prot · GM0962 · 1999-03-03 00:00:00 — Med de här förändringarna blir lagar-na mer likartade sinsemellan.Därutöver gör utskottet ett antal förtydligandennär det gäller ideella skäl som bl.a. öppnar möjlighe-terna för de arbetsgivare som så önskar att i tydligafall, i likhet med jämställdhetslagen, kunna arbetamed positiv särbehandling.När det gäller den delen av lagen - och flera andrahar varit inne på den - som handlar om de undantagfrån det direkta diskrimineringsförbudet som grundaspå ideellt eller särskilt skäl, påpekar utskottet att det imycket speciella undantagsfall kan vara berättigat attväga in arbetstagarens eller arbetssökandens etnicitet,funktionshinder eller sexuella läggning. Det kan t.ex.handla om den diskussion som har förts om kyrkorna.Texten i denna del bör tolkas som ett förtydligan-de av regeringens ställningstagande och inte som enavvikelse från det fortfarande starkt vägande diskri-mineringsförbudet. Restriktivitet kommer fortfarandeatt vara huvudlinjen. Utskottet skriver att det handlarom mycket speciella undantagsfall. Det är klart attdetta är en svår fråga som det finns all anledning förriksdagen att fortsätta att bevaka. Här står frågan omreligionsfrihet mot den rättmätiga begäran att faktisktinte bli diskriminerad. Jag tror att vi får anledning attåterkomma till den diskussionen.Så till diskussionen om en samlad lagstiftning. Iutskottet, liksom i många andra organisationer, har del av diskussionen handlat om detta. Det äruppenbart att en samlad lag, inte minst på grund avöverskådlighet, skulle ha vissa fördelar. ärdet uppenbart att bristen på överskådlighet delvisberor på att kraven är olika långtgående i olika lagar.Att formulera en ny lag skulle innebära ett nytt ut-redningsarbete och, inte minst viktigt, därmed ocksåen ytterligare förskjutning av en angelägen lagstift-ning. För oss socialdemokrater har det viktiga varitatt snabbt få en fungerande och stark lagstiftning.Detta har varit viktigare än att nu föra ihop tre lagar.Vi tycker att först när den lagstiftning som vi nuskall fatta beslut om fått verka, skall den utvärderasoch förhoppningsvis också kunna sammanfogas lag.På Vänsterns fråga om vad "" innebär villjag säga att det innebär att man inte skall dra det ilångbänk, men att man skall ha någon formerfarenheter från den lagstiftning vi nu fattar beslutom.Vi har med andra ord valt substansen framförformen. Uppriktigt talat är vi inte så lite förvånadeöver hur många som har fokuserat på form framförinnehåll. Den här debatten ger ju också uttryck fördet. Det viktiga är ju faktiskt att få en lagstiftningsom kan ingripa mot diskriminering och inte var elleri vilken form lagstiftningen skall stå i lagboken.Vi ser också orsakerna till denna diskussion. Jagtycker att det har blivit ett bekvämt sätt att här och nusäga nej till lagstiftningen. Till synes vill man ha enstarkare lag, men i realiteten innebär det att manskjuter den effektivare lagstiftningen på framtiden.Man passar och accepterar här och nu.I vissa fall beror det säkert på någon form avmissriktad välvilja, men i åtminstone ett fall, detmoderata fallet, är det uppenbart att det också handlarom en avvägningen där diskriminering får stå tillbakaför andra syften som är angelägnare i deras ögon.Ändå är det glädjande att lagen kan antas iså pass bred enighet som kommer att ske. Krist-demokraterna står bakom betänkandet i dess helhet,vilket är välkommet inte minst mot bakgrund av attdet också berör diskriminering på grund av sexuellläggning.Vänstern och har vissa förslag på sak-förändringar men står i stort bakom lagstiftningen.Folkpartiet intar en klassisk liberal inställning. Å ena sidan skall man ha lagstiftning och åandra sidan skall den inte vara alltför långtgående,eftersom det då kan drabba företagandet. Helst skallman ha en lag i stället för tre, eftersom det blir oer-hört mycket tydligare då. Det är en klassiskt kluvenfolkpartistisk linje.Moderaterna och yrkar avslag med moti-veringen att det inte är en samlad lagstiftning.Jag tror att det ändå är värt att notera att Modera-terna inte bara argumenterar mot formen - och Mika-el gav ju uttryck för det här också - utanockså mot flera viktiga substantiella delar. För Mode-raterna är den fria anställningsrätten viktigare än attvi har en kraftfull lag mot diskriminering. Man häv-dar följaktligen att en ny lagstiftning bara innebär merkrångel för små företag. Man medger att det finnsdiskriminering, men man redovisar inget verknings-fullt medel mot det. Man säger: Låt oss jobba medinformation och opinion! Låt oss ha en lagstiftningmot diskriminering i de individuella fallen! Men låtoss inte ha rätten att pröva diskriminering vid detillfällen när de allra flesta fallen av diskrimineringfaktiskt sker, nämligen vid anställningen!Då skall det inte finnas en sådan prövning. Det ärmotsägelsefullt.Det finns mycket att anföra mot detta. Jag skallinte gå in på det i detalj. Men det finns ett antal falldär vi faktiskt redovisar att företagandet inte kommeratt drabbas av detta. De företag som sköter sig haringenting att frukta av detta. Detta är en lagstiftningsom drabbar dem som diskriminerar i arbetslivet. Detfinns ingen anledning att agera försvarsadvokater fördiskriminerande arbetsgivare.På många sätt tycks linje vara attgärna hålla ett rejält högtidstal mot diskriminering,men först och främst skall det finnas en fri anställ-ningsrätt för de arbetsgivare som på ett eller annatsätt diskriminerar.Fru talman! För oss socialdemokrater är diskrimi-neringsfrågor mer än manifestationer. De är vardags-rätten att slippa bli diskriminerad - den högst mänsk-liga rätten att bli bedömd utifrån vem man är och intevilken grupp man tillhör. Men det handlar också omrätten att kunna vara stolt över sin egen bakgrundutan att för den skull behöva bli drabbad av arbets-löshet.Därför vill vi gärna se den här lagen. Vi tror attdessa lagar kommer att skydda , ,och mot framtida diskriminering.Därför vill jag nu yrka bifall till utskottets förslagom en stark ny diskrimineringslagstiftning och avslagpå samtliga reservationer.Anf. 11 () re-plik:Fru talman! Först vill jag tacka föratt han har besvarat några av de frågor som jag hade imitt anförande.Martin säger att det är bra om lagen blirstark och tydlig, och det instämmer jag i till fullo.Men när det gäller lagen om förbud mot diskrimine-ring i arbetslivet på grund av sexuell läggning har § 3blivit mycket svagare än vad i varje fall regeringenhar tänkt sig i proposition.Vi i menar nog ändå att lagen börantas och verka för de svagas intresse. Det måste varaen förutsättning när vi stiftar lagar här i . Defår inte skydda de starka intressena eller dem somdiskriminerar. Med den skrivning som finns är jagrädd för att de starkas intressen kommer att skyddas.Jag vill fråga om han bedömer att vi pånågot sätt kan ta upp den här skrivningen i utskottet.Anf. 12 () replik:Fru talman! Jag tror att det är viktigt att nu låtaden här lagstiftningen verka och att se vad den får förkonsekvenser.När det gäller det här avsnittet skriver utskottet:Det är dock inte uteslutet att det i mycket speciellaundantagsfall kan vara berättigat att väga in arbetsta-garens och arbetssökandens etniska tillhörighet, tros-bekännelse, funktionshinder eller sexuella läggning.Det är då inte fråga om att legitimera diskrimine-ring, utan det handlar just om de fall då de här förut-sättningarna faktiskt kan ha en avgörande betydelseför möjligheten att klara ett jobb. Jag tror att det ärganska uppenbart för de flesta av oss att det inte ärrimligt att begära att skall anställa enmuslim som präst eller omvänt. Det finns ju iblandvissa fall då exempelvis religionen faktiskt är ettkrav. Det kan också finnas fall då religionsfriheteninskränker på andra sätt.Jag tycker att man skall följa detta och se vad detfår för konsekvenser. Jag tror faktiskt inte att utskot-tets eller regeringens förslag skall tolkas på det sättsom jag vet att somliga har valt, nämligen att det nublir fritt fram att diskriminera homosexuella inomkyrkan. Det är inte avsikten, och det tror jag inteheller kommer att bli tolkningen av de skrivningarman gör, varken i utskottets eller i lagstiftningenstext.Anf. 13 () re-plik:Fru talman! Jag instämmer helt i tolkningnär det gäller det här med restriktivitet. Jag tror inteheller att det blir så många som kommer att drabbasav den här typen av diskriminering. Men de somdrabbas tillhör en svag grupp. När vi formulerar enlag tycker jag att det är viktigt att vi tänker på allasintressen och försöker tillgodose allas möjlighet bra och rättvis behandling.Martin betonar också individens rätt. Det är fak-tiskt så att vi har fått brev och annat från grupper somhar varit väldigt bekymrade på grund av den härskrivningen i lagen. Tyvärr kan det nog finnas kon-servativa krafter som använder den som ett argumentför att inte t.ex. anställa homosexuella inom kyrkan.Det kan finnas, och därför skulle jag vilja att det varlite tydligare.Anf. 14 () replik:Fru talman! Det finns all anledning att följa dennafråga, och jag tror att vi får anledning att återkommatill den. Men det är också viktigt att se hur lagstift-ningen kommer att tolkas, vad den innebär i mycketspeciella undantagsfall och vilken betydelse ett dom-stolsutslag faktiskt lägger i den.Jag tror att det skall vara tydligt att det är en förut-sättning för att klara jobbet att man exempelvis har enviss religion eller en viss sexuell läggning. Jag tror attdet i extrema undantagsfall kan spela roll, men det ärverkligen i fåtalet fall.Vi skall bevaka frågan, och vi skall se vad somhänder. Blir det en sådan tolkning som somliga befa-rar får vi ta upp den till förnyad behandling.Anf. 15 () replik:Fru talman! Vi fick en intressant definition av vadkluvenhet skulle vara. Jag menar att den som förordaren lagstiftning, en sammanhållen lag, är mindre klu-ven än den som förordar flera lagar och rider tre häs-tar . Den rollen och den största kluvenhetenfår i så fall Socialdemokraterna ta på sig i jämförelsemed , åtminstone i dag.Sedan är inte heller helt befriadfrån det han säger att andra håller på med,"högtidstal". Han säger att det inte hjälper dem somhar råkat illa ut. I bästa fall kan det bli signaler fram-åt. Han talar om den rättvisa behandling som mångainvandrare saknar i arbetslivet och har förhoppningenatt den kommer. Jag instämmer i den förhoppningen.Men jag skall också säga att här har regeringen haftett mycket stort ansvar genom att faktiskt inte ta tag iden typ av frågor som skulle gynna invandrade med-borgare att lättare komma i fråga för anställningar.Sedan, fru talman, skall ändå hål-las räkning för att han ser fler jobb som något viktigt.Det är ju också en del underlåtenhet från regeringenssida att komma med i annat sammanhang, nämligenatt vi får en breddad och utbyggd arbetsmarknad. Fårvi det reducerar vi kraftigt de tillfällen då diskrimine-ring kan bli aktuell. Det är viktigt med en utbyggdarbetsmarknad och med fler nya jobb. Det minskarrisken för diskriminering i arbetslivet. Där har rege-ringen en hel del att återkomma till.Anf. 16 () replik:Fru talman! Jag tror att och jag sä-kert kan ta en debatt om arbetsmarknads- och till-växtpolitik i något sammanhang, men det gäller juinte debatten här och . Vi kan vara överens omsjälva grundförutsättningen, nämligen att det för deutsatta grupperna på arbetsmarknaden är oerhörtviktigt att sysselsättningen ökar. Men dit tar vi olikavägar.Jag tror att det förutom de generella tillväxtinsat-serna också är viktigt att ha riktade insatser när detgäller de här grupperna. Många av de insatser densocialdemokratiska regeringen har gjort har just varitsådana att de har kommit till extra stor nytta för in-vandrargrupper. Jag vill ändå bara säga något omdetta. Storstadspropositionen är ett exempel, liksominsatserna mot segregation, och sats-ningen på grundläggande utbildningar. Det ger förut-sättningar för invandrare att få bra kunskaper för attfaktiskt kunna komma ut på arbetsmarknaden. Jag förmin del tycker nog att det är mer värdefullt för integ-ration och minskad diskriminering än den informa-tionskampanj i sina reservationer villsätta i gång.När jag pratar om att är kluvet tyckerjag att det baserar sig på att man i en reservationskriver att det är svårt att balansera kampen för nyajobb mot de lagförslag som regeringen nu har lagtfram. Ett i och för sig mycket lovvärt lagförslag kanfå till följd att man slår undan benen för företagaregenom att ställa orimliga krav på dem t.ex. när detgäller skadestånd. Reglerna får till följd att arbetsgi-vare drar sig för att över huvud taget anställa perso-nal.Skall man ha en lagstiftning som spelar någonroll, eller skall man inte ha en lagstiftning som spelarnågon roll? Det är ju där är kluvet.Sedan tycker man i att det är kluven-het att ha tre lagar. Själv vill man föra in alla de härtre lagarna i en lagstiftning med exakt samma text.Det skall också vara exakt samma regler när det gäl-ler aktiva åtgärder, när det gäller direkt diskrimine-ring och när det gäller bevisregler. Och så skall detinte vara krångligt för att det råkar stå i en lag i ställetför i tre lagar. Substansen är ju exakt den samma.Kluvenheten är att man i inte riktigt vetvad man vill. Vi vill ha en bra lagstiftning. Det är visäkra på.Anf. 17 () replik:Fru talman! Det sista var ett häftigt påstående medtanke på det motstånd som socialdemokraterna harvisat i det förgångna när det gäller t.ex. införande avden jämställdhetslag vi lever med i dag.Martin sade i ett tidigare inlägg att dethade varit vissa fördelar med att få lagen samordnad,men att det nu är bråttom.Javisst är det bråttom. Men ansvaret för att detinte är någon samordning måste ändå läggas på rege-ringen. är och att lägga det ansvaret på småföretagaren iGislaved och . Det är möjligt att han klarar avatt hantera det. Men det vore en illusion att tro att detinte skulle föra något slags negativ effekt med sig.Eftersom vi var överens om hur viktigt det är med fleroch nya jobb tror jag att det blir en sådan punkt somvi behöver iaktta och förmodligen justera.Det är, fru talman, självfallet viktigt hur en lag serut, vad den innehåller substantiellt och vilka signalerden ger. Vi har också alla i vår dagliga vandel ochgärning i vuxensamhället ett ansvar när det gäller dendiskriminering som har pågått och pågår på en radområden. Det hindrar inte att bristen på samordningklart lyser igenom i det som kan kallas första stegettill en lagstiftning för förhindrande av en orättfärdigdiskriminering.Anf. 18 () replik:Fru talman! Jag tycker att man skall vara självkri-tisk i en sådan här debatt, och vi socialdemokraterkan fundera över om vi inte hade enöverdrivet stor tro på parternas förmåga att klaradiskrimineringsproblem på arbetsmarknaden. Jag kandärvidlag ge rätt när det gäller jäm-ställdhetslagen.Folkpartiet skall ha en eloge för att man under dentid när det fanns ett stort mittenblock i politiken kla-rade att leverera en diskrimineringslagstiftning. I denhandikapputredning som fick taemot fanns ett förslag om förbud mot diskrimineringav handikappade i arbetslivet. Det såg vi inte mycketav, men det berodde kanske på att då intelängre var ett lika starkt parti utan tvingades in i andrapartiers fålla.Vi har goda förslag till en diskrimineringslag-stiftning, men det finns något som jag fortfarande intekan förstå. Många säger här att det är oerhört viktigtmed en samordnad lagstiftning. Också jag tycker attdet vore bra med en samordnad lagstiftning, och viskall försöka få fram ett sådant förslag. Ändå måsteman förklara varför det blir så oerhört mycket enkla-re.Moderaterna är ärliga och säger att det inte barablir enklare med en enda lag utan också att lagen skallinnehålla mindre av substans. Många, inklusive ElverJonsson, säger här att substansen skall vara densam-ma men att det bara skall vara en enda lag, eftersomdet då blir så oerhört mycket enklare för alla småfö-retagare. Varför skulle det bli enklare för småföreta-garna att vidta aktiva åtgärder om de råkar vara före-skrivna i lagen mot diskriminering i arbetslivet än omde skulle finnas i lagen mot etnisk diskriminering iarbetslivet?Varför skulle det vara enklare att undvika diskri-minering, om föreskrifterna råkade finnas i dennalagstiftning i stället för i de andra lagstiftningarna, närman ändå vet vad de innebär? Det viktiga är ju att viförmår sprida substansen, så att den blir förstådd. Detär ett pseudoargument som man här för fram, för attundvika att ta upp diskussionen om substansfrågornaom hur vi skall undvika diskriminering och hur enpraktisk lagstiftning härom skall se ut.Detta har vi levererat. Somliga vill opponera motdet, men då får man hitta på lite bättre alternativ änatt klaga på formen.Anf. 19 () replik:Fru talman! Den hittillsvarande debatten har visatatt det finns en betydande samsyn på diskriminering-en som problem och företeelse i det svenska samhäl-let. Jag har i mitt inlägg redovisat varför vi har kom-mit fram till en annan slutsats än regeringen av dennasamsyn och varför vi sålunda underkänner lagförsla-gen och ger regeringen bakläxa. Det har inte att göramed att vi på något sätt skulle ta lättare på diskrimi-neringen.Det finns däremot säkerligen en skillnad mellanoss i synen på lagstiftning som instrument för attkomma till rätta med fördomar. Jag tror, ärligt talat,att min och viktigaste uppgift i kam-pen mot diskriminering inte ligger i vår roll somlagstiftare utan mer i hur det politiska ledarskapetutövas, i hur vår opinionsbildande roll utnyttjas och ihur vi agerar.Låt mig ge ett exempel. skrev förnågra dagar sedan i om det monu-mentala motståndet mot att släppa in invandrare iarbetarrörelsen. Han berättade om hur det ställs out-talade krav inom socialdemokratin och LO på hud-färg, födelsespråk och kulturella erfarenheter. Jag vetinte om han har rätt, men han var till för inte särskiltlång tid sedan socialdemokratisk riksdagsledamot.Om de problem som han skisserar är korrekt be-skrivna är det ganska uppenbart att dessa inte i förstahand löses genom att och andra stiftarlagar utan genom att de agerar i arbetarrörelsen uti-från de värderingar som han har talat för från dennatalarstol.Björn har gått ut med kritik mot att viär sämst i världen på att anställa invandrare, men hanhar också visat att detta inte är så lätt. Under två ochett halvt år som landshövding lyckades han inte re-krytera en enda invandrare, trots att han anställde 78personer.Inte heller detta är en problematik som mankommer åt med lagar, utan man måste gå till sig själv,till sin hjärna och till sitt hjärta, för att förändra ettoch annat.Anf. 20 () replik:Fru talman! Jag tycker gott att vi kan diskuteraäven traditioner inom respektive partier. Det skall visjälvklart också göra. Det är en viktig uppgift attdiskutera opinionsbildning, information och upplys-ning i de här frågorna. Därom är vi inte på något sättoense. Det ligger också i förslaget att diskrimine-ringsombudsmannen, som har en roll i detta, skallsprida goda exempel och arbeta med opinionsbildninggentemot arbetsmarknadens parter för att ge informa-tion om hur man kan jobba för mångfald på arbets-marknaden.Jag tycker ändå att kommer un-dan lite väl enkelt och försöker smita undan frånsakfrågan. Vi kan se fall efter fall av diskrimineringdär det är uppenbart att personer är förbigångna.Deras individuella rätt att faktiskt få sin sak prövadkränks gång efter annan. Då säger oss sprida lite information! Låt oss ha lite avopinionsbildning!Jag tänker mig lite tillbaka och funderar på hurMikael skulle ha argumenterat om hanhade stått i denna kammare när beslutet om förbudmot barnaga fattades. Då hade hansagt att det är en fråga om information, opinionsbild-ning, attityder och värderingar. Det skulle han ocksåabsolut ha haft rätt i. Visst är det så, och detta gällerockså på arbetsmarknaden.Men då är frågan: Kan lagstiftning i någon månförändra värderingar och attityder i samhället? Säker-ligen har rätt också i att vi har olikasyn på hur långt man kan använda lagstiftning. Jagtycker att förbudet mot barnaga är ett ganska fintexempel. Vi stiftade en lag som inte genomgåendevar så oerhört väl förankrad. Somliga tyckte att detväl var en onödig lag, men den har faktiskt inneburitförändringar i det sätt som folk agerar på.Vi måste våga säga att diskriminering inte är okej.Om den inte är okej skall vi också visa det i lagstift-ningen. Det är en individuell rättighet att få sin sakprövad utan att bli bedömd utifrån vilken grupp mantillhör. Denna individuella rätt skall finnas i samhäl-let, och vi står för den. Jag hoppas att också modera-terna kan stå för den i framtiden.Anf. 21 () replik:Fru talman! Helt kort - jag har ingen anledning attupprepa mitt inledningsanförande. Jag har myckettydligt klargjort att vi givetvis inte utesluter en lag-stiftning för att skydda den enskilde individen. Menvi tycker inte att de tre lagförslag som har lagts påriksdagens bord motsvarar de krav som vi menar måste ställa på en diskrimineringslagstiftning.Jag har i mitt inledningsanförande och vi har i vårareservationer redovisat varför vi anser att det förhållersig på det sättet.Anf. 22 () replik:Fru talman! Det betvivlar jag inte alls, och det ärnågot som man skall ha heder av. Men det är samti-digt så, fru talman, att med hänvisningtill det generella avslagsyrkandet har valt att inte taställning till de förslag som redovisas. I sina mo-tivtexter skriver de dock tydligt att de har starka in-vändningar mot det som är substansen i lagstiftning-en, nämligen att anställningen och rekryteringsförfa-randet inkluderas i lagstiftningen.Man pratar om den fria anställningsrätten, om var-för det skall finnas skadestånd vid oavsiktlig indirektdiskriminering och om att det inte finns ett striktobjektivt anställningsförfarande som man kan bedö-ma på samma sätt. Allt detta är ju olika sätt att sägaatt den viktigaste diskrimineringsformen, nämligenden som förekommer vid anställningsförfarandet, därde flesta fall av diskriminering faktiskt sker, inte skallinkluderas i lagstiftningen. I stället skall det till enmer generell och övergripande lagstiftning.Detta blir en tunn lagstiftning, som inte kommeratt ha någon praktisk effekt för dem som faktiskt blirdiskriminerade. Jag tycker att det är synd, och jaghoppas att vi kan nå fram till mer av samsyn kring enmer långtgående lagstiftning.Anf. 23 ()replik:Fru talman! Jag är besviken på att regeringen intetog i anspråk de ytterligare en eller somjag tror att man skulle ha behövt för att samordna denhär lagstiftningen. Jag tycker också att de lagstiftandemyndigheterna har ett krav på sig att visa respekt fördem som skall tillämpa de här lagarna. I det här fallethar regeringen och majoriteten i utskottet inte gjortdet.Att ha tre nästan likadana lagar innebär ett merar-bete för många människor som redan har ett ganskastort arbete. Det fanns t.o.m. en diskussion väldigttidigt, när vi började hantera det här förslaget, om attutskottets kansli skulle göra en samordning. När vifick översikterna över hur lagarna föll ut visade detsig att skillnaderna var ganska små. Det var dock intemöjligt att göra en sådan här samordning i ut-skottskansliet, även om hanteringen kanske skulle hakunnat genomföras.Dessutom är det inte meningen att skallsköta regeringens arbete.Varför kunde man inte ta och ge-nomföra detta när man hade gjort ett så stort arbete?Nu får man alltså tre lagar som ligger mycket tätt vidsidan av varandra, men ändå inte riktigt. Vi är heltöverens om att det är viktigt med den här lagstift-ningen. Varför då inte göra den riktigt bra på en gång,när det nu finns så stor överensstämmelse mellan dehär lagarna och vi är överens om att det är oerhörtviktigt att vi har en lagstiftning mot diskriminering iarbetslivet? Sedan kan vi ta och gå vidare med attinförliva även jämställdhetslagen i det här paketet ochvidga lagstiftningen. Men man hade ju kunnat göradet här utan våldsamt stora ansträngningar från bör-jan.Anf. 24 () replik:Fru talman! Lagarna är till viss del olika.