sou · GMB3121 · 1999-01-01 00:00:00 — Förekomsten av klagomål (ganska ofta eller mer sällan) är störst inom (), därefter kommer (), och vården (). Klagomål förekommer i minst utsträckning i skolan där motsvarande andel endast är . 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA Ja, det händer ganska ofta Ja, men det händer sällan På frågan "I vilken utsträckning gäller sådana klagomål sådant som Du själv inte kan be- stämma över" (Tabell 48) anger personalen i stor utsträckning att av de klagomål som finns gäller flertalet av dessa sådant som de inte kan bestämma över. Detta gäller framför allt där en mycket stor del av personalen () anger att de klagomål de får gäller sådant som faller utanför det egna ansvarsområdet. Inom och vården förekommer sådana klagomål i betydligt mindre grad. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA På frågan vad klagar man på redovisas nedan klagomålen sektor för sektor i fyra tabeller (Tabell 49-52). Inom varje sektor visas klagomålen sorterade efter hur ofta de rapporterats förekomma. Av den första tabellen framgår att de klagomål som man i störst utsträckning mött inom gäller långa handläggningstider/väntetider. Drygt två av fem inom har fått sådana klagomål. Och av den personal som fått klagomål anger att det gällt långa handläggningstider (den högra kolumnen i tabellen). Det klagomål som är näst mest vanligt förekommande inom gäller att stödet Närmare en tredjedel av försäkringskassepersonalen har fått sådana klago- mål. Och av dem som alls fått klagomål gäller att typ av tre fått klagomål beträffande otill- räckligt stöd. Andra klagomål som relativt många inom mött, gäller klagomål över uteblivet stöd och klagomål över att man, inte blivit bedömd med hänsyn till individuella behov. Inom den enda sektor där klagomål förekommer relativt fre- kvent, , handlar således klagomålen i första hand om långa handlägg- ningstider och otillräckligt stöd. 4ABELL !NDEL I PROCENT AV F¶RS¤KRINGSKASSANS PERSONAL SOM HAFT OLIKA TYPER AV KLAGOM¥L FR¥N PERSO NER MED FUNKTIONSHINDER !NDEL I PROCENT AV SAMTLIGA INOM F¶RS¤KRINGSKASSAN OCH ANDEL I PROCENT AV DEM SOM HAFT KLAGOM¥L +LAGOM¥LEN SORTERADE EFTER F¶REKOMST !NDEL AV DEM SOM HAFT Långa handläggningstider/väntetider Att inte ha blivit bedömd med hänsyn till ens Att man blir föremål för upprepade grans kningar Otillfredsställande handläggning/åtgärdande Bristande kunskap om andra kulturers värd eringar Inom där klagomål är betydligt mindre vanligt förekommande, handlar de klagomål man fått om liknande spörsmål. av personal har fått klago- mål på otillräckligt stöd, har fått klagomål på långa handläggningstider och på att man inte blivit bedömd med hänsyn till ens individuella behov. Av dem som alls fått klagomål anger att de fått klagomål om långa handläggningstider, anger att de fått klagomål om otillräckligt stöd och anger att de fått klagomål på att man inte blivit bedömd med hänsyn till ens individuella behov. 4ABELL !NDEL I PROCENT AV SOCIALTJ¤NSTENS PERSONAL SOM HAFT OLIKA TYPER AV KLAGOM¥L FR¥N PERSONER MED FUNKTIONSHINDER !NDEL I PROCENT AV SAMTLIGA INOM SOCIALTJ¤NSTEN OCH ANDEL I PROCENT AV DEM SOM HAFT KLAGOM¥L +LAGOM¥LEN SORTERADE EFTER F¶REKOMST !NDEL AV DEM SOM HAFT Långa handläggningstider/väntetider Att inte ha blivit bedömd med hänsyn till ens Att man blir föremål för upprepade grans kningar Otillfredsställande handläggning/åtgärdande Bristande kunskap om andra kulturers värd eringar Inom vården där klagomålen var ännu färre är det återigen långa handläggningstider och otillräckligt stöd som flest rapporterat att de fått klagomål om. Det förstnämnda klagomålet har nått av vårdpersonalen medan det sistnämnda nått . Av dem som alls fått kla- gomål anger att de fått klagomål om långa handläggningstider och anger att de fått klagomål om otillräckligt stöd. 4ABELL !NDEL I PROCENT AV V¥RDPERSONALEN SOM HAFT OLIKA TYPER AV KLAGOM¥L FR¥N PERSONER MED !NDEL I PROCENT AV SAMTLIGA INOM V¥RDEN OCH ANDEL I PROCENT AV DEM SOM HAFT KLAGOM¥L +LAGOM¥LEN SORTERADE EFTER F¶REKOMST !NDEL AV DEM SOM HAFT Långa handläggningstider/väntetider Att inte ha blivit bedömd med hänsyn till ens Otillfredsställande handläggning/åtgärdande Bristande kunskap om andra kulturers värd eringar Att man blir föremål för upprepade grans kningar Även inom skolan, där klagomålen var allra minst förekommande, gäller att de klagomål som ändå finns oftast handlar om otillräckligt stöd. Av skolledarna har mött sådana klagomål. Och av dem som alls fått klagomål har fått klagomål beträffande otillräck- ligt stöd. (Till skolpersonalen ställdes ej frågorna om klagomål på upprepade granskningar, otillfredsställande handläggning och långa handläggningstider). 4ABELL !NDEL I PROCENT AV SKOLPERSONALEN SOM HAFT OLIKA TYPER AV KLAGOM¥L FR¥N PERSONER MED !NDEL I PROCENT AV SAMTLIGA INOM SKOLAN OCH ANDEL I PROCENT AV DEM SOM HAFT KLAGOM¥L +LAGOM¥LEN SORTERADE EFTER F¶REKOMST !NDEL AV DEM SOM HAFT Att inte ha blivit bedömd med hänsyn till ens i ndivi- Bristande kunskap om andra kulturers värd eringar Det är genomgående en relativt liten andel som upplevt klagomål som gäller bristande in- formation och ännu färre som upplevt klagomål som handlar om bristande kunskaper om andra kulturers värderingar (jämför här personalens föreställning om den betydelse språk- svårigheter och kulturella skillnader har för uppkomsten av missnöje, se fråga 17). På frågan om personalen ansåg att klagomålen på deras bemötande kan bero på andra orsaker än de som redan hade listats angav, som framgår av tabellerna ovan, mellan och inom vården, och att de upplevt sådana andra kla- gomål. Nedan följer en listning av dessa svar på fråga 18 (svaren grupperade efter sektor): Får inte den ersättning man själv anser sig vara berättigad till. Förstår inte att beslut fattas av nämnd. Missnöje med att utredaren inte gör egna medicinska bedömningar. "Synnerliga skäl". Vad är det? Klagar på bedömningar från andra. Att lagar/praxis ej stämmer med hänsyn till sökandes behov. Svårt att acceptera att eget funktionshinder inte är så omfattande att man enligt lagen blir berättigad till det man själv anser sig berättigad till. Att man inte kan få något stöd om man inte får , t.ex. när man får ett allvarligt funktionshinder i sitt liv. Svårt att nå, ofta borta på hembesök m.m. Skyddsnätet är dåligt. Förstagångssökare tror att systemen är mer frikostiga och utan prövning. Avslag på insatser. Det klart vanligaste klagomålet är att jag är svår att nå (på telefon). Önskar mer stödsamtal. Tidspress på arbetet - svårt att göra bra. Felbehandlingar inom psykiatri. Ej avlastning i den utsträckning man önskar. När det gäller arbete i den öppna arbetsmarknaden. Orealistiska förväntningar på andra funktionshindrade och våra insatser. Kroniska sjukdomar, t.ex. MS-patienter utvecklar en psykos, som kan vara svåra att hantera. Bristande resurs för behandling. Långa väntetider avseende behovet av diverse intyg har ökat. Man önskar hjälpmedel som är godkända av samt bostadsanpassningar utan- för regelverk För få behandlingstider, behovet större än vad resurserna tillåter att ge. Små barn prio- riteras. Svaren på fråga 18 ger anledning till några reflektioner från vår sida. Det ser ut som om de flesta av de tillfrågade inte tycker att personer med funktionshinder klagar särskilt mycket Kommer klagomålen inte fram till berörda parter? Klagar personer med funktionshinder istället till sina organisationer? Finns det ett tyst missnöje? Eller kan man tolka dessa svar som tecken på att personalen vill slå vakt om sin prestige (det kan ju vara svårt att medge att ens eget arbete utsätts för klagomål). Den låga andelen klagomål (mellan och i de olika sektorerna besvarar frågan med ett nej) stämmer inte hel- ler så bra med bilden av de funktionshindrade som krävande, otåliga och mera insatta som vitidigare visat vara relativt vanligt förekommande bland personalen (jämför fråga 14.) Det ser också ut som om de tillfrågade anser att de får ta emot många klagomål som rör andra ansvarsområden än deras eget. Vi tror att en möjlig slutsats av svaren på denna fråga - som har att göra med var olika ärenden hör hemma - är att många ärenden som "faller mellan stolarna" kan ha sitt ursprung i tolkningen av socialförsäkringssystemen, alternativt att är den instans dit många vänder sig i första hand. Vad som faller inom det egna ansvarsområdet kan kanske inte tas för givet att utomstående skall känna till; var det egna ansvarsområdet börjar och slutar kan vara en intern definitionsfråga som grundas på organisationens uppbyggnad, ett komplicerat regelverk, osv. (se fråga 17). Det största problemet tycks vara att handläggningstiderna är för långa och att stödet är otillräckligt. Relativt vanligt är också att man klagar över att inte bli bedömd med hänsyn till ens individuella behov. När det gäller handläggningstider kan det finnas skäl att nämna att förvaltningslagen (1987) som bl.a. syftar till att förbättra myndigheternas service gentemot allmänheten. La- gen skall leda till snabbare avgöranden genom att motverka att ärenden prövas i för många instanser. Myndigheterna skall således 1) motverka krångel, 2) förkorta väntetiderna, 3) underlätta för medborgarna när de har med myndigheterna att göra. Förvaltningslagens regler om serviceskyldighet och samverkan mellan myndigheter gäller all verksamhet i statlig eller . Det behöver alltså inte bara röra sig om handläggning av ärenden, utan det kan också vara fråga om att ta hand om en patient på ett sjukhus. Handläggningen av ärenden bör vara så snabb att problem och olägenhet för den sökande undviks. När det gäller klagomål om att ej bli bedömd efter ens individuella behov berör de en särskild svårighet i arbetet med att handlägga handikappärenden, nämligen dilemmat som ligger i att ta hänsyn till de individuella behoven och att följa ett på förhand ut- format regelverk. Organisationerna strävar efter att åstadkomma rättssäkerhet och likartade bedömningar, som man skall utgå från individer. Risken är att dessa båda mål kommer i konflikt med varandra. Att använda ordet "klient" om individer som söker stöd och hjälp är ett sätt att försöka skapa en situation som är hanterlig för bedömning (). Individen avpersonifieras genom att kallas klient och kan därmed be- handlas som ett fall, ett ärende som kan jämföras med andra ärenden. Målet om lika be- handling genom tillämpning av lagar kan därmed uppnås, anser . Individen "avskaffas", blir till ett objekt, för att åstadkomma större rättssäkerhet och möjliggöra lika behandling. 4.8 Varför klagar de anhöriga? När man på grund av funktionshinder inte längre klarar vardagen på egen hand, måste man få hjälp. Detta uppfattas allmänt som självklart och utgör utgångspunkten för samhällets åtgärder på handikappområdet. De allra flesta vänder sig till familjen eller andra närstående när hjälp behövs. För en del anhöriga kan detta leda till ett omfattande omsorgs- och vårdåtagande. För att kunna hjälpa, behöver de anhöriga stöd och hjälp. Det är först på se- nare år som de anhörigas insatser som vårdgivare har uppmärksammats. fokuse- rades intresset främst till samhällets åtgärder och insatser för dem som behöver hjälp. Så sker givetvis också , men betydelsen av de anhörigas hjälpinsatser framhålls allt of- tare. Resultatet från olika undersökningar pekar mot att anhörigomsorgen överstiger sam- hällets samlade hjälpinsatser om. Utan anhöriginsatserna skulle inte handikappomsorgen fungera. I tider av ekonomisk åtstramning finns en risk för att familjen och de anhöriga får axla ett allt större ansvar för närstående. Om detta sker mot anhörigas egen vilja kan det få då- liga konsekvenser. Konkret innebär detta att de anhörigas behov av hjälp och stöd måste få stor uppmärksamhet. För många anhöriga är det svårt att veta vilken hjälp som finns att få från samhällets sida och hur man kan göra anspråk på hjälpen. Syftet med fråga 19 är att fastställa dels hur vanligt det är med klagomål från anhöriga till personer med funktionshinder, dels att se i vilken utsträckning dessa klagomål gäller sådant som personalen som får klagomålen själva inte kan bestämma över och dels att fast- ställa vad man klagar på. Som framgår av tabell 53 anger majoriteten att klagomål aldrig förekommer. Och när klagomål förekommer sker det inte särskilt ofta. Förekomsten av klagomål är störst inom , och , därefter kommer vårdsektorn medan man i minst utsträckning fått klagomål inom skolan ( ). Om man jämför andelen som fått klagomål från anhöriga med andelen som fått klagomål från de funktionshindrade själva visar det sig att andelen som fått klagomål från anhöriga är större vad gäller social- tjänsten, vårdsektorn och skolan. Däremot är förhållandet det motsatta vad gäller försäk- ringskassan där andelen som fått klagomål från anhöriga är lägre än andelen som fått klagomålen från de funktionshindrade personerna själva. Att klagomålen inom skolan måste komma från de anhöriga mer än från den funktionshindrade eleven är förståeligt, men kanske inte att detsamma gäller och vården (undersökningens urval är gjort så att det inte omfattar den personal som sysslar med personer som på grund av hög ålder blivit funktionshindrade). 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA Ja, det händer ganska ofta Ja, men det händer sällan På frågan om klagomålen från anhöriga gäller förhållanden utanför det egna ansvarsområ- det anser även här en stor del av personalen att så är fallet (Tabell 54). Från anhöriga får man i något mindre utsträckning klagomål på förhållanden som faller utanför det egna an- svarsområdet än man får från de funktionshindrade personerna själva, men skillnaden där- vidlag är liten i alla sektorer utom skolan. Där är det betydligt färre som från anhöriga får klagomål som gäller förhållanden utanför det egna ansvarsområdet jämfört med vad man får från de funktionshindrade personerna själva. 4ABELL &¶RDELNING I PROCENT EFTER SVAR P¥ FR¥GA På samma sätt som i föregående fråga skall vi redovisa vad de anhörigas klagomål gäller i fyra tabeller, en för varje sektor, där klagomålen sorterats efter hur stor andel av personalen som mött dem (Tabell 55-58). Av den första tabellen framgår att det man i störst ut- sträckning fått klagomål från anhöriga om inom är otillräckligt stöd. av personal har fått sådana klagomål från anhöriga. Av dem som alls fått klagomål från anhöriga har två tredjedelar fått klagomål om otillräckligt stöd (högra kolumnen i tabellen nedan). Relativt många har också fått klagomål från anhöriga om uteblivet stöd och om att man inte blivit bedömd med hänsyn till de individuella beho- ven. Av all personal inom gäller detta för respektive . Och av dem som alls fått klagomål gäller det för respektive . 4ABELL !NDEL I PROCENT AV PERSONALEN INOM F¶RS¤KRINGSKASSAN SOM HAFT OLIKA TYPER AV KLAGOM¥L FR¥N ANH¶RIGA TILL PERSONER MED FUNKTIONSHINDER !NDEL I PROCENT AV SAMTLIGA INOM F¶RS¤KRINGSKAS I PROCENT AV DEM SOM HAFT KLAGOM¥L +LAGOM¥LEN SORTERADE EFTER F¶REKOMST !NDEL AV DEM SOM HAFT Att inte ha blivit bedömd med hänsyn till ens Att man blir föremål för upprepade grans kningar Otillfredsställande handläggning/åtgärdande Bristande kunskap om andra kulturers värd eringar Långa handläggningstider/väntetider Även inom gäller att otillräckligt stöd är det man i störst utsträckning fått klagomål från anhöriga om. Nästan var fjärde person inom har råkat ut för detta. Och av dem som alls fått klagomål från anhöriga har fått klagomål av denna typ. Andra typer av klagomål från anhöriga som (relativt) många inom mött handlar om brist på information (gäller av all socialtjänstpersonal) och klagomål över att ej ha blivit bedömd efter individuella behov (gäller av all socialtjänstpersonal). 4ABELL !NDEL I PROCENT AV PERSONALEN INOM SOCIALTJ¤NSTEN SOM HAFT OLIKA TYPER AV KLAGOM¥L FR¥N AN H¶RIGA TILL PERSONER MED FUNKTIONSHINDER !NDEL I PROCENT AV SAMTLIGA INOM SOCIALTJ¤NSTEN OCH ANDEL I PROCENT AV DEM SOM HAFT KLAGOM¥L +LAGOM¥LEN SORTERADE EFTER F¶REKOMST !NDEL AV DEM SOM HAFT Att inte ha blivit bedömd med hänsyn till ens Otillfredsställande handläggning/åtgärdande Att man blir föremål för upprepade grans kningar Bristande kunskap om andra kulturers värd eringar Långa handläggningstider/väntetider Också för vårdpersonalens del gäller att det är anhörigas klagomål om otillräckligt stöd som den relativt sett största andelen råkat ut för. Var femte person inom vården har mött sådana klagomål från anhöriga. Och av dem som alls fått klagomål från anhöriga har fått klagomål om sådana spörsmål. av vårdpersonalen (och av den vårdpersonal som alls fått klagomål) har mött klagomål från anhöriga, som gäller brist på information. 4ABELL !NDEL I PROCENT AV V¥RDPERSONALEN SOM HAFT OLIKA TYPER AV KLAGOM¥L FR¥N ANH¶RIGA TILL PERSONER MED FUNKTIONSHINDER !NDEL I PROCENT AV SAMTLIGA INOM V¥RDEN OCH ANDEL I PROCENT AV DEM SOM HAFT KLAGOM¥L +LAGOM¥LEN SORTERADE EFTER F¶REKOMST !NDEL AV DEM SOM HAFT Otillfredsställande handläggning/åtgärdande Att inte ha blivit bedömd med hänsyn till ens Att man blir föremål för upprepade grans kningar Bristande kunskap om andra kulturers värd eringar Långa handläggningstider/väntetider Vi kan slutligen konstatera att det också för skolpersonalens del gäller att det är anhörigas klagomål om otillräckligt stöd som den relativt sett största andelen råkat ut för. av skolledarna har fått sådana klagomål om otillräckligt stöd. Och av dem som alls fått kla- gomål från anhöriga har fått klagomål om otillräckligt stöd. 4ABELL !NDEL I PROCENT AV SKOLPERSONALEN SOM HAFT OLIKA TYPER AV KLAGOM¥L FR¥N ANH¶RIGA TILL PERSONER MED FUNKTIONSHINDER !NDEL I PROCENT AV SAMTLIGA INOM SKOLAN OCH ANDEL I PROCENT AV DEM SOM HAFT KLAGOM¥L +LAGOM¥LEN SORTERADE EFTER F¶REKOMST !NDEL AV DEM SOM HAFT Att inte ha blivit bedömd med hänsyn till ens Bristande kunskap om andra kulturers värd eringar Det är inom alla sektorer relativt sett ovanligt att klaga på att någon blivit föremål för upp- repande granskningar eller otillfredsställande handläggning/åtgärdande. Klagomål från an- höriga på långa handläggningstider/väntetider överhuvudtaget tycks till skillnad från funktionshindrade personer själva inte alls förekomma. Liksom i den föregående frågan fanns det även här möjlighet för respondenten att i ett öppet svar ange om det förekommer andra klagomål än de specificerade alternativen. Nedan följer en listning av svaren (grupperade efter sektor): Föräldrar med handikappade barn anser ofta att de ska kompenseras ekonomiskt för att de haft oturen att få ett handikappad barn därav mångas "girighet". Bristande förståelse för gällande regelverk. Inte få maximal bidragsnivå. Att man inte kan ta beslut utan väl underbyggda underlag. Svår att nå p.g.a. t.ex. hembesök. Det man klagar på är när de inte får som de vill, lång handläggning. Ej fått klagomål på bemötandet. Kommunens tolkningar av LSS. Avslag på insatser. Olika åsikter om den funktionshindrades behov. Svårt att nå, det är många som ringer. Ej avlastning i den utsträckning man önskar. Verkställighet av beviljade insatser. Meningsskiljaktigheter om beslutet av stöd. Negativa beslut för den enskilde. Anhörigas egna bekymmer och oro förs över på mig som chef. Hur jag uttryckt mig vid diagnoser som utvecklingsstörning. För låg frekvens på träningstillfällen/habiliteringstillfällen p.g.a. tidsbrist. Val av tekniska hjälpmedel - möbler, färg, funktion, urval, nya - gamla hjälpmedel. Att livet är så hopplöst svårt att det lättar lite att klaga. Tillgänglighet på telefon. 4.9 Är det skillnad vem som klagar? För fråga 18 och 19 har svaren även beräknats sammantagna, det vill säga svaren avseende både klagomål från personer med funktionshinder och/eller klagomål från anhöriga. Det kan ju vara intressant att se i vilken utsträckning olika klagomål förekommer oavsett vem det är som klagar. Detta ger därtill möjlighet att redovisa korstabeller mot organisationstyp baserade på lite större bastal. Det ger också möjlighet att lättare överblicka vidden av pro- blemet med hur personalen ser på klagomålen från personer med funktionshinder och deras anhöriga. Tabell 59 visar att av personalen inom och uppger att de får klagomål av personer med funktionshinder/deras anhöriga, dock inte ofta. Motsvarande andel för vården och skolan är och respektive. 4ABELL +LAGAN P¥ BEM¶TANDE FR¥N PERSONER MED FUNKTIONSHINDER OCH ELLER ANH¶RIGA TILL PERSONER MED FUNKTIONSHINDER !NDEL I PROCENT AV ALLA INOM RESPEKTIVE SEKTOR SOM I OLIKA UTSTR¤CKNING F¥TT KLAGOM¥L Ofta klagomål från funktionshindrad person och/eller anhörig person och/eller anhörig Varken klagomål från funktionshin drad person och/eller anhörig Ej svar på en och nej på en av frågorna Ej svar på båda frågorna När det gäller frågan om klagomål om förhållanden utanför det egna ansvarsområdet från personer med funktionshinder eller anhöriga, svarar en mycket stor del av försäkrings- kassans anställda () som haft klagomål, att det är flertalet av klagomålen som faller utanför. Likaså uppger en stor del av de anställda inom () som haft kla- gomål att flertalet av klagomålen faller utanför. 55 Bland de anställda inom vården som haft klagomål är det däremot lika många som uppger att flertalet av klagomålen faller utanför, som det är som uppger att bara vissa av klagomålen faller utanför (). 55 Procenttalen är beräknade på dem som har besvarat delfrågorna, därför blir de relativt stora. Delfrågorna har ju ej besvarats av dem som svarat Nej på den första delfrågan i frågan 18 och 19. är det en större andel () av dem som fått klagomål som uppger att de bara i vissa fall faller utanför, än det är som uppger att de i flertalet fall gäller sådant som är utanför det man själv kan bestämma över. Det är således framförallt och i viss mån också tillfrågade personal som upplever att klagomålen är "missriktade". Enligt vår uppfattning kan en förklaring till det vara att tjänstemännen ser sig själva relativt hårt styrda av ansvarsområdets regelverk och verksamhetsramar och med små möjligheter att engagera sig i ärenden som inte strikt ligger inom det egna ansvarsområdet. Det kan ju också vara så att man från de tillfrågades sida uppfattar att den som klagat är dåligt insatt i vem som har ansvar för vad. Av tabellen nedan framgår att det klagomål som man i störst utsträckning möter från personer med funktionshinder och/eller anhöriga gäller otillräckligt stöd. Mellan och av dem som fått klagomål inom de olika sektorerna har mött klagomål om just detta. Inom är det också mycket vanligt att klagomålen gäller långa handlägg- ningstider. av försäkringskassepersonalen som fått klagomål har råkat ut för att hand- läggningstiderna kritiserats. Andra typer av klagomål som relativt sett många mött gäller det närbesläktade klagomålet på uteblivet stöd (inom ), att ej ha bli- vit bedömd med hänsyn till ens individuella behov (inom , och skolan) och brist på information (inom och inom vården). Andelen (av alla som fått klagomål från personer med funktionshinder och/eller anhö- riga till dessa) som fått klagomål för bristande förståelse varierar mellan och i de olika sektorerna. Klagomål för att man blivit föremål för upprepade granskningar är inte heller det så vanligt förekommande, och har främst drabbat personalen inom försäkrings- kassan (av den personal som alls fått klagomål). Det är också ett relativt ringa problem, av klagomålens frekvens att döma, att personer med funktionshinder och deras anhöriga anser att handläggning/åtgärdande varit otillfredsställande. Andelen (av dem som alls fått klagomål) varierar från inom till inom social- tjänsten och vården. Klagomål som grundar sig på bristande kunskaper om andra kulturers värderingar förekommer i mycket liten utsträckning (mellan och i de olika perso- nalgrupperna) anger att de får klagomål av denna typ. 4ABELL +LAGAN P¥ BEM¶TANDE FR¥N PERSONER MED FUNKTIONSHINDER OCH ELLER ANH¶RIGA TILL PERSONER MED FUNKTIONSHINDER !NDEL SOM F¥TT KLAGOM¥L AV OLIKA TYP AV DEM INOM RESPEKTIVE SEKTOR SOM F¥TT KLAGOM¥L FR¥N FUNKTIONSHINDRAD PERSON OCH ELLER ANH¶RIG 0ROCENT