prot · GM09105 · 1999-06-02 00:00:00 — Ingen framförde några invänd-ningar mot detta på utskottssammanträdet.Inför utfrågningen med riksbankschefen den 25mars fick vi av vårt kansli diagram och tabeller påinflation, räntor och andra uppgifter som gick flera årtillbaka i tiden. Diskussionen med riksbankschefenhandlade också till stor del om utvecklingen sedan1995/96.Den 13 april gav utskottet vårt kansli i uppdrag attta fram underlag för en utvärdering under treårsperio-den . Ingen utskottsledamot protesterademot detta.Den 6 maj fanns ett första preliminärt utkast tillutvärdering på utskottssammanträdet. Något förslagom att utskottet skulle avstå från att göra en utvärde-ring kom inte heller då, utan tvärtom kom det frånborgerligt håll önskemål om att någon eller några somvar ansvariga för penningpolitiken skulle kallas särskilt till utskottet förännu en utfrågning.Den 11 maj beslutade utskottet i enlighet meddetta önskemål. hade utskottet en nyutfrågning ned riksbankschefen om utöver det som hade förekommit vidutfrågningen den 25 mars.Slutligen - - beslu-tade finansutskottet att justera dagens betänkande ochden utvärdering som där finns av penningpolitiken.Inte heller sade ni att utskottet bordeavstå från utvärdering . Undertre månaders tid var denna er åsikt en djupt förborgadhemlighet, och den avslöjades inte förrän efter det attutskottet hade justerat sitt betänkande.I efterhand kunde vi häpna läsa följande i det bor-gerliga yttrandet: "att i anslutning till ställningstagan-det till årsredovisningen för genomföra ensärskild utvärdering framstår som egendomligt". Jagvill nog säga att som betydligt mera egendomligtframstår att de borgerliga partierna höll inne meddenna åsikt som finansutskottetarbetade med betänkandet.Ingen talade om en logisk kullerbytta.Ingen påstod att redan hadegranskat . Hade ni gjort det, hadevi snabbt kunnat korrigera era misstag.Det är inte en särskilt imponerande oppositions-politik, får man säga. Visst kan det vara bekvämt förmig som tillhör regeringspartiet att möta en opposi-tion som inte orkar med jobbet. Men för riksdagenoch för demokratin är det förödande om oppositionenförfaller till orkeslös kverulans i stället för att oppo-nera, i ställt för att vara vaken och kritisk för att pre-sentera alternativ.Fredrik har av fåttförtroendet att leda en arbetsgrupp. Man kan tro attdet är ett skämt, men det råkar vara just den arbets-grupp som skall stärka och stimulera ar-bete med granskning, utvärdering och uppföljning.Efter det här tycker jag kanske att fundera på om han är rätt person att leda detviktiga arbetet.När vi sedan kommer till kritiken mot vad det ståri själva utvärderingen är det förstås svårt att föra ensakdebatt mot en så dimmig kritik som "negativ un-derton", "värld", "Rosornas krig" ochandra svepande formuleringar. Det blir som att föraen debatt med en fladdrande gardin.Men jag hittar en konkret sak. I moderaternasmotion om den ekonomiska politiken står det att föratt hålla nere priserna får höja styrräntan.Men här skriver ni tvärtom: För att få högre priserkrävs det högre ränta. Alltså: Både för att få högrepriser och för att få lägre priser anser ni att det behövshögre ränta. Det står så. Uppenbarligen är det någotsom inte stämmer. Fundera och niandra vad det är som kan vara fel.Alla som sysslar med utvärderingar har mött re-aktionen: Vi vill ha mindre kritik och mera beröm.Mats är själv ett levande exempel på detta. Den20 oktober valdes till riksbanksfullmäkti-ge med ansvar för penningpolitiken under resten av1998. står han här i talarstol ochsjunger lov som han utfärdaren generös frisedel både för sig själv och för tideninnan han fick del av ansvaret. användeordet pikant, och jag tycker nog att det är det minstaman kan säga.Sedan tycker jag att det har varit lite trist att höraolika konspirationsteoretiker här i kammaren tala omonda avsikter bakom utvärderingen. Då blir det väl-digt svårt att föra en debatt. Det är bara trist att höra.När även ni där borta i på mycketoklara grunder tycks föreställa er att avsikten medfinansutskottets utvärdering är att utdela kritik motRiksbanken, då tar ni grundligt miste. Avsikten är istället att leva upp till de krav som ställerpå sina utskott att ägna sig mer åt utvärderingar ochuppföljningar. Avsikten är att göra en objektiv be-skrivning och att grunda utskottets bedömningar påett sakligt underlag.Vi berömmer öppenhet i förhållandetill andra centralbanker. Vi slår fast att vi gör vårutvärdering i ljust av många goda resultat både förfinanspolitiken och för penningpolitiken. Boende-räntor och investeringsräntor har sjunkit dramatisktunder de gångna åren. Inflationen är låg, och detföreligger goda förutsättningar för en låg inflationäven för åren framöver.Vi granskar penningpolitiken med den ödmjukainsikten att det är en oerhörd skillnad på att befinnasig i ett aktuellt beslutsläge med många osäkra fakto-rer och på att med facit i hand i efterhand göra engranskning. Efterklokhet är en exakt vetenskap sombör användas med måtta.Min utgångspunkt när vi startade arbetet med ut-värderingen var att vi skulle nå fram till enhällighet,eller i varje fall till en mycket bred enighet.Så blev det inte, och det beklagar jag. Men det får juabsolut inte bli så att vi låter en sådan här utvärderingurarta, så att vi av någon missriktad hänsyn till enförnärmad Riksbank försöker skyla över de bristersom vi upptäcker.Jag måste säga att en utvärdering i , såsom vi hörde här från talarstolen, är inte enutvärdering som är värd namnet.När Riksbankschefen hävdar som sin uppfattningatt inflationsmålet har varit felformulerat ända sedan1993, tvingas finansutskottet konstatera att Riksban-ken ändå valt att behålla detta mål under hela denstuderade treårsperioden.När Riksbankschefen medger att höjningen avstyrräntan var fel i ljuset av det vi nuvet, måste finansutskottet kunna ifrågasätta om detvar rimligt att vänta innan feletkorrigerades.När Riksbankschefen säger att med facit i handkan det diskuteras om man inte hade kunnat ha någotstörre räntesänkningar , är det inte såmärkligt om finansutskottet pekar på att förutsätt-ningarna för att uppfylla inflationsmålet hade förbätt-rats om raden av räntesänkningar hade inletts redan1995.Mats talade om hur orimlig kritiken är. Jagläste i gårdagens tidning en intervju med vice riks-bankschefen . Han säger inte attRiksbanken har träffat inflationsmålet. Han säger attRiksbanken har skjutit under inflationsmålet. Hansäger också att han själv har kritisktdiskuterat vad som gjordes under just de perioder somfinansutskottet fokuserar, 1995, 1996 och 1998.Jag tycker att den här debatten gör tydligt att MatsOdell är mer påvlig än påven själv. harvisserligen varit en kardinal i penningpolitikens kate-dral, men han försöker att vara mer katolsk än påvensjälv.Att vår utvärdering också redovisar de prognos-missar och felbedömningar som har gjortunder perioden kan inte heller vara fel, särskilt som viär noga med att redovisa att även andra prognosmaka-re har haft svårt att förutsäga utvecklingen.Att även finansutskottet har gjort felbedömningarhar jag lätt att hålla med om. Jag tycker att det skullevara att kompromettera själva utvärderingsarbetet omman skulle se det som något negativt om utvärdering-en av också tydliggör att finansutskottethar gjort felbedömningar. Det får ju inte hålla tillbakautvärderingen. Det är ingenting som det finns anled-ning att skämmas för, utan kan vi få fram bra redo-visningar och det även innebär att man konstaterar attfinansutskottet gör felbedömningar får det inte påver-ka utvärderingen negativt.Sedan är det en annan sak att faktisktråkar hugga i sten i sin polemik mot finansutskottetnär man påstår att det inte skulle framgå av vårt ut-skottsbetänkande att vi räknade med attinflationen skulle understiga inflationsmålet. Tvärtomskrev vi så här: "Räknat som årsgenomsnitt stigerinflationen . Om prognosen visarsig riktig innebär det att inflationen för tredje året irad understiger inflationsmål. "Fru talman! Jag har hört debatter om finansut-skottets utvärdering i radion och annorstädes. Det harvarit debatter där deltagarna uppenbarligen inte harläst vad vi har skrivit, men där tonläget har varit destohögre.Jag tror att det även åren framöver kommer att blien del diskussion om finansutskottets utvärdering avpenningpolitiken. Men jag tror att diskussionenkommer att föras i mer avspända former där manuppfattar det som naturligt att en utvärdering värdnamnet innefattar både framgångar och en del brister.Därmed ber jag att få yrka bifall till hemställan ifinansutskottets betänkande.Anf. 120 () re-plik:Fru talman! Låt mig först bara kommentera detfaktum att majoriteten här i har begått enmycket märklig debatteftermiddag.Vi har hört säga att kritiken äralldeles för mild. Han har dessutom slagit fast att meden annan penningpolitik skulle vi ha fått högre syssel-sättning. Det motsatta har vi hört från , som snarare betonat hur försiktiga skrivning-arna har varit. Och har vi hört utskottets ordföran-de hålla en längre utläggning om hur formalia hante-rades i själva beslutsordningen inför detta betänkan-de.Jag tycker att detta gör att den kritik som vi oftafår inom borgerligheten känns något märklig. Viframstår ju som ett under av samsyn och enighet, omman skall jämföra med det som har presterats här idag.Det som har varit skälet till det mycket upprördatonläget är att här har majoriteten talat med alla möj-liga typer av tungor om hur omfattande kritikenskulle bli eller inte bli.Jag betonade i mitt inlägg att det är en rätt mildkritik som vi slutligt har landat på. Jag frågade ocksåJohan tidigare hur han kunde ställa sigbakom den.Jag känns inte vid den kritik som uttalat, utan jag har varit måttfull i min beskriv-ning. Men frågan kvarstår ju hur ställersig till formuleringarna om att vi skulle kunna få enhögre sysselsättning med hjälp av en annan penning-politik.Eftersom tidigare recenseradeskan jag ur den Penning- och valutapolitiska tidskrif-ten läsa vad säger: Det är all-mänt accepterat att penningpolitiken på lång sikt harbegränsade, om ens några, direkta effekter på tillväxtoch sysselsättning.Jag menar att det vore mycket klargörande om fi-nansutskottets ordförande kunde säga vad han anserom detta konstaterande för att inte skapa fortsatt osä-kerhet om vad egentligen majoritetens uppfattning äri dessa frågor.Anf. 121 () replik:Fru talman! Vi har försökt att hålla utvärderingenså, att vi inte går in på några vidlyftiga diskussionerom effekten på sysselsättningen. Det är inte nödvän-digt att göra det i en sådan här utvärdering.Det är möjligt att man kanbygga ut utvärderingen och då också ta upp sådanadiskussioner, men eftersom vi inte har gjort det harjag ingen anledning att i denna debatt svara på denfrågan. Jag bara noterar att vi inte har genomförtanalysen utifrån den dimensionen i sammanhanget.Sedan talar om formalia. Hand-lar det inte om hur oppositionen arbetar? Efter det attvi har diskuterat detta med utvärderingfår vi veta att ni tycker att det är egendomligt att manöver huvud taget genomför en utvärdering underdenna treårsperiod. Ni har haft rika tillfällen på ut-skottssammanträden att föra fram den uppfattningen,så att vi hade kunnat diskutera den. Men ni har intehaft någon kritik förrän utskottet har färdigställt sittarbete. I efterhand får vi läsa att ni tycker att det härär egendomligt. Jag tycker att det är ett praktexempelpå en orkeslös opposition.På ett sätt skulle man kunna säga att jag kanglädja mig åt att oppositionen är så orkeslös och svag,men jag beklagar det därför att jag tror att det i läng-den är en nackdel både för och för demo-kratin om oppositionen inte förmår mer än så.Sedan ställde jag tidigare en fråga som jag vill beFredrik svara på. Hur förklarar attdet i den moderata motionen står att högre ränta gerlägre priser, men att det i yttrandet står att högre räntager högre priser? Båda sakerna kan inte gå ihop sam-tidigt. Vad är det som är rätt?Anf. 122 () re-plik:Fru talman! nämnde det faktum attjag har ett visst ansvar för frågorna om uppföljning,utvärdering, uppföljning och revision. Det sista börman inte förglömma. Det har gjort att jag mycket närahar kunnat följa hur outvecklade våra instrument ärjust för uppföljning och kanske inte minst för utvär-dering här i riksdagen.Egentligen visar också detta betänkande att vi nutestar oss fram för att finna en form för utvärderingsom är bra. Det gäller naturligtvis särskilt i ett lägenär är på väg in i en ny regim, ett nyttläge.Det tycker vi att det har funnits anledning att påpeka.Då tycker jag inte att kan säga att mannu måste ansluta sig till det här synsättet på hur ut-värderingen skall ske. Vi har haft en diskussion omhur formen för detta skall vara och hur det skall fun-gera.Jan säger att det fanns en målsättningatt få ett enigt utskott. Jag kan bara beklaga att medde första utkast vi såg kan nog inte någon inom bor-gerligheten, tror jag, säga att vi kunde ta den åsiktenpå fullt allvar.Det kom att bli rätt hovsamma skrivningar, somjag också har sagt i min inledning, och detta medsysselsättningen nämns förvisso inte. Men här står juandra personer ur den majoritet som gäller i riksdagenoch säger att det är det absolut viktigaste; med enannan penningpolitisk regim hade vi fått en högresysselsättning.Man måste hålla ihop sin majoritet. Man måste tadet gemensamma ansvaret. Det är när majoritetenspretar i olika riktningar som det blir oklart vad somegentligen gäller. Det är det som jag har tyckt att dethar funnits anledning att kritisera här . Vi ärvarma anhängare av en öppnare riksbank, en bred,offentlig, öppen debatt och en utvärdering av Sveri-ges riksbank. Vi tycker att detta är än viktigare meddet ökade oberoende som har fått . Vi kommer därför livaktigt att delta i dendiskussionen även i framtiden.Det vi inte har velat bidra till är att skapa oklarhetom huruvida vi här i menar allvar med detoberoende som vi faktiskt har givit i ochmed den nya lagstiftningen . Det kan iförlängningen finnas en rädsla för att det är detta sommajoriteten här har ägnat sig åt att försöka förändra.Anf. 123 () replik:Fru talman! Det här talet om oklarhet har jag väl-digt svårt att förstå. Den ordning som medstor majoritet har beslutat om för gäller.Den kommer att gälla i fortsättningen också. Denbehandlas över huvud taget inte i det här betänkandet.Det finns ingen anledning att behandla den. Den nyaordningen gäller.Sedan vill jag ge ytterligare enchans att svara på den där frågan. Hur kan en högränta ge lägre priser i en motion och en hög ränta gehögre priser i yttrandet? Något måste vara fel. KanFredrik tala om vad som är fel?Slutligen: måste väl själv ändåinnerst inne hålla med om, utgår jag ifrån, att det härär lite konstigt. Här har vi haft en rad sammanträdenoch diskussioner kring den här utvärderingen. Ochingen på den borgerliga sidan har andats något om attdet skulle vara särskilt underligt eller egendomligt genomför en utvärdering som är mer omfattandeän 1998. Det är juegentligen 1998 som vi nu granskar formellt. Det äruttryck för en oerhörd svaghet att man då kommerförst efteråt. Man har inte sagt något tidigare, ochsedan säger man att det här är väldigt egendomligt.Det är väl ert agerande som väldigt egendomligt.Anf. 124 TALMANNEN:Jag vill påminna om att inte harrätt till ytterligare inlägg i detta replikskifte, som nuär avslutat. Vi går vidare.Anf. 125 () replik:Fru talman! Först vill jag säga att antingen sadejag fel eller också har hört fel. Det jagsade när det gäller är vadsom står i vårt särskilda yttrande: för-valtning för åren har dessutom tidigareprövats av finansutskottet och utan närmarekommentarer. Om jag sade att det var vardet alltså en ren felsägning från min sida som jag i såfall beklagar.Sedan förstår jag av att den härgranskningen nu är en frukt av Riksdagsutredningen.Vi skall blicka bakåt. Det håller jag med om. Jagtycker att har alldeles fel när han försö-ker göra gällande att vi skulle vara emot ett allmäntutvärderande bakåt. Så är det ju inte alls - tvärtom.Problemet uppstod ju när vi fick den ursprungligatext som majoriteten hade tänkt sig skulle bli fi-nansutskottets betänkande. Då såg vi de politiskaundertoner som fanns. Vi såg att majoriteten söktesak med . Vi såg att favo-ritformuleringar liksom var späckade in i detta betän-kande. Då uppstod naturligtvis misstanken att det härvar ett pris som socialdemokraterna fick betala för attVänstern skulle ställa upp på den tuffa hanteringen avutgiftstak och annat.Jag vet inte om detta är en riktig eller en väl djärvhypotes. kommer naturligtvis att förne-ka det. Men det intryck som den här texten gav var attdet var ett politiskt dokument där man sökte sak medRiksbanken av politiska skäl.Nu skulle jag vilja ställa en fråga till JanBergqvist, som tydligen är väldigt intresserad av deexakta effekterna av olika ränteuppgångar och ränte-nedgångar. Håller han med analys attom man skulle ha klarat av att hålla sig till KPI-målethade detta krävt att man skulle ha hållit en högrestyrränta än den som man nu faktiskt har hållit?Anf. 126 () replik:Fru talman! Det står i vår utvärdering att omRiksbanken hade inlett räntesänkningarna redan 1995hade man fått en mer gynnsam utveckling. Det ärviktigt att man inte definierar bort detta. Det finns tvåeffekter av räntesänkningar, speciellt om de är såkraftiga som de har varit . Denena effekten är kortsiktig och kan innebära vissasänkningar av KPI. Den andra är mer långsiktig.Under 1995 låg inflationen förhållandevis högt. Denlåg över 2 %.Det är lätt att säga i efterhand, men faktum är atthade man inlett räntesänkningen 1995 hade man fåtten mycket gynnsammare utveckling. Det är alltså inteså att en hög ränta är lösningen på det här med KPI.Det är faktiskt inte hela sanningen.Mats ägnar sig återigen åt det här med attsöka avsikter osv. Det är inte alls fråga om att vi - jagser i ögonen - har plockat in en mas-sa vänsterpartistiska partiprogram eller andra formu-leringar här. Det är ju en utvärdering som det hartagits fram ett underlag för. Sedan har vi så sakligtsom möjligt försökt att göra värderingar och bedöm-ningar utifrån det underlaget. Det är så det har gåtttill.Det förhållandet att var kritisk mot eneller annan punkt i det här hade ju inte hindrat tidigare än nu hade kunnat säga att själva idénom en utvärdering måste vara riktig. Att i efterhandkomma och säga: Vi tar principiellt avstånd frånsjälva idén att man utvärderar ,det är det som är så märkligt. Vi har haft en processunder , och inte förrän efter det att denprocessen är avslutad talar ni om att ni inte ville varamed från början.Anf. 127 () replik:Fru talman! är tillbaka i detta atthade man inlett sänkningarna 1995 hade det blivitbättre. Jag konstaterar att i principhåller med mig om detta: Om utan att hahaft de klärvoajanta egenskaper som hade krävts ändåhade börjat med de här sänkningarna 1995 mot allaandra bedömares prognoser, då hade Riksbankenbehövt hålla en högre styrränta än man gjorde för attuppnå de krav som majoriteten nu ställer på Riksban-ken.Jag noterar också att säger att detinte är formuleringar ur partiprogram.Det har jag heller aldrig sagt. Men jag noterar ändåatt medan här i kammaren har hållitrent mot populismen i Europapolitiken har finansut-skottets socialdemokrater släppt in populismen i pen-ningpolitiken. Det beklagar jag mycket, fru talman.Anf. 128 () replik:Fru talman! är en framstående konspi-rationsteoretiker och en framstående brukare av detsvenska språkets många möjligheter.Det är faktiskt som jag säger. Vi har bett kanslietatt ta fram ett underlag, ett siffermaterial, för att be-skriva det hela. Sedan har vi sett vad detta säger ossoch gjort bedömningar. Det är inte alls så - och jagkan se i ögonen - att vi har plockat inen massa saker. Det är ett försök att göra ganskaobjektiva bedömningar. Det är klart att det alltidligger en värdering i bedömningarna, men det är i allafall ett försök att bedöma det hela.Det vi nu diskuterar, det här med den höga räntan,är alltså delvis en teoretisk diskussion. Man skall ju,som jag sade i mitt inlägg, vara väldigt ödmjuk närdet gäller att diskutera utvecklingen i efterhand. Härframställs det som att det enda tänkbara för att kom-ma på en bana närmare målsättningen är att manupprätthåller en mycket högre ränta. Det är inte helasanningen.Om man hade inlett räntesänkningarna redan tidi-gare hade man kunnat få ett gynnsammare resultat.Men hur skulle man veta det? Det kan diskuteras.Men rent intellektuellt skall man inte definiera bortdet förhållandet att det hade varit en fördel.Jag konstaterar slutligen att under entre månaders process inte förrän i efterhand talat omatt han inte orkar med en utvärdering.Anf. 129 () replik:Fru talman! Jag är ju ny som ledamot i utskottetoch har bara deltagit under denna vår. Som ny i ut-skottets arbetsplanering blir jag mycket förvånad överden beskrivning som utskottets ordförande gör av hurdet skulle ha gått till. Som ny ledamot har man judefinitivt inte fått precis det intrycket att det skulle haförts en massa debatter om hur vi skulle utforma dettabetänkande osv. Jag levde i den tron att t.ex. det somkonstitutionsutskottet skrev och som klub-bade var det som gällde, nämligen att en ordning somföreskriver formell riksdagsbehandling inbjuder tillöverträdelser av instruktionsförbudet och riskerar attskapa oklarhet, osv. saknar inte möjlighetatt i andra sammanhang kommentera Riksbankensverksamhet.Jag trodde att det var på det sättet som vi arbetadeoch att den stora utfrågning som vi hade den 25 marsvar just ett viktigt led i den här utvärderingen. Jagtycker att det var det. Och jag tycker att de utvärde-ringarna verkligen kan behöva utvecklas så att ut-skottets ledamöter både får bättre stöd i att vara kri-tiska granskare och att vi också får andra arbetsvillkornär det gäller att ta del av materialet. Men det är enannan fråga.Det är mycket möjligt att det sades någonting påutskottet som jag inte förstod, uppfattade eller enshörde, vad vet jag. Men faktum är att för-väntades vi ta ställning till en färdigskriven text. Ochdet har jag aldrig varit med om förut, att man påbörjarprocessen genom att få en färdigskriven text där alltdetta står. Vid det sammanträdet framkom det ju frånden borgerliga kanten att vi hade en annan åsikt. Jagförstår därför inte varför här försökerlåta påskina att det har gått in på ett annat sätt.När det gäller själva sakfrågan undrar jag fortfa-rande varför och finansutskottets majo-ritet menar att , trots att infla-tionsbedömningen då var att man skulle ligga i över-kant eller för högt, ändå borde ha agerat som ominflationen var lägre, dvs. varför man inte bara i ljusetav vad vi nu vet utan varför man då borde ha ageratpå ett annat sätt. Är det så att och soci-aldemokraterna menar att i alla fall inteskall följa inflationstendenserna eller hålla dem runt2 %, eller är det något annat som ni menar när niskriver så här?Anf. 130 () replik:Fru talman! skall arbeta intensivt. Detär uppgift att verka för prisstabilitet. Detär själv som definierar målet, och det ärdet mål som ställs upp som man i första hand skallsträva efter. Sedan kan det vara svårt med olika in-dex. Det är en annan sak.Men jag tycker att kommer bortfrån själva huvudfrågan. Självklart måste det kunnaföras en debatt om hur har skött sin verk-samhet. Självklart måste och finansutskot-tet kunna göra en utvärdering i efterhand av hur pen-ningpolitiken har varit. Det står ju i det särskildayttrandet att ni tänker vara med om det så småningomnär detta blir möjligt . Vad jag har sagt äratt ni på utskottssammanträdena , den 6maj, , och hademöjlighet att säga: Vi tycker inte att det är en särskiltbra idé att vi gör en utvärdering . Nihade möjligheten hela tiden.Vidare vill jag påpeka för att vi frånbörjan hade tänkt ta upp detta på ett sam-manträde och inte ha ett sammanträde den 6 maj.Sedan fanns det önskemål i utskottet att vi skulleslopa sammanträdet och i stället ha ettsammanträde . Det fanns inga som helstkrav på att det skulle fattas beslut ,utan det var ett material som presenterades.