattas om hur fis- kerikontrollen skall organiseras. nuvarande organisation beskrivs i kapitel 4. Personal- resursen uppgick till 228 årsarbetskrafter. Vid en uppdelning av nuvarande personal enligt de föreslagna kriterierna skulle 72 årsarbetskrafter föras till den nationella delen och 126 årsarbetskrafter föras t ill den del som hanterar den gemensamma fiskeripolitiken. Administrativa avdelningen har oförändrat 21 årsarbets- krafter. Stab för långsiktiga analyser För att skall kunna ge regeringen underlag till långsiktiga ställningstaganden om inriktningen av fiskeripolitiken bör verket förstär- ka sina resurser för analyser. Sådana analyser bör omfatta större delar av fiskeripolitiken. En stabsfunktion med denna inriktning inrättas direkt under generaldirektören. I staben bör ingå personer med särskild kom- petens avseende långsiktiga utredningar inom fiskeripolitikens olika delar samt med kompetens inom t.ex. fiskeriekonomi, analyser av data från beståndsövervakning och fiskevård samt utveckling och forskning på fiskets område. Staben bör i ett inledningsskede omfatta ca 4-5 personår. Nuvarande stab dras in och funktionerna för juridik m.m. flyttas till den administrativa avdelningen. Vid pågår en successiv kompetensutveckling på skilda om- råden som inte föranleder någon förändring avseende organisationen. En förändrad organisation med uppdelning på en del för den gemensamma fiskeripolitiken och en nationell del bör inte medföra behov av några sto- ra förändringar i den administrativa avdelningens arbetsuppgifter. Den gemensamma fiskeripolitikens administration Administrationen av den gemensamma fiskeripolitiken organiseras i tre avdelningar, en marknads- och strukturavdelning, en resursavdelning av- seende vatten och en kontrollavdelning. Marknads- och strukturavdelningen får i stort sett samma innehåll som , men kompetensen avseende handelsfrågor bör stärkas. Ansva- ret för verksamheten med vattenbruk kan ligga kvar inom avdelningen men i vattenbruket finns även ett nationellt intresse, nämligen odling för utsättning av fiskevårdsskäl. Kompetensen och samordningen inom ver- ket såväl som med länsstyrelserna avseende vattenbruksfrågor bör stär- kas. Avdelningen deltar i förvaltningskommittéer samt ger regeringen underlag till förhandlingar avseende ändringar i politiken samt deltar i förhandlingar efter regeringens begäran. Avdelningen för resurser bildas genom att nuvarande resurs- och miljöavdelningen delas. Avdelningen administrerar resurspolitiken i vatten och därtill hörande politik inom CFP, deltar i förvalt- ningskommittéer, ger regeringen underlag till förhandlingar avseende ändringar i politiken samt deltar i förhandlingar efter regeringens begä- ran. undersökningar ingår i avdelningen. Denna be- står av Havsfiskelaboratoriets verksamhet i och samt undersökningsfartygen. Verksamhet från Kustlaboratoriet tillförs i lämpliga delar. Enheten utför undersökningar samt den forskning och utveckling som planerar inom området. Enheten deltar vi- dare i ICES och andra internationella forskningsorgan. Inom ramen för avdelningens arbete deltar enheten i expertgrupper och förvaltnings- kommittéer samt i förhandlingar. Enhetens verksamhetsinriktning, bud- get och resultat bör särredovisas. Avdelningen för fiskerikontroll och statistik administrerar Fiskeri- verkets uppgifter inom den gemensamma fiskeripolitikens fiskerikontroll. Inom enheten organiseras administrativ dokumenthantering och kontroll, rapporter till DG XIV, samarbete och avtal med övriga utförare inom kontrollverksamheten främst . Den centrala kontrollav- delningen deltar i kommissionens förvaltningskommittéer och expert- grupper på området samt deltar i förhandlingar efter regeringens begä- ran. Den lokala (fysiska) fiskerikontrollen bör organiseras som en enhet inom kontrollavdelningen om detta kommer att ligga på , om däremot den fysiska kontrollen har en annan utförare bör avdelning- en för fiskerikontroll ha ansvaret för att avtal upprättas med utförare. fiskerikontrollen ingår även uppgifter som avser marknads- och struktu- rordningarna. Nuvarande utredningsavdelning dras in. Vissa samordnande funktio- ner bör hanteras av den stab för långsiktiga analyser som föreslås. Samtliga uppgifter som avser administration av nationell fiskeripolitik samlas i en avdelning,nationella avdelningen. I avdelningen bör ingå: ·vissa delar av den nuvarande resursavdelningens arbete, nämligen enheten för nationella resursfrågors verksamhet avseende bestånds- vård och fiskevård i vatten som inte regleras i CFP ·i avdelningen ingår även ansvar för undersökningar i vattenmål ·frågor avseende nationell fiskeripolitik i övrigt t.ex. sektorsansvaret för miljön m.m. Om även statens vatten ovan odlingsgränsen, gränsälvarna och fiske- vården i enskilda vatten ingår i ansvar hänförs dessa uppgifter till denna enhet. Föreskrifter avseende nationellt fiske och flertalet remisser bör också handläggas inom avdelnin gen. I den nationella avdelningen kommer att ingå enheten för kust- och sötvattensundersökningar som omfattar, de uppgifter som utförs av Sötvattenslaboratoriet i , inklusive bestånds uppskattning- ar och databasen som hanteras vid kontoret i . Även verksamheten vid försöksstationerna i och bör ingå. Delar av verksamhet från Kustlaboratoriet tillförs. sökningar i kust- och sötvatten bör svara för rådgivning om fiskevård, miljö, fritids- och turistfiske. Även vissa administrativa uppgifter som avser reglering och att besvara remisser bör föras till enheten. Enheten förläggs till . Utredningskontoren avvecklas som särskilda kontor och inlemmas i den nationella avdelningen där de tills vidare bör bilda en särskild enhet. Inriktningen bör vara att successivt tillämpa de principer för organisa- tion som utredningen har använt. Detta innebär att myn- dighetsuppgift avseende vattenmål bör utföras av personal inom verket men i övrigt bör så mycket av utredningsarbetet som möjligt överföras till andra utförare. En tänkbar annan offentlig utförare är . Den påbörjade indragningen av kontoret i bör fullföljas. Om genom förslaget om en särskild miljöprövningsnämnd i samband med miljöbalksutredningen ges utökade uppgifter kan det of- fentliga åtagandet inom detta område utökas. frågan om resurser avseende detta arbete åter prövas efter det att ett beslut har fattats av regeringen. Utredningen sammanfattar sitt övergripande förslag enligt följande: ·Omfördelningar inom centrala förvaltning bör göras enligt utredningens förslag. Detta innebär att för den centrala admi- nistrationen inrättas fem avdelningar och en stab för långsiktiga ana- lyser. Tre avdelningar avser administration av den gemensamma fis- keripolitiken; marknads- och strukturavdelningen, avdelningen för fiskerikontroll och statistik samt marin resursavdelning. En avdelning avser administration av nationell fiskeripolitik, nationell avdelning. En avdelning avser intern administration, administrativa avdelningen. ·Samtidigt dras utredningsavdelningen in och uppgifterna delas upp på avdelningen för resurser, nationella avdelningen och ana- lysstaben. · Avdelningen för fiskerikontroll som inrättades per- manentas och utvecklas avseende fiskeristatistik. ·Den nuvarande staben dras in och expertfunktionerna överförs till den administrativa avdelningen. ·Utredningskontoren ingår i den nationella avdelningen där de tills vidare bildar en särskild enhet. Frågan om resurser av- seende detta arbete bör åter prövas om det offentliga åtagandet på detta område utökas med anledning av ny miljöbalk, förslag till nya vattenmyndigheter, gränsälvsutredningen m.fl. ·Undersöknings- och forskningsverksamheten sammanförs till två en- heter: undersökningar skall bedriva undersöknings- samt FoU-verksamhet med avseende på behoven inom CFP, d.v.s. marin verksamhet. Enheten lokaliseras till . och sötvattensundersökningar skall inriktas mot frågeställningar relaterade till den nationella fiskeripolitiken, d.v.s. verksamhet avseende kust- och sötvatten. Verksamheten kommer då att avse arter som lever i sötvatten, vandringsfiskar och fisket i kustzonen. Enheten skapas genom en sammanslagning av Kustlabo- ratoriet och Sötvattenslaboratoriet. Den nya enheten lokaliseras till . I samband med verksamheten vid Kustlaboratoriet i på de två nya enheterna måste hänsyn tas till den omfattande verksamhet som bedrivs. Nuvarande åtaganden medför att det krävs en 56 Sammanfattning SOU 1998:24 Uppdelningen bör dock vara klar /2000. verksamhet i utgörs av FoU kring lax och havsöring, bl.a. förfogar verket över ett strömvattensakvarium och en konstgjord bäck. Fiskeriförsöksstationens verksamhet omfattar också odlingsverksamhet för kompensationsutsättning av lax och havsöring i enligt en vattendom. I bedriver även odlingsverksamhet för kompensationsutsättning av lax i . Ut- redningen anser att odling inte är ett statligt åtagande och föreslår att den odling som bedrivs i regi avvecklas. Överläggningar in- leds med om att överföra anläggningen samt att långsik- tigt säkra forskningsanläggningarna. Den verksamhet som bedrivs vid omfattar åtgärder för att bevara hotade lax- och öringstammar. Arbetet omfattar att ta fram lämpliga fiskevårdsåtgärder, utveckla metoder för att upprätthålla gene- tisk variation samt att hålla hotade stammar i odling i form av en levande genbank. Hyreskostnaden är mycket hög. I årsredovisningen /96 omräknat uppgick den till . Hyran har omförhandlats och uppgår vid slutet av 1997 t ill . Innevarande hyreskontrakt löper ut . Enligt utred- ningens uppfattning kan anlä ggningen inte drivas vidare p.g.a. de höga kostnaderna för lokalerna. Anläggningen bör därför avvecklas eller föras över till en annan huvudman. Ansvaret för arbetet med en levande gen- bank och att bevara hotade lax- och öringstammar skall ligga hos natio- nella avdelningen. Förslag avseende redovisas tidigare i sammanfattningen. SWEDMAR:s verksamhet bör drivas på ett sådant sätt att full kostnad- stäckning erhålls. 1.4.6Konsekvenser avseende övriga myndigheter Länsstyrelsernas resurser för fiskefrågor uppgick enligt årsre dovisning- en /96 till 69 årsarbetskrafter. Utredningen genomförde i samarbete med länsstyrelserna en enkät för att undersöka hur stor andel av resurserna som används för arbete inom den gemensamma fiskeripolitiken. Länsstyrelsernas uppgift omfattar främst olika åtgärder avseende struktur och regionalstöden inom fisket. Enligt resultatet av enkäten användes totalt nästan 23 årsar- betskrafter för hanteringen av EU-stöd inom strukturpolitiken. Genomsnittet blir 11,5 årsarbets- krafter. Resursåtgången varierar kraftigt mellan länen, såväl som antalet ärenden . Göteborgs- och län är klart dominerande. Enligt länsstyrelsernas bedömning av resursåtgången kommer den under de två återstående åren av nuvarande programperiod att vara ungefär lika stor, 10 årsarbetskrafter. En ökning bedöms dock bli följden av insatser inom projektverksamhet avseende turist- och hus- behovsfiske samt fiskevård inom ramen för mål 2, 5b, 6, Leader och Interreg bedöms resursbehovet öka med totalt 1-2 årsarbetskrafter . Utredningens förslag avseende länsstyrelsernas fortsatta arbete med strukturstöden innebär inte någon förändring under innebä- rande programperiod av arbetsfördelningen mellan och länsstyrelserna. Länsstyrelsernas uppgifter avseende den nationella fiskeriadministra- tionen kan beräknas till ca 57 årsarbetskrafter. Dessa är ojämnt fördela- de på länen eftersom arbetsuppgifterna inom fisket varierar över landet. Några länsstyrelser har speciella uppgifter avseende fisket ovan odlings- gränsen och i gränsälvarna. Även om länsstyrelserna genom utredning- ens förslag ges vissa ökade uppgifter bör inte länsstyrelsernas resurser totalt öka avseende fiskefrågor. Emellertid är det av betydelse att det finns en sakkunnnig person i fiskefrågor vid samtliga länsstyrelser. Länsstyrelserna bör koncentrera sina uppgifter till sitt offentliga upp- drag enligt lagar och förordningar, d.v.s. till frågor som rör tillstånd, undantag, tillsyn och överklaganden. I rollen ingår också att på olika sätt främja fiskets intressen och möjligheter i arbetet med regional utveck- ling, miljö- och landskapsvård etc. Möjligheten att knyta an det fiskere- laterade arbetet till andra sektorer i en helhetssyn på regionen är i själva verket ett av huvudargumenten för den principutgångspunkt som fram- hålls i kapitel 10.6, nämligen att föra ut så mycket som möjligt av den nationella fiskeadministrationen på länsstyrelserna. Rådgivning om fis- kevård bör även i fortsättningen ingå i länsstyrelsernas uppgifter. Där- emot bör länsstyrelserna begränsa sina åtaganden avseende planeringen av fiskevården i enskilda vatten. För fiskevården i enskilda vatten har fiskevattenägarna enligt den nya fiskelagen huvudansvaret och principen om ägarens ansvar i detta avseende bör ges möjlighet att få genomslags- kraft. Däremot är det viktigt med en möjlighet till ökad tillsyn enligt för- slag i nästa avsnitt. Länsstyrelserna bör enligt utredningens uppfattning även få utökade möjligheter att använda medel och åtgärder som utdöms enligt vattenla- gen kap. 10 § 5 avseende vård av vatten som skadats genom byggnation m.m. har redan delegerat av ansvaret och av medlen. Dessa uppgifter kan i än högre grad överföras från Fiskeri- verkets utredningskontor till länsstyrelsernas sakkunniga. Förutom att principen om delegering upprätthålls medför en sådan förändring att åt- gärderna kan bli bättre och medlen användas mer effektivt eftersom läns- styrelserna med sin bredd och lokala förankring kan tillföra en regional aspekt som i dessa fall bör ge ett extra värde. Utredningen anser inte att länsstyrelsernas föreskriftsrätt bör återin- föras. Erfarenheterna av den lokala föreskriftsrätten är att ett alltför stort antal föreskrifter ökade administrationen. Vissa tolkningsproblem och överklaganden förekommer f.n. då är enda myndigheten med föreskriftsrätt men detta uppvägs av minskad administration totalt vilket medför högre effektivitet. När det gäller tillsyn av privata vatten bör fiskevattenägarna fortsatt ansvara för vården av sina fiskevatten. Länsstyrelser utövar tillsyn, men bör i ökad utsträckning överlåta till fiskevårdsföreningar och riksorgani- sationen, , att planera och utföra åtgär- der för fiskevård. Fiskevården i privata vatten bör betalas av nyttjaren. Länsstyrelsernas uppgifter kan öka något om delegerar rätt till ökad tillsyn i privata vatten efter lagändring av vanhävdsparagrafen i fiskelagen. Utredningen anser dock att denna ändring medför marginellt utökade uppgifter. Organisatoriska konsekvenser som avser arbetsfördelningen mellan och anges i sammanfattningen under ut- redningens förslag under rubriken . Tillsynen av fritidsfis- ket ingår i nuvarande uppgifter. bör i samråd med sätta en ambitionsnivå för övervakningen av fritidsfisket. bör till meddela resultatet av tillsynen av fritidsfisket. Mot bakgrund av rapporteringen bör ambitionsnivån revideras. Avseende bör ansvarsfördelningen mellan verken, såsom , fortlöpande klargöras i förhållande till sektorsansvaret. 1.4.7Effekter av föreslagna förändringar Enligt utredningens direktiv skall förändringar avseende fiskeriadminist- rationen leda till effektivitetsvinster och kostnadsbesparingar. De i för- slagen framförda förändringarna innebär sammantaget en omfattande strukturförändring av fiskeriadministrationen och forskningsorgnisatio- nen. Samtliga förslag har var för sig tillkommit i syfte att effektivisera fiskeriadministrationen inom de politiska ramar som gäller. Flera av de i förslagen ingående förändringarna medför omfördelningar av kost- nader utan att de påverkar statskassan. För att hämta hem effektivitetsvinster och besparingar krävs ett om- fattande genomförandearbete som bl.a. och Fis- keriverket redan har påbörjat. Inte minst har de besparingskrav som lagts på medfört att verket kontinuerligt har tvingats göra interna omfördelningar och effektivise- ringar för att hålla budgeten. Några stora ytterligare besparingar bör därför inte påräknas vid nuvarande inriktning av fiskeripolitiken och betoningen av sektorsmyndigheten miljöansvar. För att åstadkomma en förändring av organisationsstrukturen krävs en övergångsperiod för genomförande under vilken ett visst tillskott av resurser kan bli nödvändigt. Bl.a. är detta fallet vid omorganisation inom den centrala delen av , laboratorierna, utredningskontoren och framför allt avseende fiskerikontrollen. Utredningen har valt att redovisa vilka effekter som uppstår genom utredningens förslag i ett stabilt läge efter en omställningsperiod. Detta kan, enligt utredningens bedömning inträffa tidigast . Effekterna på statsbudgeten beräknas därför för . De myndigheter som påverkas av förändringarna bör åläggas att i sina års- redovisningar lämna uppgift om kostnaderna i samband med förändring- arna samt att utvärdera effekterna av omställningen. Det är utredningen slutsats att det inte finns tillräckliga motiv för att ändra det offentliga åtagandet. I ett avseende som gäller Nya föreslår utredningen en minskning av åtagandet som dock inte med- för några direkta förändringar avseende statskassan. På en punkt före- slår utredningen vidgning av det offentliga åtagandet, nämligen avseende tillsynen av fiskevårdsåtgärder för privata vatten. Denna uppgift bedö- mer utredningen kan tillföras utan fler resurser och uppgiften påverkar därför inte heller statskassan. Bortsett från de beskrivna två mindre förändringarna avseende det of- fentliga uppdraget skall detta ha samma omfattning som . Detta medför att varje minskning av kostnaderna eller förbättring av kvaliteten till samma kostnad innebär en effektivitetsvinst och varje ökning av kostnaderna eller försämring av kvaliteten vid samma kostnad innebär en effektivitetsförlust. För , fiskeenheten innebär utredningens för- slag viss förstärkning avseende det långsiktiga policyarbetet, att rutiner- na i det kortsiktiga förhandlingsarbetet stärks, att beställar- och utvärde- ringskompetensen stärks samt att en person speciellt arbetar med natio- nella fiskefrågor. Redan nu är dock fiskeenhetens kapacitet ansträngd. 60 Sammanfattning SOU 1998:24 Fiskeenhetens resurser har utökats med en medarbetare och EUI-kansliet har rekryterat en medarbetare med särskild inriktning mot fiskefrågor. Förstärkningarna vid departementet har inte tillkommit som en följd av utredningen utan i det normala planeringsarbetet. Utredning- ens förslag kan motivera en ytterligare resursförstärkning motsvarande en årsarbetskraft. Konsekvenserna för blir flera. Utredningens förslag av- seende ny ledningsform för kommer att medföra kostnads- besparingar i form av att kostnaderna för styrelsen bortfaller. Å andra sidan kommer det intensifierade samarbetet med departementet att med- föra ökade kostnader. Inom bör den långsiktiga analyskapaciteten stärkas vil- ket medför att resurserna utökas med 4-5 årsarbetskrafter. Förändringen uppvägs emellertid delvis av att utredningsavdelningen läggs ned. Inrättande av analysenheten bedöms emellertid kunna utföras utan kostnader för statskassan. resurser för att bistå regeringen i förhandlingsarbetet bör stärkas. Även kompetens inom fiskets handelsfrågor bör stärkas. Dessa två förändringar innebär att kan behöva ett visst resurs- och kompetenstillskott. Med de föreslagna organisations- förändringarna och pågående omstruktureringar inom verket anser ut- redningen att det till stor del är en rekryteringsfråga hur förstärkningen kan tillgodoses. Genom organisationsförändringar m.m. kommer det att krävas en ny avdelningschef för resursavdelningen för resurser, utredningens förslag bör även leda till en stramare intern planering och resursfördelning. Dessutom har departementets fiskeenhet och stärkts med resurser som kan underlätta förhandlingsarbetet. Fis- keriverket bör vid genomförandet av organisationsförändringen särskilt tillse att det finns tillräckliga resurser med förhandlingskapacitet. Detta bör i första hand ske genom omfördelningar av arbetet inom verket men kan under ett övergångsskede kräva ett resurstillskott på c:a en årsar- betskraft. Utredningens förslag avseende strukturstöden medför viss förbättrad effektivitet men medför inte extra kostnader för . En fiskerikontroll enligt utredningens förslag får två direkta konsek- venser. För det första att vissa frågor som utförs av SCB hämtas hem till och för det andra att hamnkontrollen medför ett rekryteringsbehov inom på 18 personer. Det första försla- get finansieras med medel som används för att köpa tjänsten från SCB. Det andra förslaget medför att medel motsvarande måste tillföras. Det är utredningens uppfattning att dessa medel bör överföras från som därefter får en minskad budget Med en sådan upplä ggning skulle förändringar avse- ende organisation av kontrollfrågorna inte medföra någon ytterligare kostnad för statskassan. När det gäller datasystemet har redan Fiskeri- verket erhållit tillskott i budgeten och från EU. Vid uppbyggnaden av kontrollorganisationen bör tillförsäkras medel för en över- gångsperiod som varar tills dess frågan om överföring från Kustbevak- ningen är löst. Kan frågan lösas års budget be hövs inget resurstillskott från statskassan. Förslagen avseende undersöknings- och FoU verksamheten medför att ges ett resurstillskott i syfte att förbättra kvaliteten och öka omfattningen på de undersökningarna. Resurstillskottet be- räknas till c:a . Övriga förslag avseende avvägningen mellan olika ämnesområden och forskningsnivåer medför inte några di- rekta kostnader utan är en fråga för ledningen att hantera inom ramen för verksamheten. De organisatoriska förändringarna avseende laborato- rier medför en direkt kostnadsbesparing i det fall läggs ned med c:a för uteblivna hyreskostnader. Kontraktet löses först vilket kan medföra att kostnader uppstår om väljer att lösa kontraktet tidigare. Om minskar sitt enga- gemang i medför detta inte några direkta besparingar efter- som den kompetens avseende laxfrågor som f.n. har där, inordnas inom verksamheten vid den nationella avdelningen. Om någon besparing skall kunna göras vid en nedläggning av Kustlaboratoriet och flyttning av verksamheten är beroende av hur nuvarande lokaler i och kan användas. Uppdragsverksamheten bör dock även vid överföring till annan huvudman vara självfinansierande och inte medföra att ytterligare resurstillskott krävs.