sou · GMB3141d2 · 1999-01-01 00:00:00 — Ett avslut på förhand- lingarna har åstadkommits genom lag. Vanligen har det skett genom att tidigare gällande kollektivavtal har förlängts eller genom att ett förkastat medlarförslag har gjorts om till lag. Lagen har i allmänhet varit enkelt utformad. Förutom en redovisning av vad som skall gälla i fråga om lön och anställningsvillkor, har det angetts att fredsplikten förlängts, vilket har medfört att stridsåtgärder blivit olovliga. Första gången det skedde var 1933. var det mycket vanligt med statliga ingripanden, men därefter har statsmakterna blivit mer återhållsamma med att gripa in. rådde stora motsättningar mellan parterna och de hade svårt att nå uppgörelser. Statsmakterna ingrep på ett omfattande sätt för att stoppa en storkonflikt 1985. En ny storkonflikt bröt ut års avtalsrörelse. Efter en längre tids medlingsarbete hade parterna på flertalet avtalsområden nått fram till avtal, som förväntades gå igenom, men som förkastades vid medlemsom- röstning om det sammanlagda medlarbudet. Inledningsvis berörde kon- flikten 410 000 arbetstagare. När den trappades upp och avtalsförhand- lingarna strandades beslöt statsmakterna att avbryta stridsåtgärderna. Det skedde genom en lag, enligt vilken det framlagda medlingsförslaget skulle gälla som kollektivavtal mellan parterna med vissa justeringar. När lagen trädde i kraft hade konfliktåtgärderna pågått . Många ingripanden har föranlett kritik från och från den oberoende expertkommittén för sociala stadga. avbröts en sjuksköterskestrejk. Det skedde dock först sedan den hade fått pågå . Ingreppet i sig ansågs emellertid ha skett på ett godtagbart sätt och ledde därför inte till kritik från . Det förhållandet att tidigare avtal förlängdes som ansågs dock oacceptabelt, med hänsyn till den rätt till fria kollektivavtalsförhandlingar, som skall föreligga enligt konvention nr 98. Inom har detta ingrepp ännu inte behandlats. De ekonomiska förutsättningarna för avviker från vad som gäller i . Arbetslösheten har minskat påtagligt och hör nu till den lägsta i hela OECD-området. Genom intäkterna från olje- och gasutvinningen har de offentliga finanserna länge varit mycket goda. Lönebildningen i har att hantera svårigheten med en mycket god lönsamhet inom näringar som är relaterade till utvinningen av olja och naturgas, utan att det leder till för snabb utslagning av sysselsättning i fastlandsindustrin. (/, som organiserar SOU 1998:141 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 115 arbetsgivarna i industrin, och ,/ haft som gemensam målsättning att normera löneökningar på en rimlig nivå för att inte hota sysselsättningen och riskera en ökning av arbetslösheten till de nivåer som gäller i övriga . Riksförlikningsmannen har på eget initiativ bidragit till en samhällsekonomiskt gynnsam löneutveckling genom att underlätta genomförandet av vad som i benämns solidaritetsalternativet. har emellertid svårigheterna blivit allt större att bibehålla en låg pris- och löneökningstakt i en alltmer överansträngd ekonomi. Den norska ekonomins utveckling har präglats av utb yggnaden av oljeindustrin. Olje- och gasexporten svarar för av de norska exportinkomsterna. Oljeindustrin har bidragit till en snabb och stabil utveckling av den norska bruttonationalprodukten (BNP). Real BNP per individ i arbetsför ålder har mer än fördubblats . Motsvarande ökning i uppgår till endast ca 40 pro- cent. Den snabba tillväxten inom oljeindustrin har även gett upphov till på- tagliga spänningar i ekonomin och upprepade tendenser till kostnads- problem inom den norska fastlandsekonomin. bidrog höga investeringar och snabba löneökningar till en överhettning i ekono- min. Problemen blev tydliga och förstärktes av fallande oljepriser. Ambitionerna när det gäller sysselsättning och låg arbetslöshet är mycket höga, vilket gjorde det möjligt för politiker och partier att åstadkomma en kraftsamling . (¶G TILLV¤XT OCH ¶VERHETTNINGSPROBLEM UNDER TALET Upptäckten av stora oljereserver på den norska kontinentalsockeln skapade förutsättningar för en betydligt mer expansiv ekonomisk utveckling i än i de flesta andra europeiska länder. Det höga världsmarknadspriset på olja efter oljeprischocken 1973 innebar att exploateringen av potentiella oljetillgångar blev mycket lönsam. Investeringarna i den norska oljeindustrin ökade mycket snabbt och intäkterna från oljeindustrin var betydande redan vid 116 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM !RBETSGIVARORGANISATIONER: .¦RINGSLIVETS (OVEDORGANISASJON . (/ är den största arbetsgivarorganisationen. Näst störst är (ANDELNS OCH 3ERVICEN¦RINGENS (OVEDORGANISASJON (3( !RBETSTAGARORGANISATIONER: ,ANDSORGANISASJONEN I .ORGE ,/ med 28 med- lemsförbund är störst. 9RKESORGANISASJONERNES 3ENTRALFORBUND 93 med 18 för- bund organiserar främst tjänstemän. !KADEMIKERNES &¦LLESORGANISASJON !& är en huvudorganisation för akademikerförbund. /RGANISATIONSGRAD: . 4¤CKNINGSGRAD AV KOLLEKTIVAVTAL: . &¶RHANDLINGARNA: Förhandlingsrätten är inte lagreglerad och någon förhandlings- skyldighet förekommer inte. Förhandlingarna sker i regel förbundsvis, men det finns en förhållandevis stark koordination genom huvudorganisationerna ,/ och (/ Genom $ET TEKNISKE BEREGNINGSUTVALGETS rapport finns en gemensam grund- syn på det ekonomiska läget och inflationsförväntningarna. Medling är vanlig och riksförlikningsmannen medverkar till koordinering. +ONFLIKTR¤TT: Rätten till stridsåtgärder är i viss utsträckning lagreglerad. Stridsåt- gärder är tillåtna för arbetstagarorganisationer, arbetsgivarorganisationer och enskilda arbetsgivare om fredsplikt inte gäller på grund av kollektivavtal. Även sympatiåtgärder är tillåtna. Innan en stridsåtgärd vidtas skall riksförlikningsman- nen få en underrättelse om den uppkomna situationen. En stridsåtgärd får inte vidtas förrän det har gått från det att underrättelsen har inkommit till riksförlikningsmannen. I fall då riksförlikningsmannen har förbjudit stridsåtgärder kan sådana åtgärder vidtas först efter det att förbudet har hävts. -EDLINGSINSTITUT: 2IKSMEGLINGSMANNEN. -EDLARNAS BEFOGENHETER: Medlaren kan förbjuda stridsåtgärder fram till dess att medling har avslutats om åtgärderna annars kan komma att skada allmänna intres- sen. När det har gått från förbudet kan en part kräva att medlingen avslutas och det skall i sådant fall ske . 3TATLIGA INGRIPANDEN: 3TORTINGET har ofta beslutat om obligatoriskt skiljeförfa- rande för att få slut på en konflikt. Det har regelmässigt skett om en konflikt har ansetts hota viktiga samhällsintressen. Det har även tillämpats när stora ekono- miska värden har varit hotade. SOU 1998:141 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 117 Tillväxten i den norska ekonomin kom därför, till skillnad mot t.ex. i den svenska ekonomin, att bli stabilt hög, runt 4 - , . Expansionen bidrog emellertid även till allt större kostnadsproblem för fastlandsekonomin . Den nominella löneöknings- takten var mycket hög ända fram . Den kraftiga försämringen av bytesbalansen kan därför inte enbart ses som ett resultat av de mycket stora investeringsbehoven inom oljeindustrin. För- sämringen hade också att göra med en försämrad konkurrenskraft till följd av de mycket snabba nominella löneökningarna och en expanderande inhemsk efterfrågan till följd av kraftigt ökade disponibla inkomster. I ett försök att stärka fastlandsindustrins internationella konkurrenskraft gav sig den norska regeringen in i avtalsrörelsen med löften om skattesänkningar samt höjda transfereringar och subven- tioner i utbyte mot lägre nominella löneökningar. Bland annat höjdes barnbidragen som livsmedelspriserna hölls nere med hjälp av ökade statliga subventioner. För att ytterligare förstärka konkurrenskraften devalverades dessutom den norska kronan. Löneökningstakten i såväl nominella som reala termer sjönk påtagligt men de offentliga finanserna försämrades som löntagarnas disponibla inkomster fortsatte att öka i mycket snabb takt. De inkomstpolitiska ingreppen i den norska lönebildningen kulminerade med tvångsskiljedom och ett pris- och lönestopp för . "AKSLAG I B¶RJAN AV TALET drabbades till viss del av den internationella lågkonjunkturen . De nominella lönerna steg i snabb takt när pris- och lönestoppet avvecklades, men den höga inflationstakten innebar att real- löneutvecklingen förblev negativ. drog sig den norska regeringen ur de tidigare diskussionerna med arbetsmarknadens parter om lönebildningen och försöken att åstad- komma en mer återhållsam löneökningstakt med hjälp av en mer generös skatte- och bidragspolitik. inleddes en process mot ökad decent- ralisering av lönebildningen, framför allt till följd av en ändrad inställning till de traditionella centrala förhandlingarna från arbetsgivarnas sida. Den snabba återhämtningen 1981 - 1982 innebar dock att löneglidningen kom att bli mycket kraftig, trots de överenskommelser som träffades mellan LO och arbetsgivarna inom industrin om speciella tak för löneglidningen. Den snabba löneökningstakten i kombination med fallande oljepriser gav upphov till ökande problem . I syfte att förstärka 118 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM den norska industrins internationella konkurrenskraft och förbättra bytes- balansen genomfördes en kraftig devalvering av den norska kronan . Avtalsrörelsen blev dessutom mycket konfliktfylld detta år. Arbets- givarna motsatte sig krav på likvärdiga arbetstider för arbetarna som för tjänstemännen. De ville dessutom upphöra med de speciella låglönesats- ningar, som de hade kommit överens med LO om efter löne- och prisstoppet . Konflikten slutade med att arbetsgivarna tvingades acceptera en arbetstidsförkortning och fortsatta satsningar på de lågavlönade. Ökningen av de nominella lönekostnaderna kom att bli mycket stor till följd av det nya avtalet och en fortsatt snabb löneglidning. Bytesbalansen försämrades påtagligt. Den norska kronan utsattes för ett förnyat devalveringstryck /1987, vilket tvingade fram kraftiga räntehöjningar. Den inhemska efterfrågan försvagades och arbetslösheten ökade från till . Tillbakagången i ekonomin ledde även till en tillfällig försämring av de offentliga finanserna under början av 1990- talet. De offentliga utgifterna ökade kraftigt bland annat till följd av de omfattande satsningar, som gjordes på att bygga ut den aktiva arbetsmark- nadspolitiken. 4RENDBROTT I L¶NEBILDNINGEN ¥R Den kraftiga lågkonjunkturen 1987 - 1988 ledde till att LO tog initiativ till förnyade centrala förhandlingar med erbjudanden om återhållsamma lönekrav under villkor att inga andra grupper på arbetsmarknaden tilläts avtala om bättre lönevillkor. Arbetsgivarna ställde sig bakom denna upp- läggning och den norska regeringen införde en lagreglering av löneök- ningarna i linje med den överenskommelse, som träffades mellan LO och industrins arbetsgivarorganisation. I överens- kommelsen mellan parterna tilläts ånyo branschvisa förhandlingar, dock inom strikta ramar som fastställdes på central nivå. Återigen blev industrins avtal vägledande för övriga grupper utan direkta ingripanden från regeringens sida. tillsattes en brett sammansatt . I kommissionen uppnåddes enighet om att industrins konkurrenskraft måste stärkas med med bibehållen fast växelkurs. De genomsnittliga nominella löneökningarna skulle därför maximalt få uppgå till . Det s.k. solidaritetsalternativet, där en bärande tanke var att det låga nominella utrymmet för löneökningar i första hand skulle satsas på låglönegrupperna, formades som modell för lönebildningen . Vissa reformer av arbetslöshetsförsäkringen SOU 1998:141 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 119 med bland annat en s.k. bortre parentes har dessutom genom- förts. Tillväxten har varit mycket god . Bytesbalansunder- skottet har förbytts i ett allt större överskott och inflationen har legat på en stabil låg nivå. Även sysselsättningsutvecklingen har varit god . Den öppna arbetslösheten nådde en toppnotering på . Därefter har den sjunkit tillbaks till samma låga nivå som som andelen sysselsatta bland personer i arbetsför ålder har stigit med . har emel- lertid påtagliga överhettningstendenser uppkommit på den norska arbets- marknaden. Avtalsrörelsen resulterade i betydligt högre löneök- ningar . De nominella löneökningarna förväntas uppgå till i genomsnitt . Arbetsrätten i har stora likheter med den som gäller i de övriga nordiska länderna. infördes lagstiftning om medling m.m., men det tog ytterligare två decennier innan det utvecklades ett system för av stridsåtgärder ingick de båda huvudorganisationerna !RBEIDERNES &AGLIGE ,ANDSORGANISASJON !&, och .ORSK !RBEIDSGIVERFORENING . ! & ett huvudavtal, som regle- rade förhållandet dem emellan. Avtalet bidrog till att lugna förhållandena på arbetsmarknaden. Under och tiden närmast därefter befarade man att det skulle komma en ny tid med strejker och oro på arbetsmarknaden. I sam- förstånd med ledarna för !&, och . ! & utarbetades lagregler som skulle hindra stridsåtgärder. Reglerna, som antogs provisoriskt före krigsslutet, gick ut på att det inrättades en statlig lönenämnd, som genom tvångsskilje- förfarande skulle bestämma löne- och arbetsvillkoren, om de förhandlande parterna inte kunde enas. Efter kriget begärde !&, och . ! & att tvångs- skiljeförfarandena skulle upphöra och infördes i stället en nämnd för frivilligt skiljeförfarande. Som kommer att beskrivas längre fram har nämnden fått en annan roll än vad som var tänkt. Huvuduppgiften har blivit att hantera de tvångsskiljeförfaranden, som statsmakterna lagstiftar om för att hindra konflikter på arbetsmarknaden. 120 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM +ORT OM G¤LLANDE R¤TT De grundläggande principerna för förenings-, förhandlings- och kon- flikträtt är i stort sett desamma i som i , men lagstiftningen är inte lika utförlig. Frågor om kollektivavtal, arbetstvister och medling regleras i (arbetstvistlagen). För vissa statstjäns- temän gäller dessutom TJENESTETVISTER (tjänstetvist- Arbetstvistlagen inleds med ett kortfattat kapitel, som bl.a. handlar om kollektivavtal och fredsplikt. Det innehåller inga uttryckliga bestämmelser om förhandlingsrätt. Utgångspunkten är att en part har rätt att begära förhandling och att det står motparten fritt att välja om förhandlingen skall bli av eller inte. Ett särskilt kapitel i arbetstvistlagen handlar om medling. Där anges att det skall finnas en RIKSMEGLINGSMAN (riksförlikningsman) för hela riket och sju KRETSMEGLINGSMEN (distriktsförlikningsmän) för olika geografiska dist- Riksförlikningsmannen sköter sin syssla på heltid. Regeringen kan också, efter förslag av Riksförlikningsmannen, förordna medlare, som kan anlitas för medlingsuppgifter. Arbetstvistlagen innehåller vidare bestämmelser om sammanläggning av medlingsbud inför omröstning på ett sätt som påminner om det danska systemet. Fram var det inte ovanligt att Riksförlikningsmannen fordrade sammanläggning. Efter en dom i Arbetsdomstolen det året anses dock Riksförlikningsmannen inte ha tillräckligt stöd i arbetstvistlagen för att kräva omröstning av medlingsförslag mot parternas vilja. Därefter har sammanläggning endast tillämpats inom den offentliga sektorn. Rätten till stridsåtgärder är i huvudsak densamma som i . Strejk, lockout, blockad och olika former av partiella stridsåtgärder är alltså tillåtna kampmedel. Detsamma gäller sympatiåtgärder eller politiska demonstrationsåtgärder. Olovliga stridsåtgärder kan medföra skadestånd både för organisationer och enskilda. Det finns få rättsfall som behandlar skadestånd för enskilda. Sådant ansvar utkrävs mycket sällan i praktiken. En olovlig stridsåtgärd kan i allvarliga fall leda till att anställningen upp- hör, men även det är sällsynt. Innan en stridsåtgärd vidtas skall Riksförlikningsmannen underrättas skriftligen. Underrättelsen skall innehålla besked om vad tvisten gäller, vilka företag som kommer att beröras, när stridsåtgärden kan påbörjas och om förhandlingar pågår mellan parterna. Pågår förhandlingar mellan parterna skall Riksförlikningsmannen få en ny skriftlig underrättelse, ifall förhandlingarna avbryts. En stridsåtgärd får aldrig påbörjas förrän har gått från det att Riksförlikningsmannen har mottagit ett besked om att förhandlingar inte längre pågår. När Riksförlikningsmannen får besked om att förhandlingar har strandat, SOU 1998:141 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 121 kan han under vissa förutsättningar från beskedet förbjuda arbetsinställelse. Det gäller om arbetsinställelsen på grund av verksam- hetens art eller åtgärdens omfattning kan komma att skada allmänna in- tressen. Medling skall då påbörjas . Efter en tiodagarsfrist kan var och en av parterna kräva att medlingen avslutas. efter ett sådant krav skall medlingen upphöra. Parterna kan då verkställa stridsåt- gärder. Löneförhandlingarna förs i regel förbundsvis, men de är relativt väl koor- dinerade. De förbundsvis ingångna avtalen rör generella tillägg. Därefter förs lokala förhandlingar under fredsplikt. Flera faktorer samverkar för att skapa en koordinering. Det har att göra med avtalsperiodernas längd och tidpunkt för ny förhandling, underlaget för förhandlingarna, parternas egen samordning samt Riksförlikningsmannens agerande. Avtalsperioderna ligger ungefär lika för flertalet avtalsområden. Avtalen är i regel tvååriga och löper ut . En s.k. mellanförhandling med kon- flikträtt med möjlighet att justera lönerna sker i regel . Ett viktigt underlag för förhandlingarna är den rapport om det ekono- miska läget, som publiceras . Rapporten utarbetas av ett statligt samverkansorgan, $ET TEKNISKE BEREGNINGSUTVALG under ledning av chefen för 3TATISTISK SENTRALBYR¥. I detta organ ingår arbetsmarknadens parter, intresseorganisationer för lantbruk och fiske samt företrädare för . Syftet är att ,/ och . (/ skall utveckla en gemensam uppfattning om hur den ekonomiska utvecklingen har varit och göra en gemensam bedömning av den kommande prisutvecklingen. Arbetet i BEREGNINGSUTVALGET har alltid resulterat i en gemensam rapport, som samt- liga ledamöter har varit eniga om. Genom arbetet i BEREGNINGSUTVALGET fokuseras bl.a. på lönebildningens roll för konkurrenskraften och syssel- sättningen. Det ger också parterna en gemensam rapport att utgå från vid informationen till de egna medlemmarna. (/ och ,/ inleder avtalsrörelsen. Därefter förhand- lar parterna inom övriga delar av den privata sektorn och avslutningsvis parterna inom den offentliga sektorn. Verkstadsindustrin är i regel det allra första avtalsområdet. Ofta sker dock parallellt förhandlingar inom något av de typiska låglöneområdena, t.ex. hotell och restaurang eller TEKO-industrin. ,/ och . (/ har ett gemensamt intresse av låga nomi- nella löneökningar eftersom det har visat sig vara fördelaktigt för både konkurrenskraften och reallöneutvecklingen. En förutsättning är dock att 122 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM det sker en samordning av förhandlingarna så att inte enskilda förbund väljer att prioritera höga nominella löneökningar. .(/ har möjligheter att samordna förhandlingarna på arbetsgivarsidan även när de sker på för- bundsnivå, eftersom man har en rätt att vara representerad i förhandlingar som förs av medlemsförbunden. .(/ kontrollerar även beslut om eventu- ella stridsåtgärder. (/ en aktiv uppsökande verksamhet bland sina medlemsföretag för att söka dämpa löneglidningen. Om avtalsförhandlingarna strandar ingriper Riksförlikningsmannen och parterna måste underkasta sig medling. Medling skall i så fall påbörjas . Det går i regel snabbt att inleda medlingen, eftersom riksför- likningsmannen utser sig själv eller någon annan som medlare utan att tillfråga parterna. Riksförlikningsmannen förbjuder i regel arbetsinstäl- lelse fram till dess att medlingen har avslutats. Riksförlikningsmannen har inte något inkomstpolitiskt uppdrag. Den nuvarande riksförlikningsmannen har dock valt att söka förmå parterna att ta hänsyn till de lönenivåer, som har etablerats i redan träffade avtal. Detta har varit särskilt viktigt sedan solidarietetsalternativet utvecklades och för att motverka kraftiga löneökningar för anställda inom oljeindustrin. Om parterna i en medling inte kan enas om ett avtal brukar medlaren avsluta förhandlingarna och lägga ett medlingsbud. Parterna är införstådda med att medlaren endast lägger ett bud och att ett nej till medlarbudet innebär att konflikthoten utlöses. Riksförlikningsmannen anlitas flitigt. , då nya avtal in- gicks, var antalet medlingar på riksplanet 92. då mellanförhand- lingar ägde rum, var antalet 45. Flertalet ärenden löses genom att parterna enas om ett avtal antingen i direktförhandlingar eller under ledning av medlare. var det 13 ärenden, som inte gick att lösa, och var det två ärenden, som inte fick någon lösning. När medlingsförfarandet har avslutats och de i lagen angivna tidsfris- terna har gått ut, står det parterna fritt att vidta stridsåtgärder. , då arbetsgivarna genomförde en stor lockout, har det inte förekom- mit att arbetsgivarna vidtagit stridsåtgärder. Det är inte ovanligt att statsmakterna beslutar att avbryta en arbetsmark- nadskonflikt genom att lagstifta om TVUNGEN VOLDGIFT (obligatorisk skilje- dom). Skiljeförfarandet sker 1952 inrättade 2IKSL¸NNSNEMNDA (), som kan avgöra tvister om innehållet i ett framtida kollektivavtal. Nämnden består av sju ledamöter, varav tre är opartiska och två kommer från vardera arbetstagar- respektive arbetsgivarsidan. Den träder i funktion när det har utfärdats en särskild lag om att den skall avgöra en tvist. Nämnden har ofta fått avgöra avtalstvister, nu senast i samband med omfattande konflikter . gjordes 90 ingripanden av staten. SOU 1998:141 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM 123 regel med obligatorisk skiljedom vid konflikt. har antalet ingripanden varit betydligt färre . Systemet har kritiserats därför att det har ansetts försvaga parternas vilja att nå förhandlingsresultat. Det har också varit kontroversiellt med hänsyn till åtaganden gentemot och andra internationella organisationer. +RITIK FR¥N ),/ M M mottog åtta klagomål från norska arbetstagar- organisationer. De menade att brutit mot den förhandlings- och konflikträtt som skall föreligga enligt konventionerna nr 87 och 98. Av klagomålen ledde sju till kritik från ILO-organen. Kritiken kan samman- fattas så att har förhindrat fria avtalsförhandlingar på ett stadium, då det ännu inte har pågått eller funnits risk för stridsåtgärder, som inne- burit samhällsfara eller medfört omfattande skadeverkningar. Även från har det riktats kritik mot . Ett ingrepp i sjukvårdssek- torn ansågs oförenligt med sociala stadga, vilket föranledde en rekommendation från mot . Efter ett provisoriskt regeringsbeslut om obligatoriskt skiljeförfarande och förbud mot stridsåtgärder i samband med avtalsförhandlingarna 1994, väckte /LJEARBEIDERNES &ELLESSAMMENSLUTNING /&3 talan mot i allmän domstol och yrkade att beslutet skulle förklaras ogiltigt. Till grund för sin talan anförde /&3 i första hand att förbudet mot stridsåtgärder stred mot allmänna rättsprinciper av grund- lagsmässig karaktär och i andra hand att det stred mot folkrättsliga förpliktelser. /&3 förlorade målet i tre instanser. an- märkte i sina domskäl att de organ, som ansvarar för övervakningen av respektive sociala stadga, gör en tolk- ning som inte överensstämmer med konventionernas innehåll sådant det var då dessa förhandlades fram och ratificerades av . har påverkats starkare än av de politiska förändringarna i omvärlden . innebar en stor föränd- ring för det finländska näringslivet när det gäller både produktinriktning och utrikeshandel. Omställningen ledde till en kraftig ökning av arbetslös- heten. 124 %KONOMISK UTVECKLING ARBETSR¤TT OCH F¶RHANDLINGSSYSTEM &AKTARUTA &INLAND !RBETSGIVARORGANISATIONER: )NDUSTRINS OCH !RBETSGIVARNAS #ENTRALF¶RBUND 44 OCH 3ERVICEARBETSGIVARNA 04 är de två största organisationerna.