ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GN12266 · 1999-12-01 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:266 om tillvaratagande av lokala miljögruppers kompetens har frågat mig hur jag avser att verka för att den unika kompetens som lokala miljögrupper besitter tas till vara i skogsvårdsstyrelsernas arbete med avverkningsanmälningar och naturvärdesinventeringar. Enligt skogsvårdslagstiftningen ska skogsmarkens ägare anmäla till sådan avverkning som inte är röjning eller gallring om avverkningsarealen är minst ett halvt hektar. En anmälan ska innehålla en redovisning av vad skogsägaren avser att göra för att tillgodose naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen i samband med avverkningen. Anmälan ska göras senast avverkningen påbörjas. Syftet med anmälningsförfarandet är att underlätta tillsyn och ge styrelsen möjlighet att i förväg, om det behövs, ge skogsägaren råd om lämpliga skogsvårdsåtgärder och hänsyn till naturvårdens intressen. Har skogsägaren inte hört av får avverkningen påbörjas om det inte är fråga om området för svårföryngrad skog där tillstånd krävs. Avverkningsanmälningarna är allmänna handlingar som är offentliga. De kan alltså studeras av alla som är intresserade, även av miljöorganisationer. Skogsvårdsstyrelserna har gjort en landsomfattande inventering av skyddsvärda skogsområden. Inventeringen utgör i första hand underlag för beslut om biotopskydd och i vissa fall naturreservat. Men inventeringsresultaten kan också användas som underlag för rådgivningen. I många fall kompletteras skogsvårdsstyrelsernas inventeringar av uppgifter som erhålls från lokala miljöorganisationer eller enskilda miljöintresserade personer. De natur- och kulturmiljövärden som har registrerats för en viss brukningsenhet ska framgå av den skogs- och miljöredovisning som i princip alla skogsägare ska ha numera. och skogsvårdsstyrelserna har ett omfattande organiserat samarbete med miljöorganisationerna. Detta är värdefullt inte minst mot bakgrund av de stora kunskaper som organisationernas medlemmar besitter. Samarbetet bedrivs centralt, regionalt och lokalt. På det lokala planet är det vanligt att föreningar och enskilda tar del av avverkningsplaner och lämnar synpunkter på dessa till . Det förekommer också att föreningarna utför inventeringar av flora och fauna på uppdrag av . Vad jag nu har redovisat visar att miljöorganisationernas kunskaper utnyttjas i stor omfattning av skogsvårdsstyrelserna. Säkert kan samarbetet utvecklas ytterligare. Något ingripande från min sida behövs som synes inte.
frs · GN12268 · 1999-12-02 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:268 om Mumia frågar mig vilka åtgärder jag kommer att vidta för att försäkra att den dödsdömde författaren, journalisten och människorättsaktivisten ska få en ny, rättvis prövning. Mumia dömdes till döden i den amerikanska delstaten för att ha dödat en polisman 1980. Dödsdomen fastställdes av högsta domstolen i . ansökte Mumia om att fallet skulle tas upp till ny rättslig prövning eftersom det begåtts ett stort antal fel vid den första rättegången vilket innebar att hans konstitutionella rättigheter till rättvis och opartisk rättegång hade kränkts. Det måste här påpekas att den amerikanska konstitutionen ställer upp en mängd krav på hur en rättegång ska gå till. Ansökan om en ny rättegång avslogs slutligen av . Enligt amerikansk rätt får man ansöka om att en federal domstol ska pröva om rättegången på delstatsnivå har gått rätt till. Finner den federala domstolen att allvarliga fel har begåtts vid rättegången i delstatsdomstolen kan den upphäva domen. Mumia lämnade in en ansökan om sådan prövning till den federala distriktsdomstolen den 15oktober 1999. Han hävdar att överträdelser av hans konstitutionella rättigheter har begåtts på 29 punkter. Utslaget från den federala distriktsdomstolen får överklagas av båda parterna (Mumia och delstaten ) till en federal appellationsdomstol. Även denna domstols avgörande får överklagas. Om så sker kommer fallet att slutligen avgöras av . Om alla överklagandemöjligheter utnyttjas kommer processen att ta och troligen . skrev guvernören i under avrättningsorden på Mumia . Denne flyttades då till en särskild avdelning i fängelset med mycket stränga säkerhetsrutiner, bl.a. var ljuset i hans cell tänt dygnet runt. Sedan domaren i målet meddelat ett uppskov med avrättningen processen pågår har Mumia flyttats från den särskilda avdelningen till sin tidigare cell i fängelset. Regeringen följer utvecklingen i fallet Mumia . antog EU:s allmänna råd riktlinjer för hantering av dödsstraffet gentemot tredje land enligt vilka démarcher i individuella fall ska göras om faran för att en avrättning ska verkställas är överhängande. Mumia Abu-Jamals fall har diskuterats vid flertal tillfällen inom EU. Efter konsultationer med Mumia Abu-Jamals advokater bestämdes att invänta utgången av den federala rättsprocessen. Så länge processen pågår finns det inte någon risk att dödsdomen verkställs.
frs · GN12269 · 1999-12-02 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:269 om och dödsstraffet har frågat justitieministern om sättet på vilket hon agerar för att förmå att avskaffa dödsstraffet och därmed uppfylla sina internationella åtaganden vad gäller mänskliga rättigheter. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. har aktivt verkat på det internationella planet för att dödsstraffet ska avskaffas. Enligt svensk uppfattning är dödsstraffet djupt inhumant och dess avskaffande utgör en prioriterad uppgift för regeringen i arbetet med att främja och öka respekten för de mänskliga rättigheterna. Arbetet mot dödsstraffet bedrivs främst inom ramen för arbetet i FN, men också i och inom (). Mycket av arbetet samordnas numera inom EU i enlighet med de riktlinjer för agerande mot dödsstraffet som antogs av EU:s allmänna råd . som gått har EU markant intensifierat sitt arbete mot dödsstraffet. I detta arbete @ såväl att ta fram riktlinjer som i implementeringen @ har tillhört de pådrivande. Med utgångspunkt i de ovannämnda riktlinjerna har EU:s medlemsstater intensifierat sina gemensamma ansträngningar på området. Sedan riktlinjerna antogs har de kommit att användas huvudsakligen för démarcher i enskilda fall, riktade till bl.a. . Riktlinjernas tyngdpunkt ligger dock på det generella och långsiktiga arbetet @ att bilda underlag för en dialog med tredje land att verka för en successiv begränsning av tillämpningen och ytterst avskaffande av dödsstraffet. Frågan om dödsstraffet diskuteras inom ramen för den dialog EU bedriver med i olika forum. tar också upp frågan om dödsstraffets tillämpning i bilaterala samtal med på alla nivåer. På EU:s initiativ antog FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna en resolution mot dödsstraffet . I resolutionen uppmanas alla stater som fortfarande tillämpar dödsstraffet att införa ett moratorium. I mitt tal inför kommissionen betonade jag att rätten till liv är en fundamental rättighet och att dödsstraffet måste avskaffas. Jag upprepade samma krav i mitt tal inför . Det finns inget generellt förbud mot dödsstraffet i folkrätten. Däremot finns det ett antal begränsningar för dess tillämpning och en tydlig anmodan om att sträva mot dödsstraffets totala avskaffande. har antagit en mycket restriktiv hållning till de folkrättsliga normerna om dödsstraffet. Man har reserverat sig mot de relevanta bestämmelserna i vissa internationella konventioner. Andra konventioner som begränsar tillämpningen av dödsstraffet har man inte tillträtt. har också röstat emot resolutionerna om dödsstraffet i . Antalet stater som avskaffar dödsstraffet eller begränsar dess tillämpning växer . Från svensk sida arbetar vi aktivt med att förmå stater som fortfarande har dödsstraffet i sin straffskala att ändra inställning. Det gäller naturligtvis också i våra kontakter med .
frs · GN12270 · 1999-12-01 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:270 om gasning av värphöns har frågat mig om jag avser inrätta regler för avlivning som inte åsamkar onödigt lidande och som är etiskt acceptabelt. Enligt djurskyddslagen (1988:534) ska djur skonas från onödigt obehag och lidande när de förs till slakt och när de slaktas. Bestämmelsen avser alla djur, även höns. En metod som försätter djuret i medvetslöshet redan inne i stallet, utan föregående stress, bör vara den metod som erbjuder det bästa djurskyddet. Vid avlivning av höns på grund av utbrott av smittsam sjukdom, t.ex. salmonella, är det nödvändigt att avlivningen sker på gården för att undvika spridning av smitta. Gasning med cyanväte, som användes i det aktuella fallet, är en vedertagen metod där hönsen snabbt blir medvetslösa efter det att de exponerats för gasen. Hur snabbt hönsen påverkas i en viss lokal beror dock det tar för gasen att sprida sig och nå höns på olika platser i lokalen, t.ex. beroende på burarnas placering och eventuellt friskluftsläckage. Det finns inga detaljföreskrifter för avlivning av höns. Mot bakgrund av vad som anförts ovan anser jag emellertid att sådana behövs. har också för avsikt att se över frågan och kommer att påbörja en översyn av föreskrifterna om avlivning och slakt .
frs · GN12271 · 1999-12-01 00:00:00 — Svar på frågorna 1999/2000:271 om pälsdjursfarmar och 295 om förbud mot pälsfarmar har frågat mig när ett förbud mot pälsfarmning kommer i . de har frågat vilka förslag jag avser lägga fram för att förbjuda pälsfarmar i . Eftersom frågorna berör samma ämne har jag valt att besvara dessa i ett sammanhang. Vid interpellationsdebatt den 28januari diskuterade och jag frågan om burhållning av minkar. Jag framhöll då att det är självklart att djurskyddslagen (1988:534) ska tillämpas för alla typer av djur. Enligt 4§ djurskyddslagen ska bl.a. produktionsdjur hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det ger dem möjlighet att bete sig naturligt. har bemyndigats att meddela ytterligare föreskrifter om hur sådana djur ska hållas och skötas. En ändring av djurskyddsförordningen (1988:539) som avser rävhållning trädde i kraft den 1januari 1996. Den innebär att rävar bara får hållas på ett sådant sätt att deras behov av att vara tillsammans med andra rävar, röra sig, gräva och ägna sig åt annan sysselsättning kan tillgodoses. Bestämmelsen är baserad på dagens kunskap om rävars behov och har tillkommit för att rävars naturliga beteenden bättre ska kunna tillgodoses. Den 1januari 2001 måste all rävhållning ha anpassats till förordningens krav. Det har vid olika tillfällen ifrågasatts om hållandet av minkar motsvarar djurskyddslagens krav. Bl.a. mot bakgrund av detta har jag i regeringens proposition 1999/2000:1 angivit att regeringen avser att se över reglerna för burhållning av mink. Jag avser därför att ge i uppdrag att se över burhållningen av mink och återkomma med förslag till förändringar .
frs · GN12272 · 1999-12-01 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:272 om chinchillafarmer har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta med anledning av den begynnande farmningen av chinchilla som pälsdjur i landet. Enligt uppgift finns det i landet ca 30 farmer som föder upp chinchilla. Produktionen beräknas till ca 1500 skinn . I djurskyddslagen (1988:534) finns en rad bestämmelser som skydd för djuren. Dessa gäller alla djur, dvs. även djur som hålls för produktion av päls. Enligt 4§ djurskyddslagen ska djur som föds upp eller hålls för bl.a. produktion av päls hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Enligt 16§ djurskyddslagen ska den som yrkesmässigt eller i större omfattning föder upp pälsdjur ha tillstånd till verksamheten. Frågor om sådant tillstånd prövas av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Vid tillståndsprövningen ska särskild hänsyn tas till att den sökande kan anses lämplig att bedriva verksamheten och att de anläggningar i vilka verksamheten ska bedrivas är lämpliga från djurskyddssynpunkt. Enligt 5§ djurskyddsförordningen (1988:539) ska stall eller anläggning för pälsdjur på förhand ha godkänts från djurskydds- och djurhälsosynpunkt. Frågan om godkännande prövas av . har bemyndigande att utfärda föreskrifter om hur pälsdjur ska hållas och skötas. Några särskilda bestämmelser om farmning av chinchilla för produktion av päls finns inte. En ändring av djurskyddsförordningen (1988:539) som avser rävhållning trädde i kraft den 1januari 1996. Den innebär att rävar bara får hållas på ett sådant sätt att deras behov av att vara tillsammans med andra rävar, röra sig, gräva och ägna sig åt annan sysselsättning kan tillgodoses. Bestämmelsen är baserad på dagens kunskap om rävars behov och har tillkommit för att rävars naturliga beteenden bättre ska kunna tillgodoses. Den 1januari 2001 måste all rävhållning ha anpassats till förordningens krav. I regeringens proposition 1999/2000:1 har jag angivit att regeringen avser att se över reglerna för burhållning av mink och återkomma med förslag till förändringar . Jag anser att det även finns skäl att se över huruvida chinchillor kan hållas så att det motsvarar djurskyddslagens krav. Jag avser därför att ge i uppdrag att se över chinchillafarmning. Därefter kan det bli aktuellt att återkomma med förslag till förändringar. Som ett första steg utgår jag dock ifrån att utfärdar de detaljföreskrifter för farmning av chinchilla som behövs.
frs · GN12276 · 1999-12-01 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:276 om påtryckningar på arbetsgivare att teckna kollektivavtal har frågat mig om vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att ensamföretagare ska slippa att under hot teckna kollektivavtal. Frågan ställs mot bakgrund av ett exempel från , där en ensamföretagare tvingats teckna ett kollektivavtal som medfört extra kostnader för företagaren. Frågan om stridsåtgärder mot enmans- och familjeföretag har varit föremål för riksdagsbehandling vid ett flertal tillfällen . Ett förbud mot stridsåtgärder mot dessa företag gällde men avskaffades därefter. Frågan om återinförande av detta förbud är under behandling inom i en kommande proposition om lönebildning för full sysselsättning. I lagrådsremissen anför regeringen att för det fall företagen anställer arbetstagare, är det viktigt att dessa kan omfattas av kollektivavtal och ett försäkringsskydd. Detta gäller särskilt sådana branscher med små arbetsplatser där det är svårt för arbetstagarorganisationerna att övervaka när en anställning sker. Genom ett träffat kollektivavtal garanteras således att nyanställda redan från första anställningsdagen ges anställningsvillkor och försäkringsskydd enligt kollektivavtalet. Förpliktelserna enligt avtalet inträder alltså när arbetsgivaren anställer en arbetstagare. I och med det träffade avtalet har dock arbetsgivare i vissa fall ålagts att betala vissa avgifter även om arbetsgivaren inte haft några anställda. Skäligheten i detta kan ifrågasättas. LO har emellertid rekommenderat de förbund som står utanför att ändra sina avtal, så att enmans- och familjeföretag inte åläggs kostnader eller andra förpliktelser innan det finns någon anställd. Regeringen bedömer att om enmans- och familjeföretag inte åläggs kostnader eller andra förpliktelser innan det finns någon anställd, bortfaller behovet av lagstiftning. Regeringen avser dock att följa utvecklingen noga och är beredd att återkomma, om så krävs.
frs · GN12277 · 1999-12-02 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:277 om politisk asyl har frågat mig vilka möjligheter den ser att utifrån förhindra en utlämning till från t.ex. av kurder som beviljats asyl i . Som påpekar är ståndpunkt att måste leva upp till sina folkrättsliga åtaganden om mänskliga rättigheter. I samband med den turkiske utrikesministerns besök i tog jag upp frågan om den bristande respekten för mänskliga rättigheter i och då i synnerhet kurdernas ställning. Det skydd och de rättigheter som tillkommer en person som beviljats asyl i kan av svenska myndigheter naturligtvis bara tillförsäkras på svenskt territorium. Ett eventuellt utlämningsärende mellan och är en rättslig angelägenhet mellan dessa två länder. Jag vill dock understryka att även gäller för , som ju undertecknat densamma. I samband med ett eventuellt utlämningsförfarande till har att ta hänsyn till reglerna om förbud mot återsändande i konventionens artikel 33. Vid i poängterade , med stöd från flera andra medlemsstater, vikten av att denna princip om förbud mot återsändande beaktas. Därtill kommer även att enligt internationella konventioner är förhindrat att avvisa eller utlämna en person till ett land där denne riskerar tortyr eller annan omänsklig behandling.
frs · GN12278 · 1999-12-01 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:278 om kameraövervakning i butiker har frågat justitieministern vilka åtgärder hon avser att vidta för att skydda brottsoffer mot att massmedierna publicerar sådana bilder från övervakningskameror som visar brott, exempelvis rån. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Att stärka stödet till och skyddet för den som utsatts för brott är en angelägen fråga för regeringen. I sammanhanget kan exempelvis nämnas att regeringen gav i uppdrag att i samverkan med en rad andra myndigheter utarbeta ett förslag till ett nationellt handlingsprogram för skydd av vittnen, målsägande och andra bevispersoner. I uppdraget, som ska redovisas senast den 30november 2000, ingår att föreslå förbättringar av de metoder som används och hitta nya vägar för att öka bevispersoners trygghet. I allmänhet gäller naturligtvis att det i möjligaste mån bör undvikas att den som drabbats av brott utsätts för vad som kan uppfattas som ytterligare kränkningar, utöver själva brottet. trädde en ny lag om allmän kameraövervakning i kraft. Den nya lagen syftar till att skapa en reglering som ger möjligheter att använda kameraövervakning för att förebygga brott och minska risken för olyckor. Att förebygga och beivra brott är ett allmänintresse. I lagen upprätthålls emellertid ett skydd mot integritetskränkningar. Enligt lagen råder tystnadsplikt för uppgifter om enskilda som inhämtats genom allmän kameraövervakning. Även enligt sekretesslagen, som gäller i det allmännas verksamhet, omfattas i vissa fall sådana uppgifter om enskildas personliga förhållanden som har inhämtats genom kameraövervakning av sekretess. Den grundlagsstadgade meddelarfriheten kan inte åberopas som stöd för att till journalister lämna ut bilder som omfattas av sekretess. I flera fall är således allmänhetens möjligheter att få tillgång till sådana bilder som nämner begränsade. Tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen innehåller på sina områden en uttömmande reglering av vad som är straffbart att yttra eller offentliggöra i massmedierna. Exempelvis är ärekränkningsbrottet förtal ett tryckfrihets- respektive yttrandefrihetsbrott. Det kan förekomma situationer då publicering av bilder från övervakningskameror är att bedöma som förtal. Något generellt förbud mot publicering av bilder som för den enskilde kan uppfattas som kränkande finns emellertid inte. Någon ändring av grundlagarna i detta hänseende är inte aktuell. När man diskuterar vilka publicitetsskador enskilda kan drabbas av på grund av vad som skildras i massmedierna, ska man också komma ihåg att det finns en självsanerande verksamhet med pressetiska regler. Här finns särskilda publicitetsregler om respekt för privatlivets helgd. Reglerna är upprättade av @ ett gemensamt organ för , och @ och gäller i första hand för pressen. Allmänhetens pressombudsman och handlägger sådana ärenden som rör publicitetsreglerna. Jag vill avslutningsvis betona att regeringen noga följer utvecklingen på medieområdet, även när det gäller publicitetsskador för enskilda.
frs · GN12279 · 1999-12-01 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:279 om kostnader för morbus Gaucher har frågat mig om jag ämnar vidta någon åtgärd så att hela landet skulle bära kostnaden solidariskt för patienter med morbus Gaucher på samma sätt som för patienter med blödarsjuka. Enligt lagen om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m. omfattas i huvudsak receptbelagda läkemedel av högkostnadsskyddet under förutsättning att ett försäljningspris har fastställts för läkemedlet. ska, enligt samma lag, på begäran av den som marknadsför en vara som avses ingå i förmånssystemet komma överens med denne om ett försäljningspris för denna vara. Så har också skett avseende läkemedlet Cerezym som är avsett för patienter med sjukdomen morbus Gaucher. Staten och har senast i en överenskommelse om särskilt statsbidrag till landstingen för läkemedelsförmånens kostnader m.m. kommit överens om att ersättningsbeloppet ska fördelas mellan landstingen efter storleken av faktisk läkemedelsförbrukning i respektive landsting . Enligt överenskommelsen ska en ny modell för statens ersättning till landstingen för läkemedelsförmånens kostnader utformas . Avsikten är, enligt överenskommelsen, att det nya systemet ska börja gälla . Parterna har särskilt markerat att statens ersättning ska vara en modell med behovsrelaterad fördelning . Frågan om fördelningen av kostnaderna för patienter med särskilt höga läkemedelskostnader behandlas inom ramen för det fortsatta arbetet med att utforma denna modell.
frs · GN12280 · 1999-12-03 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:280 om försäljning av bränsle har frågat mig om vad jag avser att göra för att se till att försäljningen av E10-bränsle kan fortsätta . Motivet till frågan är att det blir förbjudet att sälja E10 bensin i . Förbudet följer av EU:s direktiv med skärpta miljökrav för bensin och diesel, som antogs inom ramen för Auto/Oil I-programmet. Enligt direktivet tillåts högst fem volymprocent etanol som tillsats i bensin. Motivet till detta var bl.a. att denna inblandningsnivå har en viss positiv effekt på utsläppen. Däremot ansågs inte miljöeffekterna av en tioprocentig inblandning säkerställda. Bilindustrin framförde dessutom farhågor om negativa effekter på främst äldre förgasarbilars hållbarhet. Enligt direktivet kan medlemsländerna få dispens från vissa krav i direktivet. Det gäller dock inte inblandningen av etanol som därmed i svensk lagstiftning måste begränsas till fem volymprocent. Begränsningen gäller enbart bensin, direktivet rymmer inget förbud mot försäljning av diesel. Auto/Oil-programmet går vidare i ett andra steg. Jag utesluter därför inte att frågan om att tillåta en högre inblandning av etanol i bensin kan aktualiseras. En förutsättning är dock att det inte får negativa effekter på övriga kvalitetskrav på bensin.
frs · GN12281 · 1999-12-03 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:281 om klassning av diesel med etanolinblandning har frågat mig om vad jag avser att göra för att dieselbränsle miljöklass 1 med inblandning av etanol inte ska definieras som klass 3-diesel. Frågan föranleds av det förhållandet att om tio volymprocent etanol sätts till miljöklass 1-diesel sänks bl.a. dess begynnelsekokpunkt så att den inte längre stämmer överens med specifikationen i den berörda bilagan till . Den höga begynnelsekokpunkten begränsar bl.a. kolväteutsläppen. Kravspecifikationerna för dieselbränslen i de frivilliga miljöklasserna 1 och 2 är så utformade att de ska ge ren förbränning i konventionella dieselmotorer. Bränslets ursprung, och därmed dess klimateffekt, är en annan fråga. Även om inblandning av etanol i diesel kan ske så att den har positiva miljöeffekter är tekniken komplicerad och kostnadskrävande. Bränslet har således ytterligare en kostnadsnackdel som hindrar dess användning. vill jag peka på att det i redan används betydande mängder ren etanol som bränsle inom kollektivtrafiken där dess goda egenskaper miljömässigt kommer till full nytta. Mot den bakgrunden är det inte aktuellt att se över kravspecifikationerna för miljöklass 1-diesel i syfte att stimulera låginblandning av etanol.