sou · GMB330 · 1999-01-01 00:00:00 — Betänkande från Utredningen om utlandsstyrkan Fö 1998:01 1 Förslag till lag om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten .......................................... 2 Förslag till förordning om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten ............................. Olika former av fredsfrämjande verksamhet ........................................................ Försvarsmaktens internationella verksamhet........................................................ 2.3.1 Särskilt om ...................................................................................... Framtida fredsfrämjande verksamhet ................................................................... Reglerna för den fredsfrämjande verksamheten ......................................................... 3.2.1 Begreppet väpnad styrka .............................................................................. Lagen om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands .......................................... Förordningen om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten ...................................... Förordningen om förmåner till anställd i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten Risker vid internationellt fredsfrämjande arbete ........................................................ Riskerna vid en utlandsmission............................................................................ Vilken typ av skador förekommer?....................................................................... Hur stora är skaderiskerna? 4.3.1 Statistik från .................................................. 4.3.2 Statistik från .......................................................... 4.3.3 Särskilt om riskerna för psykiska skador...................................................... 4.3.4 Risken att dödas under tjänstgöring ............................................................ Slutsatser avseende skaderiskerna........................................................................ Antagning av anställda till utlandsstyrkan........................................................... Omhändertagande vid personskada............................................................................ omhändertagande vid personskada ................................................. 6.3.1 Lagen om anställningsskydd ......................................................................... 6.3.2 Lagen om allmän försäkring ......................................................................... 6.3.4 Försvarsmaktens rehabiliteringsansvar ......................................................... Ersättning för personskada – allmänna principer ...................................................... Skadeståndsrättens roll i det sociala skyddsnätet ............................................... Inkomstskatteplikt för skadestånd....................................................................... Samordning mellan olika ersättningar .................................................................. Regler om ersättning vid personskada ........................................................................ Lagen om allmän försäkring ................................................................................. Lagen om sjuklön ................................................................................................. Lagen om arbetsskadeförsäkring .......................................................................... Lagen om statligt personskadeskydd.................................................................... 8.5.1 Avtalet om ersättning vid personskada ........................................................ 8.5.2 Statens grupplivförsäkring ........................................................................... Övrig ersättning, m.m.......................................................................................... 8.6.3 Stöd och service till vissa funktionshindrade .............................................. 8.6.5 Bilstöd till handikappade ............................................................................. 8.6.6 Vård av närstående ...................................................................................... II Överväganden och förslag 11.1 Bör den nuvarande ordningen ändras? 11.2 En definition av internationell fredsfrämjande verksamhet ............................... 11.3 Vissa särskilda avgränsningar ............................................................................. Riskerna inom internationell fredsfrämjande verksamhet .................................. 12.2.1 Utbildning om skaderisker ......................................................................... 12.2.3 Särskilda insatser för att minska skaderiskerna ......................................... Rehabilitering av skadade ................................................................................... 12.4.1 Den medicinska rehabiliteringen ................................................................ 12.4.2 Försvarsmaktens rehabiliteringsansvar ....................................................... 12.4.3 Aktivt uppsökande verksamhet .................................................................. 12.4.4 Arbetslivsinriktad rehabilitering ................................................................ 12.4.5 Social rehabilitering ................................................................................... 12.4.6 Hur länge skall rehabiliteringsansvaret gälla? 12.4.7 Samarbete med andra rehabiliteringsansvariga .......................................... 12.4.8 Uppföljande verksamhet ............................................................................. 12.4.9 Försvarsmaktens rehabiliteringsorganisation.............................................. Är ersättningen vid personskada tillräcklig? 13.1.2 Ideell ersättning .......................................................................................... Spärregler mot luckor i socialförsäkringssystemet ............................................ Kompensation för sjukvårdskostnader ............................................................... Ny utformning av Statens riskgaranti ................................................................. I vilka situationer bör det särskilda ekonomiska skyddet gälla? Särskilt om ersättning till anhöriga .................................................................... Överförda och borttagna bestämmelser, m.m. .................................................. 14.1.2 Militär tjänsteställning, tjänstgöringstid, utrustning, tillfällig arbetskraft samt fastställande av lön .................................................................... 14.1.3 Semester och arbetstid ............................................................................... 14.1.4 Tillämplig lag vid prövning av arbetsskada ................................................ Omprövning och överklagande .......................................................................... Ikraftträdande och övergångsfrågor ................................................................... Konsekvenser av förslagen ......................................................................................... Till Statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av reglerna för Försvarsmaktens fredsfrämjande verksamhet utomlands (dir 1997:21). förordnade chefen för , statsrådet , rättschefen att vara särskild utredare. Som experter förordnades departementssekreteraren , Försvars- departementet, kanslirådet , , förhandlingssekreteraren , , socialförsäkringsombudet , Riksförsäkrings- verket och kommendören av första graden , Försvarsmakten. Genom beslut att gälla entledigades och förordnades kanslirådet , som expert. Som sekreterare förordnades hovrättsassessorn . Utredningen har antagit namnet Utredningen om utlandsstyrkan. Härmed överlämnas utredningens betänkande Utlandsstyrkan. Utredningens experter har ställt sig bakom förslagen. Utredningsuppdraget är härmed slutfört. Utredningen har haft i uppdrag att se över reglerna för Försvarsmaktens internationella freds- främjande verksamhet utomlands med tonvikt på regler och rutiner som tillämpas vid personskador samt att föreslå förbättringar. Som grund för dessa förslag har utredningen ägnat särskild upp- märksamhet åt att analysera riskerna i utlandsstyrkans verksamhet, den skadeförebyggande verk- samheten samt omhändertagandet då en personskada inträffar. Hög risk för allvarliga personskador Att tjänstgöra i internationell fredsfrämjande verksamhet innebär förhöjda risker att skadas och invalidiseras. Den statistik utredningen inhämtat visar att skaderiskerna är väsentligt högre än för de mest skadedrabbade yrkena i . Både risken att skadas och att invalidiseras är ungefär så hög. I förhållande till dem som fullgör värnplikt är skillnaderna inte lika stora, men det beror på att även denna grupp utsätts för väsentligt större skaderisker än vad som förekommer i arbetslivet. Statistiken visar också att det är de meniga soldaterna i utlandsstyrkan som löper de största riskerna att skadas och invalidiseras. Verksamheten innebär dessutom en särskild risk för allvarliga psykiska skador. De höga skaderiskerna motiverar särskilda satsningar för de anställda i internationellt freds- främjande insatser. Detta motiveras också av att de anställda frivilligt utsätter sig för fara för att fullfölja åtaganden till stöd för världsfreden. Utredningen föreslår i korthet följande: Det skadeförebyggande arbetet utökas och intensifieras Försvarsmakten skall i princip ha samma arbetsmiljöansvar utomlands som i . Detta inne- bär bl. a. att det skall finnas skyddsombud och skyddskommittéer vid de svenska missionerna. satsas särskilt på arbetsmiljöarbete inom Försvarsmakten. Medlen skall betalas ut . De skall bl. a. användas till en översyn av olika riskmoment inom den fredsfrämjande verksamheten och till att skapa ökad medvetenhet om betydelsen av skadeförebyggande åtgärder. Kriterierna för antagning modifieras. Särskild vikt skall läggas vid de sökandes omdöme och personliga mognad. Det praktiska omhändertagandet av dem som skadats under tjänstgöring förbättras Försvarsmaktens ansvar för social och arbetslivsinriktad rehabilitering av dem som skadats under tjänstgöringen förtydligas och definieras. Försvarsmakten skall utreda rehabiliteringsbehovet, pla- nera insatserna och hjälpa och stödja den skadade så att han eller hon får lämplig arbetsträning eller utbildning. Försvarsmakten skall kunna ge bidrag till en utbildning som motiveras av eller förlängs till följd av skadefallet. Detta gäller även högre studier. Försvarsmakten skall även kunna ge bidrag till andra särskilda rehabiliteringsinsatser. Särskilda insatser skall göras för att stärka den skadades möjligheter att leva ett aktivt och själv- ständigt liv, också i de fall arbetsförmåga inte kan uppnås. För varje anställd som skadas allvarligt skall det utses en särskild person som har ansvar för att den skadade får lämplig rehabilitering (koordinatör). Koordinatören skall dessutom kunna hjälpa den skadade med praktiska eller ekonomiska angelägenheter, såsom att få ut ersättning på grund av skadan. Försvarsmakten skall ha ett särskilt ansvar att undersöka om de tidigare anställda drabbats av skador. Det ekonomiska skyddet för de skadade förbättras Ersättningen enligt Statens riskgaranti höjs totalt sett som den omstruktureras. Högst ersättning skall betalas till dem som skadats av händelser som har direkt samband med den freds- främjande insatsen. En särskild livsvarig livränta införs för de svårast skadade. Den är skattefri och kan utgå med som mest två basbelopp , motsvarande ca. i dagens penningvärde. Ersättningen vid dödsfall koncentreras till de närmast anhöriga. Särskilda belopp utgår till make eller sambo och barn. Den som skadas under tjänstgöring får i princip alltid sjukersättning minst motsvarande sjukpen- ning och rehabiliteringspenning räknad på lönen under tjänstgöringen. Om den anställde drabbas av arbetsskada skall arbetsskadelivräntan alltid baseras på minst fem basbelopp vid full nedsättning av arbetsförmågan. En tidigare anställd som skadats under anställningen får efter det att anställningen avslutats samma sjukvårdsförmåner som under tjänstgöringen. Stöd till de skadades anhöriga införs Anhöriga skall få ersättning för att kunna möta vid hemkomsten till och därefter besöka en skadad på sjukhus. Anhöriga som medverkar vid en skadads rehabilitering skall kunna få ersättning för kostnader som detta orsakar. Vid svårare skador skall Försvarsmakten kunna ge bidrag till kostnader för krisstöd och annat psykosocialt stöd till anhöriga. Anhöriga skall också kunna få bistånd och vägledning i praktiska och ekonomiska frågor genom den skadades koordinatör Utredningens förslag kräver delvis lagform. Vissa bestämmelser har därför sammanförts i en lag om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. Huvuddelen av bestämmelserna återfinns i en till lagen knuten förordning om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. I den föreslagna lagen definieras även begreppet internationell fredsfrämjande verksamhet, vilket bildar utgångspunkt för avgränsningen av utlandsstyrkans verksamhet i förhållande till an- nan internationell verksamhet som bedrivs av Försvarsmakten. 1 Förslag till lag om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten 1 § Denna lag tillämpas på de anställda i utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. 2 § I utlandsstyrkan anställs endast den militära och civila personal som behövs för internationell fredsfrämjande verksamhet utomlands. 3 § Med internationell fredsfrämjande verksamhet avses insatser utomlands i syfte att avvärja risk för en väpnad konflikt, hejda en pågående väpnad konflikt, samt övervaka överenskommelser om fred och vapenstillestånd. Med internationell fredsfrämjande verksamhet avses även andra uppgifter som fullgörs i sam- band med insatser enligt 1–3 och som behövs för att skapa förutsättningar för en varaktig fred. Tillämpning av vissa lagar 4 § I fråga om de anställda i utlandsstyrkan skall 2 och 3 kap., 6 kap. 1–6 §§, 6 a § första stycket första och andra satsen samt andra stycket samt 8 och 9 §§ arbetsmiljölagen (1977:1160) tillämpas även utomlands, om inte tjänstgöringsförhållandena hindrar detta. 5 § I fråga om de anställda i utlandsstyrkan skall följande bestämmelser inte tillämpas 15–17 §§ lagen (1982:80) om anställningsskydd, 12 § semesterlagen (1977:480), samt arbetstidslagen (1982:673). 6 § Vid prövning av om en anställd drabbats av en arbetsskada skall 7 och 8 §§ lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd tillämpas om det är förmånligare för den enskilde än en tillämpning av motsvarande regler i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. Vid tillämpning av lagen om arbetsskadeförsäkring utgör livränteunderlaget minst fem bas- belopp. Social och arbetslivsinriktad rehabilitering 7 § Om någon skadas under anställning i utlandsstyrkan skall Försvarsmakten i samråd med den skadade utreda behovet av åtgärder för att den skadade skall återfå full arbetsförmåga eller för att stärka den skadades möjligheter att försörja sig genom förvärvsarbete, om det är möjligt, bereda den skadade lämplig arbetsträning inom ramen för Försvarsmaktens verksamhet, medverka till att den skadade får tillgång till lämplig yrkesutbildning eller annan fortsatt utbild- ning som är ägnad att stärka hans eller hennes förvärvsförmåga, samt förmedla kontakter med andra myndigheter och organisationer som förfogar över insatser som kan underlätta den skadades återgång till arbetslivet. 8 § I fall som avses i 7 § 3 får Försvarsmakten ge ekonomiskt stöd till en utbildning som föranletts av eller förlängts till följd av skadefallet. Försvarsmakten får också ge stöd till andra åtgärder som främjar den skadades återgång till arbets- livet samt till anskaffande av de hjälpmedel som den skadade kan vara i behov av. Om en anhörigs medverkan är av särskild betydelse för den skadades rehabilitering får Försvar- smakten ge den anhörige ersättning för kostnader som föranleds av en sådan insats. 9 § Om den skadade efter utredning enligt 7 § 1 inte anses kunna återgå till förvärvsarbete skall Försvarsmaktens åtgärder inriktas på att stärka den skadades möjligheter att leva ett aktivt och självständigt liv. Detsamma gäller om den skadade drabbats av allvarliga men som inte hindrar förvärvsförmågan men i övrigt påverkar livsföringen avsevärt. 10 § Om någon skadas under anställning i utlandsstyrkan och det finns anledning att anta att skadan kan leda till bestående funktionshinder eller annars är av allvarlig art, skall Försvarsmakten utse en person som skall stödja och bistå den skadade (koordinatör). 11 § Försvarsmaktens ansvar enligt 7–9 §§ kvarstår av från det att åtgärder enligt 7 § 2 och 3 kan inledas. Om särskilda skäl föreligger kan åtgärderna utsträckas under . 12 § Vid fullgörandet av de uppgifter som avses i 7–9 §§ skall Försvarsmakten samarbeta med , länsarbetsnämnden och andra berörda myndigheter. Försvarsmaktens åtgärder bör samordnas med en eventuell arbetsgivares. 13 § Försvarsmaktens ansvar enligt 7–9 §§ innebär ingen inskränkning i det ansvar som enligt 2 kap. och 3 kap. 2 a § arbetsmiljölagen (1977:1160) samt 22 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring åvilar den skadades arbetsgivare. 14 § Om den skadade inte är nöjd med ett beslut enligt 7–9 §§ kan han eller hon begära att beslutet omprövas av Försvarsmakten. Det omprövade beslutet kan inte överklagas. Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna i 7–13 §§ skall tillämpas även i fråga om tidigare anställda i utlandsstyrkan som skadats efter utgången av . 2 Förslag till förordning om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten 1 § Utlandsstyrkan fullgör de uppgifter som åvilar Försvarsmakten inom ramen för internationell fredsfrämjande verksamhet utomlands. 2 § Vid anställning i utlandsstyrkan skall utöver allmän lämplighet för de uppgifter som är i fråga särskilt beaktas den sökandes omdöme och personliga mognad. 3 § Anställningen omfattar både utbildning och tjänstgöring. I tjänstgöringen ingår såväl förbere- delser som efterarbete. Den anställde är skyldig att tjänstgöra utomlands. 4 § skall vara skriftligt. I avtalet skall den anställde förbinda sig att följa be- stämmelserna i denna förordning och de föreskrifter som i övrigt är meddelade för utlandsstyrkans verksamhet. 5 § Anställning i utlandsstyrkan skall vara tidsbegränsad och avse tiden för både utbildning och tjänstgöring. Anställningen får dock tidsbegränsas till att avse endast utbildningstiden eller tjänstgöringstiden. 6 § Vid uppsägning av anställning före anställningstidens utgång gäller en uppsägningstid av . Arbetsgivaren får dock medge den anställde kortare uppsägningstid. Om den anställde genomgått utbildning för tjänstgöringen utan att få godkända vitsord, får arbetsgivaren säga upp anställningen med en uppsägningstid av en månad. 7 § Den som anställs i utlandsstyrkan får enligt Försvarsmaktens bestämmande tilläggas militär tjänstegrad enligt organisationsplan för utlandsstyrkan. 8 § En anställd i utlandsstyrkan får under tjänstgöringen lön enligt de grunder som Försvarsmakten bestämmer. Under förrättning utomlands har en anställd i utlandsstyrkan också rätt till ett särskilt tillägg med det belopp som regeringen bestämmer. Det särskilda tillägget skall vara lika för alla som tjänst- gör i samma område och bestämmas med beaktande av tjänstgöringsförhållandena där. Om det till följd av tjänstgöringens art eller andra omständigheter finns särskilda skäl, skall något särskilt tillägg inte betalas. Lön och särskilt tillägg utbetalas i svensk valuta. 9 § Under tjänstgöring i utgår ersättning för ökade levnadsomkostnader motsvarande vad som gäller för andra anställda inom Försvarsmakten. 10 § Under tjänstgöring utomlands utgår ersättning för ökade levnadsomkostnader enligt utlandsreseförordningen (1991:1754). Detsamma gäller vid resa från till förrättningsplatsen och åter samt under annan ledighet än semester. Försvarsmakten får även besluta om ersättning för andra kostnader än som avses i första stycket om de föranletts av tjänstgöringen utomlands. Den som är anställd i utlandsstyrkan har för varje hel sexmånadersperiod rätt till en fri hem- resa från tjänstgöringsplatsen och åter. Om en anställd enligt riktlinjer från eller () har rätt att ta med anhöriga till tjänstgöringsplatsen, utgår även ersätt- ning för kostnader med anledning av att anhöriga medföljer. Försvarsmakten bestämmer ersättningens storlek. 11 § I fråga om semester tillämpas motsvarande bestämmelser som för andra anställda i Försvar- smakten. Semesterledighet och annan ledighet beviljas av Försvarsmakten. Försvarsmakten skall därvid beakta de grunder som kan ha beslutats av eller (). Förmåner vid sjukdom eller skada 12 § Under tjänstgöring i får den anställde sjukvårdsförmåner motsvarande vad som gäller för andra anställda i Försvarsmakten. Under tjänstgöring utomlands får den anställde fri sjukvård i den mån motsvarande förmån inte bereds honom eller henne i annan ordning. 13 § Om en anställds arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom skall Försvarsmakten under hela sjukdomsperioden utbetala ersättning för förlorad inkomst så att den sammanlagda ersätt- ningen alltid uppgår till vad som skulle ha utgått om ersättningen beräknats på den lön i pengar den anställde hade då sjukdomen inträdde. Motsvarande skall gälla för en tidigare anställd om sjukdomen är en arbetsskada som kan hänföras till tjänstgöringen inom utlandsstyrkan och om den tidigare anställde får lägre ersättning än vad som skulle utgått om ersättningen beräknats på lönen i utlandsstyrkan. Ersättningen skall i detta fall beräknas på lönen för den sista hela anställningsmånaden. Om en anställd eller tidigare anställd är föremål för rehabiliteringsåtgärder enligt 7 § lagen om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten och därvid uppbär ersättning enligt 3 kap 7 b § eller 22 kap. 7 § lagen om allmän försäkring tillämpas första och andra styckena på motsvarande sätt. 14 § Staten ikläder sig riskgaranti för anställda i utlandsstyrkan som ådragit sig fysisk eller psykisk skada under tjänstgöring utomlands. 15 § Full ersättning enligt riskgarantin utgår vid skada som inträffat under väpnad tjänstgöring eller då den anställde fullgjort annan särskilt riskfylld tjänst- eller annars är orsakad av krigshändelser eller andra utomordentliga händelser som har samband med ett fredsfrämjande uppdrag. Vid skada i annat fall än som avses i första stycket men som inträffat under tjänstgöring inom området för ett fredsfrämjande uppdrag eller vid resa till eller ifrån ett sådant område utgår er- sättning med hälften av de belopp som anges i 16 och 17 §§. En inträffad skada skall anses vara en sådan skada som anges i första stycket om det inte av omständigheterna framgår att den haft andra orsaker. 16 § Vid full invaliditet utgår ersättning enligt riskgarantin med tolv basbelopp. Dessutom utgår livränta med ett årligt belopp om två basbelopp under den skadades resterande livstid. Vid lägre invaliditetsgrad som uppgår till utgår ersättning och livränta med de lägre belopp som motsvarar invaliditetsgraden. Livränta som uppgår till mer än utbetalas en gång . I andra fall sker utbetalning . 17 § Vid dödsfall utbetalas ersättning enligt riskgarantin med tolv basbelopp till dödsboet, om den avlidne efterlämnar arvingar som nämns i 2 kap. 1 och 2 §§ . Dessutom utgår sex basbe- lopp till efterlevande make eller maka samt sambo, om samboförhållandet varat eller samborna har gemensamma barn, och tre basbelopp till varje efterlevande barn. Särskild ersättning till skadade och anhöriga 18 § Den som skadats under anställning i utlandsstyrkan har av efter det att anställningen upphört rätt till ersättning för av skadan orsakade sjukvårdskostnader som om han eller hon fortfarande varit anställd i utlandsstyrkan.