prot · GM0942 · 1999-01-20 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:42Onsdagen den 20 januariKl. 9.00 - 12.2714.00 - 22.55Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § Allmänpolitisk debattPartiledardebattTalmannen inledde dagens sammanträde med attframföra sina varma lyckönskningar till statsministerGöran på 50-årsdagen.Anf. 1 ():Fru talman! Låt mig börja med att bli nummer tvåi raden av officiella gratulanter till personen på hans 50-årsdag. Jag övervägde ett tag omjag skulle sjunga i talarstol, men vi harinom den s.k. sångalliansen en ansvarsfördelning påden punkten där vi respekterar respektive kompe-tensprofiler. Och jag tror att om jag skulle börja antaden typen av ton i talarstol skulle det varaatt alltför mycket förmörka den dag som skall varaljus för , mig själv och förhoppningsvisnationen. Men låt mig framföra en hjärtlig gratula-tion.Lika svårt men helt annorlunda att gå förbi en dagsom denna, när vi skall blicka ut över de politiskaarbetsuppgifterna, utmaningarna och frågorna, är attgå förbi det som händer nere i sydöstra . Jagtog upp det som hastigast i partiledardebatten i hös-tas. Jag sade att det håller på att ske och förberedas enexplosion där nere. har vi sett TV-bilderna på människor som dödats, oskyldiga somdrivits på flykt och barn som sörjer sina föräldrar.Återigen står vi i världssamfundet osäkra, trevandeoch handfallna inför vad som kan göras och vad sommåste göras.Jag är övertygad om att det behövs ett starkt euro-peiskt, amerikanskt och ryskt agerande samfällt, iförsta hand för att stoppa våldet. I en ond värld krävsdet ibland våld för att stoppa våld. är Nato idetta avseende fredsinstrumentet nummer ett i Euro-pa. Vi står av olika skäl utanför dess diskussioner.Men vi har anledning att hoppas på att de diskussio-nerna kan leda fram till ett sådant tryck på bäggesidor att våldsspiralen kan stoppas men därefter bere-da vägen för en politisk lösning som är hållbar inteför veckan, månaden och året utan . Och därkan vi spela en större roll, både i vår roll i den euro-peiska unionen, politiskt, ekonomiskt och humanitärtnär det gäller att bygga de europeiska fredsstrukturer-na också i denna del av , men också merakonkret genom att vara närvarande där nere.Redan i dag är det många svenska män och kvin-nor, pojkar och flickor som i uniform arbetar förfredens sak i Bosnien, i och i andra delarav detta område. kan deras tjänster kommaatt krävas också i Kosovo eller i andra delar av dettaområde.Det ställs krav på vår utrikespolitik, det ställs kravpå vårt europeiska engagemang, och det ställs ocksåkrav på försvarspolitiken. Det är inte billigt att görainsatser för den europeiska freden. Och när vi i dessadagar också mellan partierna resonerar om det fram-tida försvaret är det visserligen så att vi tack och lovinte står inför hotet av en invasion av som visjälva alldeles isolerade skall möta bara med vårakrafter och vår förmåga. Men vi står inför hot motfreden och mänskligheten i som vi måste varamed och möta, också med insatser som kostar pengar,resurser och kompetens. Andra skär inte ned försvareti då freden i inte är säker. Vi bör und-vika att sänka ned vårt eget försvar i mera av dettumult och den osäkerhet som vi har sett under densenaste tiden utan ge det stabilitet fram-över. Det är vårt bidrag inte bara till vår egen säker-het utan också till en europeisk freds- ochsäkerhetsordning för människor oavsett i vilken delav vi lever. Det gynnar oss själva om vi skallvara egoister. Det ger oss bättre samvete när vi blick-ar ut över världen i övrigt.Hitintills har försvarssamtalen inte lett till såmycket. Det kanske inte är så underligt i ljuset avolika situationer. Det krävs en vilja från regeringenatt göra mer än att bara prata med lite olika stämmor.Det är en väl utvecklad talang . Jag hop-pas att det finns vilja till samförstånd och kompro-miss. Vi får se hur det går. Det är viktigt för Sverigesansvarstagande och för bilden av Sverige.När vi skildes åt, fru talman, inför julenvar det en riksdag som skildes lite mer i moll än i durnär vi tittar inte minst på den ekonomiska situationen.Vi hade gått igenom en valrörelse där bilden frånregeringens sida hade varit en bild i dur och väldigoptimism. Allt skulle lösas, och det fanns inga pro-blem över huvud taget. Och löftena ströddes över denlite överraskade valmanskåren. Men mot slutet avhösten smög ut sina pressmed-delanden där man reviderade ned tillväxten med enfjärdedel , reviderade upp den öppna arbets-lösheten med en tredjedel för och de factokastade det heliga målet om öppen arbetslöshetår 2000 i papperskorgen, och Ekonomistyrningsver-ket började varna för att statens budget går mot un-derskott.Vi sade: Åtgärder, redovisning och bedömning avregeringen. Men av detta blev som bekant ingenting.Sedan dess har vi fortsatt att fråga: Vad vill rege-ringen göra? Vi kan inte ovanpå en förlorad höst - jagtror att det var som myntadedetta begrepp - lägga ytterligare förlorade månader.Inte minst är det diskussionen om företagandeklimatoch företagsflytt från - rätt eller fel - som harkommit att stå alltmer centralt. Om vi förlorar nyfö-retagande och om vi förlorar gamla företag, då förlo-rar vi jobb, och då förlorar vi välfärd, och då kommermycket annat av det som vi ägnar oss åt också att tesig som hus byggda på skäligen lös sand.Det som vi har sett i kombinationen av diskussio-nen om företagsflytt och företagsklimat å den enasidan och bilden av en mycket framgångsrik start förden gemensamma europeiska valutan euro är ju bil-den av som ett land som hamnat lite utanföroch som förlorar både fart och företag, jobb och till-växt.Så där skall det inte behöva vara. Det finns ingenanledning. Vi har inte sämre förutsättningar än andraländer. I många viktiga avseenden har vi faktisktbättre förutsättningar än andra länder. Men i mångahänseenden bromsas vi. Jag läste t.ex. den årligarapporten från konjunkturråd som kom i mån-dags. På många områden är det så tydligt. Bedömningefter bedömning visade att vi bromsas av en felaktigoch ålderdomlig politik.Jag tror inte, fru talman, att det handlar om någonenstaka åtgärd för att råda bot på det här. Jag tror attdet har gått för långt i det avseendet. Det som nukrävs är mycket tydliga tecken på en samlad och starkvilja att föra vad jag skulle vilja kalla en tillväxtpoli-tik med turbo. Det är när vi får de starka och tydligasignalerna om den politiken som det finns förutsätt-ningar för att vända denna utveckling.I höstas talades det ju ganska friskt om det djärvainitiativet att tillskapa ett tillväxt- och näringsdepar-tement. Vi fick alla möjlighet att ta del av den enaintervjun efter den andra och av debattinlägg efterdebattinlägg. Det förkunnades snabba, det förkunna-des stora åtgärder. Orden som kom från det hållet varinte direkt små. Det utlovades en stor tillväxtproposi-tion som skulle läggas på bord när visamlades efter årsskiftet.I går fick vi då propositionsförteckningen där re-geringen redovisar för vilka förslag som vihär i skall ha att behandla somett resultat av regeringens intensiva, spännande arbetemed framtidsfrågorna. Det stora tillväxt- och närings-departementet, med två statsråd, fem statssekreterare- eller har det tillkommit fler ? -säkert bataljoner av sakkunniga och med all sanno-likhet härskaror av informatörer, har låtit meddelaatt man på bord för behandling undervåren lägger fyra propositioner, varav ingen är speci-ellt central i förhållande till vad vi skall göra. Det ärmindre än en proposition per statsråd varannan må-nad. Intervjuerna tar tydligen väldigt mycket tid, menen viss omdisposition av tiden förefaller motiverad.En snigel skulle lätt framstå som stressad i jämförelsemed tillväxtdepartementets tempo när det gäller attåstadkomma förslag till riksdagen.Det är ju detta som är lite av det grundläggandeproblemet just . Det pratas, och det pratas, och detpratas. Men det blir inga propositioner och därmedingen förändring - och därmed samma gamla politik.Jag ser i medierna att ministrarna pratar med var-andra genom medierna, och sedan pratar ministrarnamed journalister. Och sedan säger de att det vore braom parterna i ekonomin pratade med varandra om dehär olika sakerna. Men eftersom man har svårt attprata har man pratat med om att hankan prata med parterna om att de kanske kunde pratavidare om det man möjligtvis skall prata om.Sedan skall man nu bjuda på middag, har jag sett,i regeringens gästvilla på , därman skall prata om de här sakerna. I Dagens Nyheterstår det att det inte är fråga om prat, utan det är frågaom ett rejält snack som skall äga rum om de olikaåtgärderna. Och så blir det pladder, prat, snack. Menpropositionsförteckningen är tom så det dammar omdet när man tittar på vad som kommer ut ur detta.Det som krävs är åtgärder. Vi moderater har lagtfram förslag som bör kunna behandla -förslag som tillväxtdepartementet skulle ha lagt fram,eller någonting annat. Vi hoppas att de kan bli före-mål för behandling.Min första fråga till statsministern - ursäkta,statsministern, att jag bryter dagen - är väl egentligenden: När slutar pratandet, och när börjar politiken?När kommer propositionerna från regeringen som gördet möjligt för att ta ställning till alla defrågor som det behövs ta ställning till?Till dessa frågor skall jag självfallet lägga inteminst den gemensamma valutan euro. Där har social-demokraterna gömt sig bakom den ena bastionenefter den andra. Den nesligaste av dessa var folkopi-nionen. Jag tyckte aldrig att det var något argument.Det är heller inte något argument . Men det varregeringens eget argument, och även den bastionenhar fallit.Regeringen eller, om det dröjer för länge, riksda-gen bör ta initiativ till överläggningar och överens-kommelser om en tidtabell för anslutning tillden gemensamma valutan. Låt mig bara kort ange treutgångspunkter.Vi bör vara med senast när de gemensamma sed-larna och mynten införs i de andra länderna i Euro-land. Vi bör ha en klart redovisad politik och strävanunder det svenska ordförandeskapet i EU det förstahalvåret . Och vi bör inte bli allra sist i deneuropeiska unionen. var först, mera på grundav geografin än någonting annat, men i alla fall. SkallSverige då bli sist av alla länder i EU med dennaviktiga fråga? Jag tycker inte det.Min andra fråga till dagens jubilar är då denna:När får vi överläggningar om en tidtabell för Sverigesställningstagande och därmed möjliga medverkan iden gemensamma valutan?(Applåder)Anf. 2 Statsminister ()replik:Fru talman! Jag skall tacka ordent-ligt för all uppmärksamhet på högtidsdagen. Men låtmig, innan jag gör det, börja med att ställa en litenfråga till pratas och pratas, sade han, och det pladdras isvensk politik. Vi har haft försvarsöverläggningar.Där har inte dykt upp, de har uteblivit.Andra partier har konstruktivt suttit ned och försökthitta en lösning. När tillfrågas om mode-raternas inställning säger han att det är meningslöstatt tala med försvarsministern. Man kan lika gärnaprata med en korvgubbe på , säger . Vad han menar med rätt ton är en av vår tidsviktigaste frågor. Det skulle vara intressant att hörahur man som oppositionsledare kommer fram till ensådan attityd i en sådan här fråga.Anf. 3 () replik:Fru talman! Jag har problem med tiden eftersomtidsmaskinen var sönder. Har vi sådana här oerhördasekunddebatter bör tekniken också kunna fungera iriksdagen. Men det är en annan sak.Jag hade två frågor till jubilaren. Jag hoppas attsvaren kommer vad det lider.Det är riktigt som statsministern säger. Vi satt iförtroendefulla samtal med försvarsministern. Jaggjorde det, och de andra borgerliga partierna gjordedet. Vi slöt en överenskommelse om försvarsekono-min med regeringens försvarsminister och med desocialdemokratiska ledamöterna i försvarsutskottet.Den desavouerades av en rätt ohelig allians mellanErik och , och statsministerngav aldrig sin försvarsminister det stöd han borde hafått efter den överenskommelsen.Det säger sig självt att då är det mindre menings-fullt, om vi skall sluta en överenskommelse medregeringen, att tala med den person som själv har desavouerat. Det som visades i de över-läggningarna var att försvarsministern - som jag intehar svårt att komma överens med - icke talar förlandets regering.Skall man göra upp med socialdemokraterna,måste man nog tala med eller medErik . för vi samtal med försvarsminis-tern, men jag har sagt att de inte kan avslutas på dennivån. Det har vi gjort en gång, och det som vi dåkom överens om var inte värt vatten. Skall det förassamtal som skall leda framåt, får de dessvärre föraspå en annan nivå. Jag beklagar att försvarsministerndesavouerades av sin statsminister, men det är ettfaktum.Anf. 4 Statsminister ()replik:Fru talman! Försvars- och säkerhetspolitik ärcentrala frågor i debatten. har ju försökt attprofilera sig på det området. Här skall man strävaefter samling och breda lösningar, och det har vigjort. De enda som här skiljer ut sig radikalt i ton ochi sak är ju . Jag tycker att det är illustra-tivt att en tidigare statsminister kostar på sig att i denhär för skull centrala frågan döma ut enförsvarsminister som en korvgubbe.Fru talman! Det ligger i detta någonting som välbäst sammanfattas i det som förut självtalade om: prat, prat, prat. Korvgubbar är naturligtvisrespektabla människor, men det var väl inte det somCarl Bildt avsåg.Vad sedan gäller budgetuppgörelserna om försva-ret vill jag säga att dessa skall hållas. Det handlar omen långsiktig framtida inriktning, men då mäler sigmoderaterna ut. Kanske orkar man inte ta ansvar.Kanske vågar man inte säga att vi nu skall reduceraresurserna i då det säkerhetspolitiska läget ärbättre, men säg då det! Stå upp för den saken! Säg attförsvaret skall ha mer pengar, även om andra inser attvi kan reducera det, men göm er inte bakom dettabilliga spel, detta billiga personangrepp att reduceraen försvarsminister på så sätt som har gjort.Björn talar naturligtvis för hela rege-ringen när vi diskuterar en långsiktig inriktning avförsvaret. Det är självklart. Men med tanke på den tonoch det anslag hade i sitt inledningsanfö-rande, som ju i övrigt var rent på förslag, kunde jaginte låta bli att erinra om det egentligen enda som hanhar gjort i svensk politik , nämli-gen hans utspel om försvaret. Det är en väldig diskre-pans däremellan och vad han nu sade.Detta är tänkvärt för , för riksdagensmoderater och för oss övriga, som försöker att hittaen bred lösning. Det kanske inte går, men i så fallberor det på att så kraftfullt avviker frånoss andra.Anf. 5 () replik:Fru talman! Jag höll på att säga till statsministern:Tala med försvarsministern! Det som inträffade ihöstas var förmodligen - jag är inte säker på att det ärriktigt, men jag vågar göra antagandet - att jag talademer med hans försvarsminister än vad han själv gjor-de. Vi hade de facto en överenskommelse om hur viskulle lösa de aktuella problemen i försvaret, ochförsvarsministern desavouerades av statsministern, avfinansministern och av har sedan begärt att vi skall ha partileda-röverläggningar om försvaret. Intresset för det harvarit rätt begränsat.Det är vidare inget fel på korvgubbar, men derasinflytande över finansministern och över statsminis-tern när det gäller försvarspolitiken är rätt begränsat,och problemet är att också försvarsministerns infly-tande har varit begränsat.Jag begär överläggningar i seriös anda. Man des-avouerar inte sin försvarsminister utan att detta fårkonsekvenser. Detta har varit, , enregering där statsråd har pratat fram och tillbaka mensällan har verkat prata med varandra, och då blir deten sådan här röra. Den är inte ens rödgrön. Den ärbara röd.Anf. 6 () replik:Fru talman! Jag vill först instämma i mycket avdet som sade om utvecklingen i sydöstraEuropa. Jag tycker uppriktigt att det är stimulerandeatt vi i riksdag har en så kunnig debattör i defrågorna, som kan tillföra mycket till diskussionen.Jag vill gärna gå längre och säga att mycket av detsom hänt kräver ett tydligt fördö-mande och att det behövs ett rättsligt ingripande motförövarna av de senaste dåden i det här området.Jag tycker att det är positivt att de här värdering-arna och bedömningarna tar ett rejält utrymme också iSveriges riksdag.Sedan delar jag också mycket av synpunkterna omatt prat har ersatt konkreta nödvändiga åtgärder för entillväxt i . När man sysslar med datorer an-vänder man ju en annan benämning för att prata,nämligen att chatta, och vi vet att myckethåller på med det. Men tyvärr är det väl i detta sam-manhang så att det är som mest chattaroch just bara chattar. Jag har svårt att i det som CarlBildt redovisat och även i det som sagt hitta några skarpa åtgärder vad gäller attse till att informationstekniken, IT, blir tillgänglig föralla i det här landet. Jag saknade ordet informations-teknik när det gällde möjligheterna till tillväxt ochutveckling i hela landet.Det bekymrar mig att det råder så stora skillnaderi tillgänglighet till den här tekniken. På en del håll ilandet kan det kosta en struntsumma att komma iåtnjutande av breda band och en god tillgänglighet. större städerna kan det kosta ett par tusen kronor.På andra håll, inte alls långt utanför tätorterna, kandet kosta att komma i åtnjutande avmöjligheterna att chatta mer eller mindre seriöst. Inteminst vad gäller näringslivet sker det ofta seriöst.Vi och jag i tycker att det är angeläget attsamhället är med om att satsa på detta och tar ansvarför åtminstone den utbyggnaden.Man kan fundera över hur mycket en utbyggnadav ett sådant här nät för informationstekniken skullekosta. Förra gången vi pratade om det här gjorde jagden bedömningen, som naturligtvis är grundad på merkvalificerade bedömares uppfattning, att det skullekrävas i storleksordningen för ettrejält fiberoptiskt nät över hela landet som skullemöjliggöra det som vi kallar en digital allemansrätt.Detta är ju mycket pengar. Oavsett om det rör sigom 50, 40 eller 60 miljarder behövs det en rejäl sats-ning för att hela landet skall kunna få nytta av det. Jagtycker mig se ett motstånd från mot ettstatligt ansvar för att bygga upp den här digitala alle-mansrätten. Min fråga är: Vill medverkatill ett statligt ansvar för att se till att detta kommertill stånd?Anf. 7 () replik:Fru talman! Tiderna förändras - nu blir jag at-tackerad av för att inte tala så mycketom bredband. Jag håller med om attdetta är väldigt viktigt och att vi måste göra mera närdet gäller digitala motorvägar och digitala grusvägaroch bredband för alla. Vi har lagt fram förslag beträf-fande privatiseringen av . börmed göra det som han har gjort med andra fö-retag. Då får vi pengar som kan användas för att hjäl-pa till också här. Kan vi ha en dialog mellan vårabägge partier om hur vi bättre konkretiserar våra bådaförslag om detta, vore det bra för alla. Bredband föralla, moderater, centerpartister och socialdemokrater!Anf. 8 () replik:Fru talman! Varken jag eller skall varaledsen för att man från sida talar ombredband och digital allemansrätt. Det finns säkertmycket att utveckla gemensamt på den punkten. Mendet viktiga är att har det tydliga engage-manget i att det är ett samhälleligt ansvar och ettstatligt ansvar och i att investeringarna kommer tillstånd, och att vi inte bara, som jag har läst i CarlBildts artiklar, anser att det är marknaden som skallsvara för detta. Jag tror att om detta skall ut till varjehushåll och till varje arbetsplats, då måste samhälletta ansvaret. Marknaden kommer inte att klara av det.Det är möjligt att och inte klararav det ensamma, men man kan hoppas att det kom-mer att finnas en bred uppslutning kring engage-manget i att skapa en digital allemansrätt.Anf. 9 ()replik:Fru talman! Jag vill också börja med att instämmai den oro som vi väl alla känner över läget nere iKosovo och provinsen där runtikring. Det här krävermer av internationell solidaritet och mer av gemen-samma satsningar via FN för att klara upp den situa-tion som råder där nere.Men jag förstår inte riktigt den stora del som CarlBildt i sitt tal ägnade det svenska försvaret och sats-ningarna där. Hoten mot är inte militä-ra, men ändå vill i det här läget satsaoerhört stora summor på ett militärt försvar i Sverige.Det kanske inte är bredband till alla utan bandvagntill alla som vill ha.Jag vill ställa en fråga eftersom egentli-gen inte med ett ord berörde den sociala situationen iSverige. Den handlar bl.a. om hur våra barn har det.Vi får ständigt larmrapporter om hur resurserna ikommunerna inte räcker för kärnverksamheten, hurklasserna och barngrupperna är för stora, hur perso-nalen inte hinner med och hur vården och omsorgeninte räcker till för de sjuka och de gamla. Det är där-för jag undrar: Är det prioritering inomden ekonomiska politiken att det skall satsas pådet militära försvaret och därmed naturligtvis intefinnas ekonomi och resurser för den sociala satsningsom behövs i landet ?Anf. 10 () replik:Fru talman! Det är det inte! Jag beklagar, Marian-ne , att jag inte har tid att säga mer. Talar-reglerna är sådana. Jag hoppas att vi kan diskuteradetta vid ett annat tillfälle.Anf. 11 ():Fru talman! Jag tänkte börja med att gratulera Gö-ran på hans 50-årsdag. Vi får tillfälle attgratulera mera , vet jag.Jag vill också gärna gratulera till det mycket klokabeslutet att låta tillsätta en . Detvar en bra present till alla oss som har arbetat för dethär och framför allt en bra present tillalla de människor som har blivit drabbade av den härorättfärdiga åsiktsregistreringen. Det var klokt, tyckerjag.Debattreglerna tillät inte mig att begära någon re-plik på anförande, men jag tycker att detär intressant att diskutera roll i världen. Vihar anledning att göra det. Vilken roll skall Sverigeha, och vilken röst skall ha i den internatio-nella politiken? Jag tror att vi är helt överens om,över alla partigränser, att vi måste verka för att stärkaFN:s roll. Jag tror också att vi är överens om att Sve-riges röst i världen skall vara en röst som starkt arbe-tar för att hävda mänskliga rättigheter och som arbe-tar för fred, nedrustning och avmilitarisering.Jag ser att det finns uppenbara svårigheter såsompolitiken bedrivs i , också från Sverigesregering, och jag vill ta upp två exempel. Det ena ärden rättsprocess som pågår i somgäller roll och den makt han utövade undersin tid som diktator. Det finns en stark och bred inter-nationell opinion som naturligtvis vill att Pinochetskall ställas inför rätta och anser att man inte kanbetrakta immunitet för en statschef som ett legitimtförsvar för att man utövar terror, massmord, förtryckoch mord.I den här debatten har ageratpåtagligt svagt, för att inte säga inte alls. Till skillnadfrån statschefer i många länder, inte minst i Europaoch i EU-kretsen, har inte uttalatsitt stöd i den här frågan. Utrikesministern har sagt attdet här är en juridisk fråga och att vi måste ha respektför att vi lever i en rättsstat. Det är en mycket märkligargumentation, tycker jag. Det innebär ju att Frankri-kes president eller utrikesminister, för attta några exempel, tydligen inte har förstått att de skallrespektera rättsstaten. De har mycket entydigt gått utoch sagt att de naturligtvis stöder de krafter som äri gång för att se till att ställs inför rätta.Jag skulle vilja fråga : Varför harinte den tagit en klar ställning iden här frågan? har både ,och i ett brev tillutrikesministern kritiserat det här och vill ha ett klartställningstagande från den . Jaghoppas att kan leverera ett sådant.Det andra gäller vår syn på hur vi skall agera in-ternationellt för att arbeta för fred, nedrustning ochavmilitarisering. Det här kopplar jag till Sverigesvapenexport, och det är en fråga som är aktuell imånga länder. Jag tänker framför allt på vår försälj-ning av JAS-planet. Det är aktuellt i ochkommer väl igen att bli aktuellt i . Det här är ettsätt att förhålla sig till nya demokratier där man an-vänder vapenindustrin som dörröppnare för nödvän-diga och önskvärda civila investeringar.Jag menar att det är omöjligt för ett land att förenaen hög och tydlig röst för fred, nedrustning och av-militarisering med rollen som internationell vapen-handlare.