frs · GN12391 · 1999-12-22 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:391 om har frågat statsrådet om vilka åtgärder hon avser vidta för att garantera att humanitära skäl beaktas vid tillämpningen av . Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. har hänvisat till ett enskilt ärende, rörande de barn som vistats i Ucklums kyrka, vilka enligt beslut av de svenska utlänningsmyndigheterna ska återsändas till enligt . har rörande det enskilda fallet menat att bör gå före tillämpningen av . Jag kan inte kommentera det enskilda fallet, men vill i stället kortfattat redogöra för samarbetet enligt och vissa aspekter på humanitära skäl i det sammanhanget. Jag vill också hänvisa till de tidigare svar som lämnats på frågor rörande , nämligen svar på frågorna 1997/98:763, 1997/98:853 och 1997/98:999. Förutsättningarna från svensk sida för ett samarbete enligt måste vara, och är, att de involverade staterna är demokratiska rättsstater som respekterar de mänskliga rättigheterna. Så är fallet vad gäller medlemsstaterna i EU och det finns inte någon anledning från svensk sida att tro att medlemsstaterna skulle avvika från detta. Reglerna i fastställer vilken av EU:s medlemsstater som har skyldighet att pröva en asylansökan och reglerar på så sätt inom EU hur den s.k. första asyllandsprincipen ska tillämpas. Konventionen innebär dock inte i sig någon plikt att sända en asylsökande till den stat som enligt konventionen ska pröva en ansökan, även om den grundläggande inställningen naturligtvis är att konventionen ska tillämpas på så sätt att alla medlemsstater ska ta ansvar för sina asylsökande. I konventionen finns bestämmelser dels om att en medlemsstat ensidigt kan bestämma att en ansökan ska prövas även om en annan medlemsstat formellt är ansvarig, dels om att två medlemsstater kan komma överens om vilken av dem som ska ta emot en sökande. Dessa bestämmelser används i , och inom EU, i just situationer där humanitära skäl föreligger. I har och , vilka är självständiga myndigheter, använt sig av dessa bestämmelser. Någon heltäckande och ingående utredning om hur tillämpningen av konventionen utfallit i olika medlemsstater har dock inte gjorts ännu rörande den här frågan eller andra frågor, mycket beroende på att konventionen varit gällande . Vad särskilt gäller ärenden där barn berörs, väger man alltid in barnets bästa när humanitära skäl bedöms i enlighet med den s.k. portalbestämmelsen i utlänningslagen och . Men som jag påtalat tidigare, kan inte barnets bästa ensamt vara utslagsgivande i alla situationer. Andra intressen ska också kunna vägas in, såsom intresset av att reglera invandringen. Behovet av sådana avvägningar var något som diskuterades under utarbetandet av . kommer framöver att ersättas av ett gemenskapsinstrument, i enlighet med Amsterdamfördraget. I samband med detta kommer medlemsstaterna att få tillfälle att omförhandla innehållet. Man kommer då bl.a. att diskutera särskilda bestämmelser som kan röra humanitära hänsyn. är i huvudsak ett instrument som rör proceduren för att bestämma vilken medlemsstat som är ansvarig för en asylsökande, men det är viktigt att det även i ett sådant fall ska ges möjlighet att ta humanitära hänsyn. Från svensk sida vill vi alltså uppnå väl avvägda och humanitära regler i det kommande gemenskapsinstrumentet och en väl avvägd och humanitär tillämpning av de reglerna. Avslutningsvis vill jag framhålla att vad gäller asylpolitiken inom EU är det viktigt att Amsterdamfördraget och handlingsplanen från genomförs och att slutsatserna från i förverkligas. Detta kommer att tillnärma reglerna på asylområdet i EU och skapa en gemensam grundläggande asylpolitik, vilket är något som vi från svensk sida arbetat för, och kommer att fortsätta att arbeta för, inom EU.