frs · GN12312 · 1999-12-08 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:312 om rörelse och motion i skolan har frågat mig vad jag avser göra för att rörelse och motion blir en integrerad del av undervisningen i skolan. Skolan är en arena där alla barn och ungdomar kommer i kontakt med motion och idrott. Undervisningen i idrott och hälsa är därför av central betydelse för att skapa ett livslångt intresse hos unga människor för idrott, motion och naturupplevelse. I kursplan för ämnet Idrott och hälsa framhålls att vår kropp är byggd för rörelse och aktivitet. För det växande barnet är det därför viktigt att dess hem-, skol- och fritidsmiljö ger möjlighet till motion, fysisk aktivitet och träning. Det är således en uppgift för skolorna att utforma undervisningen på ett sådant sätt att lusten att röra sig och viljan att motionera även bejakas. En av ämnets viktigaste uppgifter är att stimulera till att fortsätta med egna motions-, rörelse- och idrottsaktiviteter även efter det att ungdomarna lämnat skolsystemet och gått vidare i livet. fick en ny timplan i samband med införandet av den nya läroplanen 1994 där antalet timmar för Idrott och hälsa reducerades jämfört med tidigare. Regeringen föreslog dock 1997 en förändring i timplanen för som innebar en utökning av timantalet för ämnet. Anledningen var bl.a. flera riksdagsmotioner i frågan, där oro för folkhälsan var en viktig aspekt. Utökningen bestod av , från 460 till 500 för hela grundskoletiden. Regleringen av antalet friluftsdagar togs bort i och med den nya läroplanen. I en mål- och resultatstyrd skola är organisatoriska åtgärder av detta slag en fråga för den enskilda skolan. Friluftsverksamhet liksom prao betraktas snarare som ett medel att nå målen än ett mål i sig. finns dock en reglering av friluftsverksamheten i grundskoleförordningen (1994:1194), där det i 2kap. 5§ sägs: "I skall i den omfattning som rektorn bestämmer anordnas friluftsverksamhet som bedrivs under en lärares ledning." Som framgår av propositionen, 1998/99:107 En idrottspolitik för 2000-talet @ Folkhälsa, folkrörelse och underhållning, överväger regeringen att ge i uppdrag att göra en undersökning av hur organisationen av friluftsverksamheten har förändrats i samband med införandet av den nya läroplanen. I gymnasieskolan är omfattningen av Idrott och hälsa olika på de nationella programmen. Utöver kärnämneskursen Idrott och hälsa A på 80 gymnasiepoäng har naturvetenskapsprogrammets naturvetenskapliga gren och samhällsvetenskapsprogrammets samtliga grenar ytterligare en kurs i ämnet @ Idrott och hälsa B @ om 50 gymnasiepoäng. I proposition 1997/98:169 Gymnasieskola i utveckling @ kvalitet och likvärdighet anförde regeringen att det inte är rimligt att elever beroende av program, som ett obligatoriskt inslag, ska ha olika omfattning av detta ämne. (1998/99:UbU3)instämde i regeringens bedömning. Omfattningen av det obligatoriska kärnämnet Idrott och hälsa blir 100 gymnasiepoäng på samtliga nationella program fr.o.m. . Den kurs, Idrott och hälsa B, som ingår som karaktärsämneskurs på vissa studieinriktningar, ska erbjudas alla elever som ett individuellt val. beslut med anledning av propositionen innebär bl.a. ett reviderat poängsystem för gymnasieskolan. Antalet gymnasiepoäng är nu ett mått på studieomfattningen av en kurs; en fullständig gymnasieutbildning på ett nationellt eller specialutformat program består av 2500 gymnasiepoäng. Avsikten är att ange omfattningen av elevernas studier på ett bättre sätt än genom antalet lärarledda undervisningstimmar. Antalet gymnasiepoäng bör i stället enligt propositionen stå i relation till en genomsnittlig arbetsinsats för eleven på ett likartat sätt som systemet för högskolepoäng. Det är alltså möjligt att disponera tidsresursen på olika sätt i kommunerna. Hur många undervisningstimmar som bör läggas på en specifik kurs för att en viss grupp elever ska kunna uppnå kunskapsmålen måste bedömas utifrån lokala förhållanden och förutsättningar.