frs · GN12361 · 1999-12-21 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:361 om implementering av artikel 12 i har frågat socialministern hur socialministern avser att agera för att implementera artikel 12 i inom , skolan, barnomsorgen och rättsväsendet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska besvara frågan. pekar på en viktig fråga som till stor del kräver attitydförändringar hos vuxenvärlden. Jag håller med om att det är angeläget att möjligheterna för barn att få komma till tals i olika samhällsverksamheter som berör dem förbättras. Artikel 12 förpliktigar. Sedan ratifikation av har flera åtgärder vidtagits dels för att sprida och öka kunskapen om konventionen, dels för att fortlöpande anpassa lagstiftningen. Lagstiftningsåtgärder är emellertid inte tillräckliga. Det handlar också till stor del om att genomföra i praktiken. En stor del av de verksamheter som berör barn ansvarar kommun och landsting för. har regeringens uppdrag att dels genomföra grundläggande utbildnings- och fortbildningsinsatser om för politiker, beslutsfattare samt anställd personal på såväl statlig som nivå, dels utveckla verktyg och metoder för genomförande i samhället. Att utveckla metoder för personal som möter barn i olika verksamheter är betydelsefullt för att förbättra bemötandet av barn. Ett exempel på detta är s.k. Dartingtonprojekt, som syftar till att på ett bättre sätt planera och utvärdera familjehemsvården tillsammans med barnet och dess nätverk. finns en bestämmelse i socialtjänstlagen som innebär att när en åtgärd rör ett barn ska barnet komma till tals. och länsstyrelserna har regeringens uppdrag att följa vilket genomslag bestämmelsen får i praktiken. De rapporter som inkommit visar att det i de flesta kommuner finns rutiner för hur barn ska komma till tals i barnavårdsutredningar. Det finns dock fortfarande behov av metodutveckling och kunskaper. Uppdraget ska redovisas /2001. Den pågående har i uppgift att stärka barnperspektivet i lagen samt att bl.a. analysera hur bestämmelser om vårdnadshavarens rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör barnet förhåller sig till bestämmelserna om barns rätt att komma till tals. Läroplanerna för förskolan, det obligatoriska skolväsendet och de frivilliga skolformerna genomsyras samtliga av synsättet att alla ska ha rätt att framföra sina åsikter. Även i skollagen och därtill hörande förordningar finns stadgat att eleverna ska ges tillfälle att säga sin mening. I undersökningar från bl.a. kan man dock utläsa att elevernas känsla av delaktighet och inflytande avtar med stigande ålder. De flesta kommuner har därför infört mål om ökat elevinflytande i sin kommunala skolplan. Elevinflytande och demokrati i skolan ingår också som viktiga beståndsdelar i det pågående inom . Inom rättsväsendet har flera åtgärder vidtagits när det gäller barnets rätt att komma till tals. Uttryckliga bestämmelser om barns rätt att komma till tals i mål och ärenden om vårdnad, umgänge, beredande av vård enligt LVU, i adoptions- och i namnärenden infördes den 1januari 1996. Inom har utarbetats en konvention rörande barns rättigheter som syftar till att förbättra barnets ställning i familjerättsprocesser. Barns rätt att i mål som berör dem få all relevant information och bli informerade om möjliga konsekvenser av egna beslut och önskemål har en framträdande plats i konventionen. Inom övervägs vad som bör göras för att ska kunna ratificera konventionen. träder en ny lag om särskild företrädare för barn i kraft. Syftet med lagen är att stärka möjligheterna att ta till vara barnets rätt när en vårdnadshavare eller någon som vårdnadshavaren står i ett nära förhållande till misstänks för brott mot barnet. Lagen innebär att en särskild företrädare under vissa förutsättningar ska förordnas för barnet i dessa fall. Den särskilda företrädaren ska, utifrån vad som är bäst för barnet, ta till vara barnets rätt under förundersökningen och i rättegång.