prot · GM0996 · 1999-05-19 00:00:00 — Då kommer vi att tvingas till annat slagssubventionering, som innebär att vi här i riksdagenfår bestämma oss för att subventionera verksamhetenpå annat sätt än vad som varit vanligt.Jag tycker att det finns mycket starka skäl för attbehålla som ett statligt ägt monopol underöverskådlig tid.Till sist vill jag påpeka att när man lägger fram ettbudgetförslag och det rör sig om 1,3 miljarder kronorpå årsbasis, om man räknar bort de effekter som höj-ningen av pensionstillskottet får, skall man vara med-veten om att det är en mycket liten del av den statligabudgeten. Att då säga att det behövs omfattande sam-hällsekonomiska analyser för att anta det budgetför-slaget tycker jag egentligen är ett sätt att komma runtden fråga som borde ha ställt sig självt,nämligen: Vilka förslag tänker vi lägga fram för attlösa de budgetproblem som vi står inför? Det handlari år om 700 miljoner, 1,4 miljarder . Det be-slutet måste man kunna fatta utan att i varje lägebegära en omfattande samhällsekonomisk analys. Dåblir det svårt att anta en budget i den här riksdagen.Anf. 55 ():Herr talman! har läkeme-delskostnaderna ökat med ca 1,4 miljarder . Detkan också uttryckas så att de har ökat från 6,9 miljar-der 1990 till 13,4 miljarder . Det här innebär attom man inte ser över kostnaderna kommer vi attbehöva tillföra ytterligare 2,6 miljarder , 3,9miljarder och 5,3 miljarder om pro-gnosen står sig.Kostnadsansvaret för läkemedel övergick tilllandstingen . Staten ersätter i daglandstingen med ett särskilt statsbidrag. Men under år 2000skall staten träffa avtal om en ny modell för ersätt-ning till landstingen, där inriktningen är att ersätt-ningen skall lämnas via det generellastatsbidraget.Det här beslutet har fattats utifrån principen attkostnadsansvaret skall läggas så nära beslutsfattarnasom möjligt. Landstingen är huvudmän för sjukvår-den och har ansvar för utskrivning av läkemedel. Detfinns en politisk inriktning att landstingen också skallha ansvar för läkemedelskostnaderna, dvs. att dessakostnader helt enkelt skall vara en del av hälso- ochsjukvården och ingå i landstingens samlade priorite-ringar inom området.Skulle vi överlämna kostnaderna för läkemedelutan vidare åtgärder till landstingen, innebär det att defår minskade resurser till vård och omsorg, att mer avlandstingens pengar får gå till läkemedel och mindretill sjukvård. Det innebär sannolikt färre händer ivården, längre köer och kanske också sänkt kvalitet.Enkelt uttryckt riskerar landstingens ansvar för läke-medelkostnaderna att bli en gökunge som äter utsjukvården, om vi inte gör någonting.Naturligtvis kan man tänka sig att staten skjutertill pengar, en lösning som gärna ärmed om att diskutera. Det är också en lösning somjag tror att det blir nödvändigt att diskutera. Men vivet att när det här omvandlas till generella bidraghandlar det om tillförsel av pengar enbart baserad pådet första och kanske också på det andra årets pro-gnos. Långsiktigt måste man hantera den här kost-nadsökningen, om den inte skall gå ut över sjukvårdoch omsorg.Detta är bakgrunden till att vi har en propo-sition att behandla i det här ärendet. Regeringen hartillsammans med och Miljöpartietbeslutat om en översyn av läkemedelskostnaderna.Då handlar det bl.a. om att se över vilka läkemedelsom skall subventioneras, och därvid spelar de s.k.komfortläkemedlen en roll. Också läkarnas förskriv-ningsrätt och läkemedelsindustrins roll spelar in.Vidare måste det handla om att stärka läkemedel-skommittéernas roll och uppgift, ja helheten när detgäller läkemedel.Allt detta sker i akt och mening att hitta ett systemsom garanterar alla läkemedel till en rimlig kostnadoavsett sjukdom eller plånbok, dvs. ett generellt sys-tem. Det måste också vara ekonomiskthållbart, så att vi kan garantera att alla kroniskt sjukakan få tillgång till den senaste och mest effektivamedicinen.Vi vet att det är nya effektiva men också dyra me-diciner på väg, inte minst när det gäller reumatiskasjukdomar, något som också har lyfts fram från talar-stolen i denna debatt. Vi vet att det kommer att kostauppemot per patient och år, men vi vetockså att det här kommer att spara både mänskligtlidande och pengar i andra system, t.ex. sjukförsäk-ringen.Skall vi klara framtiden behövs det beredskap ochinsikt om att något måste göras för att vi även i fram-tiden skall kunna garantera alla, inte minst kroniker,tillgång till den mest effektiva behandlingen till enrimlig kostnad för patienten.I det korta perspektivet ligger läkemedelskostna-den precis som alla andra kostnader under det s.k.utgiftstaket. Detta utgiftstak har själv ålagtsig genom ett politiskt beslut. är Vänsterparti-et det enda parti som har kritiserat principen om ut-giftstak. Vänstern har som ensamt parti inte kunnatändra på utgiftstaken utan får i brist på andra beslutleva med och under taken.För det innevarande budgetåret pekar alla progno-ser på att budgettaket spräcks med ca 1,4 miljarder,om vi inte gör något åt läkemedelskostnaden. Alter-nativt kan man titta på andra kostnader inom utgifts-området. Visst kan man med rådande budgetordningspara på t.ex. handikappfrågor, tandvård eller sjuk-vård, men vi har inte ansett att det är möjligt ochrimligt. I stället har vi ställt oss bakom en höjning avhögkostnadsskyddet under förutsättning att man kankompensera grupper med hög läkemedelskonsumtionoch svag ekonomi.Så sker också. Pensionärer som får fullt pen-sionstillskott får en höjning med . Mot-svarande höjning görs också i det särskilda bo-stadstillägget. För att de skall kunna tillgodogöra sighela kompensationen höjs även det särskilda grun-davdraget.Det här handlar om i storleksordningen 420 000ålderspensionärer, sjukpensionärer och förtidspensio-närer - grupper som vi vet är högkonsumenter avläkemedel och som har en låg inkomst. Alla skalldessutom kunna hämta ut sina recept utan kontantbetalning. Apotekens kunder skall alltid erbjudasmöjlighet att dela upp sina kostnader genom ett del-betalningssystem.Men naturligtvis kommer höjningen av högkost-nadsskyddet att drabba människor. Annars vore det juingen besparing. Låt mig då titta på vad det finns förpolitiska alternativ till den höjning som regeringen nui samarbete med och ge-nomför. säger nej till höjningen och villi stället att människor skall teckna en frivillig försäk-ring, som kostar och att det tas ut enreceptavgift om , dvs. en årskostnad i storleks-ordningen , om man hämtar ut ett recept permånad. Vad man erbjuder är individuella försäkringari stället för generella.Låt oss titta lite seriöst på det här förslaget. Skulledet vara möjligt att sjösätta det till , om tolvdagar, och få full budgeteffekt? Skulle det vara rea-listiskt? Skulle man hämta in några pengar på det?Reservationen handlar ju om att man skall införa dethär och få budgeteffekt av det . Jagtror inte att det är möjligt. har t.o.m. ettlägre utgiftstak än den majoritet som står bakom dethär förslaget.Varifrån skall man ta pengarna? Vill man spräckautgiftstaken? Är det ett bättre och rättvisare förslag?Nej, det är enbart ett steg i riktning mot att bryta nedden generella välfärden. Det är alltså gammal höger-politik, som kombinerar med annangammal högerpolitik, nämligen minskade anslag tillkommuner och landsting och minskade transferering-ar till hushållen. Kompensationen i sjukförsäkringenskall t.ex. sänkas till . Vad säger då alla kronikeroch andra som är sjuka och behöver medicin? Det ären politik som går ut över sjuka och fattiga männi-skor.Också , avvisar ändringen av högkostnadsskyddet utanatt finansiera det. De föreslår långsiktiga lösningar,och många av dessa är bra - det vill jag understryka.Man skall se över referensprissystem, förskrivnings-rätt utan rabattering av vissa läkemedel och bättreordinationsrutiner. Noggrannare kontroll av olikaläkemedel föreskrivs. Man föreslår i vissa fall för-handlingsrätt för landstingen. Man pekar på behovetav information till läkare m.m.Jag har blandat de tre partiernas förslag. Ocksåjag tror att man måste vidta vissa av de här åtgärder-na. Det är nödvändigt med en översyn av läkemedel-skostnaderna, och det är på gång. Det gäller långsik-tiga lösningar. Förändringen av högkostnadsskyddetnu kommer inte ensamt att kunna räcka till vid för-delningen av framtida resurser till läkemedel ochsjukvård. Den här översynen krävs, och den är pågång.Långsiktigt finns det alltså inte så stora motsätt-ningar, men kortsiktigt ger detta inte budgeteffekt 2000. Det är intressant att man säger nej ochpekar på långsiktiga lösningar. Det handlar om partiersom har lägre utgiftstak än de som ,och Socialdemokraterna står för. Detfinns dock ett undantag, nämligen Centerpartiet.Det här är en politik som man skulle kunna be-teckna som populism. Man avvisar förslaget och harinte någon finansiering av alternativen. Jag tyckervisserligen att avvisandet av förändringen av hög-kostnadsskyddet är sympatiskt, men det saknar allrealism när man inte kan presentera enalternativ finansiering.Jag vill kommentera en av de reservationer somfinns vid det här betänkandet, nämligen reservation nr6, som går ut på att man skall utreda ett gemensamthögkostnadsskydd för tandvård, sjukvård och läke-medelskostnader.Vänsterpartiet har se-dan haft en liknande reservation som haravvisat. Vi tror att man måste återkomma till den härfrågan. kommer det en översyn som enligt soci-alministern kommer att titta lite vidare än bara tillhögkostnadsskyddet för läkemedel. harvalt att inte stå bakom reservation nr 6, men vi tyckeratt det ligger väldigt mycket i det, och därför kommervi att avstå i omröstningen. Vi tror att man måsteåterkomma med en mer samlad översyn.Herr talman! Andra har redan yrkat bifall till ut-skottets hemställan i betänkandet. Jag har inget annatyrkande.Anf. 56 () re-plik:Herr talman! I mitt inledningsanförande ställdejag en fråga till . Det skulle vara bra omjag kunde få ett svar av . Det är tydli-gen som har fått igenom förslaget omkompensation till pensionärerna. Jag måste fråga: Hurtänkte ni när ni föreslog detta? Följderna av de höjdabidragen blir också höjda avgifter ute i kommunerna.Allt detta räknas in när det gäller förbehållsbeloppet.Egentligen blir det knappast något tillskott, åtminsto-ne inte för de pensionärer som har stora kostnader förläkemedel.Dessutom finns det grupper som kanske liggerännu sämre till och som jag talade om. Det gäller dekvinnor som kommer precis över gränsen så att deinte får detta tillägg. De ligger väldigt illa till, och defår de extra kostnaderna. De kvinnorna är oroli-ga för om de skall kunna lösa ut sina mediciner. Härhandlar det om väldigt små marginaler. Det kan varafråga om som gör att de drabbas av dessastora ökningar. Hur tänkte ni? Varför lade ni intefram något förslag om att även de kroniskt sjuka, somvi vet har stora läkemedelskostnader, skulle kompen-seras?Anf. 57 () replik:Herr talman! För det första är det tre partier somstår bakom återlägget för pensionärer. Tanken bakomdetta var, precis som jag redovisade i mitt anförande,att vi ville säkra att de allra sämst ställda grupperna,som vi också vet är högkonsumenter av läkemedel,dvs. pensionärer i olika kategorier, inte skulle drabbasav höjningen av högkostnadsskyddet. Det var tanken.Sedan pekar på att kommu-nerna har rätt att sätta taxor. Detta är i sig någontingsom jag tror att både och jagvärnar, dvs. den kommunala självbestämmanderättenöver taxor. Vi som står för den statliga politiken kanhöja försörjningsnivåer, och vi kan höja pensioner.Sedan kommer alltid kommunerna och sätter taxor.Då gäller det att vi har politiker som tar ansvar så inte höjer taxorna när vi kompenserar för t.ex.ändringen i högkostnadsskyddet.Från sida har vi talat med vårakommunpolitiker om att avsikten med denna kom-pensation är att ersätta för höjningen i högkostnads-skyddet för läkemedel. Jag hoppas att talar med sina kommunpolitiker, så får vi hop-pas att det inte får genomslag när det gäller kommu-nernas rätt och möjlighet att sätta taxor. Det vore attgå för långt att ta ifrån kommunerna möjligheten attsjälva bestämma avgifterna.Anf. 58 () re-plik:Herr talman! Det var ett mycket klargörande svar.Det är alltså en förhoppning om att dessa pensionärerblir kompenserade för de höga kostnaderna. Ni skalltala med era partikamrater ute i kommunerna, ochIngrid ber mig att tala med mina kamrater ikommunerna.Är inte det att lura en väldigt stor grupp pensionä-rer att tro att de får kompensation för höjda läkeme-delskostnader? Det är naturligtvis beroende av själv-styret. Men har ni lurat en stor grupp pensionäreratt de skall få kompensation för ökade läkemedel-skostnader. Jag tycker inte att det är riktigt snyggt.Anf. 59 () replik:Herr talman! Det är ingen som har lurat någrapensionärer. Jag har en frågatill . Jag vet att inte har någon replikrätt, men hon kan väl svarapå den efteråt till mig.Är beredd att ta ifrån kommu-nerna rätten att själva bestämma sina avgifter? Ellerinnebär det, , om vi låter dem hakvar den, att vi inte skall höja några ersättningar frånstaten i försörjningssystem i fortsättningen, att vi inteskall försöka att se till att pensionärerna har en dräg-liga inkomst och att deras pensioner höjs? Vill Kers-tin ta ifrån kommunerna denna beslutan-derätt?Jag är helt övertygad om att kommunerna kommeratt ta ansvar för att pensionärerna får behålla pen-sionstillskottet för att kunna möta höjningen i hög-kostnadsskyddet. Sedan vet pre-cis som jag att det finns en utredning på gång somskall ta ett samlat grepp över just pensionärernasvillkor när det gäller de kommunala taxorna.Jag tror att precis som jagkommer att vara väldigt drivande för att se till att vihittar normer och regler som gör att pensionärerna harkvar pengar både för att leva på och ha en bra liv-skvalitet och för att kunna utnyttja kommunens om-sorg och tjänster.Anf. 60 () re-plik:Herr talman! Först vill jag till socialutskottets ord-förande säga att mediciner är en viktigdel av sjukvården. Det är inte fråga om mediciner ochsjukvård. Väldigt mycket på våra sjukhus och i vårsjukvård handlar om mediciner. Det är väldigt viktigtatt socialutskottets ordförande klarlägger det ut tilllandet så att det inte blir något missförstånd.Jag vet också att mediciner kan vara av livsavgö-rande betydelse för människor som är sjuka. Jag vetatt mediciner kan vara oerhört viktiga i lindrandesyfte. Det angeläget för mig att få säga det. Dethandlar om människor av kött och blod, människorsom har smärta och människor som behöver hjälp.Det kristdemokratiska förslaget om att säga nej tillhöjningen är finansierat i vår budgetmotion. Det äralltså inte ofinansierat, utan det är finansierat. Vi harsom alla andra partier lagt fram ett budgetförslag därvi mycket kraftfullt har prioriterat för att vi skallkunna ha pengar att genomföra de förslag som vitycker är viktigast. Jag vill gärna säga det.Sedan vill jag ställa en fråga. Många av de männi-skor som drabbas hårt av detta är människor somfinns i kommunala boendeformer. Där har de sittförmånsbelopp som skall räcka till hygienartiklar,mediciner, sjukresor, fotvård osv. Vad säger till dem i den här situationen? Jag förstår attIngrid är lite trängd när det gäller pen-sionstillskottet. Jag har förståelse för det. Det skullejag också ha varit i samma situation.Anf. 61 () replik:Herr talman! Har jag uttryckt mig otydligt skalljag genast rätta mig. Mediciner är en viktig del avsjukvården. Det är också därför som ansvaret förkostnaderna skall överföras till sjukvårdshuvudmän-nen landstingen. Så är det.Jag är mycket nyfiken på finansieringen av Krist-demokraternas avvisande av ändringen av högkost-nadsskyddet. Vad jag hittar i Kristdemokraternasmotion är samma långsiktiga lösningar och förhopp-ningar om att de åtgärder, som jag tror att vi är enigaom skall vidtas långsiktigt, skall ge besparingseffek-ter. Men hur de skall kunna falla ut , ellerfr.o.m. , och även ha den effekt som Krist-demokraterna tror kan inte jag se.Vad jag däremot ser i budgetär att man räknar ganska friskt med s.k. dynamiskaeffekter. Jag kan se att man sparar friskt inom vårtutgiftsområde, nr 9. Jag kan också se att man villinföra ytterligare en karensdag när det gäller sjukför-säkringen. Jag kan dessutom se en rad åtgärder somdrabbar människor med låga inkomster och männi-skor som är sjuka.När det gäller förbehållsbeloppet vet ChatrinePålsson att detta är föremål för en översyn. Det är bra.Chatrine vet också att förbehållsbeloppet är för lågt i många kommuner, och det måstealltså till andra åtgärder för att rätta till det. Detkommer vi inte att kunna rätta till inom ramen förhögkostnadsskyddet.Anf. 62 () re-plik:Herr talman! Jag vill bara säga några saker omvårt budgetalternativ. Först och främst lämnar vi merpengar till kommuner och landsting, nämligen 1,7miljarder. Men vi accepterar inte maxtaxan på dagis.Det är en viktig punkt. När man lägger in pengar tillkommuner och landsting i den potten har man ändåförslaget om maxtaxa på dagis, med pengar anvisadetill den verksamheten. I den här debatten säger manatt det skall anställas sjukvårdspersonal för att detskall bli fler händer i vården, men jag upplever i stället tar pengarna från dem som är svårastsjuka för att få igenom maxtaxan. Det är inte förenligtmed god etik och moral när det gäller de människorsom är i störst behov av sjukvård och omsorg.Jag vill fråga om det är Vänster-partiets åsikt att det är etiskt försvarbart.Anf. 63 () replik:Herr talman! När man gör en budget gäller det attinte ställa grupper mot varandra, utan att klara helhe-ten. Vår ambition är att vi skall klara en god sjukvård,inklusive läkemedel. Därför kommer en översyn, därdet gäller att hitta de långsiktiga strukturerna. Därförinnehåller också den budget som Socialdemokraterna,och står bakom mer peng-ar till kommuner och landsting.Budgeten innehåller också förslag som gynnarbarnfamiljer. Jag tycker att det är bra. Några av deförslagen är att höja barnbidragen och att införa lägretaxor i barnomsorgen. Det finns väldigt många barn-familjer som lever nära och under fattigdoms-strecket. Det införs också rätt till allmän barnomsorg.Det är bra ur barnets perspektiv, tycker vi.Det finns en helhet i vår budget. Vi väljer inte attställa grupper mot varandra, utan vi väljer att försökalyfta många grupper, inklusive barnfamiljer.Anf. 64 () replik:Herr talman! Jag tror att och jagmåste klara ut vissa saker. talar myck-et varmt om ett generellt system, som gör att man kanse alla effekter av läkemedel. I nästa andetag sägerhon att ansvaret därför skall vara hos landstingen.Men det är ju det som inte är möjligt. Landstingen serinte detta. Landstingen ser åtgärder som operationer,vårddagar osv., och där kan man lägga ansvaret. Mende har inte finansieringsbroar till sjukförsäkring, tillförtidspensionering eller till produktion, och de kaninte se vilka effekterna blir. Därför blir detta ettsuboptimerat system. Vi kan inte klara det i dagenslandstingssystem. Därför får vi det som jag talade omförut, nämligen den hälsoekonomiska paradoxen.Egentligen ger läkemedlen ett ökat välstånd, medanlandstingen bara ser ett budgetproblem i det hela.Dessutom ger det en ojämlik effekt i landet omlandstingen har ansvaret. En del landsting, som Ös-tergötland, har gott om pengar och kan lägga ut rättbra budgetar för sjukvården på kliniker. Andra haront om pengar och kommer att lägga ut mindre. Folkkommer alltså att få medicin efter hur landstingen harlyckats sköta sin ekonomi och inte efter hur sjuka deär. Man kommer att använda läkemedelsnotan som ettdragspel för att hålla och klinikernasbudget. Det är inte rimligt att ha det på det sättet. Detbetyder kanske att en reumatiker i slutet fårnöja sig med magnecyl och får en ny,modern medicin.Det är alltså ett orimligt system som förespråkar. Man måste ha en mycket vidare bildav läkemedelskostnadernas effekter på samhällseko-nomin för att det skall fungera.Jag vill också ge en sakupplysning. Man skall intehämta ut läkemedel med vårt system,utan det är uppbyggt så att man normalt sett hämtarmedicin tre . Genomsnittet för densvenske receptinnehavaren är . Detrör sig i vårt system om en hundralapp om året.Vad sedan gäller frågan om finansieringen och attvi inte hinner klara den , såg vi de här problemenlänge. Vi har lagt förslaget , därför att visåg att systemet gick i väggen. Vi ville i stället ha enförändring för att kunna bygga upp ett system somklarar ekonomin och få med även dem som inte bi-drar till det . Det är inte vårt fel att ni har röstatemot oss och för ett system som har försatt er i enpaniksituation.Anf. 65 () replik:Herr talman! Först skall jag be att få tacka LeifCarlson för svaret när det gäller införandet av denindividuella försäkringen. Vad jag hör är att LeifCarlson säger att ni inte kommer att klara finansie-ringen från . Då har ni moderater ett finan-sieringsproblem, särskilt med tanke på att era utgift-stak ligger mycket lägre. Hur ni skall få det här att gåihop vet inte jag, men det vet förhoppningsvis LeifCarlson.Leif pekade på att man inte skall hämta utmedicin en gång och att jag hade räknatför högt på er försäkringslösning. Men faktum är attLeif i de flesta debatter också pekar på att detskall skrivas ut mindre doser och ordineras ett mindreantal tabletter eftersom det är så mycket som kastasbort. Det finns en dubbelhet i det här. Moderaternaoch pekar ju ofta på att det är bättre attskriva ut ett mindre antal tabletter. Det innebär i såfall att patienterna behöver lösa ut recepten ofta. Detvar mot den bakgrunden som jag tittade på ert försäk-ringssystem.När det gäller överföringen av ansvaret för läke-medelskostnaderna till landstingen är jag den förstaatt tillstå att det kan ligga någonting i det som LeifCarlson säger. Det är därför som det är så angelägetmed den översyn som görs. Det är därför som detär så angeläget med de förhandlingar som skall förasmed landstingen när det gäller hur manser på det här och vilka ramar man skall verka inom.Den diskussionen måste vi ta på allvar.Anf. 66 () replik:Herr talman! När det gäller mindre förpackningarläkemedel är det alldeles riktigt, som , att man skriver ut mindre engångsförpackning-ar. Man skriver inte ut en burk på 20 tabletter om deträcker med 14. Det är det man måste komma åt. Detvore orimligt att låta en diabetiker eller en hypertoni-ker gå och hämta ut medicin på varje månad.Så fungerar inte systemet. Därför har vi alltså etttremånaderssystem i det här fallet.Det är ni som har finansieringsproblem. Vi har iflera år lagt fram föreslag om hur man skall göra. Visäger fortfarande att det måste bli en lösning på sikt.Jag är fullständigt medveten om att det här inte kansättas i sjön utan att det behövsnågra månader för att göra det. Men den långsiktigaeffekten är alldeles tillräcklig för att vi skall nå detresultat vi vill.Ni har hamnat i ett akut problem, och det berorinte på oss utan på att ni har sagt nej till det här för-slaget.Jag undrar fortfarande: Vad vill till de tiotusentals personer som har skrivit på de3 263 listor som socialutskottet har fått, som talar omhur illa det slår mot dem och hur svårt de kommer attha att lösa ut sina läkemedel? Vad betyder det i ökadesjukvårdskostnader att dessa människor kanske intehar råd att lösa ut sin medicin, utan i stället får två treextra läkarbesök eller inläggningar? Hur håller mandå ett kostnadstak?Anf. 67 () replik:Herr talman! Det är intressant att oppositioneninte har finansieringsproblem. Hur skall vi då kunnata oppositionspolitiken på allvar? Man har alltså inteansvar för att lägga alternativa budgetar som är fulltfinansierade, utan man kan nöja sig med att bara säganej. Man behöver inte heller ta ansvar för de utgift-stak som jag vet att kraftfullt står bak-om.Om vi skall ta oppositionen på allvar, och om viskall ta argumenten på allvar, är det klart att detmåste finnas fullt finansierade förslag - annars vet jaginte hur den politiska debatten skall föras i framtiden.När det gäller alla de människor som är allvarligtbekymrade för höjningen av högkostnadsskyddet villjag säga att jag har stor respekt för deras oro.