sou · GMB325d2 · 1999-01-01 00:00:00 — 8 Landstingens folkhälsoansvar, följer upp oc h utvärderar 1994:6 168 Folkhälsan – allas ansv ar men ingens imperium både kommun och landsting som huvudmän och där finns både medicinsk och psykosocial kompetens samlad. Andra exempel på fungerande samverkan är den för söksverksam- het med finansiell samordning kring rehabilitering som pågått mel - lan socialför säkring och hälso- och sjukvården inom fem för söksområden (enligt pr oposition 1991/92:105) som går under beteckningen FINSAM. Äv en om inte rehabiliteringsinsatser går direkt in under begreppet folkhälsa, så påverkar dessa insatser ohäl- sotalet, som är ett bra kvantitativt mått på hälsoläg et för de som är för säkrade. I den utvärdering som och Riksför säk- ringsverket har gjort av för söksverksamheten kan konstateras att positiva effekter för individer har uppnåtts oc h att ohälsotalet har minskat mellan och . (ökade ohälsotalet i r iket med 2,1 pro- cent.) Dessutom har en ekonomisk besparing i socialför säkringen gjorts på . Folkhälsoarbetet har kommit att alltmer inriktas på hälsofrämjande insatser och på att skapa stödjande miljöer . Kommunerna har blivit en alltmer betydande hälsopolitisk aktör för hälsofrämjande insa tser. Den verksamhet som bedrivs i kommunerna har inte alltid beteck- ningen folkhälsoarbete, även om arbetet utgör välfär dspolitikens kärnområden. Hälsa kan inte skiljas från fråg or som rör den inr e och yttre mil- jön, arbete, fritid, boende, kultur och den sociala dimensionen. På flera håll bildas lokala folkhälsoråd med tydlig kommunområdes eller stadsdelsnämnds bas. Åtgär der för a tt förbättr a folkhälsan följer ida g två huvudlinjer: –miljöförbättr ingar och –bättre levnadsvanor. Miljöförbättr ingar kan gälla alla slags miljöer. Det kan rör a sig om miljöförbättr ingar såsom trafiksäkerhetsåtgär der, rent dricksvatten, bra bostadsstandard, fritids- och kultursatsningar, insatser inom barnomsorg, skola, vård och omsorg. Insatser för bättr e levnadsva- nor riktas till olika befolkningsgrupper, enskilda individer och insti- tutioner för a tt för medla kunskaper och öka med vetenheten om sam- band mellan levnadsvanor och hälsa. Exempel på olika åtgär der och metoder är generella hälsopolitiska och policyskapande åtgär der, för eskrivande åtgär der (lagstiftning, olika regleringar), för medlande metoder (hälsoupplysningar) och mobiliserande åtgär der som byg- Folkhälsan – allas ansv ar men ingens imperium 169 ger på aktivt engagemang och medverkan från dem som berör s av verksamheten. Sjukvårdshuvudmännen har enligt för arbetena till 1 § hälso- och sjukvårdslagen en skyldighet att vidta för ebyggande åtgär der rikta- de till såväl människ or som miljö. De miljöinr iktade åtgär derna som framgår av lagens för arbeten innefattar insatser för a tt fastställa hur faktorer i den yttre miljön – oc h därmed inte bara kemiska, biolo- giska och fysiska utan även sociala och psykologiska – samt lev- nadsvanor inverkar på befolkningens hälsotillstånd . Det sägs att hälso- och sjukvården bör ta tillvara, bearbeta och utnyttja den infor- mation om risker i människors livsmiljö som obser veras i det dagli- ga arbetet. Dessa kunskaper bör komma till användning i det egna för ebyggande arbetet och utgör a underlag för för ebyggande åtgär - der inom andra samhällssektorer. Detta stämmer inte in på det för - slag som presenterats i ett delbetänkande från HSU 2000 En tydli - gare roll för hälso- oc h sjukvården i folkhälsoarbetet (SOU 1997:119). Kommittén ger där bland annat uttyck för a tt primärvår- dens främsta skyldighet i det för ebyggande arbetet är att utveckla det individinriktade arbetet. Det tyngsta vägade skälet till detta sägs vara att primärvården, från att ha varit huvudaktör, har kommit att betraktas som en aktör b land flera andra i folkhälsoarbetet. Måldokument med en bred folkhälsoinriktning är få men ökar allt - mer i kommunerna. Däremot finns det många måldokument för sär - skilda sektorer, t.ex. bostadsbyggande, miljöplaner, program mot missbruk som innehåller folkhälsomål. Kommunallagen innehåller inga övergripande krav om att kom- munen ska arbeta för f olkhälsan. Där emot finns dessa målsättning - ar i olika speciallagar som socialtjänstlagen, miljö- oc h hälso- skyddslagen och (PBL). Kommunernas översiktsplaner enligt PBL är viktiga ur folkhälso- synpunkt, bl.a. som en väg att minska bostadssegregationen. Stadsplanerarna har en betydande roll i detta arbete för enligt PBL ska man genom planläggning främja en samhällsutveckling med jämlika och goda sociala levnadsförhållanden oc h en god och lång- siktig hållbar livsmiljö. har en samordnande roll i den fysiska planeringen och ett mycket brett fält för samv erkan med andra nämnder, myndigheter, organisationer och enskilda. I och med om miljö- oc h utveckling i tilldelades kommunerna en central roll i genomfö - 170 Folkhälsan – allas ansv ar men ingens imperium Uppdraget är en uppmaning att arbeta för en hållbar samhällsutveckling. Några kapitel i ligger nära folkhälsoarbetet. Det är till exempel: fattigdomsbekämpning, förän - dring av konsumtionsmönster, skydd av människors hälsa, säkert och hälsosamt boende, atmosfären, biotekniken, färskvatten och kemikalier. Samverkan mellan olika intressenter är också en av de centrala punkterna i . Vikten av deltagande från olika samhälls - grupper såsom: kvinnor, barn och ungdomar, ursprungsbefolkning, ideella för eningar och organisationer, arbetstagare och fackför ening- ar, näringsliv, forskare och jordbrukare betonas. De lokala myn- digheterna oavsett om de är kommuner, landsting eller något annat har en central roll när det gäller planer ing, infrastruktur, service och miljöpolitik. Kommunerna fick i uppdrag att ha inlett ett samrådsförf arande med lokalbefolkningen och nå samför stånd om en lokal för sitt område . Av storstäderna har ta git ett samlat grepp i sitt arbete inom Välfär ds- och folkhälsoenhetens arbete. är en a v de få kom- muner som har tagit till sig hela budskapet i , med inte bara den ekologiska utan också den sociala och ekonomiska dimen- sionen. Äv en i borg, i stadsdelen , pågår ett integrerat arbete med social och fysisk upprustning med Agenda 21-arbetet som utgångspunkt. Här odlar, komposterar och källsorterar dag- hemsbarnen. Här finns kretsloppshus – kombinerat växt- och höns - hus, en stadslantgård Galaxen, med kafé, dansbana och ett litet stall med djur. Här finns också våtmar – ett pro- jekt som går ut på a tt rena dagvatten lokalt. Lärare, föräldr ar och elever har tillsammans med arbetslösa ska pat skolträdgår dar, växt- hus, kafé och läsrum av återvunnet byggmaterial. Miljöutbildning ges till både elever, föräldr ar, politiker, verksamhetschefer och lokal- vårdare. Varje klass har en handlingsplan. Fastighetsägare för till - sammans med de boende diskussioner vad gäller upprustning av fas- tigheterna och centrum- och gemensamhetsområden och kollektiv- trafiken. Här finns Returhuset och olika återvinningsverkstäder. Arbetet har rönt inter nationell uppmärksamhet och var bland annat med bland de svenska exemplen som redovisades i samband med i . SOU 1998:25 Folkhälsan – allas ansv ar men ingens imperium 171 tenderar resurserna för landsting ens samhällsmedicinska arbe- te att samordnas på olika sätt. I oc h är denna utveckling en konsekvens av sammanslagningen av landstingen till stör re regioner. I har man skapat en folkhälsogrupp inom , vars uppgifter är att samordna de olika huvudmännens folkhälsoarbete och stå för vissa övergripande uppgifter när det gäller b land annat internationell bevakning, utbildning och fortbildning. Målet är a tt åstadskomma en effektivare samverkan mellan huvudmännen. Man för utsätter att denna organisationsform kommer att bibehållas även efter det att det nya direktvalda regionala organet bildats. Detta innebär att man för e- språkar att det också fortsättningsvis skall finnas en nivå för f olk- hälsoarbetet mellan den lokala nivån och den storregionala. I har man påbörja t diskussionerna om hur de sam- hällsmedicinska funktionerna skall utformas i den nya regionen. finns den stör sta samlade samhällsmedicinska verksamheten som en integrerad del av den samhällsmedicinska institutionen i , som är kopplad till . I storstädernas utsatta områden pågår mång a olika projekt och insatser. I bilaga nr 1 Storstadsaktiviter för f olkhälsan återges olika exempel på insatser i just dessa områden. Insatserna täcker in vitt skilda verksamheter. Det kan rör a sig om individpåverkan för bättr e rök- oc h alkoholvanor, språkför skolor för bar n, familjecentraler, caféverksamhet, speciella kvinno- och invandrarprojekt till utveck- ling av mellanvårdsformer för ungdomar som alter nativ till institu- tionsplaceringar, mediaverksamhet, matlagning och ekologiska bostäder. I kartläggning av kommunernas folkhälso- arbete framkom att kommunerna främst arbetar med allergifrågor, droger, miljö/Ag enda 21 och frågor som tobak, skador, alkohol, kost, barn, speciella sjukdomar och ungdomar. Frågor som rör arbetslöshetspr oblematiken fanns inte med bland de tio vanligaste folkhälsofråg orna. Däremot fanns arbetslöshetens skadeverkningar med på borgs prioriteringslista och har dessutom en hög place - ring. I den avrapportering som gjorts av de 21 stadsdelarnas verk- samhetsberättelse fr amkom att det är följande fråg or som prioriteras9: 9 Kommunfullmäktige i borg har beslutat tillämpa vär ldshälsoorganisationen mål. borg ingår också i WHO:s Healty Cities-projekt med 40-talet andra städer. Syftet är att förbättr a invånarnas hälsa, livsvillkor och miljö. I detta arbete ingår olika Hälsa för alla-akti viteter. 172 Folkhälsan – allas ansv ar men ingens imperium –Brukarinflytande inom vård, omsorg och skola. –Normalitet och trygghet i vård av barn, äldre samt funktionshan- dikappade. –Arbetsgivaransvar för hälsosam arbetspla ts. –Minska skadeverkningarna av arbetslöshet. –Träffpunkt för sociala kontakter och nätverksbyggande. –Barn i riskzon. –Kretsloppstänkande och ekologisk hållbar miljö. –Kvalitetssäkring av verksamheter. kartläggning av vad kommunerna tänker priori- tera , visar att arbetslösheten f ortfarande kommer att ha en låg prioritet. Prioriteringarna liknar arbetsgruppen för EU-arbete i folkhälsoområdet, dvs. minska tobaks- och alkoholkon- sumtionen och narkotikabruket. Anmärkningsvärt är att arbetslöshe - ten kommer långt ner på listan, när man vet att riskerna för missbr uk av akohol, droger och tobak ökar på g rund av arbetslöshet. I samma kartläggning framgår under vilka olika former kommu- nernas folkhälsoarbete drivs, beroende på typ av kommun. Samtliga kommuner bedömer a tt folkhälsofrågan kommer att få ökad bety - delse . Nedanstående tabell visar den pro- centuella andelen kommuner som har hälsoråd , övergripande hand- lingsplan, hälsosamordnare samt har genomför t/planerat särskilda insatser för a tt utjämna hälsoskillnader. Storstad/för ort Stora/medelstora städer Industri/övr stör re Landsbygd/glesbygd/ övr mindr e kommun Kommunerna har delats in enligt Svenska kommunförbundets gruppindelning, varefter de har slagits ihop till fyra grupper efter kommunstorlek. Tabellen anger andel kommuner i respek- tive indelning som har hälsoråd , övergripande handlingsplaner, hälsosamordnare samt genomför t/planerat särskilda insatser för a tt utjämna hälsoskillnader. Som tabellen ovan visar har de mindre kommunerna i stör re ut- sträckning ett hälsoråd än de stör re. Vidare kan man se att framför allt de stör re kommunerna har genomför t eller planerar att genom- Folkhälsan – allas ansv ar men ingens imperium 173 för a särskilda insatser för a tt utjämna hälsoskillnader. De stör re kommunerna tenderar att i stör re omfattning ha en handlingsplan för särskilda folkhälsoområden. Vilka faktorer bidrar till en positiv hälsoutveckling? Barn och ungdomar som växer upp i storstädernas miljonprograms- områden tillhör en r iskgrupp. Vi har i delbetänkandet Att växa bland betong och kojor (SOU 1997:61) närmare beskrivit och analyserat deras situation. Statistiskt sett löper de stör re risk än andra att utveckla fysisk och psykisk ohälsa. Detta är ett star kt skäl för häl - sofrämjande insatser för ungdomar i utsa tta områden. Ett annat skäl för a tt rikta folkhälsoarbetet framför allt till just ungdomar är a tt ungdomstiden i sig innehåller en växt- oc h förändr ingspotential. Ungdomstiden är en öv ergångsfas mellan barndom och vuxenliv som nöd vändiggör a tt gamla inre strukturer löses upp oc h nya ska- pas genom kontakter och relationer i omgivningen. Ungdomstiden brukar ibland ses som en andra chans till psykologiskt och socialt växande. Den så kallade Västkustundersökning en av visade dels vikten av att sätta in olika typer av insatser för ungdo - mar och dels hur samverkande insatser hade en direkt betydelse för ungdomars hälsobeteende.10 Studien bygger på den av Barnläkar- förbundets ungdomsmedicinska enkätstudie (Q90) som genomför - des under läsår et 1990–91 i sju kommuner i till elever i års- kurserna 7 och 9 samt årskurs 2 på gymnasiet. Vid en för djupad jäm- för else mellan tre kommuner visade det sig att i den kommun som hade gjort starka satsningar på för ebyggande och tvärsektoriellt ungdomsarbete hade resulterat i betydligt bättre hälsa bland ungdomarna än i de två andr a socialt likartade kommu- nerna. Samordnade insatser var det som hade givit en god effekt. Kommunen hade en beslutsmässig organisation, stort engagemang och väl fungerade rutiner . Man hade sett till att ungdomarna möttes av samma budskap i livsstilsfrågor i skolan, av polisen, av , och av kulturrepresentanter i kommunen. Föräldr arna hade engagerats. Man har systematiskt skaffat sig kunskap om ungdomarnas behov och uppväxtvillkor. Det tydliga budskapet till ungdomarna har inte bara minskat riskbeteen- de, lett till bättre hälsobeteende och bättre hälsa utan har också 11 , Ehrvér M, Erneholm T, Grundevall C, Wennerberg I, ; Self- reported health status and use of care by 3 500 adolescents in western . I. Acta Paediatr Scand 1991:80:837-43. 174 Folkhälsan – allas ansv ar men ingens imperium SOU 1998:25 påverkat föräldr arattityder och kamratgrupper. I studien konstatera- des att det kanske var lättare att vara förälder , därför a tt man kände ett starkt stöd i sin f ostrargärning. Den forskning om så kallade maskrosbarn har bidragit till ökade kunska per om skyddande faktorer. En pionjär på området är , professor i psykologi vid i , som bland annat följt 700 bar n från födseln till s ålder.11 Cirka en tredjedel av barnen bedömdes tillhör a gruppen hög riskbarn efter- som de föd des till fattigdom och hade upplevt måttlig till hög str ess. Ändå växte en a v tre av dessa hög riskbarn upp till välfungerande unga vuxna. Utifrån bl.a. maskrosforskningen har en rad konkreta skydds- faktorer utkristalliserats. I bok skydds- organiseras? lyfts fyra skyddande faktorer för ungdomar fram: Att blir sedd av och ha en ömsesidig r elation till åtminstone en vuxen utanför familjen. Att ha ett gott nätverk av människor runt omkring sig. Att det finns tydliga strukturer i de miljöer man vistas i, till exem- pel i skolan och . Att den sociala kompetensen stimuleras och utvecklas.12 Alla ungdomar går i och nästan alla går i g ymnasiet vil- ket innebär att skolan är den plats där ungdomar tillbringar den stör - sta delen av sin organiserade vardag. Den enskilda skolans sätt att skapa sammanhang, vilket i sin tur bidrar till begriplighet, hanter- barhet och meningsfullhet för eleverna, är således avgör ande för ungdomars hälsoutveckling. Hur elever mår har att gör a med hur de trivs i skolan och i vilken mån skolan lyckas väcka en lust för lär ande. Elevers håglöshet och brist på motivation för alltför ofta med egenskaper hos ele- verna själva; begåvning, etnisk bakgrund, stimulans hemifrån. Istället bör man utgå ifrån vilk en betydelse skolan själv har för ele - vernas trivsel. Det finns flera studier som visar att skolor med en lik- artad social sammansättning av elever och med lika resurser kan åtstadkomma helt olika resultat. 11Werner E; Mot alla odds. Sfph:s (Svenska för eningen för psykisk hälsa) mono grafiserie, 1995. 12Hagström U , Redemo E, Låter sig skyddsänglar organiseras?, Om hälsofrämjande str ategi- er för ungdomar i utsa tta storstadsområden, , 1998. Folkhälsan – allas ansv ar men ingens imperium 175 I vissa skolor trivs elever bättre, de mår bättr e, de lär sig mera, de har mer att säga till om och de lyckas bättre i sin anpassning både till skolan och till samhället i stort. Den grundläggande frågan måste då vara: Vad kännetecknar dessa skolor? Om det inte är den sociala sammansättningen av elever som skiljer dessa skolor åt, vad är det då? Forskningen tyder på att det handlar om djupt liggande värde- ringar hos skolledning och lärarkår, normer som kommer till uttryck i nära relationer mellan lärare och elever och genom tydliga och för eleverna för utsägbara handlingar. Man talar om skolans kultur, anda eller ethos, det vill säga de värderingar, för väntningar och relatio- ner som undervisningen och vardagen i skolan bygger på. Skolans anda kan också beskrivas som det sammanhängande budskap som skolan för medlar till eleverna. Genom de tusen och en situationer och möten, mellan elever och mellan elever och lärare, som tillsam- mans utgör skolans vardag för medlas detta budskap. Ett exempel på en skola som skapat ett gott skolklimat är i med 140 na tionaliteter. Skolan har blick- en riktad mot hela skolklimatet, är inriktad på att skapa tilltro hos eleverna och få eleverna själva att bli delaktiga och drivande. Ett annat exempel är skolor utanför Stoc kholm som ligger i ett bostadsområde med stor omflyttning och invandrartäthet. Här har personal tillsammans med elever byggt upp två starka profilområ- den. Natur och miljö är det ena området där ele verna arbetar utifrån ett ekologiskt tänkande. Skolan har egna odlingar och där finns också djur. I det praktiska arbetet får elever som inte kan prata så bra svenska en annan uttrycks- och kommunikationsmöjlighet. Äv en det andra profilområdet, musik och dans, erbjuder andra uttrycksformer. Kvällsöppet en gång i v eckan, erbjudande om hjälp och stöd under loven och servering av frukost i skolan ger eleverna en tydlig signal om skolans och lärarnas engagemang och positiva för väntningar. Ett exempel på en skolas möjlighet till förändr ing kan hämtas från , , en skola i som var så fylld av våld, droger och social oro att den stängdes av myn- digheterna. När den öppnades ig en baserades verksamheten på en helt ny filosofi: nämligen en för väntan att alla som lämnar skolan ska fortsätta på college. Detta i ett område där endast f em procent av ele- vernas föräldr ar har collegeutbildning. Målsättning en har lyckats. Skolans klimat bygger på barns och ungdomars behov av att duga, att vara älskad, att vara en del av något, att vara kompetent och klara av saker och att det finns någon som visar vägen. För a tt för - verkliga detta för medlar skolan omtanke om och hög a för väntningar på eleven och en struktur som tillhandahålls av vuxna. 176 Folkhälsan – allas ansv ar men ingens imperium Nyvångsskolan i , strax utanför , är ett exempel på en skola som satsat mycket på elevinflytande och antimobbningsarbete. Äv en Nyvångsskolan har utvecklats från en sliten grundskola som präglades av vandalisering, mobbning och bråk till en ren och ombo- nad skola där eleverna själva tar ansvar för sin miljö oc h för varan- dra. Elevinflytandet är organiserat genom olika råd, till exempel triv- selråd, matsalsråd, undervisningsråd, kulturråd och antimobbnings- råd som består av representanter valda av samtliga klassråd skurs 4 till 9. Många skolor har utvecklat samarbetet med föräldr arna genom till exempel familjemiddagar som i skolor. Föräldr aforum, data- kurs för föräldr ar, föräldr acirklar och familjegrupper för ekommer också. Det centrala är att skolan har god kontakt med elevernas för - äldrar, en kontakt som stärker deras tilltro till sig själva och sin egen för måga och en kontakt som ger en signal till ungdomarna att vuxna i deras närhet har ett gemensamt förhållningssätt. Att ha någon nära vuxen person utanför f amiljen och att ha vän- ner är två avgör ande skyddsfaktorer för bar n och ungdomar. En verksamhet som visat sig stödja båda dessa aspekter är kamr atstöds - verksamheter. Kamratstödjar e fungerar som ett komplement till sko- lans övr iga insatser och innebär att äldre, ofta för e detta elever, finns tillgängliga i skolan under skoldagen. Kamratstödjar na finns på skolgården, i korridorer och uppehållsrum och är tillgänglig a för samtal och kontakt med eleverna. De kan fungera som en del av ett gott nätverk för ungdomar oc h de unga vuxna kan tjäna som en länk mellan personal och elever. I vissa grundskolor finns för utom kam- ratstödjar e (som utgör s av ungdomar mellan ) även elevstödjar e (som utgör s av elever som går skurs åtta eller nio). Gruppsamtal med elever används i vissa skolor för a tt skapa nät- verk, öka elevers delaktighet och för a tt lära eleverna att ta ansvar för sina handlingar. Sådana gruppsamtal har visat sig fungera som en inre kompass för ungdomar som befinner sig i psykosociala riskmil- jöer. Gruppsamtalet kan också vara ett forum för a tt reda ut konflik- ter. Att samtala i grupp möjlig gör möten oc h därmed relationer och gruppsamtalen kan fungera som en slags känsloskolning. En annan variant är så kallade ungdomssamtalar e i skolan som utveck- lats i . Ungdomssamtalar na som är vuxna anställda utanför skolan arbetar i team bestående av en kvinna och en man. Teamen har samtal med grupper av elever i årskurs 9 i och års- kurs 2 på gymnasiet. Innehållet i samtalen kan sammanfattas i rubri- ken livskunskap där sex och samlevnad är huvudtemat. Folkhälsan – allas ansv ar men ingens imperium 177 Skolhälsovården, liksom ungdomsmottagningarna, arbetar i för sta hand för a tt stödja det fr iska hos ungdomar. Hos skolsköter skan eller på ungdomsmottagningen finns möjligheten för ungdomar a tt bli sedd av och ha en relation till en vuxen utanför familjen. Elever har i olika undersökning ar också tydligt uttryckt sitt behov av skolhäl- sovården som samtalspartner, tröstar e och problemlösar e. skriver i en utvärdering att om huvudmännen önskar för - stärka det för ebyggande folkhälsoarbetet bör man ska pa utrymme för detta, det vill säga utöka skolhälso- och elevvården.13 På mot- svarande sätt visar utvär deringar av ungdomsmottagningar att ung- domar generellt sett har en positiv inställning till dessa. Verk- samheten åtnjuter ungdomars oförbehållsamma tillit, den uppfattas som en oas av trygghet, för ståelse, respekt och yrkeskompetens. I vårt delbetänkandet Att växa bland betong och kojor (SOU 1997:61) kunde vi konstatera att fritidsutbudet i de stadsdelar som uppför des under miljonprogrammets dagar är förhållande vis rikt. Parklekar, motions- och idrottsanläggningar, fritidsgårdar och olika anläggningar för kultur verksamhet finns i stör re omfattning i dessa stadsdelar än i storstädernas innerstadsområden. Ofta erbjuder också bostadsområdena och den kringliggande naturen rika möjligheter till fritidsaktiviteter av olika slag. Det framkom tydligt att den kommu- nala fritidsverksamheten vill fungera för ebyggande utifrån ett soci- alpolitiskt perspektiv och utifrån en uppfostringsideologi. Tydligast kom detta fram i en verklighetsbeskrivning från ungdomsgår den i . Deras målsättning med verksamheten var bland annat att för ebygga våld, vandalisering, kriminalitet och drogmissbruk, förän - dra ungdomarnas negativa jaguppfattning och ge dem för troende för vuxenvärlden och dess normer och värderingar. I bok skyddsänglar organiseras? sägs att fritidsverksamheter för ungdomar har stör re betydelse i eko- nomiskt utsatta områden jämför t med ungdomar som bor i andra områden. För a tt fritidsgårdarna ska fungera skyddande sägs att verksamheten måste ge utrymme för möten mellan ungdomar oc h mellan ungdomar och rätt vuxna.