sou · GMB3113 · 1999-01-01 00:00:00 — Ett sådant förnekande av omvärlden är ur ett perspektiv ett ratio- nellt sätt att upprätthålla en psykisk balans inne i en totalitär gemen- skap; man förnekar eller svartmålar allt som finns utanför. "Mystisk manipulation" brukar den företeelse kallas när man inom gruppen skapar en föreställning om vissa intensiva upplevelser som sägs komma från en andlig sfär. I själva verket är detta en "planerad spontanitet", en av ledarskiktet dresserad eufori (tungotal, mystiska upplevelser, en kollektiv känsla av lättnad etc.). När sådana upplevelser oväntat eller efterlängtat bryter igenom så erfars de som ett gudomligt ingrepp. Därmed bekräftas medlemmarnas självuppfattning; man är med om något utomvärldsligt. Om man inte längre får/kan ifrågasätta ledaren utan är emotionellt eller socialt inlåst i gruppen leder det till att ens övertygelse blir star- kare. Eftersom man inte kan fly och eftersom man är i underläge så börjar man identifiera sig med dem som man egentligen inte tycker om. Detta har i psykologin benämnts som försvarsmekanismen "identifi- kation med aggressorn". Det klassiska exemplet är när Norrmalms- torgsdramats kidnapparoffer började tala överdrivet väl om sina plå- gare. När journalister fick tillfälle att fråga ut gisslan så idealiserade och berömde de förövarna som de i själva verket var livrädda för. Hur skall man se på "omvändelse" när det gäller dessa grupper? En person som tolkar sitt liv ur ett religiöst perspektiv förnekar eller ring- aktar ibland sitt tidigare: "levde jag i olycka och hade ångest, nu är jag lycklig – äntligen har jag funnit meningen." I själva verket kanske vederbörande trivdes rätt bra med sin tillvaro. Gruppen är bärare av ett starkt meningssystem. Men skilda individer kan ha helt olika relationer till den religiösa verklighetsuppfattningen. Barn som växer upp i nyandliga rörelser socialiseras in i ett system, oftast utan protester. Gruppens värden internaliseras och görs då till barnets egna. Det blir deras egendom genom att signifikanta andra be- kräftar deras andliga och moraliska regelsystem. Trosföreställningarna framstår som trovärdiga genom att de har varit en del av umgänge och socialt liv. En helt annan relation blir det när en ung per- son prövar en religiös livshålling. På åter ett annat sätt blir det när en ensam person med dålig självkänsla attraheras 46 Nya religiösa rörelser - en bakgrundsteckning av en social men auktoritär grupp. Antingen mår denne mycket bra, får en livsmening och vänner och kan därför fungera adekvat eller så tvingas vederbörande efter en period att förneka delar av sig själv. Man känner sig fångad i en fälla och hamnar därför i en kris och kan behöva hjälp och stöd. Anslutningen till en auktoritär rörelse – i religiösa termer "omvän- delsen" – kan alltså uppfattas som socialisation in i ett nytt menings- system. Men att få saklig kunskap om processerna in i och ut ur dessa rörelser är metodiskt svårt eftersom man bara kan studera dem retro- spektivt. Sådana som är inne i en grupp tenderar att svartmåla sina tidi- gare liv medan de som – mer eller mindre traumatiskt – har hoppat av en rörelse tenderar att svartmåla perioden inne i gruppen. De som lång- samt glider ur ett engagemang tenderar att idyllisera sin erfarenhet och bortse från svåra eller traumatiska upplevelser. Första kontakten med rörelsen sker ofta via vänner och anhöriga. Omvändelsen sker genom tidigare kontaktnät, mer sällan genom perso- ner från själva rörelsen. Den s.k. gatumissionen är viktig för medlem- marnas egen identitet, men ger inte många nya "troende", snarare kan den vara en utlösande faktor för ett redan befintligt intresse. Det fortsatta engagemanget bygger på att medlemmen själv är aktiv, att man ger upp något för gruppen, att man investerar tid, pengar, kraft och disciplin. Det religiösa meningssystemet blir mer övertygande även för en själv om man tidigt får som uppgift att berätta om sin egen tro. Vittnesbörd stärker på så sätt den egna identiteten in mot gruppen, men även ut mot omvärlden. Det offentliga ställningstagandet, liksom ge- mensamma ritualer, skapar ett "vi" och ett "dom". Liknande processer, men i mer utspädd form, finns självfallet i alla mänskliga gruppsammanhang såväl inom som utom kyrkorna. En klassisk teori som länge omhuldades var att man inom nya religiösa rörelser utsattes för "hjärntvätt" och att människor där var hjälplösa offer för sekters överfall. Tanken om hjärntvätt går tillbaka till ett kine- siskt underkastelsesystem som användes för att få personer att ansluta sig till en totalitär ideologi. Man lät personer i fångenskap uppleva en skymfande behandling där man kunde få en person att till slut totalt förneka sina egna åsikter för att i stället anamma sina plågares före- ställningar. Det skedde genom ett intrikat samspel mellan å ena sidan hot, bestraffning och våld och å andra sidan kärlek, förlåtelse och öm- het. Varje gång en fånge visade sig eftergiven belönades denne. Fysiskt eller ideologiskt motstånd ledde däremot till försämring av livsvillko- Nya religiösa rörelser – en bakgrundsteckning 47 Den massiva förnedring som fången utsattes för innebar att varje gång en mildare behandling gavs, upplevde fången sig stå i tack- samhetsskuld. Tortyren genomfördes så brutalt att minsta tecken på medmänsklighet från väktarnas sida kom som en oerhörd lättnad. Fångarna levde i fullständig isolering. Den gamla identiteten bröts på så sätt ned och man kom att älska dem man föraktade. Inga saker, inga relationer som påminde om den gamla tiden, fick finnas kvar. Det bety- der att fångens upplevelse av sig själv som oskyldig, systematiskt ifrå- gasattes, till slut ifrågasatte han sig själv. självbevarelse – skräck för skymf och tortyr – gjorde att man till slut accepterade väktarnas bild av sig själv: man hade syndat mot den kommunistiska idén. Men en bekännelse var inte nog. Man måste också lära sig att älska sina bestraffare. Också denna "kärlek" utvecklas som ett rent skydd. För att slippa skräcken för sina plågare började man idealisera dem man plå- gats av. Tog man då emot straff för detta så erfors det som en nödvän- dig rening som gjorde att en ny identitet växte fram. Detta gällde ame- rikanska krigsfångar i . Liknande processer, har sektkritiker och antikultrörelsen hävdat, finns inom alla nyandliga rörelser. Detta är en kraftig överdrift, men flera enskilda fall finns dokumenterade. Man isolerar ibland nya med- lemmar från omvärlden, man ger dem mindre mat, sömn och för- nödenheter som de indoktrineras att bryta med det gamla livet och uppfatta detta som smutsigt, syndigt och farligt. Det stränga tidsschemat är tydligt i flera rörelser. Många är sysselsatta inom rörelsen i stort sett . Detta är i stort sett korrekta uppgifter. Vissa grupper inbjuder till särskilda religiösa läger, där man tilldelas en personlig vakt som hjälper och följer en överallt. Det finns alltså starka tendenser till tvång och isolering. Rörelserna tar självfallet avstånd från detta, men berättelser om övergrepp är flera, inte bara från antikul- trörelsernas medlemmar eller avhoppare. Men analogin till regelrätt hjärntvätt eller s.k. information disease visar sig i forskningens ljus i de flesta fall vara långsökt. Det är tvärtom inte särskilt vanligt att man stannar kvar i en rörelse . De flesta lämnar rörelserna efter en mycket . Det är inte heller särskilt svårt att gå ut ur dessa rörelser utan repressalier, varför "snapping" eller kidnappning är relativt ovanligt. De flesta lämnar rö- relser spontant och utan att rikta särskilt stark kritik mot rörelsen. Många säger tvärtom att tiden i rörelsen har varit berikande som ett led i sökandet efter en andlig identitet. Hjärntvättsteorierna uppkommer ofta som ett slags respons från an- höriga eller från samhällets sida när man inte kan förstå eller acceptera de avvikande idéer som medlemmar lever med eller som reaktion på medlemmarnas levnadsförhållanden. Hjärntvättsstämpeln har då blivit 48 Nya religiösa rörelser - en bakgrundsteckning ett sätt att demonisera dessa rörelser eller att psykiatrisera dess med- lemmar genom att hävda att de behöver vård i stället för att deras sö- kande blir taget på allvar. De personer som upplever sig förförda är alltså långt färre än dem som säger sig blivit berikade av den korta period som det ofta rör sig om, men andligt misshandlade finns och dessa personr kräver uppmärksamhet och adekvat hjälp. För dem som lämnat rörelsen blir ordet "hjärntvätt" också en term som hjälper dem med sin nya (profana) identitet ungefär som "den me- ningslöshet jag upplevde i världen" blir en metafor för det tidigare livet som en nyanländ använder för att beskriva hur man upplever det att vara med i en nyandlig rörelse. En avhoppad säger ofta att han varit "manipulerad" inom rörelsen och därför inte kunnat vara ansvarig för sina handlingar. Många föräldrar får genom hjärntvättsteorin ett slags förklaring på sina anhörigas ovanliga livsvägar och ett begrepp för sin strävan att försöka få barnet att vända om till det normalt profana eller normalt religiösa livet. Uppbrott från en rörelse kan ses ungefär som den kris som kommer av en uppbruten förlovning eller efter en skilsmässa, det är en sorge- process som sker stegvis. Efter att ha levt i en nyandlig rörelse kanske man inte får de andliga upplevelser som man har utlovats – och då blir man besviken. Det varierar hur stora avvikelser man själv eller gruppen tolererar innan man väljer att bryta upp. Men förr eller senare måste medlemmen ta ett beslut huruvida han eller hon skall fortsätta i gruppen eller inte. Det som bestämmer beslutet är hur mycket tid och pengar, prestige man har investerat. Det kan vara svårare att gå ur en rörelse om man inte har något att gå tillbaka till; arbete, hem, vänner, bostad. Då kan det vara lättare att helt enkelt stanna i rörelsen. Sådana sociala skäl till uppbrotten från en rörelse måste dock speg- las mot mer ideologiska skäl. Om man tror att det exempelvis finns flera vägar till är det lättare att lämna än om man haft en mer fun- damentalistisk uppfattning och kanske hävdat att alla utanför rörelsen är av . Efter det att man gått ut ur en rörelse kommer de flesta in i en kris, ungefär som efter en häftig kärleksrelation – man känner sig vilsen och man känner inte igen sig själv. Ofta leder detta till en form av flytande identitet. Från att ha varit inlemmad i en rigid och klar livstolkning med klara roller och förväntningar går man ut i ett ingenmansland. Här finns fall beskrivna med störningar av psykiatrisk karaktär; suicidförsök eller psykosliknande tillstånd av de-realitetsupplevelser. Dessa är dock i mi- noritet och kan ses som ett extremt uttryck för den mer generella ångest som hör samman med en andlig identitetskris. Mycket beror på hur man själv tolkar eller får hjälp att tolka perioden inne i den religiösa gruppen. Om man uppfattar att man varit helt ansvarslös – utsatt för Nya religiösa rörelser – en bakgrundsteckning 49 hjärntvätt etc. – snarare än att man gått med i och lämnat en grupp av fri vilja, så blir det svårare att anpassa sig i livet utanför gruppen. "Avprogrammering" är en term som ofta står för en speciell teknik där en anhörig eller släkting väljer att kidnappa (snapping) en person och sedan tvångsmässigt mer eller mindre isolerar honom eller henne. Det går ut på att man försöker övertala personen att förstå att han handlar helt emot sin egen vilja, att han eller hon är manipulerad och utnyttjad av rörelsen. Denna avprogrammering har utvecklats till en i delvis kommersiellt lönsam affär där man inte bara kan beställa avprogrammering utan bestämma till vilket meningssystem som perso- nen ifråga skall omvändas. Sådan avprogrammering lyckas i två tredje- delar av fallen. Men de som varit med om detta mår oftast sämre i en nyandlig rörelse, än en som av egen fri vilja lämnat en rörelse. Både hjärntvätt och avprogrammering väcker frågor om religions- frihet. Från vad kan och bör man avprogrammera och till vad? När är det rätt att bestämma över en annan människas trosuppfattning? Var går gränsen mellan respekt för en annan persons personliga val och vär- nandet om psykiskt hälsosamma miljöer? Och hur är det med en radi- kalt uppfattad judisk, muslimsk eller trosföreställning? Vem avgör vilket meningssystem som inte får förekomma? Är kriterierna sociala, politiska, psykiatriska, psykologiska eller teologiska? I har föräldrar dömts till villkorlig dom och skadestånd för en misslyckad kidnappning och avprogrammering av sin 33-åriga dot- ter. 2.4Nya religiösa rörelser och psykiska störningar I vissa enskilda fall finns klar dokumentation av psykiska problem, inte minst i samband med att man bryter upp ifrån en totalitär rörelse. Men frågan är om dessa problem beror på gruppen som sådan, på individens personlighet, kontexten kring specifika händelser i eller utanför grup- pen eller på samspelet mellan alla dessa faktorer. Psykiska problem i samband med religiositet är mycket svåra att vetenskapligt studera. Det har visat sig svårt att avgränsa vilka psykiska problem som är direkt relaterade till upplevelser inom auktoritära grupper och vilka som har sin grund i tidigare störningar. Inte heller finns det enkla svar på frågan när psykisk störning är en följd av en religiös tillhörighet och när den snarare utgör en förutsättning för att man gått med i en (avvikande) grupp. I alla grupper som avhåller medlemmar från kontakt med den 50 Nya religiösa rörelser - en bakgrundsteckning yttre världen och skapar en intensiv bindning till en stark person finns potentialer till psykisk misshandel. Sådant finns väl dokumenterat i det militära systemet, i skolor, i psykiatrin, i äktenskap etc., och är inte något speciellt för religion. Det som skrivits i mer populär press om s.k. "avhoppare" har ofta färgats av berättelser om ett fåtal fall och har tendenser att generalisera till hela rörelser. Likadant är det med föreställningen om att det skulle finnas särskilda personlighetsdrag hos dem som lätt kan "fångas upp" eller stanna kvar i en grupp. Det senare är en av de få företeelser där det finns kritisk forskning som visar att så inte är fallet. Tanken att det skulle finnas speciella sektpersonligheter, som har en typ av predispo- sition att fastna i auktoritära rörelser har inte visat sig sanna. Tvärtom är en av de få säkra resultaten att medlemmar i nya religiösa rörelser inte skiljer sig personlighetsmässigt från andra grupper. Ur ett socialmedicinskt perspektiv har man t.o.m. sett en del av dessa rörelser som positiva. Människor får här en tydlig identitet, man får svar på existentiella frågor, kommer ofta från drogmissbruk, får en fast moral och slipper ensamhet. Engagemanget i en nyandlig rörelse kan vara stabiliserande. Det leder till mindre drogkonsumtion och ny arbetsmotivation. En vanlig föreställning är att varenda person som fångas i sektens garn gör det genom att mot sin vilja bli förförda. Så tycks inte vara fallet. Av de som kommer i kontakt med de nya religiösa rörelserna är det endast en försvinnande liten del som faktiskt fortsätter. Av de 1 017 personer som var med i en introduktionsvecka inom den s.k. Moon- rörelsen i var det kvar och . Beslutet att gå med är för det mesta en långdragen process och sker sällan plötsligt och oöverlagt. Men vissa drag är ändå gemensamma när det gäller dem som får problem genom att vara med i nya religiösa rörelser: yngre, idealistiska, ensamma, deprimerade, sådana som är osäkra , har beroendeproblem, starka behov av känslor, gärna söker sig till externa källor för tr ygghet, söker mening med livet och är kritiska mot ett samhälle eller en familj. Men detta är allmänna karaktäristika. Det finns inga särskilda personlighetsvariabler eller socialdemografiska data som indikerar att en särskilt premorbid personlighet skulle dras till dessa rörelser eller att rörelserna i sig skulle skapa beroendepräglade personligheter. Däremot föregås inträdet i gruppen oftast av krisupplevelser, de- pression, förlust, ensamhet och saknad av tolkningsramar eller av ett avvisande av den ena eller båda föräldrarna. Vag identitet kopplad till intresse för existentiella frågor tillsammans med tillgång till reli- giös/psykologisk eller filosofisk litteratur är viktiga faktorer. Medlem- skapet är ofta kortvarigt och ses av tidigare medlemmar i ett livscykel- Nya religiösa rörelser – en bakgrundsteckning 51 Hälften av alla i nya religiösa rörelser har lämnat dem . Andra studier visar att har lämnat dem . Avhoppet måste ses som en labiliserande krisupplevelse, som ställer frågor om personens identitet och tankar, känslor och annat inför nyorienteringen. Detta dock inte beroende på gruppen i sig utan på upplevelser av en skarp rollförändring. Detsamma kan gälla läkare som pensioneras, nunnor som lämnar ett ordensliv, änkor eller änkemän som förlorar sin älskade eller skilsmässoerfarenheter. Litteraturhänvisningar; se kap. 8.2. På annan plats föreslås inrättande av ett svenskt för tros- och livsåskådningsfrågor. Ett av argumenten bakom förslaget är den brist på sammanhållen forskning och kunskap som råder inom området. Vid utredningens hearingar och vid de konferenser som utredningen närvarit vid, är ett ständigt återkommande tema just bristen på systematisk kunskap, framför allt när det gäller barns situation. Inte minst religionsforskarna själva understryker detta besvärande faktum. Forskningen karaktäriseras som knapphändig och splittrad. Uttrycket "spridda skurar" har använts för att beskriva situationen både när det gäller volym och teoretiskt innehåll. Någon systematisk granskning av området förekommer inte. Det är bara enskilda studier, ofta detalj- granskningar, som då och då presenteras. Ett övergripande forsknings- mässigt grepp efterlyses från flera håll. Eftersom diskussionen om religioner och trosuppfattningar ofta grundar sig på felaktigheter, föreställningar och rykten, framträder be- hovet av en kritisk akademisk forskning som desto större. Nya religiösa rörelser och det omgivande samhället reagerar på varandra på olika sätt utifrån den information som finns. En saklig kunskap grundad på kri- tisk forskning skulle göra situationen lättare att handskas med för alla inbegripna. Såväl religionsfriheten som samhällets ansvar att hjälpa människor och att stävja avarter inom religionens område, skulle gag- nas av satsning på en utökad forskning. 52 Nya religiösa rörelser - en bakgrundsteckning 2.6Kyrkor, samfund och rörelser i Föreliggande arbete är ett redigerat och bearbetat utdrag ur Katalog över kyrkor, samfund och rörelser i . Materialet har aktualitetsdatum . Dess främsta syfte är att redogöra för olika samfunds och rörelsers utbredning i form av antal församlingar eller motsvarande samt antal medlemmar eller motsvarande. Systematiseringen av de samfund och rörelser som ingår i katalogen bygger på kl assifikationssystemet för svenska bibiotek, det s.k. SAB- systemet, men med vissa modifieringar. En källa som ibland åberopas i utdraget är Arlebrand, , Det okända (Arlebrand 1995). I de fallen bör man beakta att uppgiften kan datera sig kring 1990 och ej avser förhållandet 1998. Vissa uppgifter, framför allt gäller det medlemstal, är ibland satta inom parentes. Det innebär att uppgiften i fråga är osäker, den kan vara skattad eller beräknad. I andra fall har det inte varit möjligt att alls ange ett medlemstal eller motsvarande. Trots den bristen har rörelsen i fråga redovisats. och därmed relaterade samfund och rörelser 7 505 930 medlemmar, 10 000 ca sympatisörer ("nordöstringarna") 2 000 ca sympatisörer (Kyrkans liv, 1993:74 Nya religiösa rörelser – en bakgrundsteckning 53 Ortodoxa och österländska kyrkor (Under utarbetande) Tjugotal kyrkor (kanoniska och icke-kanoniska) 100 000 ca medlemmar (drygt hälften finns i de s.k. nationella grupperna) Verksamhet på sex orter, 600 ca medlemmar (Kyrkans liv, 1993:70) Protestantiska invandrarförsamlingar och ambassadkyrkor (Under utarbetande) 5.1 Medlemskyrkor i frikyrkosamråd (FSR) Bland dessa frikyrkosamfund finns församlingar som har valt att an- slutna sig till mer än ett samfund, s.k. gemensamma församlingar. En följd av detta blir att medlemstalet för sådana församlingar redovisas av vart och ett av de berörda samfunden, vilket i sin tur resulterar i en sorts dubbelredovisning. Om man vill få fram antalet frikyrkomedlem- mar måste hänsyn tas till detta. beräknades det faktiska antalet frikyrkomedlemmar till 243 148 efter korrigering av de dubbelräknade (Skog 1997). Adventistsamfundet (SDA) 54 Nya religiösa rörelser - en bakgrundsteckning 176 kårer (inkl annexkårer) 18 789 medlemmar (varav 7309 soldater) Andra kristna samfund, rörelser och församlingar 4 302 medlemmar/betjänade Brobyggarna () "100-tal ständigt återkommande" () , (50-tal medlemmar) Nya religiösa rörelser – en bakgrundsteckning 55 () 470 medlemmar förebedjare – Folkets Förebedjare His People, Stockholmskyrkan (50-tal medlemmar) /of /Churches of Nådens Mission/Greater Två församlingar 100 ca medlemmar Regelbunden mötesverksamhet på tre orter 25 medlemmar Plymouthbröderna (darbyister) Verksamhet på sex-sju orter 250 medlemmar ca (inkl barn) Trosrörelsen (i vid bemärkelse) 55 församlingar ca () 7 500 medlemmar ca () Trosrörelsen ("Livets Ord"-församlingar) 40 församlingar ca () 6 000 medlemmar ca () 10-tal församlingar och husgrupper 56 Nya religiösa rörelser - en bakgrundsteckning 6.Övriga samfund, rörelser och församlingar med som grund (25-tal medlemmar) Familjen, fd Children of God/Barn/Kärlekens familj "100 heltidsverksamma svenskar över hela världen" 10-15 i (10-25 medlemmar) Jehovas vittnen/Bibel- och Vakttornet 23 393 aktiva förkunnare 39 431 närvarande vid Åminnelsen Kyrka av Sista Dagars Heliga (mormoner) 52 församlingar i tre städer Medlemsantal uppges ej (4 församlingar och 5 filialförsamlingar) 350 ca medlemmar Nya kyrkan (swedenborgare) 3 församlingar Nya religiösa rörelser – en bakgrundsteckning 57 Nyapostoliska kyrkan/(nyirvingianerna) Tiotal församlingar (100 ca medlemmar) Religioner av främreasiatiskt ursprung och därmed relaterade riktningar Några exakta siffror på antalet muslimer i finns inte. Det är också i hög grad en definitionsfråga. Nedan lämnas två olika uppgifter, men det finns säkert andra sätt att hantera detta spörsmål på. (1)till trossamfund (SST) beräk- nade 1996.12.31 antalet "betjänade" muslimer till 85 000. (2)Antalet "etniska" muslimer kan möjligen ligga runt 250 000 (för definition av "etniska" muslimer, se 1993:73). 7.2.2 Samfund och riktningar relaterade till islam (Under utarbetande; hit hör Ahmadiyya, alaviterna, Ismailis och sufirö- relsen.) 58 Nya religiösa rörelser - en bakgrundsteckning Hinduiska/neohinduiska grupperingar och rörelser 4 000-5 000, merparten genom invandring, giftermål, ambassadan- knutna etc; medlemmarna i de nyhinduiska rörelserna och rörelser med hinduisk bakgrund består huvudsakligen av västerländska konvertiter. (Under utarbetande) 8.1.2 Nyhinduiska rörelser och rörelser med hinduisk bakgrund (25-tal anhängare) (verksamhet i och i , internationellt utbildningscenter i Ydrefors ) (25-tal) (viss verksamhet) Haidakhan Center 30 ca medlemmar Ett center 10-tal lärare Nya religiösa rörelser – en bakgrundsteckning 59 Divine Light Mission, se , f d Divine Light Mission (verksamhet i och ) (50-100?) (viss verksamhet i ) 150-180 "heltids"-medlemmar 1 000-2 000 församlingsmedlemmar 3 000 får regelbundna utskick Aktiva grupper på sju orter 60 aktiva medarbetare (Verksamhet i ) (50-tal) Skandinavisk Yoga och Meditationsskola (omfattande verksamhet i och på ) Grupper i och 10 lärjungar Transcendental Meditation (TM) 3 000 ca aktiva 30-tal djupare personligt engagemang 4 000-5 000 aktiva buddhister i landet, merparten genom invandring, giftermål, ambassadanknutna etc; urvalet nedan består främst av väs- terländska konvertiter. 60 Nya religiösa rörelser - en bakgrundsteckning 270 medlemmar (ca) (75 medlemmar) (inkl ) 300 ca medlemmar (1993) (FWBO) 10-tal (Under utarbetande) Sikhism och därmed relaterad rörelse