sou · GMB31 · 1999-01-01 00:00:00 — I kap. 8 behandlas frågan om tillämpligheten av förlustregeln vid avyttringar till och från ett handelsbolag. Samma frågeställning är ak- tuell beträffande koncernregeln. Utredningen gör samma bedömning här och föreslår att en bestämmelse som medför att koncernregeln vid taxering till inkomstskatt blir tillämplig på delägare i handelsbolag som är fysisk person tas in i punkt 1 tredje stycket av anvisningarna till 22 § KL. I skenet av denna bestämmelse torde det vara klart att koncernregeln i SIL gäller vid avyttringar till och från ett handelsbolag. Andelar som förvärvats genom en koncernintern överlåtelse kan av det köpande företaget komma att avyttras genom ett andelsbyte till ett företag som inte tillhör koncernen. Ett sådant andelsbyte bör inte med- föra att vinsten hos det överlåtande företaget vid den koncerninterna överlåtelsen tas upp till beskattning. Denna vinst bör i stället beskattas när det köpande koncernföretaget avyttrar de vid andelsbytet mottagna andelarna. Bryts koncerngemenskapen mellan det säljande och köpan- de företaget vid den koncerninterna överlåtelsen tidigare, bör dock be- skattning ske då. Argument kan anföras för att vinsten hos det säljande företaget vid den koncerninterna överlåtelsen inte bör beskattas om det köpande företaget avyttrar de vid andelsbytet mottagna andelarna genom ett nytt andelsbyte eller genom en underprisöverlåtelse. Utredningen anser emellertid att särskilt hänsynstagande till dessa fall skulle i alltför hög grad komplicera systemet. Ett villkor i koncernregeln i dess nuvarande utformning är att moderföretaget i koncernen skall vara ett aktiebolag, en ekonomisk förening, en sparbank eller ett ömsesidigt skadeförsäkringsföretag. Det torde här vara fråga endast om svenska företag. Utredningens förslag i det föregående innebär att vinsten hos det säljande företaget skall be- skattas när det köpande företaget säljer den överlåtna andelen till ett företag utanför koncernen eller när det köpande företaget skiljs från koncernen, t.ex. genom att andelarna i företaget säljs till en köpare som inte tillhör koncernen. Förslaget medför att det är viktigt att man kan avgöra om ett visst företag tillhör samma koncern som det säljande företaget. Detta kan bli problematiskt i vissa fall om man släpper på villkoret att moderföre- taget skall vara ett svenskt företag. Utredningen anser därför att detta villkor bör stå kvar. När det gäller länder med vilka har slutit dubbelbeskattningsavtal torde de bestämmelser i avtalen som förbjuder vissa slag av diskriminering medföra att den omständigheten, att moderföretaget i koncernen är hemmahörande i det andra landet, inte hindrar att koncernregeln tillämpas (jfr artikel 24 punkt 5 i modellavtal). Koncernregeln i dess nya utformning bör tas in i 2 § 4 a mom. SIL, som enligt vad som strax framgår blir ledigt. $ISPENSREGELN I g A MOM 3), Enligt 2 § 4 a mom. SIL får , om inte särskilda skäl talar mot det, medge befrielse från beskattning av reavinst när ett före- tag avyttrar samtliga andelar i ett utländskt bolag till ett annat utländskt bolag. Som förutsättningar gäller följande: –Det säljande företaget skall vara ett aktiebolag, en ekonomisk förening, en sparbank eller ett ömsesidigt skadeförsäkrings- företag. –Det säljande företaget skall äga samtliga andelar i det köpande bolaget. –Det köpande bolaget får inte vara skattskyldigt för inkomst från ett fast driftställe i . –Det avyttrade bolaget skall vara hemmahörande i samma land som det köpande bolaget. –Det avyttrade bolaget får inte – direkt eller indirekt – äga andelar iett bolag som är hemmahörande i ett annat land med en röst - eller kapitalandel som överstiger . Dispensregeln ersatte genom lagstiftning en äldre liknande reglering. I förarbetena diskuterades det berättigade i en regel om definitiv skattebefrielse av det aktuella slaget (prop. 1996/97:18, s. 22 ff). Med hänsyn till att koncernregeln inte kunde tillämpas vid avyttring till utländska förvärvare och till att en tillämpning av strukturregeln krävde att andelskapitalet i det köpande företaget ökades ansågs dock en begränsad möjlighet till befrielse från beskattning motiverad. De fall som dispensregeln tar sikte på omfattas med ett undantag av koncernregeln med den förslagna utformningen. Undantaget avser fallet att det säljande företaget ingår i en koncern i vilket moder- företaget är ett utländskt företag. I de fall när har ett dubbel- beskattningsavtal med det land i vilket moderföretaget är hemma- hörande med en icke-diskrimineringsbestämmelse av den typ som finns i modellavtal är dock koncernregeln tillämplig på grund av avtalet. Dispensregeln passar mindre väl in i skattesystemet på grund av att en tillämpning av den leder till definitiv skattebefrielse. I de sannolikt mycket ovanliga fall då koncernregeln inte är tillämplig kan reglerna om andelsbyten användas, låt vara att en ökning av andelskapitalet erfordras. Utredningen föreslår med hänsyn till det anförda att dispens- regeln tas bort. Genom lagstiftning 1991 (prop. 1990/91:167) infördes regler i KL och SIL som brukar kallas . De finns i punkt 1 fjärde stycket sista meningen av anvisningarna till 22 § och punkt 2 sjunde stycket av anvisningarna till 24 § KL samt i 3 § 7 mom. fjärde och femte styckena och 27 § 2 mom. första stycket SIL. Reglerna innebär att beskattningen av aktieutdelning i form av aktier i vissa fall skjuts upp till dess mottagaren säljer aktierna. Tekniskt sett är uppskovet konstruerat så att mottagen utdelning är skattefri. I gengäld utgörs inte anskaffnings- värdet för de mottagna aktierna av marknadsvärdet utan av ett annat, lägre, värde som beräknas på viss sätt. Enligt de ursprungliga reglerna gällde närmare bestämt i huvudsak följande när aktierna i det utdelande företaget och de utdelade aktierna utgör reavinsttillgångar. Utdelning från ett företag, A, är skattefri om den utgår i form av ak- tier i ett annat företag, B, under följande förutsättningar. 1.A och B skall vara svenska aktiebolag (NATIONALITETSVILLKORET). 2.Utdelningen skall ha uppburits i förhållande till innehavda aktier Det godtas således inte att utdelningen riktas till en viss aktieägare eller en viss grupp aktieägare ( PROPORTIONALITETS VILLKORET). 3.Åtminstone någon del av aktierna i A skall vara inregistrerade vid svenskt börs. Det innebär att aktier i A skall vara upptagna på A-listan vid ( ). 4.När utdelning lämnas skall A – direkt eller indirekt – ha innehaft samtliga aktier i B sedan ingången av det närmast föregående be- skattningsåret eller sedan B började bedriva verksamhet av något slag (INNEHAVSVILLKORET). 5.Samtliga aktier i B skall delas ut (SAMTLIGHETSVILLKORET). 6.Den verksamhet som efter utdelningen bedrivs i vardera av A och B skall vara av betydande omfattning i förhållande till den 256 ,EX !3%! verksamhet som bedrevs av A före utdelningen ( VERKSAMHETS VILLKORET). I fråga om anskaffningsvärdet för aktierna i A och B efter utdelningen gäller följande. Som anskaffningsvärde för aktierna i B skall anses så stor del av det genomsnittliga anskaffningsvärdet för aktierna i A före utdelningen som svarar mot förändringen i marknadsvärdet på aktierna i A till följd av utdelningen. Det genomsnittliga anskaffningsvärdet för aktierna i A skall minskas i motsvarande mån. Uttagsbeskattning sker inte hos A. 1995 gäller inte inregistreringsvillkoret och verksamhetsvillkoret vid utdelning från ett bankaktiebolag. Vidare gäller, 1996, inte verksamhetsvillkoret om B är ett kreditmarknadsbolag som utgör moderbolag i en koncern i vilken det ingår ett bankaktiebolag. uppfattades vid införandet som en provisorisk lagstiftning i avvaktan på en generell skattemässig reglering av delning av företag genom fission (jfr prop. 1990/91:167 s. 13). finns det inte något fissionsinstitut i svensk associationsrätt, men såvitt kan be- dömas kommer att lägga fram förslag till ett sådant institut . Utredningen har i kap. 6 lämnat förslag till en generell skattemässig reglering av såväl fusioner som fissioner, som i det senare hänseendet får praktisk betydelse när en associations- rättslig reglering kommer till stånd. En fission innebär enligt förslagen i kap. 6 att ett företags samtliga tillgångar och förpliktelser övertas av två eller flera andra företag. avser fallet att ett dotterföretag skiljs från sitt moderföretag utan att någon förändring sker på ägarnivån. Resultatet av ombildningen är att dotterföretaget ägs direkt av ägarna till moderföretaget. Ett dotterföretag, AB A, kan skiljas från sitt moderföretag utan förändring på ägarnivån även genom fission. Ett exempel illustrerar. Ett moderföretag i en koncern, AB M, har dotterföretagen A, AB B och AB C. Genom fission kan M klyvas i M1 och M2, varvid A överförs till M1 samt B och C till M 2. Efter avskiljandet kommer A att ägas indirekt, genom M1, av ägarna till M. Önskar man att verksamheten i A skall ligga i ett direktägt företag, måste A fusioneras med M1. ,EX !3%! Utdelning av ett dotterföretag förutsätter att moderföretaget har till- räckligt fritt eget kapital. Det är därför inte alltid associationsrättsligt möjligt att skilja av ett dotterföretag genom utdelning. Å andra sidan, när det är möjligt, är utdelning av ett dotterföretag ett enklare för- farande än fission, särskilt om fissionen skall följas av en fusion var- igenom dotterföretaget går upp i det nya moderföretaget. Sammantaget kan man inte utgå från att en kommande möjlighet till fission gör onödig. Snarare finns det anledning att uppfatta fission och utdelning av dotterföretag som varandras komplement. Ut- redningen anser därför att bör finnas även i ett sys- tem där fissioner kan göras. Skulle det då visa sig att företagen i prakti- ken inte utnyttjar utdelningsmöjligheten kommer frågan i ett nytt läge. Det är med hänsyn till det anförda motiverat att nu se över reglerna i . I första hand är det därvid villkoren för att reglerna skall vara tillämpliga som är av intresse. 1990/91:167 anfördes som skäl för att DOTTERF¶RETAGET skall vara ett svenskt aktiebolag att ett sådant löpande beskattas för sina vinster och att det inte är säkert att detta gäller i fråga om utländska dotter- företag (s. 19). Enligt utredningens uppfattning är det inte nödvändigt att upprätt- hålla kravet att dotterföretaget skall vara ett svenskt aktiebolag. Det bör emellertid inte få uppkomma tvekan om att det företag som de utdelade andelarna hänför sig till är en juridisk person i svensk mening. Vidare bör inte företag i skatteparadis kunna delas ut. En lämplig lösning är med hänsyn härtill att dotterföretaget, om det är utländskt, skall vara ett utländskt bolag i den mening som anges i 16 § 2 mom. andra stycket SIL (beträffande begreppet utländskt bolag, se avsnitt 5.2.2.2. Skäl att frånfalla villkoret att MODERBOLAGET skall vara svenskt före- ligger inte. En riktad utdelning innebär en värdeöverföring på ägarnivån. En möjlighet till sådana utdelningar skulle innebära en komplikation som det inte finns anledning att införa. 258 ,EX !3%! 1990/91:167 motiverades noteringsvillkoret med att det säker- ställer ett spritt ägande av det utdelande företaget. Enligt fördelas anskaffningsvärdet för aktierna i moder- företaget på aktierna i detta företag och i dotterföretaget med ledning av förändringen i marknadsvärdet på aktierna i moderföretaget. För att detta skall kunna göras på ett rimligt rättvisande sätt krävs att aktier i moderföretaget är föremål för någon form av notering. Utredningen anser emellertid att det inte är nödvändigt att kräva att aktier i före- taget skall vara upptagna på A-listan. I vart fall OTC- eller O-listenote- ring bör räcka. Mera tveksamt är hur man bör ställa sig till notering som inte sker på . Enligt utredningens uppfattning bör emellertid även sådan notering godtas under förutsättning att upp- datering sker regelbundet. Sammantaget bör man efter mönster av schablonregeln för anskaff- ningsvärde i 27 § 2 mom. andra stycket SIL kräva att aktier i moder- företaget skall vara föremål för notering på inländsk eller utländsk börs eller annan kontinuerlig notering av marknadsmässig omsättning som är allmänt tillgänglig. Det kan nämnas att detta noteringsbegrepp används även i reglerna om lättnad i beskattningen av ägare till små och medelstora företag (3 § 1 a mom. andra stycket SIL). Innehavsvillkoret syftar enligt prop. 1990/91:167 till att motverka att ett delningsförfarande blir ett alternativ till kontantutdelning. Med hänsyn bl.a. till att villkoret inte hindrar att en verksamhet förs över till ett nybildat dotterföretag, vars aktier sedan delas, ut torde villkoret inte vara effektivt. Utredningen föreslår att det tas bort. Av innehavsvillkoret följer att det företag vars aktier delas ut skall vara ett helägt dotterföretag. Även i fortsättningen bör krävas att de utdelade aktierna avser ett dotterföretag. Däremot är det enligt utred- ningens uppfattning inte motiverat att upprätthålla kravet att dotter- företaget skall vara helägt. Skäl att frångå samtlighetsvillkoret föreligger inte. ,EX !3%! Även verksamhetsvillkoret syftar till att motverka att delningsförfaran- den blir ett alternativ till kontantutdelning. 1990/91:167 anför- des vidare följande beträffande verksamhetsvillkoret (s. 26): Vissa krav ställs på omfattningen av den verksamhet som skall be- drivas i dotterbolaget sedan detta avskiljts från moderbolaget. Av naturliga skäl är det inte möjligt att närmare precisera ett sådant krav. Den enhet som skiljs av kan t.ex. vara en tjänsteproducerande enhet eller en enhet med stora goodwillvärden. En utgångspunkt skulle kunna vara att jämföra marknadsvärdena på de två aktierna med motsvarande värde på den ursprungliga aktien. Att enbart knyta bedömningen till dessa värden är emellertid mindre lämpligt bl.a. därför att aktieägarna vid den bolagsstämma då beslut om delning skall fattas bör kunna avgöra huruvida förutsättningar för skattefri utdelning föreligger. Vid en jämförelse mellan de olika bolagens förmögenhetsvärden kan det vara naturligt att beakta storleken på det egna kapitalet i dels moderbolaget m.fl. före delningen, dels dotterbolaget efter del- ningen. En lämplig utgångspunkt är då kapitalunderlaget enligt lagen om skatteutjämningsreserv. Ett allmänt krav är att den verksamhet som skall bedrivas i dotterbolaget (det avskilda dotterbolaget med eventuella dotterbolag e.d.) minst skall utgöra av den verksamhet som bedrivs i moderbolaget m.fl. före delningen. Huruvida detta krav är uppfyllt får avgöras efter en sammanvägning av de olika faktorer som nämnts. Om aktier i flera bolag delas ut skall motsvarande krav ställas på vart och ett av bolagen. Hänsyn skall tas även till den verksamhet som moderbolaget kommer att bedriva efter delningen. Det innebär motsatsvis att minst av den ursprungliga verk- samheten skall finnas kvar i det förutvarande moderbolaget. Verksamhetsvillkoret har varit föremål för bedömning i rättsfallet RÅ 1996 ref. 101 (förhandsbesked). AB hade till sina aktieägare delat ut aktierna i dotterbolaget . Relationen mellan marknadsvärdena för aktierna i efter utdelningen och AB före utdelningen var . Regeringsrätten konstate- rade att detta tal var klart lägre än det tal "minst " som anges i förarbetena och anförde vidare: Frågan är vilken betydelse som bör tillmätas detta förhållande. Önskemålen om likformighet och förutsebarhet vid taxeringen talar för att man i en situation då lagtexten är obestämd fäster särskilt av- seende vid uttalanden i motiven. Vad nu sagts innebär i fråga om den nu aktuella bestämmelsen att ett klart lägre relationstal än bör kunna godtas endast i undantagsfall. Undantag bör främst kunna komma i fråga om det med hänsyn till de berörda verksamheternas 260 ,EX !3%! omfattning i absoluta tal och omständigheterna i övrigt finns starka skäl för bedömningen att omedelbara skatteeffekter i form av uttags- och utdelningsbeskattning skulle leda till ett resultat som inte är för- enligt med den aktuella lagstiftningens övergripande syfte, nämligen att möjliggöra eller underlätta strukturrationaliseringar av allmänt intresse. Marknadsvärdet på aktierna i efter utdel- ningen och i AB före utdelningen var ca 10 miljarder respek- tive . Med hänsyn härtill och till vad som i övrigt är upplyst om de berörda företagen finner Regeringsrätten att verk- samheten i – trots avvikelsen från det i för- arbetena angivna minimitalet – får anses uppfylla lagtextens krav på att vara av betydande omfattning i förhållande till den verksamhet som bedrevs i AB före utdelningen. Utredningen gör följande bedömning. I frånvaro av ett verksamhetsvillkor kommer företagen att kunna dela ut dotterföretag vars verksamhet består av att förvalta likvida medel eller värdepapper. Dessa företag kommer att få skattemässig karaktär av förvaltningsföretag eller investmentföretag om inte annan verksamhet tas upp. Utredningen vill inte utesluta att en ordning enligt vilken sådan utdelning är möjlig utan att beskattning sker hos ägarna kan ha positiva effekter på näringslivets kapitalförsörjning. Det kan å andra sidan inte heller uteslutas att en bättre kapitalallokering erhålls om medel som inte behövs i rörelsen delas ut direkt till aktieägarna så att varje enskild aktieägare kan fatta beslut om ny placering av medlen. Vidare är det oklart hur företagens utdelningspolicy skulle påverkas och därmed skatteintäkterna. Utredningen har inte möjlighet att närmare studera dessa frågor. Med hänsyn till den osäkerhet som således råder anser utredningen att man inte kan avvara ett villkor avseende verksamheten i det utdelade företaget. Innebörden av det nuvarande verksamhetsvillkoret är oklar, vilket skapar problem i tillämpningen. En möjlighet är att verksamhetsvillkoret med bibehållen grundidé utformas mer konkret genom att villkoret anknyts till förändringen av marknadsvärdet av aktierna i moderbolaget. Villkoret skulle då inne- bära att marknadsvärdet efter utdelningen skall ligga inom t.ex. 80– av marknadsvärdet före utdelningen. En nackdel med ett villkor av detta slag är emellertid att delningar sådana som den i RÅ 1996 ref. 101, där relationstalet är för lågt men delningen ändå framstår som affärsmässigt motiverad, förhindras. En annan nackdel är att det i gränsfall inte på förhand kan avgöras om villkoret kommer att uppfyllas eller ej. ,EX !3%! En bättre lösning är enligt utredningens uppfattning att verksam- hetsvillkoret görs om så att det mer direkt blir riktat mot alternativ till kontantutdelning. Utredningen anser att det bör krävas att verk- samheten i det utdelade företaget till huvudsaklig del består av rörelse eller direkt eller indirekt innehav av aktier eller andra andelar i dotter- företag som bedriver rörelse. Med R¶RELSE bör avses annan verksamhet än innehav av kontanta medel eller förvaltning av värdepapper. reglerar även fallet att de utdelade aktierna blir lager- tillgångar. Utredningen föreslår inga andra ändringar i denna reglering än vad som följer av det föregående. 5TDELNING P¥ KVALIFICERADE AKTIER Är hos en ägare aktierna i moderföretaget kvalificerade enligt 3:12- reglerna, måste även de aktier eller andra andelar i dotterföretaget som delas ut bli kvalificerade för att inte reglerna skall urholkas. Normalt torde det gällande regelsystemet medföra detta resultat. Situationer kan emellertid tänkas där så inte blir fallet. I 3 § 12 a mom. SIL bör därför införas en regel av innebörd att en andel som med tillämpning av delas ut på en kvalificerad andel alltid blir kvalificerad. Huvudregleringen av i dess nya utformning bör tas in i ett nytt moment till 3 § SIL, 7 a mom. 262 ,EX !3%! 11Samordningen mellan olika uppskovsregler I det föregående har behandlats följande regler enligt vilka uppskov medges med beskattningen i olika situationer (i fråga om förlustregeln skjuts rätten till avdrag upp): 5NDERPRIS¶VERL¥TELSE: Om vissa villkor uppfylls, skall uttags- beskattning inte ske vid en överlåtelse till underpris av en tillgång som ingår i näringsverksamhet. Tillgången skall ingå i näringsverksamhet även hos köparen. !NDELSBYTE Andelar i ett företag överlåts till ett annat företag mot vederlag av andelar i detta, eventuellt jämte en mindre kontant er- sättning. Endast kontant ersättning beskattas vid bytet. av vederlaget beskattas när de mottagna andelarna avyttras. &USION OCH FISSION Det överlåtande företaget skall inte ta upp någon intäkt eller göra något avdrag på grund av fusionen eller fissionen eller för det beskattningsår som avslutas genom denna. Det övertagande företaget inträder i det överlåtande företagets skattemässiga situation. För ägarna till det överlåtande företaget behandlas fusionen eller fissio- nen som en avyttring av andelarna, vilket innebär att reglerna om an- delsbyten är tillämpliga om fusionsvederlaget utgår i form av andelar i det övertagande företaget jämte eventuellt en mindre kontant ersättning. Är andelsbytesreglerna inte tillämpliga, sker 6ERKSAMHETS¶VERL¥TELSE Ett företags samtliga tillgångar i dess verk- samhet eller i en verksamhetsgren överlåts till ett annat företag. Veder- laget skall bestå av andelar i det köpande företaget, eventuellt jämte att detta företag övertar skulder och andra förpliktelser som hänför sig till de överlåtna tillgångarna. Den tekniska lösningen för kontinuitet skiljer sig något från lösningen vid fusion och fission men ger i huvudsak samma resultat för de köpande och säljande företagen. (Kap.7.) !VYTTRING AV EN REAVINSTTILLG¥NG MED F¶RLUST INOM EN INTRESSEGEMEN SKAP Enligt förlustregeln medges avdrag för förlusten först när en om- ständighet inträffar som medför att tillgången inte längre innehas av ett företag som står i intressegemenskap med säljaren, t.ex. på grund av att intressegemenskapen mellan säljaren och köparen bryts. 264 3AMORDNINGEN MELLAN OLIKA UPPSKOVSREGLER +ONCERNINTERN ¶VERL¥TELSE Avyttring av en andel i en svensk eller utländsk juridisk person med reavinst till ett företag inom samma koncern vars moderföretag är svenskt. Enligt koncernregeln beskattas vinsten först när en omständighet inträffar som medför att andelen inte längre innehas av ett företag som tillhör samma koncern som säljaren. ,EX !3%! UTDELNING Utdelning från ett svenskt marknadsnoterat aktiebolag utgår i form av aktier eller andra andelar i ett dotterföretag som är ett svenskt aktiebolag eller ett utländskt bolag. Utdelningen är skattefri för mottagaren. Anskaffningskostnaden för aktierna i det utdelande företaget fördelas på dessa aktier och de utdelade andelarna. I det följande tas upp situationer där risk för regelkollision före- ligger. (Konstellationer som behandlats under en tidigare rubrik tas inte upp igen under en senare rubrik.) 11.1Förhållandet mellan reglerna om underprisöverlåtelse och övriga uppskovsregler &¶RH¥LLANDET TILL REGLERNA OM ANDELSBYTEN Vid ett andelsbyte kan de mottagna andelarna vara mindre värda än de avyttrade andelarna. Därför behöver förhållandet mellan reglerna om andelsbyte och reglerna om underprisöverlåtelse klarläggas. I avsnitt 5.2.4.2 diskuteras partiella andelsbyten i anslutning till ett exempel. Förutsättningarna i detta är följande. Företaget A äger kapi- talplaceringsandelar värda 100 samt det helägda dotterföretaget B. An- delskapitalet i B är fördelat på 100 andelar. Värdet av andelarna i B är sammanlagt 100. Kapitalplaceringsandelarna skall föras över till B. Tre alternativ att göra detta på övervägs. Det alternativ som är av intresse är att B nyemitterar 50 andelar, varvid A erlägger likvid i form av kapitalplaceringsandelarna (alterna- tiv 3). Som anförs i det nämnda avsnittet är transaktionen enligt utred- ningens uppfattning sammansatt av ett andelsbyte och ett ägartillskott. Vardera deltransaktionen skall bedömas för sig. Någon kollision mellan reglerna för underprisöverlåtelser och reglerna om andelsbyten uppkommer därför inte. 3AMORDNINGEN MELLAN OLIKA UPPSKOVSREGLER 265 &¶RH¥LLANDET TILL REGLERNA OM FUSION OCH FISSION