sou · GMB3113 · 1999-01-01 00:00:00 — I har de som vill påverka, manipulera och utnyttja sina medmänniskor förmodligen ett försprång framför lagstiftningen och rättskipningen. Påverkarna har utvecklat metoder, som lagstiftningen inte hunnit ta ställning till. Situationen liknar den som gäller på IT-om- rådet, där det globala kommunikationsnätet utvecklats på ett sätt, som ger en aldrig skådad frihet i tillgången till information, men som lämnat möjligheten till rättslig kontroll av hur denna frihet begagnas bakom sig. Följaktligen kan varenda skolpojke, som kan sitta vid en dator kopplad till internet förse sig med våldspornografi, rasistiska budskap eller sprängämnesrecept. Givetvis använder även många olika organi- sationer denna teknik för påverkan och det på gott och på ont. Religionsfriheten och dess gränser - ett juridiskt perspektiv 321 Här skall inte ur psykiatrisk eller psykologisk synpunkt beskrivas de metoder, som används för direkt påverkan av människor och deras ef- fekter. I användes termen "mind control", närmast kontroll av psyket eller viljan för att beteckna påverkan på den fria viljan. I talar man stundom om manipulation, på engelska och franska om "coersion". Ordet saknar en bra svensk motsvarighet, men det handlar om att påverka, förmå någon till något, som denne normalt inte skulle vilja. Syftet är, att den bearbetade individen okritiskt skall underkasta sig en lära, ett normsystem och en ledning. Det är intressant och viktigt, att de metoder eller snarare den kombination av metoder, som används för sådan påverkan förefaller att ofta vara likartade oberoende av rörelsens namn eller innehållet i dess budskap. Oavsett innehållet i organisationens andliga eller på världslig personutveckling eller förändring inriktade budskap, så är tekniken för uppfångande och rekrytering, kvarhållande och exploatering i stort sett densamma om och när dessa tekniker används. Detta intryck ger såväl viss forskning som avhoppares berättelser. Dessa metoder kan återfinnas även inom andra områden, såsom avarter av idrottsträning, i vissa strängt hierarkiska försäljningsorganisationer och andra kommersiella strukturer ibland mer eller mindre synligt knutna till s.k. nyandliga rörelser samt inom av s.k. kadaverdisciplin präglade militärutbildningar. Detta borde vara värt en närmare undersökning. Bättre kunskap om dessa metoder och deras verkningar kan föreb ygga att människor aningslöst faller för dem. Det är inte bara de s.k. nya andliga rörelsernas företrädare, som är kritiska mot den bild av påverkan som tecknats här. Det finns obero- ende forskare och iakttagare, som menar att bilden av otillbörlig på- verkan är överdriven. Man menar att avhopparna egentligen beskriver det trauma, som alltid uppstår vid varje brytning med en tidigare inten- siv gemenskap. Man påstår också att de avhoppare som omhändertagits av olika avprogrammerare eller organisationer, som är fientligt in- ställda till nyandlighet, blivit påverkade av dem och att hela problembilden är överdriven och att alla stora och erkända religioner en gång varit sedda som sekter. Inte minst bland religionspsykologer spåras en uppfattning, att nyandlighetens motståndare brister i förståelse för religiositetens väsen. Motsättningarna är av den arten, att man i talar om kriget om sekterna, "the cult wars". Särskilt föreställningen, att hjärntvätt och liknande metoder för påverkan utan psykiskt tvång skulle användas är vetenskapligt tvistig. De amerikanska domstolarna är därför också delade i frågan huruvida man skall tillåta vittnes- eller sakkunnigbevisning av vetenskapsmän för att styrka sådan otillbörlig påverkan. Oron för att religionsfriheten skall hotas av de många processerna mot olika samfund är påtaglig (). 322 Religionsfriheten och dess gränser - ett juridiskt perspektiv Behovet av mer forskning och bättre kunskaper över huvud taget på dessa områden är stort. Behovet av skydd mot otillbörlig påverkan är emellertid också tydligt genom lång erfarenhet från många länders rättspraxis. Såväl religionsfriheten som den personliga integriteten kommer att må bra av klarare begrepp om vad som bör anses tillåtet och inte, när man skall påverka människor. 7.4.3Praktiska fall och straffrättens normer Låt oss först se på fall, där befintlig lagstiftning borde kunna tillämpas, även om det inte i förstone alltid ser ut så i nuvarande praxis och rättstillämpning. I har vi inte drabbats av moderna själv- eller massmords- sekter, såsom det inträffat t.ex. i , , , och . Enstaka självmordsfall även här har dock satts i samband med anknytning till nyandliga rörelser. Att inge en annan människa självmordstankar eller vilja att skada sig själv eller andra borde ses som ett allvarligt angrepp på den människans psykiska hälsa. Även situatio- ner där man förmår annan att avstå från läkar- eller sjukvård, som kan vara nödvändig för att rädda livet eller föreb ygga allvarliga ohälsa, är allvarliga angrepp på dennes möjligheter till hälsa. Enligt BrB 3:8 straffas den som av oaktsamhet åsamkar annan kroppsskada eller sjukdom, som inte är ringa. Brottet benämns vållande till kroppsskada eller sjukdom. Vid grovt brott är den övre straffgrän- sen fängelse . För framkallande av fara för annan döms den som av grov oaktsamhet utsätter annan för livsfara, fara för svår kroppsskada eller allvarlig sjukdom, BrB 3:9. Frågan är om inte dessa lagrum borde kunna användas i sådana fall av otillbörlig påverkan, som nämnts i föregående stycke. Att förmå någon att döda eller skada tredje man är naturligtvis straffbart som anstiftan eller förberedelse till brott. BrB:s kap. 4 handlar om brott mot frihet och frid såsom människo- rov, BrB 4:1 och olaga frihetsberövande, BrB 4:2. Det sistnämnda sägs ske genom bortförande, inspärrning eller på annat sätt. Detta borde kunna anses vara fallet, då t.ex. någon, som vill lämna ett samfund hindras genom disciplinära åtgärder, bevakning, isolering från kontakt med yttervärlden eller otillbörlig psykisk påverkan. På samma sätt är det då någon mot sin vilja tvingas lämna en plats, en krets eller en sammanslutning. BrB 4:3 talar om andra fall än de, som nämns i §§ 1-2, men där nå- gon genom olaga tvång eller "vilseledande" föranletts att komma i krigs- eller arbetstjänst "eller annat sådant tvångstillstånd". Brottet nämns försättande i nödläge. Religionsfriheten och dess gränser - ett juridiskt perspektiv 323 Brotten olaga tvång och olaga hot i BrB 4:4 och 5 förutsätter våld eller hot om brottslig gärning, vilket begränsar deras tillämpningsom- råde till just sådana situationer. Ofredande, BrB 4:7, är ett fridsbrott, som när det sker genom direkt fysisk påverkan som att lugga eller slita i kläder, spotta på eller störa någon med oljud betraktas som den lindrigaste graden av våldsbrott. Det bör kunna tillämpas också vid andra besvärande och närgångna angrepp på personlig frid och integritet såsom tjatande, oavbrutna ut- läggningar, förböner, etc. som ett led i en otillbörlig påverkan. infördes, närmast med tanke på ett helt annat skyddsbehov, än det som här upptar oss, en Lag om besöksförbud (SFS 1988:688). Dess 1 §, st 1 och 2 lyder: "Enligt denna lag får förbud meddelas en person att besöka eller på annat sätt ta kontakt med en annan person eller att följa efter denna per- son (besöksförbud). Besöksförbud får meddelas om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den mot vilken förbudet av- ses att gälla kommer att begå brott mot, förfölja eller på annat sätt all- varligt trakassera den som förbudet avses skydda. Vid bedömningen av om sådan risk föreligger skall särskilt beaktas om den mot vilken för- budet avses gälla har begått brott mot den andra personens liv, hälsa, frihet eller frid." Detta är några exempel på hur man kan tänka sig en aktivering av vissa straffstadganden. BrB:s kap. 3 till 6 avhandlar våldsbrott, fridsbrott och förtalsbrott samt sexuella brott i nu nämnd ordning, allt till skydd för den personliga integriteten. Säkerligen skulle flera av dessa stadganden i vissa fall också kunna användas mer effektivt till skydd mot otillbörlig påverkan. Här skall redan nu anmärkas, att kroppslig bestraffning av barn, barnaga, kan straffas som misshandel enligt BrB 3:5. I fall där rättskränkningarna ägt rum inom slutna samfund kan ut- redning och bevisning vålla stora svårigheter. Effektiviteten av det straffrättsliga integritetsskyddet blir då en produkt av dels polisens kunskaper om sådana samfund och otillbörliga metoder för påverkan och dels i vilken utsträckning sådana besvärliga ärenden prioriteras av åklagare och polis. Frågan är om nuvarande straffrättslig lagstiftning skulle räcka till även om den fick utsträckt användning på sätt som här har skisserats. Svaret är förmodligen nekande. Saken behöver i vart fall noggrannare övervägas och utredas innan något välgrundat svar kan ges. 324 Religionsfriheten och dess gränser - ett juridiskt perspektiv Det bör finnas möjligheter att utvidga BrB 4.4. om olaga tvång med ett tillägg, som talar om den som genom otillbörligt nyttjande av meto- der ägnade att påverka annans fria vilja tvingar annan att tåla, göra eller underlåta något. Det är inte troligt att domstolarna skulle ha några större problem med att även i detta sammanhang arbeta med begreppet otillbörlig, varför detta kan vara en framkomlig väg värd att noggran- nare övervägas. 7.4.4Om bedrägeri och kvacksalveri Det händer att anhängare till vissa rörelser gör stora ekonomiska upp- offringar. Man skänker stora penningsummor eller värdeföremål och det förekommer även att man realiserat tillgångar eller tagit upp bank- lån för att kunna skänka desto mer. Detta kan innebära att en anhängare försätter sig i ekonomiskt trångmål och att även fa- miljen hamnar på bar backe. Upptagna kollekter i samband med guds- tjänst på eller mer, eller krav på kursavgifter från 15 000 och upp till verkligt höga belopp, kan nämnas som exempel. I den mån sådana för den enskilde kännbara ekonomiska prestationer föranletts av allvarligt vilseledande eller otillåtna påtryckningar, kan det finnas skäl att se närmare på några bestämmelser i 9 kap. Om bedrägeri och annan oredlighet. För bedrägeri döms enligt BrB 9:1 den som genom vilseledande förmår någon till handling eller underlåtenhet, som medför för gärningsmannen och skada för den vilseledde eller någon som han re- presenterar. Vid lindrigare fall av bondfångeri och liknande döms för bedrägligt beteende, BrB 9:2. Det väsentliga för tillämpningen av dessa bestämmelser är att den som gör en ekonomisk disposition till förmån för någon annan svävar i villfarelse på ett sätt som är avgörande för handlingen samt att den till vilkens förmån dispositionen görs är medveten om villfarelsen. Om någon t.ex. säljer ett preparat eller ett stycke metall falskeligen påstående att preparatet eller metallstycket har vissa läkande eller nyttiga egenskaper, som det saknar, så är det bedrägeri (jfr NJA 1953 C 738). Det skulle vara av värde att på motsvarande sätt få en rättslig prövning av om utbjudna kurser, material för självutveckling och liknande verkligen har påstådda egenskaper eller huruvida påståendena är vilseledande på ett sätt som gör dem straffbara som bedrägeri. Man skall heller inte glömma att vilseledande reklam, som inte kan straffas som bedrägeri, kanske ändå kan angripas enligt marknadsföringslagen eller enligt reglerna om avtals ogiltighet (se kap. 7.9). Religionsfriheten och dess gränser - ett juridiskt perspektiv 325 Den som genom olaga tvång förmår någon till handling eller under- låtenhet, som innebär för gärningsmannen och skada för den tvungne eller någon i vars ställe han är döms för utpressning, såvitt det inte skall dömas för rån, BrB 9:4. Det finns ett lagrum i straffrätten, som veterligen inte tilläm- pats på de ekonomiska relationerna mellan dominerande ledare för andliga eller liknande rörelser och anhängare benägna för underkas- telse. Ändå förefaller det som om just detta lagrum, paragrafen om ocker, BrB 9:5 nästan ligger och väntar på sådana rättsfall. "Den som vid avtal eller någon annan rättshandling begagnar sig av någons trångmål, oförstånd, lättsinne eller beroende ställning till att bereda sig förmån, som står i uppenbart missförhållande till vederlaget eller för vilket vederlag inte skall utgå, döms för ocker till böter eller fängelse i högst . För ocker döms också den som vid kreditgivning i näringsverksam- het eller i annan verksamhet, som bedrivs vanemässigt eller annars i större omfattning , bereder sig ränta eller annan ekonomisk förmån, som står i uppenbart missförhållande till motprestationen. Är brottet grovt, döms till fängelse lägst och högst ." Lagtexten talar för sig själv. Man utnyttjar offrets brist på omdöme i allmänhet eller beträffande just det slags transaktion, som det är fråga om. Straffansvar kräver dock, att gärningsmannen kände till offrets omdömeslöshet eller beroendeställning. Kvacksalveri intar en särställning och är heller inte upptaget bland bedrägeribrotten i BrB utan i en särskild Lag om förbud i vissa fall mot verksamhet på hälso- och sjukvårdens område, kallad kvacksalverila- gen (SFS 1960:409). Orden "kvacksalvare" och "kvackare" är gamla folkliga benämningar på någon som utan medicinsk utbildning eller behörighet ägnar sig åt sjukvård genom att läsa, kväka eller "kvacka" över sina salvor. Orden kan också användas i folkmun i nedsättande syfte för att beteckna en dålig läkare. Lagstiftningen har naturligtvis tillkommit i första hand för att skydda människor från en oduglig, ibland hälsovådlig behandling och från att av en sådan hindras uppsöka kompetent och adekvat vård. Till skillnad från straffbestämmelserna om bedrägeri och liknande gäller därför lagförbudet mot kvacksalveri oavsett om utövaren själv uppriktigt tror på nyttan av sina konster eller inte. Kvacksalverilagen vänder sig mot den som utan läkarlegitimation eller motsvarande, men mot ersättning, undersöker annans hälsotillstånd eller behandlar annan för sjukdom eller liknande genom 326 Religionsfriheten och dess gränser - ett juridiskt perspektiv att vidta eller ordinera förebyggande, botande eller lindrande åtgärder, 1 §. Förbjudet är enligt 2 § att behandla sjukdomar som enligt smitt- skyddslagen (SFS 1988:1472) är samhällsfarliga, cancer och andra ma- ligna tumörer, diabetes, epilepsi, sjukdomar eller komplikationer i sam- band med graviditet och förlossning samt att prova ut eller leverera kontaktlinser. Det skall särskilt anmärkas, att det är generellt förbjudet att undersöka eller behandla barn, som inte fyllt . Det är inte hel- ler tillåtet att lämna skriftliga råd eller behandlingsanvisningar rörande någon, som man inte personligen undersökt. Beträffande undersökning eller behandling därutöver, så får det enligt 3 § inte ske under allmän bedövning eller lokalbedövning genom injektion, hypnos eller radiolo- giska metoder. I Lagen om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m. (SFS 1984:542) finns bestämmelser om ansvar för den som obe- hörigen använder yrkestitel eller framställer sig som legitimerad inom vården. Den som bryter mot bestämmelserna i kvacksalverilagen eller som uppsåtligen eller av ovarsamhet vållar skada eller framkallar fara för skada döms för hälsofarligt kvacksalveri till böter eller fängelse i högst . , som har tillsyn i hithörande ting kan också utfärda förbud för kvacksalveriverksamhet. Kvacksalverilagen har kritiskt ifrågasatts med hänsyn till utveck- lingen inom den s.k. alternativa medicinen. Med hänsyn till dess syfte att skydda framstår det dock som önskvärt, att denna lagstiftning upp- rätthålls på ett effektivt sätt. Den flora av kommersiella institut och kli- niker som växt fram och det rikt varierade utbudet av terapier och kurer som erbjuds där, inger farhågor, att det bland nyttiga eller i vart fall oskadliga behandlingar också döljs åtskilligt, som är ren vidskepelse och i många fall kan vara farligt direkt eller indirekt genom att sjuka hindras att komma i åtnjutande av yrkesmässig hjälp. Personer, som vid sin bortgång väntas efterlämna stora tillgångar kan bli utsatta för olika former av påverkan, med avseende på deras testa- mentariska förordnanden, särskilt om de är ålderstigna eller sjukliga. För att ett testamente skall vara giltigt måste det ha upprättats på visst i lagen föreskrivet sätt. Det krävs bl.a. två testamentsvittnen, 10:1 och 2. Den vittnesmening, som dessa skriver på testamentet brukar innehålla en försäkran, att testator upprättat testamentet vid fullt för- stånd och av fri vilja. Ett testamente är nämligen också ogiltigt, om det upprättats under påverkan av psykisk störning, under tvång, eller om Religionsfriheten och dess gränser - ett juridiskt perspektiv 327 någon förmått testator till ett viss förordnande genom att utnyttja hans oförstånd, viljesvaghet eller beroende ställning liksom om testator blivit vilseledd eller annars svävat i villfarelse på ett sätt som påverkat förordnande i testamentet, ÄB 13:2 och 3. I detta sammanhang finns ett äldre, men alltjämt viktigt svenskt rättsfall om obehörigt inflytande, NJA 1948:277. En 81-årig viljesvag kvinna hade före sin död ändrat sitt testamente till förmån för en ung, viljekraftig och hän- synslös hushållerska. Man påträffade utkast till det med hushållerskans handstil. Även annan bevisning lades fram. HD fann att denna hade missbrukat den gamlas viljesvaghet och beroende och på så sätt förmått henne att upprätta det . Det förklarades därför ogiltigt. Denna regel om otillbörlig påverkan förutsätter dels en påverkan på testator och en särskild mottaglighet hos honom eller henne. Här avses inte vanlig rådgivning och liknande, utan en sådan som inkräktar på viljefriheten och möjligheten till en fri och självständig bedömning. Om man jämför rättssystemen i olika delar av världen, så finner man att vissa delar av dem företer stora likheter under det att andra skiljer sig kraftigt från varandra. Så t.ex. är reglerna för handel och köpenskap, för avtal och deras rättsverkningar häpnadsväckande likartade vare sig man ser på eller , eller . Det samman- hänger med handelns sedan århundraden internationella karaktär. Tvärtom förhåller det sig med straffrätten och framför allt med familje- rätten. Dessa är ju inte till sin karaktär universella utan vilar tvärtom på ett fundament av trosuppfattning och normer, som uppehålls av tradi- tion, religion och kultur, skiftande från land till land, från folk till folk. I några länder försöker man inte ens utveckla en för den staten gemen- sam familjerätt. I t.ex. tillämpas hinduisk familjerätt bland många av indierna, muslimsk bland muslimerna, europeisk bland euro- péerna och traditionell sedvanerätt på familjelivets område av afrika- nerna. Olikheterna kan vålla svårigheter och konflikter vid familjebild- ningar – och framför allt deras upplösning – mellan kontrahenter från olika familjerättsliga system. Om t.ex. en svensk kvinna har barn med en utländsk man och denne egenmäktigt fört barnet till sitt hemland, så bistår den svenska staten kvinnan i hennes ansträngningar att återfå barnet, medan mannen i kan dömas till fängelse för egenmäk- tighet med barn om han i sin tur söker återta detta barn. 328 Religionsfriheten och dess gränser - ett juridiskt perspektiv att göra för harmonisering inom den internationella familjerättens om- råde. Svensk familjerätt präglas av en långt gående hänsyn till barnets rätt och intressen, så som vi enligt svenska gängse värderingar uppfattar dem. Den präglas också av strävan efter jämställdhet mellan män och kvinnor. I båda dessa hänseenden skiljer sig svensk familjerätt från vad som gäller i de flesta andra länder. Familjerättens avhängighet av kultur och religiös tro har nämnts här därför att den får betydelse vid konflikter mellan olika normer på fa- miljelivets område även inom det svenska rättssystemet. En socialsek- reterare eller en skolsköterska har kanske inte samma uppfattning om vad som är ett barns bästa som föräldrar omfattande en annan trosupp- fattning eller andra normer än de i landet förhärskande. i svensk lag och när det gäller barns väl och ve, så tillämpas svenska regler och principer även om barnets föräldrar eller en av dem vill åberopa och tillämpa andra regler vare sig dessa är av främmande ursprung eller följer av diktaten från någon inhemsk rörelse. Men lagen talar inte alltid om hur man skall uppnå barnets bästa, stödja hela fa- miljen och inte splittra den i onödan, vem som är den bäst lämpade vårdnadshavaren osv. 7.5.2Makar, föräldrar och barn En grundtanke bakom svensk familjerätt är att äktenskapet skall ses som en frivillig samlevnad mellan självständiga och jämställda perso- ner. Detsamma gäller samboförhållanden och registrerade partnerskap mellan två personer av samma kön. Alltsedan 1920 års Giftermålsbalk råder jämställdhet mellan kvinna och man i äktenskapet. I den nuva- rande , ÄktB 1:2 heter det: "Makar skall visa varandra trohet och hänsyn. De skall gemensamt vårda hem och barn och i samråd verka för familjens bästa." Detta innebär bl.a. att ingen har rätt att påtvinga sin man eller sin hustru normer eller livsstil. Trohet har här en vidsträckt betydelse och innebär verklig lojalitet på alla områden. Ingen av makarna har ensam bestämmanderätt vad gäller vården av barnen och hemmet. De har också lika skyldigheter att hjälpa till med allt som krävs för att sköta barn och hem, även innefattande att bidra ekonomiskt. Det finns dock inte några rättsmedel att använda mot en make, som inte rättar sig efter dessa regler för samliv och samverkan i äktenskapet. Man kan inte gå till domstol för att hindra en make/maka som vägrar Religionsfriheten och dess gränser - ett juridiskt perspektiv 329 att hjälpa till i hemmet och i stället förslösar sina löneinkomster på spel eller en make/maka som mer och mer lämnar hemmet vind för våg för att delta i någon rörelses möten och aktiviteter. Samhället kan inte tvinga makarna att efterleva den grundläggande regeln för deras äkten- skap. Mot en oförbätterlig make och ett misslyckat äktenskap finns inte något annat medel än dess upplösning genom äktenskapsskillnad. Om det finns omyndiga barn i äktenskap, som skall upplösas, så uppkom- mer frågan om hur vårdnaden ska ordnas. Om endast en av makarna ansluter sig till en s.k. nyandlig rörelse kan detta komma att sätta dem båda på hårda prov vad avser hänsyn, lojalitet och jämställdhet. Ju mer lydnad och underkastelse den rörelsen kräver av sina anhängare och ju mer den vill styra deras liv, desto svå- rare blir det att rädda ett sådant äktenskap från upplösning eller konst- lad fortsättning utan det innehåll av gemenskap, som är dess syfte. I sistnämnda fall kommer de barn, som kan finnas där, att utsättas för påfrestningar, som kan påverka deras utveckling och psykiska hälsa. Barn, som så att säga är födda in i ett visst samfund genom att en ensam eller båda föräldrarna tillhör det eller barn i späd ålder vid för- äldrarnas anslutning, hamnar i en speciell situation och kan drabbas av motsättningar mellan samfundets normer, livsstil och världsbild å ena sidan och de i det övriga samhället rådande å den andra. Barn står under vårdnad av båda föräldrarna eller en av dem, om inte en eller två särskilda vårdnadshavare har förordnats av domstol. Vårdnadsplikten består till dess barnet fyllt om inte barnet gift sig , , FB 6:2. Vårdnadshavare har ett långt- gående och omfattande ansvar för barnet. Den viktigaste bestämmelsen är FB 6:1: "Barn har rätt till omvårdnad, tr ygghet och en god uppfostran. Barn skall behandlas med aktning för sin person och egenart och får inte ut- sättas för kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling." I detta lagrum finner vi alltså förbudet mot aga, som infördes i FB . Då det finns samfund som inte klart tar avstånd från eller öppet förespråkar aga av barn, skall denna punkt särskilt belysas. Med aga menar man kroppslig bestraffning av barn eller underly- dande. I är all aga absolut och utan undantag förbjuden.