ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GN12149 · 1999-11-10 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:149 om klamydia har frågat mig hur regeringen avser att agera för att förhindra en vidare spridning av klamydia om sjukdomen lyfts ur smittskyddslagen. Den s.k. överlämnade till regeringen betänkandet Smittskydd, samhälle och individ (SOU 1999:51). Kommittén har haft i uppdrag att utvärdera det svenska smittskyddet med tonvikt på smittskyddslagen och övriga författningar som hör till smittskyddet. I uppdraget har ingått bl.a. att kartlägga och utvärdera olika åtgärder för att förhindra spridning av smittsamma sjukdomar. Kommittén har fäst särskild vikt vid bl.a. bestämmelserna om tvångsåtgärder och frågor kring rättssäkerheten för den enskilde. Kommittén har föreslagit att de åtgärder som kan vidtas med tvång i den föreslagna smittskyddslagen endast ska kunna tillämpas på en viss kategori allvarliga sjukdomar som kommittén föreslår benämns allmänfarliga smittsamma sjukdomar. För att en sjukdom ska anses som en allmänfarlig smittsam sjukdom måste den uppfylla den i lagen uppställda definitionen. Kommittén föreslår att allmänfarliga smittsamma sjukdomar ska definieras som sjukdomar som kan överföras mellan människor och som kan vara livshotande, innebära långvarig sjukdom eller svårt lidande eller medföra andra konsekvenser för den som smittas. För att öka lagstiftningens flexibilitet föreslås att regeringen preciserar sjukdomarna i förordning. I förhållande till de sjukdomar som enligt gällande lag är samhällsfarliga innebär den nya definitionen bl.a. att tvångsåtgärder inte kan vidtas beträffande klamydia. Det bör dock understrykas att enligt kommitténs förslag ska bestämmelserna om anmälningsskyldighet samt smittspårning fortfarande tillämpas vad gäller sjukdomen klamydia. Betänkandet har remissbehandlats och regeringen har för avsikt att överlämna en proposition till . Regeringen kommer att ta ställning till förslag, bl.a. vad gäller definitionen av s.k. allmänfarliga smittsamma sjukdomar, i propositionen.
frs · GN12150 · 1999-11-10 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:150 om timmertransporter under tjällossning har frågat mig om vilka åtgärder jag avser vidta för att säkerställa timmertransporter under tjällossning. Bakgrunden är att Skogforsk i uppger att tjällossningen i kostar skogsägarna ca100 . Regeringen är väl medveten om det problem som beskriver. Låt mig först säga att för landet i sin helhet har antalet dygnskilometer med avstängda vägar på grund av tjällossning minskat med ca40% , trots att just 1998 var ett särskilt svårt år ur tjällossningssynpunkt. Detta resultat har bl.a. kunnat nås genom att genomföra de långsiktiga planer som regering, riksdag och länsstyrelser har fastställt. För att säkerställa timmertransporter under tjällossning är det angeläget att fortsätta att genomföra nu fastställda planer för att därigenom successivt minska problemen bl.a. för skogsindustrin vid tjällossning.
frs · GN12151 · 1999-11-17 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:151 om maxtaxa och familjedaghem har frågat mig om förslaget om en avgiftsfri allmän förskola samt förslaget om maxtaxa även gäller vistelse i familjedaghem. Enligt skollagen bedrivs förskoleverksamheten i form av förskola, familjedaghem och öppen förskola. Skolbarnsomsorgen bedrivs i form av fritidshem och familjedaghem och kan för barn i åldern 10@12 år bedrivas som öppen fritidsverksamhet. Detta är de begrepp som används i budgetpropositionen och andra dokument som utformas inom . Enligt det förslag om allmän förskola, förskoleverksamhet till arbetssökandes barn samt maxtaxa inom förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg, som en arbetsgrupp inom har utformat, ska den allmänna förskolan omfatta alla barn i åldern och maxtaxan omfatta alla verksamhetsformer inom förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen. Detta innebär att barn i åldern som inte redan får del av förskolan kommer att erbjudas avgiftsfri förskola minst . Det ska vara obligatoriskt för kommunerna att anordna den allmänna förskolan, men frivilligt för barnen att delta i verksamheten. Barn som är hemma eller i familjedaghem i dessa åldrar kommer således att erbjudas förskola. Den allmänna förskolan ska vara ett komplement till familjedaghemmet. Barn i åldern 1@5 år vars föräldrar är arbetssökande ska, enligt arbetsgruppens förslag, i likhet med vad som gäller för barn till förvärvsarbetande och studerande föräldrar, omfattas av kommunens skyldighet att tillhandahålla plats inom förskoleverksamheten dvs. förskolan eller familjedaghemmet. Detta innebär att även barn vars föräldrar blir arbetslösa ska kunna behålla sin plats inom förskoleverksamheten. En minsta vistelsetid om ska garanteras barnen. Maxtaxan ska vara per barn och månad i förskoleverksamheten, dvs. förskola eller familjedaghem och per barn och månad i skolbarnsomsorgen, dvs. fritidshem eller familjedaghem. För syskon ska avgifterna vara respektive i förskoleverksamheten och respektive i skolbarnsomsorgen. Alla familjer ska vid införandet av maxtaxan få en avgiftsreduktion på . Maxtaxan ska, enligt förslaget, även omfatta förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg som bedrivs på entreprenad eller av annan huvudman än kommunen. Som svar på fråga vill jag sammanfattningsvis säga att barn i familjedaghem i åldern kommer att erbjudas avgiftsfri allmän förskola och att familjedaghemmen kommer att omfattas av maxtaxan.
frs · GN12152 · 1999-11-11 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:152 om privata övervakningsbolag för polisiära arbetsuppgifter har frågat vilka åtgärder som regeringen är beredd att vidta för att förebygga inrättandet av vad betecknar som privata polisstyrkor. Bakgrunden till frågan är att menar att i ett flertal länder har övervakningen av medborgarna ökat markant på grund av utvecklingen av privata bevakningsföretag. Han hänvisar också till där kommunen anlitat ett privat vaktbolag för att övervaka gator och torg. Jag kan som statsråd inte uttala mig om det enskilda fall som tar som exempel. Jag vill dock framhålla att privata polisstyrkor inte är tillåtna i . Polisiära befogenheter tillkommer i princip bara polisväsendet. Väktare i privata vaktbolag har inga andra befogenheter att ingripa när brott begås än vilka medborgare som helst om de inte tjänstgör som ordningsvakter. Det faktum att privata vaktbolag anlitas för att hålla uppsikt över egendom är inte i sig något vare sig oroande eller anmärkningsvärt. Polisväsendet kan aldrig få så stora resurser att det i varje stund kan bevaka varje plats i landet. Jag håller självklart med om att polisen måste kunna erbjuda medborgarna en så god trygghet att de inte är utlämnade till den säkerhet som kan köpas för pengar. Vaktbolag får aldrig bli något mer än ett komplement till polisen. Så länge vaktbolagen håller sig inom de rättsliga ramar som finns för deras verksamhet ser jag dem inte som något problem. I stället kan de liksom varje medborgare, såväl förebygga brott med sin närvaro, som hjälpa polisen att klara upp brott genom att redovisa sina iakttagelser. Kommunerna har en viktig roll i det lokala brottsförebyggande arbetet. En kommun kan genom politiska beslut inom t.ex. skola och socialtjänst påverka inriktningen av det brottsförebyggande arbetet och underlätta samarbete över kommunala sektorsgränser. Kommunerna kan också spela en viktig roll som initiativtagare till lokala brottsförebyggande råd, vilka kan utgöra en naturlig hemvist och kontaktpunkt för de enskilda, företag, föreningar och organisationer som vill göra en insats för att förebygga brott. Uppmärksamma medborgare är, oavsett om de bär väktaruniform eller inte, ett positivt inslag i kampen mot brottsligheten. Medborgargarden och privata poliskårer däremot kan och ska förhindras redan genom gällande lagstiftning.
frs · GN12153 · 1999-11-11 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:153 om polisens kunskaper om främlingsfientlighet har frågat vilka åtgärder regeringen vidtagit för att som han säger stävja rasism och främlingsfientlighet inom polisen. Inledningsvis vill jag erinra om att jag som justitieminister är förhindrad att kommentera det enskilda fall som refererat till. talar i sin fråga om vanligt förekommande rapporter om rasism och främlingsfientlighet inom polisen. Jag vet inte vilka rapporter han avser. Allmänt vill jag säga att det finns en stor vaksamhet och medvetenhet inom polisväsendet när det gäller frågor om anställdas uppträdande, etik och moral. Kunskapen och medvetenheten om rasism och främlingsfientlighet måste emellertid förstärkas, inte bara inom polisväsendet utan inom hela rättsväsendet. I budgetpropositionen framgår att det är en prioriterad fråga. Redan nu pågår utbildning av personalen i rättsväsendet om rasistisk och högerextrem brottslighet, dess ursprung, orsaker och konsekvenser. I utbildningsplanen för den nya grundutbildningen av poliser upptas bl.a. utbildning i den här typen av brottslighet och problem. Vad som kanske långsiktigt är än viktigare är att det eftersträvas en hög andel studerande till polisutbildningen med invandrarbakgrund. Vid intagningarna till utbildningen hade av eleverna invandrarbakgrund, vilket inte kan anses tillräckligt. Det pågår därför ett aktivt arbete inom för att öka den andelen. Regeringen avser att i regleringsbreven för uppdra åt samtliga rättsväsendets myndigheter att upprätta strategier för att säkerställa personalens goda kunskap om såväl grunden för rasistiska, främlingsfientliga eller homofobiska yttringar som om situationen för de grupper som utsätts för brott med sådana förtecken.
frs · GN12154 · 1999-11-11 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:154 om polisens symbol "spöknippet" har frågat om jag anser det lämpligt att en symbol som för många förknippas med fascism, nazism och andra former av förtryck används som en del i polisens vapen. Vid en bedömning av en symbols lämplighet måste hänsyn tas till ett flertal faktorer, bl.a. vad symbolen egentligen står för, av vem och i vilket syfte den används samt vilket historiskt värde symbolen har för användaren. Spöknippet är ursprungligen en symbol från antikens . Symbolen har använts i många länders statsförvaltningar , med början långt före fascismens uppkomst. I symboliserar spöknippet bl.a. den romerska rättens inflytande på rättsbildningen i vårt land. återfinns symbolen i svenska polisiära sammanhang. är spöknippet en symbol också för polisen i . Min mening är att polisen inte ska behöva avstå från att använda en symbol som av tradition är ett kännetecken för rättsstaten enbart på den grunden att samma symbol i vissa sammanhang missbrukats av fascisterna.
frs · GN12155 · 1999-11-10 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:155 om i har frågat på vilket sätt jag avser att främja den bilaterala finsk-svenska kulturverksamheten i . Frågan ställs med anledning av att regeringen har avslagit en ansökan från institutet om bidrag till verksamheten. , tidigare benämnd Stiftelsen , bildades av i . Institutet har alltså tillkommit på enskilt initiativ, även om det fått ett betydande ekonomiskt stöd från både svenska och . Det svenska stödet har utgått i form av punktinsatser, medan den finska regeringen även ger ett årligt verksamhetsstöd. Den jämförelse som görs med Svenskhemmet i är inte helt relevant enligt min mening. är nationalgåva till och följaktligen svenska statens egendom, för vilken staten har ett hundraprocentigt ansvar. Tilläggas bör att den inte lämnar något ekonomiskt stöd till . anser inte heller jag att formella åtaganden bör styra omfattningen av statens insatser för kultursamarbetet med våra grannländer. Självklart är det en viktig uppgift för regeringen att på alla sätt verka för att de redan väl fungerande kulturförbindelserna med fortsätter att utvecklas. Självklart har en central betydelse för denna utveckling. Men jag tror också att det är viktigt att se institutet som en del av det svenska kulturlivet och väga dess behov mot andra kulturverksamheter med anspråk på statligt stöd. Inom den utgiftsram som kulturen tilldelats och har det inte funnits utrymme för belopp av den storleksordning som skulle behövas för en långsiktig insats för institutet. Jag vill dock påpeka att befintliga statliga bidragsformer för projekt inom det fria kulturlivet är tillgängliga även för verksamhet i institutets regi och att ett nära samarbete mellan institutet och andra svenska kulturinstitutioner ytterligare ökar möjligheterna att få del av statens kulturstöd.
frs · GN12156 · 1999-11-10 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:156 om och stödområdens indelningar har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att kommun ska komma att tillhöra nationellt stödområde B. Regeringen har i budgetpropositionen informerat om vilka områden den bedömer ska ingå i olika nationella stödområden för regionalpolitiska företagsstöd från den 1januari 2000. kommun ingår därvid bland ett antal kommuner, vars inplacering i stödområde är beroende av att beslutar att ska få ha nationella stödområden som omfattar en större andel av befolkningen än enligt kommissionens nu gällande beslut. Den beslutade minskningen av de regionalpolitiska stödområdena inom EU är en förberedelse inför den planerade utvidgningen av unionen. I fråga om fördelningen av denna minskning mellan medlemsländerna anser regeringen att de regionalpolitiska problemen i inte har beaktats tillräckligt av . kommer således till följd av kommissionens beslut att få ha nationella stödområden vars omfattning, enligt regeringens mening, är för liten i förhållande till andra medlemsländer. Omfattningen minskar från ca18,till 15,av befolkningen . Mot denna bakgrund har regeringen arbetat för att förmå kommissionen att ändra sitt beslut. Detta arbete pågår fortfarande. T.ex. planerar jag att åter ta personlig kontakt med den för frågan ansvarige kommissionären. Det återstår att se vad detta kan ge. Om kommissionens beslut ligger fast avser jag att fortsätta arbetet för att ska få ha nationella stödområden som bättre motsvarar de regionalpolitiska problemen i landet.
frs · GN12157 · 1999-11-10 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:157 om kalkning har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att det inte sker någon "kapitalförstöring" genom att kalkningen upphör. redovisade ett uppdrag från regeringen om att @ i samarbete med länsstyrelserna och andra berörda myndigheter @ lämna förslag till en nationell plan för kalkningsverksamheten för den kommande tioårsperioden. Förslaget har varit föremål för en omfattande remissbehandling. Bl.a. har ett stort antal kommuner beretts tillfälle att lämna synpunkter. Remisstiden gick ut den 1november, dvs. Jag kommer att ta del av de yttranden som lämnats i ärendet. Med hänsyn till att ärendet nu bereds i är jag emellertid inte beredd att lämna besked om kommande åtgärder.
frs · GN12158 · 1999-11-17 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:158 om öppen skola har frågat mig om vilka åtgärder jag avser vidta för att "skolan skall bli en spegel av samhället". Jag vill först säga att regeringen anser det väsentligt att eleverna redan i får kännedom om arbetslivet och personliga erfarenheter från olika arbetsplatser. Läroplanen för det obligatoriska skolväsendet m.m. (Lpo94) anger under avsnittet skolan och omvärlden att eleverna ska få en utbildning av hög kvalitet i skolan. De ska också få underlag för att välja fortsatt utbildning. Detta förutsätter bl.a. en samverkan med arbetslivet och närsamhället i övrigt. Rektor har ett särskilt ansvar för att samverkan mellan skolor och arbetslivet utanför skolan utvecklas så att eleverna får konkreta erfarenheter av betydelse för deras val av fortsatt utbildning och yrkesinriktning. Det finns tecken på att engagemang i arbetslivsfrågor har minskat sedan Lpo94 genomfördes. Detta gäller framför allt genom att olika former av prao minskat. Även i läroplanen för de frivilliga skolformerna finns föreskrifter om att de ska nära samverka med bl.a. arbetslivet, universiteten och högskolorna och med samhället i övrigt. Även här har rektor ett särskilt ansvar för att sådan samverkan sker. Den gällande mål- och resultatstyrningen innebär att staten anger ramarna. Det faktiska samarbetet mellan skolan och närsamhället, dvs. hur samarbetet ska ske, måste utformas utifrån de förhållanden som råder på lokal nivå. Slutligen vill jag nämna att en särskild arbetsgrupp har knutits till för att utreda hur samarbetet mellan skola och arbetsliv kan stimuleras och utvecklas i och gymnasieskolan. Arbetsgruppen, som består av representanter för bl.a. arbetsgivar- och arbetstagarorganisatoner, ska behandla frågor som rör samarbetsformer mellan skola och arbetsliv, utbildningsinslag i arbetslivet, yrkesexamen samt övergången mellan gymnasieskolan och arbetslivet. Arbetet ska vara slutfört senast vid utgången av .
frs · GN12160 · 1999-11-15 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:160 om bistånd till och har frågat mig om jag avser att införa ett moratorium när det gäller biståndet till /. Den är djupt oroad över att konflikten mellan och ännu ej har kunnat biläggas. Läget är mycket spänt med stora truppansamlingar längs gränsen. Ännu så länge är det dock möjligt att undvika förnyade krigshandlingar. Förhandlingsprocessen pågår och görs intensiva ansträngningar under OAU:s ledning för att finna en fredlig lösning på konflikten. Bägge parter måste visa återhållsamhet och samarbeta med OAU i syfte att uppnå en slutlig fredsöverenskommelse. har alltsedan konfliktens inledning verkat för en fredlig lösning av konflikten, bilateralt och inom EU och FN. Vi har en kontinuerlig kontakt med regeringsrepresentanter från båda länderna. besökte t.ex. en eritreansk statssekreterare för samtal om konflikten. har vid samtalen med de bägge länderna bl.a. betonat betydelsen av en fredlig lösning och uttalat stöd för OAU:s pågående ansträngningar och den framlagda fredsplanen. , i likhet med flera andra länder, är berett att bidra till genomförandet av fredsplanen i alla dess aspekter. Möjliga svenska insatser skulle t.ex. kunna vara stöd till en observatörsstyrka och till avgränsningen och utstakningen av den gemensamma gränsen. välkomnar att har accepterat hela OAU:s fredspaket. noterar vi att önskar fortsätta dialogen med OAU. OAU:s särskilde sändebud har besökt både och i syfte att finna vägar att bryta dödläget. bistånd till både och är långsiktigt och fattigdomsinriktat. Under tidigare mycket svåra och våldsamma skeden i historia har det fattigdomsinriktade biståndet fått fortsätta. Vad avser utvecklingssamarbetet med och har den svenska linjen också varit att det existerande fattigdomsinriktade biståndet ska fortsätta. Inga nya åtaganden är aktuella så länge konflikten fortsätter. följer utvecklingen mycket noga. Om en uppgörelse inte snart kommer till stånd, kan det få negativa konsekvenser för utvecklingssamarbetet med både och . Blir det förnyade och omfattande krigshandlingar kommer det knappast att vara möjligt att fortsätta samarbetet med någotdera av länderna.
frs · GN12161 · 1999-11-17 00:00:00 — Svar på frågorna 1999/2000:161 och 205 om kriget mellan och och har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att få ett slut på kriget mellan och . Den är såsom också biståndsministern framhöll i sitt svar den 15november 1999 på fråga från djupt oroad över att konflikten mellan och ännu ej har kunnat biläggas. Läget är mycket spänt med stora truppansamlingar längs gränsen. Ännu så länge är det dock möjligt att undvika förnyade krigshandlingar. Förhandlingsprocessen pågår och görs intensiva ansträngningar under OAU:s ledning för att finna en fredlig lösning på konflikten. Bägge parter måste visa återhållsamhet och samarbeta med OAU i syfte att uppnå en slutlig fredsöverenskommelse. välkomnar att har accepterat hela OAU:s fredspaket. noterar vi att önskar fortsätta dialogen med OAU. OAU:s särskilde sändebud har besökt både och i syfte att finna vägar att bryta dödläget. , i likhet med flera andra länder, är berett att bidra till genomförandet av fredsplanen i alla dess aspekter. Möjliga svenska insatser skulle t.ex. kunna vara stöd till en observatörsstyrka och till avgränsningen och utstakningen av den gemensamma gränsen. Den humanitära situationen i både och ger anledning till oro. tillåter inte ICRC att besöka de etiopiska krigsfångarna. Från svensk sida har vi i våra samtal med eritreanska regeringsföreträdare påtalat att ICRC enligt har rätt att besöka ifrågavarande krigsfångar. I ett uttalande den 1februari 1999 uttryckte jag särskild oro över de omfattande deporteringar som genomförs av . Dessvärre noterar jag att deporteringarna alltjämt pågår. Från svensk sida har vi tagit upp denna fråga i samtal med etiopiska regeringsföreträdare. Även EU har i uttalanden och demarcher behandlat frågan och betonat att båda parter måste följa internationell humanitär rätt och reglerna om mänskliga rättigheter. Uppgifter om förekomsten av barnsoldater och etniskt urval av soldater vid fronten är mycket svåra att kontrollera, bl.a. på grund av frånvaron av oberoende observatörer. Alla tillgängliga fakta bör framläggas i frågan. Det kan noteras att både och har ratificerat och således åtagit sig att inte låta ungdomar delta i militära aktiviteter. De bägge ländernas interna lagstiftning har en 18-årsgräns för militärtjänst. verkar internationellt för en rak 18-årsgräns för rekrytering och deltagande i väpnade konflikter. har alltsedan konfliktens inledning verkat för en fredlig lösning av konflikten, bilateralt och inom EU och FN. Vi har en kontinuerlig kontakt med regeringsrepresentanter från båda länderna. t.ex. besökte en eritreansk statssekreterare för samtal om konflikten. har vid samtalen med de bägge länderna bl.a. betonat betydelsen av en fredlig lösning och uttalat stöd för OAU:s pågående ansträngningar och den framlagda fredsplanen. OAU bör även framgent ha ledningen i fredsprocessen och inga nya parallella förhandlingsspår igångsättas som kan försvåra OAU:s fortsatta medlingsansträngningar. Agerande till stöd för OAU-processen bör dock kunna initieras. EU har en nära dialog med OAU i syfte att utröna hur EU på bästa sätt kan stödja processen.