prot · GM0998 · 1999-05-21 00:00:00 — Det har jag diskuteratbåde med och med Hans Dahlgren.Hans Dahlgren möter tyvärr ett väldigt hårt motståndnär det gäller reformeringen av säkerhetsrådet frånolika grupper av länder som ibland möts i en oheligallians, trots att de egentligen inte alls har gemen-samma intressen. Men här kommer vi naturligtvis attbåde direkt i samtal med olika länder och genom vårtarbete i FN ge och FN-arbetet allt vårtstöd.Det är viktigt att ändå försöka utnyttja det faktumatt vi har ett millennieskifte och en millennieförsam-ling i FN för att sätta en ytterligare press påalla regeringschefer som då kommer till millennie-konferensen att de faktiskt tar sitt ansvar för att re-formera säkerhetsrådets arbete, så att vi får ett or-dentligt funktionsdugligt FN inför nästa millennium.Då är en av FN:s absolut viktigaste uppgifter att kun-na agera tidigt, att kunna agera förebyggande och attkunna agera i alla de fall där vi ser mänskliga rättig-heter kränkas och människors liv och säkerhet sättas ifara i olika länder.Anf. 13 (fp):Fru talman! Jag tycker att vi på något sätt harnärmat oss varandra lite grann under denna diskus-sion mot bakgrund av vad utrikesministern skrev i sittsvar. Jag har inte varit ute efter någon sorts konfron-tation eller någon provokation av något slag. Jag harvarit ute efter ett bra resonemang, så att vi kan försö-ka ändra stadgan så att den blir mer ändamålsenligoch uppdaterad.Om vi tittar på Kosovo så är det som sker där inteunder ett FN-mandat, vilket är ett jätteproblem. Mendet beror också på att de som sitter i säkerhetsrådetmed stadgans hjälp, genom att läsa de paragrafer somfinns , kan förhindra FN att gå in.Om vi inför 2000-talet skall försöka få en annantingens ordning, så tror jag inte att vi får vara räddaatt ta i detta. En del säger att man inte skall ändra ettkommatecken i stadgan eftersom hela FN då kanskerivs upp. Jag tror inte att det är på det sättet.Man kan gärna lyfta upp frågan ytterligare ochtrycka på och använda den kunskap som harmed vår bakgrund i den rapport som har citerats häroch agerande, som också finns med igruppen i FN.Jag hoppas att svaret på min andra fråga om utri-kesministern ämnar aktualisera en ändring av skall vara ett klart ja.Anf. 14 Utrikesminister ():Fru talman! Du får ett ja, men du får ändå två meni detta ja. Vi vill nämligen inte lägga fram ett förslagom att ändra som riskerar att röstas ned.Det skulle kunna tolkas som att FN inte längre skallkunna ingripa vid interna angelägenheter. Vi får alltsåinte lägga fram ett förslag som riskerar att röstas ned,eftersom det skulle göra större skada än nytta.Mitt andra men gäller att man skall komma ihågatt även med en förändring av krävs ändådenna gemensamma politiska vilja.Det viktigaste som jag tror att vi kan göra äratt försöka få stater, länder, att komma överens omden politiska viljan att alltid ingripa när de sermänskliga rättigheter hotas, därför att FN skall värnamänniskors rätt, vilket vi är helt överens om, och intebara staters rätt.Jag vet också att vi är överens om att det är mångaåtgärder som behövs för att stärka FN. Vi skall stärkadet förebyggande arbetet. Vi skall stärka de tidigainsatserna. Vi skall stärka biståndet. Det får inte läng-re vara bara fyra länder som uppfyller FN:s bistånds-mål. Och vi måste kunna fortsätta att gemensamtagera för att göra FN till en ledande världsorganisa-tion. Vi får inte acceptera att man går vid sidan avFN.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1998/99:266 omLandskrona tingsrättAnf. 15 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omjag kommer att verka för att tingsrättkommer att finnas kvar . vidare frågat om anställningen som iLandskrona tingsrätt kommer att återbesättas närnuvarande innehavare pensioneras.Inledningsvis vill jag framhålla att domstolsvä-sendet liksom annan verksamhet behöver ses överoch moderniseras i takt med förändringar i samhället iövrigt. Såväl regelverk och arbetsmetoder som denorganisatoriska strukturen måste förändras så att vifår ett domstolsväsende med hög kvalitet, kortahandläggningstider och god service - ett domstolsvä-sende som åtnjuter medborgarnas förtroende.De senaste årtiondena har diskussionerna om enreformering av domstolsväsendet ofta fokuserats påfrågan om vilka tingsrätter som är för små för attklara dagens och morgondagens krav på domstolarna.Varken den tidigare borgerliga eller den nuvaranderegeringen har lyckats reformera domstolsorganisa-tionen utifrån det synsättet.Min uppfattning är att det nu krävs ett något an-norlunda synsätt och att vi i det reformarbete som ärnödvändigt skall försöka bibehålla det goda i dennuvarande tingsrättsorganisationen men också vidtaåtgärder som främjar en utveckling av domstolsverk-samheten och ett effektivare resursutnyttjande.De omständigheter som främst talar för den nuva-rande organisationen är den geografiska närheten tilldomstolen och domstolens lokala förankring i all-mänhet. De omständigheter som talar för större dom-stolar är t.ex. möjligheter till specialisering och nöd-vändig kompetensutveckling, lokaliseringen av polis,åklagare och häkten, minskad sårbarhet vid semestraroch sjukdom samt ett effektivare resursutnyttjande.Statskontoret presenterade för ettförslag som i korthet gick ut på att de nuvarandedomstolarna bibehölls och att administration ochledning av verksamheten centraliserades till en dom-stol i länet. Förslaget fick ett blandat mottagande. Ensvaghet med förslaget var att det endast tog sikte påen administrativ samordning och inte behandladedomstolarnas judiciella bärkraft, dvs. de enskildadomstolarnas målunderlag och möjligheterna attflytta mål mellan domstolarna.Ett problem som med all säkerhet kommeratt öka ytterligare är att allt fler måltyperkräver att domarna har specialkompetens. Det finnsingen domare som kan mäkta med att hålla special-kunskaper inom hela det vida område som tingsrät-terna har att hantera. Den lösning som harvalts är att vissa mål, exempelvis miljömål, tryckfri-hetsmål och sjömål, har lagts på vissa regionala dom-stolar. En annan lösning kan vara att göra domstolar-nas upptagningsområde större så att målantalet ökaroch därmed skapar underlag för fler domare i dom-stolen. Detta leder i sin tur till ökade möjligheter tillindividuell kompetensutveckling.För egen del tror jag att inriktningen skall vara attåstadkomma större domkretsar . I en regi-on kan det t.ex. vara lämpligt att bedriva verksamhet iflera domstolar med en gemensam domkrets. Ensådan konstruktion gör det möjligt att samla special-mål till vissa av enheterna, förstärka vid sjukdom ochsemestrar men också utjämna arbetsbördan vid topparsamtidigt som de stora flertalet mål av mer normaltslag även fortsättningsvis handläggs vid den domstolsom ligger närmast för parterna i målet.När det just gäller så finns det på en för-hållandevis begränsad yta tolv tingsrätter. Dessatingsrätters verksamhetsområden överensstämmerinte med hur polis och åklagare är organiserade. Poli-sens fem verksamhetsområden i kan enligt minuppfattning vara en bra utgångspunkt för att skaparationella domkretsar. Detta innebär inte att jag före-språkar att det enbart skall finnas domstolsverksam-het på fem orter i . Domstolsverksamhet börkunna finnas på flera orter även . Jag ärdock övertygad om att kvaliteten i verksamhetenskulle vinna på domkretsar med ett större målunder-lag.Domstolsverket arbetar tillsam-mans med tingsrätterna i , ,och för att se över vad somkan och bör göras för att förstärka den dömande verk-samheten. Jag vill inte föregripa Domstolsverketsarbete genom att nu uttala en bestämd uppfattning omhur domstolsverksamheten i regionen bör utformas iframtiden.Jag vill ändå säga så mycket att omfattningen påverksamheten i talar för att dö-mande verksamhet bör bedrivas i även iframtiden. Först efter det att analysen är genomfördavser regeringen att ta ställning till frågorna om hurdomstolarna i regionen kommer att bemannas och hurledningen av domstolarna kommer att vara organise-rad.Anf. 16 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka justitie-ministern för svaret. Anledningen till min interpella-tion är att det finns en stor oro i för atttingsrätten skall läggas ned i samband med att lag-mannen går i pension och att lagmanstjänsten ännuinte utannonserats.Landskrona tingsrätt är en arbetsplats med 20 an-ställda, varav det är fyra domare, fem notarier, tiosekreterare och en vaktmästare. Tingsrätten omfattarLandskrona och kommuner med drygt50 000 invånare. behandlades 488 tviste-ärenden och 459 brottmål, dessutom 80 konkursan-sökningar, 533 bouppteckningar, 5 211 inskrivningsä-renden och 260 domstolsärenden.Det kan konstateras att det är en omfattande verk-samhet som bedrivs på . Tilldetta skall också läggas att är en invand-rartät stad, vilket innebär att mål med utländska till-talade ofta innebär behov av tolk. Dessa mål tar avnaturliga skäl betydligt än normalt atthandlägga.Enligt en nyligen publicerad rappport från låg på fjärde plats iSverige när det gäller antalet dömda för allvarligabrott per 1 000 invånare en i många stycken oroanderapport. Det har medfört att kommun nuarbetar på bred från i ett brottsförebyggande arbetemed bl.a. bildande av ett brottsförebyggande råd.Domstolsverket har publicerat en rapport för åren1996-1998 som heter Nyckeltal för domstolsväsendet.Av rapporten framgår att , jäm-fört med övriga domstolar i och , näst lägsta medianomloppstiden, ,beträffande brottmål och den för brottmål äldre än sexmånader den lägsta balansen av alla. Det bör ocksåsägas att när det gäller balansen på tvistemål äldre har ett nyckeltal på 11,4.Genomsnittet i hela riket är 35,3. Här kan också kon-stateras att effektiviteten i ärbetydligt mycket högre än i de större domstolarna,men också i jämförelse med övriga domstolar i södraSverige.Fru talman! I svaret kan jag konstatera att arbetar med hur verksam-heten skall utformas i nordvästra tingsrätter iframtiden med syfte att stärka den dömande verk-samheten, vilket jag tycker är bra. Detta tycker jag ärrätt, men det får inte bli så att centralisering i sig blirett självändamål, utan frågor som närhet och lokal-kännedom bör noga vägas in i analysen.Fru talman! Jag vill med dessa ord belysa Lands-krona tingsrätts goda och effektiva arbete. Jag tror attdet vore ett stort misstag att inte återbesätta tjänstensom och därmed säkerställa tingsrättens fort-levnad.Anf. 17 ():Fru talman! Frågan om hur det skall gå för tings-rätten i skulle kunna ställas också omåtskilliga andra tingsrätter i . kundevi läsa om hur tingsrätten i lades ned i sambandmed att domaren där pensionerades. Dessutom pågåren avrustning också på annat sätt.Som ett led i den s.k. försöksverksamhet som Jus-titiedepartementet bedriver har regeringen såledesförordnat lagmannen i att även varat.f. Vidare har regering-en förordnat lagmannen i attäven vara t.f. i länsrätten i . Lag-mannen i har i sin tur förordnats attvara t.f. i länsrätten i . Vidarehar lagmannen i förordnats att varat.f. Fortsätt-ningen lär följa, det finns flera exemepl.Detta sätt att mer eller mindre i smyg förberedanedläggningar har betecknats som den misslyckadepolitikens fortsättning med administrativa medel, omjag tillåter mig att travestera Clausewitz. Sedan denparlamentariska domstolsutredningen havererat åter-står s.k. administrativ försöksverksamhet.Jag tror inte att någon bestrider att det kan behö-vas förändringar i domstolsvärlden, även kanskebeträffande antalet domstolar. Invändningarna gällersättet, särskilt att de mål som skall uppnås med deadministrativa reformerna inte redovisas. Detta äroroande ur demokratisynpunkt. Exempelvis harskånska hovrätten, för att anknyta till Landskronafal-let, i ett remissvar varit starkt kritiskmot att det saknas explicita mål för reformarbetet.Frågan har emellertid också en annan principielloch konstitutionell laddning. Enligt regeringsformenskall det finnas ordinarie domare vid domstol, dvs. attchefen skall ha fullmakt att utöva tjänsten helt ochfullt. Om nu en domare förordnas på det sätt som jagjust beskrev, att t.ex. lagmannen i också är t.f.lagman i , kan man visserligen hävda attdetta stämmer med ordalydelsen i grundlagens be-stämmelser om domare. Det finns ju en ordinariedomare i , nämligen lagmannen i Kalmar.Men hur är det med lagens anda? Domareförbundetsäger i en skrivelse till den24 så här:"Administrativ chef för en tingsrätt eller en läns-rätt är lagmannen. Det är enligt förbundets meningsvårt att tänka sig att lagstiftaren avsett annat än attchefen för en domstol skall vara en som er-hållit fullmakt för just den domstolen. - - - Värnetom domstolarnas oberoende och den enskilde doma-rens självständighet skulle annars lätt kunna sättas urspel. I förlängningen skulle teoretiskt i annat fall enchefsdomare kunna upprätthålla vikariat i samtligaandra domstolar i riket. "Inte minst eftersom i internationellasammanhang, t.ex. inom ramen för Europarådetsprogram för självständiga domstolar i de f.d. kommu-nistländerna, är pådrivande och så starkt argumente-rar för självständigheten för domstolarna är det be-kymmersamt att den vill reforme-ra domstolsväsendet utan att målen klart anges och påett sätt som kan sägas - man kan hävda det - stridermot andan i grundlagen.Kommer justitieministern att ta intryck av denkritik mot den s.k. försöksverksamheten som bl.a.Sveriges domarförbund formulerat?Anf. 18 ():Fru talman! Det finns ett stort engagemang förrättsväsendet hos svenska folket. Det som bekymrarmig när det gäller det förändringsarbete som pågårär att vare sig svenska folket som helhet eller vi par-lamentariker får möjlighet till insyn i vad som egent-ligen händer.Den 27 november hade vi en interpellationsdebattom just den framtida domstolsorganisationen. Unge-fär hade ett förslag om nedlägg-ning av Åmåls tingsrätt kommit från Domstolsverkettill regeringen. Vid den här interpellationsdebatten islutet av november sade justitieministern att förslagetkommer att övervägas mycket noggrant innan rege-ringen fattar beslut i frågan. Det gick inte en månadförrän regeringen fattade beslut om nedläggning avÅmåls tingsrätt, trots att justitieministern ville gesken av att det skulle ske ett omfattande arbete härmed rimliga möjligheter till diskussioner.I justitieministerns svar på dagens interpellationanges bl.a. kopplingen till lokalisering av polis, åkla-gare och häkten som skäl för nedläggning av tings-rätter. Då kan det finnas skäl att titta lite grann på vadsom har hänt med polis, åklagare och häkten.Vi är alla överens om vikten av närpolisreformen.Med en genomförd närpolisreform skulle det intevara några problem med närhet mellan polis ochtingsrätter. Men det har ju inte blivit riktigt som detvar tänkt. Vi kan ta som exempel. Dethar i och för sig inte så stor betydelse för tingsrättsor-ganisationen eftersom de stora problemen inte finnsjust här, men det är likadant överallt. Där var dettänkt att det skulle finnas 1 700 närpoliser. Det juste-rades sedan till 1 400. Men hur ser det ut i verklighe-ten? Det finns ungefär 1 000 närpoliser som dess-utom, enligt information som jag fick , imycket stor utsträckning sysslar med helt annat. Medden utvecklingen inom närpolisen är det klart att detsnabbt blir långa avstånd mellan polis och tingsrätter.Vi var överens om en förändrad åklagarorganisa-tion. När vi hade debatten om den förändrade åkla-garorganisationen här i kammaren fick vi, som svarpå vår tydliga fråga, ett klart uttalat löfte från social-demokratisk sida att organisationsförändringen inteskulle innebära att man centraliserade verksamheten.Men det har skett i verkligheten.Vi har haft olika uppfattningar om häktena. Vi harvarit bekymrade över den centralisering som harskett.Jag kan inte låta bli att se ett visst samband mellande förändringar som har skett inom polis, åklagareoch kriminalvård i strid mot uttalade målsättningaroch de försök som görs att, med hänvisning tilldessa förändringar, förklara att vi behöver lägga nedtingsrätter.Slutligen fick jag höra att justitiemi-nistern, vid ett besök av tyska delstatsparlamentarikernu , sagt att beslutet om videokonferens vidrättegång ökar möjligheterna till minskning av antalettingsrätter.Jag vill nu veta om det finns en plan för föränd-ringsarbetet. Om det finns en sådan tycker vi att detär rimligt att vi får ta del av den. Eller är det så attförändringsarbetet sker planlöst?Anf. 19 Justitieminister ():Fru talman! Jag instämmer helt i beskrivning av hur tingsrätten i Landskronafungerar. Det är glädjande att se hur väl vårt domstol-sväsende faktiskt fungerar i allt väsentligt. Men påsina hålla är det bekymmersamt. Vi märker att pro-blemen växer, inte minst mot bakgrund av att männi-skors krav växer. Människor ställer faktiskt myckethöga krav på vårt rättsväsende, och det gör de medrätta. För varje förändring som sker i samhället för-ändrar sig också människors krav. Det kan t.ex. gälladetta med snabbheten i hanteringen i domstolsväsen-det.Förut var det kanske - jag trycker på kanske - ac-ceptabelt för människor att vänta eller ett ochhalvt år på beslut från domstol. Det är inte acceptabelti dag. Det ser inte riktigt bra ut om man ser på dom-stolsväsendet i dess helhet.Målet med det förändringsarbete som pågår inomrättsväsendet är att säkerställa att vi uppfyller de högakrav som medborgarna ställer på rättsväsendets sättatt fungera när det gäller hög kvalitet, snabb hand-läggning av ärenden och en god service. Vi höjerambitionen i alla dessa avseenden.Det här kräver ett öppet sinnelag och en vilja attkritiskt granska det befintliga och att man kreativtfunderar över hur fortsättningen kan vara. Jag kankonstatera, genom många resor och många mötensom jag har med företrädare för allmänheten och fördem som arbetar i rättsväsendet, att det finns en storöppenhet och en stor vilja att diskutera förändringar.Det finns t.o.m. en stor stimulans i detta, eftersom desom arbetar i vårt rättsväsende faktiskt har ambitio-nen att utföra en så bra arbete som möjligt.Anders säger att centralisering inte fårvara ett självändamål. Det är fullkomligt självklart.Ingenting får vara ett självändamål. Man måste haklart för sig vad syftet är med den förändring mangör. Man måste vara kritisk och se om man uppfyllerdet syftet. Jag tror att det är mycket viktigt att gå framstegvis, att bedriva försöksverksamhet och att prövaolika lösningar. Ingen kan vara säker på hur man bästgenomför en förändring. Det kräver att man är kreativoch försöker att kritiskt utvärdera det man gör så attde beslut som man fattar blir så brasom möjligt och syftar till att förbättra rättsväsendetsfunktion.Nils säger att det sker en avrust-ning av domstolarna. Jag kan inte se de exempel somhan anför såsom tydliga tecken på någon avrustning.Det är snarare tvärtom. Om man ser till att lagmannenhar det administrativa ansvaret för flera tingsrätter harman samlat de administrativa funktionerna och ratio-naliserat dem så att den dömande verksamheten fårett större utrymme. Det är trots allt det som domsto-larna skall ägna sig åt. De skall inte ägna sig åt attadministrera sin verksamhet utan åt att lösa de tvisteroch döma i de mål som allmänheten för till domsto-len.Nils säger att det behövs föränd-ringar, och det gläder mig. Jag skulle vilja att detfanns en total enighet i om att det behövsförändringar. Det kräver att man försöker, funderaroch diskuterar.Gun alla påståenden om att vi inteskulle uppfylla rimliga krav på beredning av dettaärende tillbakavisar jag helt. Varje ställningstagandesom har gjorts av regeringen har förankrats på etteller annat sätt i . Nedläggningen av Åmålstingsrätt annonserades t.ex. i budgetpropositionen,och majoritet ställde sig bakom detta.Anf. 20 ():Fru talman! Justitieministern och jag är i stort settöverens om att man självfallet skall utreda. Man skallse om det finns andra vägar som blir bättre och ledertill ett bättre domstolsväsende. Men som vald riks-dagsman från min kommun måste jag ändå tala om dekänslor som finns på min hemort inför en eventuellnedläggning av tingsrätten.Jag skulle vilja belysa några ytterligare aspekterpå tingsrättens bevarande. Det finns ett relativt stortantal advokatbyråer som har sin verksamhet förlagdtill . Om tingsrätten där skulle försvinna,skulle det förmodligen innebära att advokatbyråernaflyttade sin verksamhet till den ort där det i fortsätt-ningen kommer att finnas tingsrätt.Detta skulle lägga ytterligare sten på börda för enstad som under har varit utsatt för storaindustriella strukturförändringar, något som har sattstora och djupa spår i arbetslösheten och bland invå-narna i kommunen.Det finns de facto snart inga offentliga arbetsgiva-re kvar i vår stad. Kronofogden har lämnat orten,polismyndigheten har omplacerat delar av sin verk-samhet till och , tullenosv. skulle ytterligare en offentligförvaltning flyttas ifrån kommunen. Jag talar nu omsysselsättningseffekten. strider man för attfå ny företagsamhet till kommunen. Det är en svårpedagogisk uppgift att övertyga företag om att deskall flytta dit när de offentliga förvaltningarna flyttardärifrån. Detta är ytterligare ett skäl som jag tyckeratt man skall lägga in i analysen.Fru talman! Trots att jag inte är fullt nöjd medsvaret kan jag, om jag tolkar det rätt, konstatera attdömande verksamhet även i fortsättningen kommeratt bedrivas i . Däremot är det väl meratveksamt om lagmanstjänsten kommer att återbesät-tas. Detta får väl analysen utvisa.Jag vill dock säga att det är oerhört viktigt att manlägger in också andra aspekter än de rent domstols-mässiga. Det finns, som jag har försökt belysa även idetta inlägg, också andra skäl för ett bevarande avLandskrona tingsrätt.Anf. 21 ():Fru talman! förstod inte vad jagegentligen talade om. Jag hade en fråga, nämligen omdet finns en plan för förändringsarbetet eller om detsker planlöst. Jag gav en del exempel på hur vi par-lamentariker hålls utanför. Jag påstod inte att bered-ningen inte uppfyller rimliga krav, men jag påpekadeatt justitieministern talade omatt det skulle ske en mycket noggrann beredning.Sedan gick det innan detväcktes en interpellation. Jag minns mycket väl attinterpellanten var mycket nöjd medsvaret, eftersom han uppfattade att det skulle kunnafinnas möjligheter till ytterligare diskussioner. Jagförvarnade honom dock redan då att var ett sätt att komma undan från denna diskus-sion.Eftersom jag inte fick svar på min fråga måste jaguppfatta det antingen så att det inte finns någon planför förändringsarbetet eller så att vi folkvalda heltenkelt skall hållas utanför.I budgetpropositionen sadesbeträffande arbetet med den framtida domstolsorgani-sationen att det kan konstateras att svårigheterna bl.a.beror på att kunskap saknas om vad som händer omdomstolarna läggs samman. Jag misstänkte redan dåatt det inte var fråga om att det fanns brister i forsk-ningsunderlag eller utredningar utan att det fannsbristande kunskaper bl.a. hos oss som har engageratoss i de här frågorna.Eftersom det inte, såvitt jag vet, harsatts i gång något arbete för att utrednings- ellerforskningsmässigt få fram kunskaper, står jag fast vidmin gamla tolkning. Allt tyder på att vi folkvaldaskall hållas utanför den här processen.Anf. 22 ():Fru talman! Även jag efterlyste en plan för om-vandlingsverksamheten. Den s.k. försöksverksamhe-ten förefaller framför allt styras av åldern på lagmän-nen i de mindre tingsrätterna. Jag skulle vilja hävdaatt det i så fall är en något bristfällig plan.Det förvånar mig vidare att justitieministern fram-ställer det som en fördel för att den lillatingsrätten där som administrativ chef får lagmanneni . har, som jag påpe-kade i mitt förra inlägg, till att börja med framhållitatt det finns en konstitutionell kritik mot detta, justdärför att det har att göra med de enskilda domarnasoch domstolarnas självständighet. Värnet om dom-stolarnas oberoende och den enskilde domarens själv-ständighet är här av vikt, skriver menar också, vilket jag har cite-rat, att lagstiftarens mening i regeringsformen 11 kap.1 § tredje stycket måste vara att chefen för en domstolskall vara en som erhållit fullmakt för justden domstolen.