ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GN12177 · 1999-11-19 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:177 om kriminalvårdens omorganisation har frågat mig hur jag ämnar agera för att kriminalvården ska kunna genomföra sina besparingar utan att det drabbar kvaliteten och säkerheten inom kriminalvården. Det är mycket viktigt att all statlig verksamhet använder sina begränsade tillgångar till att driva en verksamhet med hög och jämn kvalitet. Särskilt viktigt är det att se över hur resurser används då utvecklingen i samhället ställer krav på nytänkande och förändring. Kriminalvården arbetar därför med att utveckla sin verksamhet för att på bästa sätt använda tillgängliga resurser. Utveckling av kvalitet och utbildning av personalen är viktiga delar i detta arbete. I regleringsbrevet har regeringens uppdrag att redovisa utvecklingen av kvalitetssäkringssystem och kompetensutveckling. I regleringsbrevet för avser regeringen att återkomma med krav på särskild redovisning av utbildningsinsatser riktade till vårdarna. De neddragningar av anslaget till kriminalvården som genomfördes under åren 1997@1999 skedde bl.a. mot bakgrund av att antalet intagna i anstalt minskade från ca5000 till ca4000 personer . Av den information som finns tillgänglig framgår att bemanningen i förhållande till antalet intagna inte minskat för kriminalvården som helhet. har, som påpekar, lyft fram att det finns en hel del hinder för att resurserna ska kunna användas på det mest optimala sättet inom verksamheten. Regeringen gav i uppdrag att redovisa sin syn på analys (RRV 1999:27). Redovisningen, som kommer att lämnas , ska i detta skede främst omfatta åtgärder som berör styrningen av kriminalvården, inte minst behovet av central styrning, organisationen och fängelsestrukturen samt informationsförsörjning och IT-användning. Min utgångspunkt i det fortsatta arbetet med målformuleringar är att de områden regeringen prioriterade i budgetpropositionen (prop. 1999/2000:1) ska utgöra grunden för kriminalvårdens utvecklingsarbete. Genom väl avvägda prioriteringar bör kriminalvården ha förutsättningar att vidareutveckla sin verksamhet inom de resursramar regeringen föreslagit.
frs · GN12178 · 1999-11-17 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:178 om återbetalning från SPP har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att de företag som får del av återbetalning av SPP:s överskott inte ska hamna i akuta likviditetsproblem till följd av ökade skattekostnader i form av bolagsskatt och särskild löneskatt på pensionskostnader. Bakgrunden till frågan är att Försäkringsbolaget och avser att fördela sammanlagt ca75 miljarder kronor på sina kundföretag som preliminär återbäring. Någon utbetalning planeras inte utan återbäringen avses avräknas mot kommande . Återbäringen bedöms motsvara 6@7 års normala premieinbetalningar för SPP. En förutsättning för genomförandet av SPP:s planer är att dessa inte strider mot konkurrensrättsliga regler. Den frågan prövas hos som ännu inte avgjort ärendet. En prövning av förfarandet enligt försäkringsrörelsereglerna pågår vidare hos . Tidsplanen för genomförandet av återbäringsprogrammet är osäker. Det står dock enligt SPP klart att genomförandet som enligt vad som tidigare aviserats skulle påbörjas i vart fall skjuts upp till /2000. Inkomst av näringsverksamhet beräknas enligt huvudregeln enligt bokföringsmässiga grunder. En inkomst är skattepliktig det år den enligt god redovisningssed bör tas upp som en intäkt i räkenskaperna. I underlaget för särskild löneskatt ingår arbetsgivarens för tjänstepensionsförsäkringar. Enligt ett uttalande från akutgrupp ska redovisa återbäringen som tillgång i balansräkningen när "återbäringen kan beräknas på ett tillförlitligt sätt". Enligt akutgruppen ska nuvärdet av återbäringen beräknas och redovisas som tillgång i enlighet med synsättet i rekommendation RR3, Redovisning av fordringar och skulder med hänsyn till räntevillkor och dold räntekompensation. Med detta synsätt i redovisningsfrågan kan nuvärdet av återbäringen behöva tas till beskattning redan under det beskattningsår SPP startar sitt återbäringsprogram, dvs. tidigast (års taxering). Akutgruppens uttalande har inte stått oemotsagt. Enligt kritiken kommer de mottagande företagen inte att ha tillräcklig kontroll över återbäringen för att redovisa denna som en tillgång direkt när genomförandet påbörjas. Med det synsättet ska SPP-medlen i stället tas upp som fordran respektive intäkt endast i den takt de används för betalning av pensionspremier. har enligt ett pressmeddelande från den 9november 1999 bedömt att återbäringen vid beskattningen ska redovisas som tillgång och tas upp som intäkt i enlighet med uttalandet av akutgrupp samt att återbäringen inte får dras av vid beräkning av underlaget för särskild löneskatt. Enligt pressmeddelandet kommer SPP att överklaga avgörande till Regeringsrätten. Det är ännu inte klart hur och när SPP kommer att genomföra återbäringen. Skattefrågorna är också föremål för rättslig prövning. Även de konkurrensrättsliga och näringsrättsliga frågorna prövas . Det är därför för tidigt att ta ställning till behovet av eventuella åtgärder av det slag efterlyser. Jag kan dock försäkra att jag kommer att följa frågan fortlöpande.
frs · GN12179 · 1999-11-17 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:179 om stöd till Hagforsregionen har frågat mig om regeringen är beredd att stödja Hagforsregionen i . Bakgrunden till frågan är bl.a. att varslat 103 anställda om uppsägning. Den svenska ekonomin utvecklas starkt. Den ekonomiska tillväxten ökar, sysselsättningen stiger och arbetslösheten faller. Utvecklingen är dock mycket ojämnt fördelad. I många regioner och många orter, som i , brottas man med fortsatt vikande befolkningstal och en besvärlig arbetsmarknad. Till detta ska nu läggas effekterna av nya aktuella varsel, t.ex. av . Regeringen är således mycket väl medveten om den bekymmersamma situationen i och andra delar av . Regeringen har vidtagit och kommer att vidta en rad åtgärder för en förbättrad regional balans i . En utredning om den framtida regionalpolitiken, som ska bedöma den framtida regionala utvecklingen och utarbeta en strategi för regional balans, har tillsatts. Genom arbetet med regionala tillväxtavtal och EG:s strukturfondsprogram analyseras inte bara problem utan också möjligheter och resurser för långsiktig utveckling av näringslivet i olika regioner. Syftet med tillväxtavtalen är att berörda parter ska enas om att samordna och använda offentliga och andra medel så att insatserna på bästa sätt främjar företag och sysselsättning. Enligt beräkningar i har enbart de statliga medlen i det s.k. regionala tillväxtkapitalet för länet uppskattats till ca . När man i länet räknar in övriga offentliga och privata medel, så bedöms den värmländska tillväxtpolitiken omsluta . är i detta sammanhang en viktig finansieringskälla för åtgärder i regionalpolitiskt prioriterade områden. Regeringen har föreslagit att kommun ska ingå i det nya mål 2-område som under åren 2000@2006 ska kunna få stöd från . Även under det nya nationella strukturfondsprogrammet för mål3 kommer det att finnas möjligheter till stöd. Sammantaget bedömer regeringen att regionen och kommunen får ökade resurser från strukturfonderna för sitt arbete med näringslivsutveckling och sysselsättning. Regeringens åtgärder kanaliseras således till största delen genom regionala och lokala organ i samverkan med kommunerna. i har under innevarande budgetår till sitt förfogande för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. i har planerat att fatta beslut om ca95 avseende olika åtgärder för regional utveckling i olika delar av länet och har därmed ett mycket stort ansvar för att åtgärder vidtas i . Vid kommande fördelningar av medel för arbetsmarknadspolitiska åtgärder till olika län som görs av förutsätter regeringen att hänsyn kommer att tas till problemen i bl.a. och andra delar av . Regeringen kommer för sin del att ta hänsyn härtill vid fördelningar av medel till olika län för regionalpolitiska åtgärder. Regeringen kommer naturligtvis också att noga följa utvecklingen i .
frs · GN12180 · 1999-11-17 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:180 om utbetalning av studiemedel har frågat mig om det finns särskilda skäl till bestämmelserna för när utbetalning av studiemedel sker och om det är möjligt att tillgodose studenternas önskemål att tidigarelägga utbetalningen till den 25:e . Det ankommer på () att besluta i frågor om utbetalning av studiemedel och att ange de närmare föreskrifterna härom. Av CSN:s föreskrifter framgår att studiemedel betalas ut i förskott. Till studerande i eftergymnasiala utbildningar betalas pengarna normalt ut den 29:e . Om den 29:e inte är en bankdag ska vara utbetalningsdag. Till studerande i gymnasial utbildning betalas studiehjälp och studiemedel ut den sista bankdagen och till studerande som har vuxenstudiestöd betalas stödet normalt ut den 27:e . Utbetalningsdagarna har fastställts med beaktande av administrativa och ekonomiska aspekter. När det gäller studiehjälp och studiemedel för den gymnasiala nivån har CSN samrått med bl.a. och eftersom utbetalningarna grundar sig på rapporteringar från utbildningsanordnare och utgör ett stöd för uppföljnings- och statistikändamål. Valet av utbetalningsdag är också betydelsefullt ur statsfinansiell synpunkt. Av besparingsskäl sker utbetalningar från många olika trygghetssystem sent . Som känner till har regeringen i en proposition till lämnat förslag till ett reformerat studiestödssystem (prop. 1999/2000:10) som föreslås träda i kraft den 1juli 2001. Förslaget innebär bl.a. att ett nytt, samlat studiestöd införs för studerande på olika utbildningsnivåer. Detta medför bl.a. systemtekniska förändringar i förhållande till vad som gäller för de olika studiestödsformerna. Regeringen avvaktar nu beslut i frågan. Därefter ankommer det på regering och myndighet att ange de närmare bestämmelser som behövs beträffande studiestödet. I det kommande arbetet med omläggningen av regelverket blir det aktuellt att bl.a. se över bestämmelserna kring utbetalning av det nya studiestödet. I det sammanhanget kan även frågan om tidpunkt för utbetalning diskuteras.
frs · GN12181 · 1999-11-19 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:181 om resurser till polisen har frågat vilka åtgärder jag kommer att vidta för att förhindra att resursbrist drabbar med anledning av ordförandeskap i EU. Inledningsvis vill jag påminna om att det är som ansvarar för fördelningen av de resurser som och regeringen beslutat att tilldela polisväsendet. Förberedelsearbetet inför ordförandeskap i Europeiska unionens råd pågår fortlöpande. Det är naturligtvis nödvändigt att se till att polisens insatser under ordförandeskapet kan förenas med den övriga polisverksamheten. Frågan om polisens medel inklusive behovet av insatser under ordförandeskapet kommer att behandlas i budgetarbetet för . förväntas i budgetunderlaget för ange de resurser som styrelsen anser att polisväsendet kommer att behöva för sina insatser under ordförandeskapet. Det är därför för tidigt att uttala sig om huruvida några utökade resurser kommer att behövas. Den fortsatta planeringen får visa vilka krav som ordförandeskapet ställer för polisens del.
frs · GN12182 · 1999-11-25 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:182 om Sovjetfararna och kommuns resebidrag har frågat statsministern om regeringen har tagit något initiativ för att bringa klarhet i historiens kapitel om de svenska Sovjetfararna och kommuns bidrag. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Bakgrunden till fråga är historien om de s.k. Kirunasvenskarna, en grupp människor, totalt ett par hundra, som utvandrade från Malmfälten till . Kommunalfullmäktige i betalade ut resebidrag efter ansökan till dem som önskade resa till . De flesta återvände till . Den mindre del, drygt tjugo vuxna samt deras barn, som stannade kvar blev samtliga sovjetiska medborgare och gick skiftande öden till mötes. Flera av dem drabbades av utrensningarna och hamnade bl.a. i fångläger. Frågan har fått ny aktualitet genom att anhöriga till dessa Kirunasvenskar valt att träda fram och berätta om de svåra upplevelser som deras anhöriga haft. För UD och beskickningen i blev Kirunasvenskarna ett ärende . Anhöriga vände sig till UD med begäran om hjälp så att de utvandrade kunde få återvända till och för att få sända förnödenheter och pengar till dem. Eftersom det handlade om sovjetiska medborgare, var en förutsättning för att svenska myndigheter skulle kunna hjälpa till att de som utvandrat själva önskade återvända hit. Särskilt mycket hände inte i denna sak förrän efter död. vände sig den socialdemokratiska kretsföreningen i till UD inför statsminister förestående besök i med en vädjan att något måtte göras för dessa Kirunasvenskar. Därmed inleddes en omfattande genomgång för att utröna vilka f.d. svenska medborgare som ingick i denna grupp, var de befann sig och om de ville återvända till . kunde de första resa ut. Vid besök i utlovade sovjetiska myndigheter välvillig behandling av de f.d. svenska medborgare som önskade få utresetillstånd till . Och under loppet av kunde de allra flesta som så önskade återvända. I samband med besök i togs frågan upp på nytt för dem som inte fått utresa beviljad. Så sent som återvände den sista av de Kirunasvenskar, som anmält önskemål om att få återvända. Med andra ord har ingen av de Kirunasvenskar som finns kvar i nekats utresa såvitt regeringen känner till. Svenska myndigheters handlande styrdes dels av ansträngningar att påverka sovjetiska myndigheter så att de som önskade skulle få komma hem dels av att de som valde att stanna kvar inte skulle kunna utsättas för repressalier. var man från svensk sida försiktig med att söka upp dessa människor av just dessa hänsyn. Såvitt jag kunnat konstatera har det inte gjorts någon uppföljning av vad som senare hänt de Kirunasvenskar som valde att stanna i .
frs · GN12183 · 1999-11-17 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:183 om pornografiska TV-sändningar har frågat mig om regeringen har tagit initiativ till samtal med parterna inom bostadssektorn om ansvaret för pornografiska TV-sändningar som direkt eller indirekt når målgruppen barn. Som också påpekat i sin fråga är detta ett ansvar som ligger på dem som upphandlar de kabel-TV-kanaler som sedan erbjuds hushåll i olika boendeformer. Det står parterna på bostadsmarknaden fritt att försöka påverka leverantörerna till att erbjuda kanalpaket som inte innehåller pornografi. Det är också upp till varje hushåll att avgöra om man vill anta ett sådant erbjudande eller inte. Mitt svar blir därför att ett sådant initiativ från regeringens sida inte är aktuellt.
frs · GN12184 · 1999-11-17 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:184 om begravning för ateist och privattroende har frågat mig om regeringen vidtagit någon åtgärd för att tydliggöra ansvaret för begravning av den grupp som vare sig kan sägas tillhöra ett kristet samfund, annat samfund eller kan hänföras till någon religiös åskådning. Som ett led i de ändringar av relationerna mellan staten och som i princip träder i kraft den 1januari 2000 har den 4maj 1999 utfärdats en lag (1999:306) om ändring i begravningslagen (1990:1144). Med stöd av lagändringen har regeringen den 4november 1999 beslutat en förordning om ändring i begravningsförordningen (1990:1147). Ändringen av förordningen avses komma ut från trycket . I det nya regelsystemet kommer det även i fortsättningen att till helt övervägande del vara de territoriella församlingarna inom som ansvarar för begravningsverksamheten i sina respektive förvaltningsområden. Regeringen får dock för särskilda fall besluta att en kommun i stället ska anförtros denna uppgift. Den som är ansvarig för begravningsverksamheten ska inom det egna förvaltningsområdet eller ett närbeläget förvaltningsområde tillhandahålla särskilda gravplatser för dem som inte tillhör något kristet trossamfund. Rör det sig alltså om en ateist eller privattroende och är det som har ansvaret för begravningsverksamheten föreligger skyldighet för församlingen att anvisa en särskild gravplats inom godtagbart avstånd. Som ansvarig för begravningsverksamheten föreligger också skyldighet för församlingen att anvisa en lokal för begravningsceremoni utan religiösa symboler. Kostnaderna för både den särskilda begravningsplatsen och begravningslokalen ingår i den obligatoriska begravningsavgiften som inte får vara högre för de icke-tillhöriga än för dem som tillhör inom samma förvaltningsområde. Detta regelsystem klarlägger rättsläget och kräver inte något ytterligare förtydligande i fråga om begravning av den grupp som vare sig kan sägas tillhöra ett kristet samfund, annat samfund eller kan hänföras till någon religiös åskådning. Avslutningsvis kan framhållas att det nya regelsystemet innebär flera betydelsefulla förbättringar för dem som inte tillhör jämfört med vad som gäller när en församling ansvarar för begravningsverksamheten: särredovisning av verksamhetens intäkter och kostnader, samråd med representanter för de icke-tillhöriga och särskilda ombud för att tillvarata dessas intressen beträffande verksamheten samt fastställande av de icke-tillhörigas begravningsavgifter av Kammarkollegiet.
frs · GN12186 · 1999-11-17 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:186 om säljsekter har frågat mig om regeringen har vidtagit åtgärder för att komma till rätta med avarter, t.ex. säljsekter, på arbetsmarknaden. Det handlar om att ungdomar på ett otillbörligt sätt utnyttjas till försäljning under former där man försöker skapa ett beroendeförhållande för att öka ungdomarnas prestationer. Utnyttjande av skolungdomar till hemförsäljning och liknande på ett sätt som är skadligt från såväl social som hälsosynpunkt har länge varit ett problem av likartad karaktär. har lagt ned mycket arbete på att försöka komma till rätta med sådan försäljning med stöd av arbetsmiljölagen. Det har handlat om försäljningsformer som delvis inneburit samma problem som säljsekterna. I den mån de aktuella ungdomarna kan anses som anställda finns möjligheter att ingripa med stöd av arbetsmiljölagen även när det gäller säljsekterna. Även andra arbetsrättsliga regler kan bli tillämpliga. Om det kan visas att den som anlitar ungdomarna använder sig av deras trångmål, oförstånd eller beroende ställning kan företeelsen även angripas straffrättsligt. Det är enligt min mening i första hand Arbetarskyddsstyrelsen, och de fackliga organisationerna som måste bevaka dessa frågor. Ett ingripande förutsätter naturligtvis att missförhållandena påtalas eller på annat sätt kommer till myndighetens eller organisationens kännedom.
frs · GN12188 · 1999-11-17 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:188 om diamanter förvandlas till vapen har frågat mig om regeringen har vidtagit åtgärder för att synliggöra och tydliggöra ansvaret för diamanthandelns konfliktdrivande effekter i och omgivande regioner. Unita har kunnat fortsätta sin krigföring och terror på grund av plundring av diamantgruvor. Regeringen har, under tid som medlem i , verkat för skärpta sanktioner mot Unita, bl.a. vad gäller diamanthandeln. Sådana sanktioner infördes i mitten av 1998. Regeringen har likaledes verkat för att efterlevnaden av sanktionerna ska förbättras. Vi välkomnade därför säkerhetsrådets beslut att inrätta särskilda expertpaneler för att se över efterlevnaden av sanktionerna mot Unita och föreslå åtgärder för att skärpa tillämpningen. bidrar till arbetet genom att ambassadör på UD är ordförande i expertpanelerna. Slutrapport från expertpanelerna förväntas föreligga . I expertpanelernas uppgifter ingår att identifiera de grupper som bryter mot sanktionerna mot Unita och att föreslå åtgärder för att denna illegala verksamhet ska upphöra. Diamantbolaget har beslutat att tills vidare avbryta handeln med angolanska diamanter och att se över verksamheten i västra och centrala , vilket bl.a. torde vara en följd av sanktionskommitténs ansträngningar. Jag utgår ifrån att andra diamantbolag ska följa efter och fatta motsvarande beslut. Det bör dock nämnas, att FN:s diamantsanktioner mot endast omfattar diamanter som saknar ursprungsintyg utfärdade av . Sanktionerna gäller således inte alla angolanska diamanter. Det är vidare viktigt att man inte vidtar åtgärder som skadar de länder som exporterar diamanter legalt. Den bristande efterlevnaden av sanktionerna mot Unita diskuteras även inom EU, inte minst brotten mot vapen- och diamantembargona. De EU-länder som har misstänkt sådana brott inom sina gränser har vidtagit åtgärder för att försöka komma till rätta med dessa. Diskussionerna om hur man ska kunna förbättra respekten för sanktionerna fortsätter. FN:s expertpanelers arbete kommer att vara av stor vikt för hur och EU kommer att gå vidare i frågan. Förbudet mot handel med angolanska diamanter, som saknar ursprungsintyg utfärdade av , har intagits i en EG-förordning. Vår svenska kompletterande lagstiftning innebär att överträdelse av denna EG-förordning i grova fall kan straffas med fängelse upp till .
frs · GN12189 · 1999-11-17 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:189 om att kunna välja begravningsplats har frågat mig om regeringen har vidtagit åtgärder för att valmöjligheterna av kyrkogård inte ska minska . finns det inte någon ovillkorlig rätt att få gravplats på en annan plats än den där man är bosatt. Enligt 2kapitlet 3§ andra stycket begravningslagen (1990:1144) gäller att andra än de som var folkbokförda inom en huvudmans område får beredas gravplats där om tillgången på gravplatsmark medger det. Att man inte infört en rätt att fritt välja gravplats har motiverats med att det är kommunalrättsligt tvivelaktigt att ålägga en kommun en skyldighet att tillhandahålla tjänster åt dem som inte är bosatta inom kommunen (prop. 1990/91:10 s.28). Den angivna bestämmelsen gäller oförändrat även efter de ändringar i begravningslagen som har beslutat med anledning av stat-kyrkareformen. Det kommer alltså även i fortsättningen att vara den mottagande huvudmannen som självständigt avgör om det finns gravplatsmark för andra än dem som är folkbokförda inom hans område. Regeringen har inte ansett att det finns skäl att ändra på denna ordning. Den begravningsavgift som ska erläggas efter den 1januari 2000 betalas till huvudmannen för begravningsverksamheten på den plats där den avgiftsskyldige är folkbokförd. Det är denna huvudman som har ansvar för att tillhandahålla gravplatser för dem som betalar avgiften. Möjligheterna att få gravplats på en annan plats påverkas således inte av om avgifterna är olika höga hos olika huvudmän. Ett förhållande som däremot kommer att påverka möjligheterna att välja gravplats är de nya reglerna om begravningsclearing. Clearingen innebär att huvudmannen på folkbokföringsorten @ till vilken den avlidne i regel betalat begravningsavgift @ alltid har det ekonomiska ansvaret för de tjänster som dödsboet har rätt att erhålla kostnadsfritt. Om dessa tjänster tillhandahålls av någon annan huvudman har denne rätt att få ersättning av huvudmannen på folkbokföringsorten enligt en särskild taxa. Clearingen blir obligatorisk och kommer att omfatta bl.a. gravplats under . Genom dessa bestämmelser kan en huvudman alltid vara säker på ett få en rimlig ersättning för kostnader även för dem som inte varit bosatta inom hans område, men som bereds gravplats där. Detta bör kunna leda till att huvudmännen blir mer positiva till att upplåta gravplats till andra än dem som varit bosatta inom deras område. Sammanfattningsvis innebär de lagförslag som regeringen har lagt fram och som antagit att möjligheten att välja begravningsplats utanför hemorten i praktiken kommer att öka.