prot · GN0944 · 1999-12-10 00:00:00 — Det handlar om denvårdgaranti som vi vet hade stora undanträng-ningseffekter och ställde andra diagnosgrupper utanden behandling som de hade rätt att begära. Det äralltså prövat, och det är underkänt.Vi vet också att den privatisering som moderater-na förespråkar är ineffektiv. Vi vet att den sjukvårdsom bedrivs i gör att vi får ut mycket sjuk-vård för pengarna.Min fråga till gäller just hur man skafinansiera allt detta som hon förespråkar i sitt anfö-rande. Om man tittar på ekonomiskamotion visar det sig, om man räknar bort de inräkna-de teoretiska, tänkta effekterna, att den moderatapolitiken innebär en minskning av stödet till kommu-nerna och landstingen med i storleksordningen5 miljarder kronor och 9 miljarder år 2002.Det är en gigantisk tömning av just de pengar somsamhället måste förfoga över för att kunna garanteramänniskor såväl en god vård och en god omsorg somgoda sociala skyddsnät.Min fråga gäller alltså, , hur ni skafinansiera allt detta goda som ni åderlåterden kommunala sektorn på summor i den storleks-ordning som jag nämnde.Anf. 4 () replik:Fru talman! När det gäller vårdgarantin är det somIngrid säger inte riktigt rätt. Det kostar jupengar att låta människor stå i kö. Ser man till att fåen sjukvårdsorganisation som gör att man kan ge vårdi tid innebär det att pengar sparas. Vi kunde ocksåunder den borgerliga regeringstiden se att vi gavutrymme för en vårdgaranti som innebar att männi-skor fick vård och inte behövde vänta.Det stora problemet med den svenska sjukvårdenär att vi har så vattentäta skott mellan de olika sys-temen. Om man från sida skulle vågata ett steg mot en obligatorisk hälsoförsäkring kundeman på ett mycket bättre sätt än utnyttja alla deresurser som står till förfogande. Men det vill inteIngrid , för hon vill fortsätta att styra ochställa i vården, precis som socialdemokraterna.Köerna försvann när vi hade en vårdgaranti mel-lan 1991 och 1994, och sjukvården blev bättre då. Viska se till att vi får utrymme för en bra sjukvård somgör att människor får vård i tid.När det gäller privatiseringarna säger ni att de ärineffektiva. Men titta på ! Om allasjukhus hade skötts som skulle vi inte hanågot underskott i sjukvården . har ju visat ett litet överskott,trots att det fick samma ersättning som landstingetssjukhus.Om vi ser till att få den förnyelse och förändringsom behövs, där man bejakar personalens kunskaperoch kan få en professionell ledning av sjukvården,kan vi också använda resurserna på ett bättre sätt . Jag tycker att vi har en skyldighet gentemotskattebetalarna att se till att de pengar vi avsätter tillsjukvård också används på bästa sätt. Många vittnarom att vi inte bör ge mer pengar till sjukvården utanförst se till att få en bra organisation. Det tänker jagarbeta för.När det gäller själva budgetalternativet har vi ettstarkare budgetalternativ än vad majoriteten i dennakammare har. Med vår sjukvårdspolitik blir det ocksåmer sjukvård. Vi åderlåter inte landstingen på merpengar, men vi säger att vi inte ska tillföra mer förränvi har gjort de förändringar som behöver göras.Anf. 5 () replik:Fru talman! På en punkt är jag och , och det är att människor ska få vård . MenChris Heister vet likaväl som jag att den utvärderingsom har gjorts av den gamla vårdgarantin också visaratt det fanns undanträngningseffekter för andra dia-gnoser. Somliga fick vård , men andra fick detinte.Chris Heister vet också när det gäller det framtidaarbetet med en nationell hälsoplan - det står i budge-ten - att man bl.a. kommer att prioritera primärvårdenjust för att avlasta köerna i ett senare skede. Målet ärklart, nämligen att människor ska ha vård . Mendetta ska inte gå ut över vissa garantier så att detundantränger andra, och detta ska inte gå ut överprivatiseringar som skapar utrymme för att användaskattemedel till privata vinster i andra människorsfickor. Skattemedel ska gå till vård, inte till vinster.Sedan måste jag konstatera när jag tittar på detmoderata alternativet till ekonomi för det här områdetatt det framgår klart och tydligt - om jag räknar bortde dynamiska effekterna, där bl.a. räknarin att socialtjänstkostnaderna ska minska -att det innebär en åderlåtning av det här området med5 miljarder och 9 miljarder . Det härär mycket pengar, som borde gå till vård och omsorg,bl.a. för att människor ska få vård . Det går inteihop, . 6 () replik:Fru talman! Om det nu är så att att patienterna ska få vård , varför vill hondå inte ställa upp på en nationell vårdgaranti? Det ärhelt smärtfritt att göra det från den utgångspunkt somni resonerar. Varför är ni emot det?Det är inte så, som säger, att detblir undanträngningseffekter. Det finns ingenting somvisar på det. Tvärtom har människor fått vård i tid.Som jag har sagt så gäller de storakostnaderna icke-vård, inte att ge vård. Då måste vise till att få en sjukvårdsorganisation som klarar avden uppgiften.Man kan inte tro att stora planer ska lösa detta.Det är inte så att planekonomi skulle vara särskilt braför sjukvård. Det har inte varit bra någonstans i värl-den. Det är möjligt att inte vill se detoch inte vill lära av de erfarenheterna, men vi ser attplanekonomi inte har fungerat någonstans i världen.Varför ska det då fungera för sjukvård? Det är precistvärtom.Vi måste se till att öppna för förnyelse och föränd-ring för att de som arbetar i vården ska kunna varamed och utveckla vården och på det sättet kännauppskattning, som det innebär att gå från sitt arbetevarje dag och veta att man har kunnat ge en bra sjuk-vård för de patienter som har kommit till deras mot-tagning eller sjukhus. Det är för få som har möjlighetatt känna detta i dag.Ingrid säger att vår budget inte går ihop.Vi har finansierat den fullt ut. Det finns inga dyna-miska effekter i vår budget. Vad det handlar om är attse till att använda resurserna på bästa sätt.För inte så länge sedan visade en undersökning kunde frigöra resurser i sjukvården med 1-2 %av BNP om man använde det bästa sättet att arbeta.Det är enorma summor pengar. Jag ska inte säga attdet finns möjlighet att göra det från till enannan, men om man bara kan åstadkomma hälften rördet sig om . Det är dubbelt såmycket som ni säger att ni vill tillföra vården nästa år.Se därför till att förnya och förbättra! Tro inte attstora nationella planer löser sjukvårdens problem! Vihar sett nog av detta runtom i världen.Anf. 7 ():Fru talman! En riksdagsmajo-ritet bestående av Socialdemokraterna, står bakom förslagen i budgetpropo-sitionen vad gäller ekonomiska ramar för de olikautgiftsområdena.Vi kristdemokrater har i olika motioner, såvälkommittémotioner som partimotioner, förordat enannan inriktning av den ekonomiska politiken. Våraförslag syftar till tillväxt, valfrihet och en marknadse-konomi som är byggd på en god etisk och ekologiskgrund och som tar hänsyn till varje människas unikavärde.Eftersom majoritet har en annan in-riktning på politiken deltar vi inte i det nu aktuellabeslutet om anslagsfördelningen inom utgiftsområ-de 9.Vi måste säga att vi oroas mycket av hur man lever upp till den portalparagraf som handlar ombra vård till alla på lika villkor.HSU 2000 visar att kommuner och landsting be-höver rejält förstärkta resurser för att bl.a. minskaköerna inom sjukvården, ge en trygg och värdig äld-reomsorg och god vård och omsorg till människormed funktionshinder av olika slag. Vi vill därförfokusera debatten om välfärd och hög standard till attverkligen handla om god tillgång till vård och omsorgtill alla medborgare oavsett bostadsort, ålder, socialstatus eller ekonomiska förutsättningar.Fru talman! har gått sedan valet - ett val därman i olika opinionsmätningar strök under hur viktigvård och omsorg var för alla medborgare, inte baradem som behövde den. Det är nämligen så att vårdoch omsorg handlar om trygghet för oss alla, förnågon gång under vårt liv drabbas vi själva eller våranärstående av sjukdom och ohälsa och behöver vård.Sarah Wägnert, denna unga undersköterska somställde sig i fokus och blev den ropandes röst i öknenför mera vård och omsorg, gick inte ut och sade: Nuska vi privatisera hela den svenska sjukvården. Nej,hon talade om att vad vi behövde var mer omsorg,värdighet för våra äldre och människor i vården. Detvar både händer och fötter och ett varmt hjärta.Vi kristdemokrater har drivit frågan omvärdighetsgaranti på olika nivåer. Vi har talat om dethär i parlamentet, vi har drivit det inom kommuneroch landsting. I en del kommuner och landsting har vifått en majoritet för att upprätta värdighetsgarantieroch sådana har antagits. I andra menar man att detinte behövs - det är så bra som det är. Fantastiskt,säger jag. Det är helt otroligt att det finns områdendär man kan säga att det fungerar. Men om det ändåfungerar, varför har man då inte vågat ge den härgarantin för framtiden? Naturligtvis på grund avprestige och låsningar från olika partier.Det har pågått en sanering inom den svenskasjukvården . Det är inte bara av ondo,vill jag säga. Det ger också en ordentlig möjlighet attutvärdera och att titta på vad vi kan göra bättre. Mendet som jag och oroas för, fru tal-man, är att det är omvårdnaden, den oglamorösa vår-den, som har fått ta stryk. Det är inte tekniken, det ärinte operationsmetoderna, det är inte den materiellavälfärden inom vården som har fått ta stryk, utan detär omvårdnaden, den nära vården, vården omkringmänniskor som är svårt sjuka och som inte kan höjasin egen röst - som vanligt i , skulle jag viljasäga. Den materiella välfärden ges mycket högrestatus än den icke-materiella.Jag vill i dagens debatt lyfta fram de psykiskt sju-ka i vårt land, de människor som mår dåligt till själenoch inte har möjlighet att få den hjälp som de behö-ver, den tid som de behöver, den vårdnivå som debehöver.Jag vill lyfta fram de senildementa, de människorsom lever på ett sätt som kanske ingen av ossförstår. De har närstående som till harfått en psykisk knäck på grund av pressen att levatillsammans med en senildement make, hustru ellerannan närstående.Fru talman! När det gäller handikappbidragen tillde olika handikapporganisationerna upprör det migmycket att , som är talespersonerför både patienter och anhöriga, ska få mindre änhälften så mycket som andra handikappgrupper. Förtillfället får man nämligen ochmedlem, medan övriga förbund faktiskt får perår och medlem. Jag vill fråga : Ärdet verkligen så att regeringen inte förstår att detta ärdjupt orättvist och inte förenligt med vare sig rättvisaeller den prioriteringsdiskussion som förs? Jag tror attdet här är sådana viktiga symbolfrågor att vi måstevåga ta den här debatten och lyfta den. Jag kan redannu av det skälet yrka bifall till reservation 18.Jag tänker på dem med osynliga handikapp,dvs. de som har ett funktionshinder som man inte kanse. Jag tänker också på de människor som vårdas ilivets slutskede. De orkar inte heller stå utanför påMynttorget med plakat, och de har inte någon om-budsman eller något språkrör som för deras talan. Detfinns inget annat än det politiska systemet som kanföra deras talan, så att de kan vara säkra på att garan-teras god vård.För några tiotal år sedan var det en hederskodexatt ingen skulle behöva dö i ensamhet. Det var själv-klart för sjukvårdspersonalen att ringa in någon frånen personalpool som sattes in i det vanliga arbetslagetför att frigöra någon som kände patienten väl, somfick sitta och hålla handen. är detta inte möjligt.Att hålla budgeten anses viktigare än all form avhumanitet. Detta tycker jag är mycket olyckligt ochskrämmande, om vi ska ha en god vård för alla. Jagtycker att det vore självklart att vi i möjligaste månskulle ordna det så att det fanns någon vid en svårtsjuk människas sida.Det är så lätt att en sådan här debatt handlar merom strukturförändringar, organisation, ekonomistyr-ning och privatiseringar än om innehållet i vården.Det får vi väl alla ta på oss skulden för. Självklart trorjag att det är viktigt att diskutera både organisationoch olika strukturförändringar. Men målet får vi ald-rig glömma. Det kan aldrig vara ett mål att privatise-ra, det kan aldrig vara ett mål att genomföra organi-satoriska förändringar - det är bara medel för att nåmålet att vi ska få en god vård.Jag skulle vilja redovisa tre områden inom sjuk-vårdspolitiken som jag skulle önska vore i fokus idebatten, i det vardagliga politiska arbetet hos oss.Jag tror att vi måste uppvärdera geriatrikens ställ-ning. Den har alltför länge haft en låg status. Vi måstese till att människor som är äldre också i fortsättning-en får den anpassade vården och får del av den kun-skap som finns på geriatrikens område.Jag har också nämnt att ingen ska behöva dö i en-samhet. - Det är min andra punkt.Den tredje punkten är att vi måste garantera att detfinns flera vårdplatser inom olika områden, inte föratt vi kristdemokrater har sagt det tidigare utan för attdet är ett behov. Det är väldigt viktigt om man skakunna ge en god vård på lika villkor att man ocksåhar rätt vårdnivå. Det är inte så att en senildementsom får lunginflammation har det bra på en intensiv-vårdsavdelning någonstans i landet. För att man skafå den allra bästa vården ska man få den på en vård-nivå som är anpassad efter just behovet. Det går dåinte att vara fyrkantig och likrikta alla vårdformer.Jag tänker på missbrukarvården, som är en så oer-hört viktig vårdform, där man mer eller mindre harhamnat i det diket att man tror att nästan all missbru-karvård ska kunna ges i öppna vårdformer. Så funge-rar det inte.Fru talman! När vi nu är mitt uppe i den sistasjukvårdsdebatten inför ett nytt millennieskifte villjag avsluta med: Låt oss tillsammans försöka att ut-forma en vårdpolitik där den icke-materiella välfär-den får en högre status. Vi människor består av ensjäl som har en kropp. verkar det som att vitror att vi består av en kropp som har en själ.Vi ställer naturligtvis upp på alla reservationersom vi finns med på, men för tids vinnande yrkar jagbifall bara till reservation 18.Anf. 8 () replik:Fru talman! pratade om sjukvår-dens mål. Jag har ingen annan uppfattning än attmålen i portalpragrafen ska uppnås. Jag delar i mångtoch mycket den delen av anföran-de.När det gäller vården i livets slutskede pågår det ett översyns- och utvecklingsarbete inom ramenför just för att man ska hitta värdigareformer än de som finns i dag.Chatrine tar också upp Demensförbundetoch bidragen till handikapporganisationer. Det pågåren beredning på som ser överhur bidragen ska fördelas . I utskottet harvi inte funnit anledning att föregripa den utredningen.Anledningen till att jag begärde replik var attChatrine tog upp och hennesmodiga framträdande. ingår imajoriteten i olika landsting och regioner där manprivatiserar sjukhus. Privatiseringen innebär att ytt-randefriheten för de anställda kommer att begränsas.Vi vet att det finns olika regler i botten för offentligtanställda. De har ett större utrymme när det gälleryttrandefriheten än vad man har inom privat sektor.Min fråga till blir då: Är det intebekymmersamt att när nu är medoch privatiserar delar av den offentliga sektorn, är niockså med och sätter munkavle på alla modiga män-niskor som, liksom , skulle behöva trädafram för att påtala de brister som finns i vissa delar avdenna sektor?Anf. 9 () replik:Fru talman! Jag ska börja med det sista som IngridBurman tar upp, och det gäller yttrandefriheten iprivat sektor. Jag vill påstå att det finns många sjuk-vårdsanställda inom den offentliga vården som intevågar eller får säga vad de tycker. Jag förmodar attIngrid vet att jag har verkat i den offentligasjukvården i hela mitt liv. Offentlig sjukvård är ingengaranti för yttrandefrihet.Jag tror att privatiseringen bidrar till att vi får enhögre kvalitet på all svensk sjukvård. Om det hadevarit så att den offentliga vården hade löst alla pro-blem hade kanske inte jag heller kommit dithän. Mennu har den inte gjort det. Man klarar inte av att lösaalla problem. Därför tror jag att det behövs alternativadriftsformer. Men vi ska komma ihåg att det ändå ärvåra gemensamma pengar som finansierar den privatavården. Det är bara det att det är andra människorsom sköter själva verksamheten. Så detta är ingentingsom är bekymmersamt för mig.Angående Demensförbundet vill jag ställa frågantill : Anser att vi ska fådiskutera den frågan här i kammaren, eller anser honatt just dessa saker ska beslutas av regeringen? Jaghar en känsla av att det är viktigt att det görs i den härkammaren, eftersom den kan betraktas som ett signal-system.När det gäller vården i livets slutskede ska jagkorrigera . Det är inte lätt att veta allt.Regeringen har tillsatt en kommitté, där jag självsitter med, som arbetar med denna fråga, och det ärjätteviktigt att den lyfts fram. Det finns människorsom nu befinner sig i detta läge. har det an-tagits budgetar i kommuner, landsting och här i riks-dagen. Vi vet att det behövs mer resurser. Det ärdärför som jag lyfter fram denna fråga, och jag kom-mer att fortsätta att göra det.Anf. 10 () replik:Fru talman! Det sista först: Det är riktigt att det ären kommitté som ser över vården i livets slutskede.Det pågår också ett arbete inom ramen för Socialsty-relsen, och det är bra. Man behöver sätta fokus på denhär frågan.När det gäller bidrag till handikapporganisatio-nerna kommer det att finnas möjlighet att diskuteradessa. Enligt den information som jag har fått kom-mer det att finnas möjligheter till diskussion i sam-band med handikapplanen, då dessa bidrag kommeratt beröras. Vad jag menar är att reservationen haravgetts som det pågår ett beredningsarbete.Jag har all respekt för både rätt ochmöjlighet att lyfta fram denna fråga både här och ,men jag har valt att avvakta beredningen så att jag vetvad jag har att ta ställning till när det gäller fördel-ningen av dessa medel.Men undviker att svara på minfråga. Ser hon inte något som helst problem med attkristdemokraterna är med och privatiserar stora delarav sjukvården, och att ni är med och föränd-rar den lagliga rätten och möjligheten för den anställ-da personalen att gå ut och påtala brister i omsorgendär sådana finns? Det är skillnad på detta begreppmellan privat och offentlig sektor. Den skillnaden ärkopplad till lojalitetsbegreppet i anställningsförhål-landen, och det är starkare när man jobbar i privatsektor. Finns det inga problem med den biten, Chatri-ne ?Chatrine tycker liksom jag att det behövsmodiga människor som träder fram och påtalar debrister som vi inte ser, eftersom vi inte alltid finnsmed på alla ställen.Anf. 11 () re-plik:Fru talman! Om detta skulle ha varit ett problemnågonstans borde vi ha fått kännedom om det. Menmin uppfattning om verkligheten är att man har haftproblem med att få människor med civilkurage inomden offentliga vården som kan säga ifrån. Varför trorIngrid annars att blev åretssvensk? Hon sade ju upp sig från sitt jobb när hongick ut och sade vad hon tyckte. Det ansågs unikt,och jag tänkte på många andra vårdarbete som ocksåhar försökt att slå larm till sina chefer men som intehar kommit längre.Jag håller med om att problemet ärstort när det gäller människor i viss verksamhet sombör säga ifrån. Men jag tycker inte att det är någotalarmerande för den privata vården. Det görs ju kva-litetsuppföljningar och också den privata vården stårju under ständig tillsyn. får ursäkta,men detta är mer som att försöka hitta argument motden privata vården än att se till verkligheten. Låt oss idet politiska systemet se till att kvalitetskraven upp-fylls och att verksamheten utvecklas så att den blir såbra som möjligt. Det är så som vi tjänar patientenbäst.Sedan vill jag säga det som jag har sagt mångagånger. Den som vårdas och är sjuk är inte intresseradi någon större utsträckning av vem som personalenfår betalt av. Det som man är intresserad av är: Vadfår jag för vård? När får jag den? Hur bemöts jag? Hur bemöts mina anhöriga?Det är alltså mötet mellan människor som är detavgörande. Organisationsformen är aldrig en huvud-fråga.Anf. 12 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservationerna 4, 9 och 25, men jag står självfalletbakom även övriga reservationer där Centerpartietfinns med.Ojämlika levnadsvillkor ökar hälsoskillnaderna,och därför måste folkhälsoarbetet vara en central del iallt samhällsarbete. Inte minst det lokala arbetet ärbetydelsefullt för att förebygga ohälsa.Individer, föreningar, bostadsföretag, kommuner ochlandsting har möjlighet att påverka och förbättra denlokala miljön och därmed möjlighet att minska häl-soklyftorna.När människor har makt över sina liv och sermöjligheter till förändringar är risken för ohälsamindre. Därför ska allt politiskt arbete genomsyras avhälsoaspekter. Ett decentraliserat samhälle, somCenterpartiet vill medverka till, som grundas på män-niskors aktiva deltagande ger de bästa förutsättning-arna att minska ohälsa.Vården och omsorgen ska utgå från den enskildamänniskans behov och utövas i enlighet med denenskildes önskemål och aktiva val. Centerpartietanser att alla ska ha möjlighet att i möjligaste månoch utifrån sina behov välja sin personliga kontakt,vårdinriktning och omsorgsform. Grundläggande förCenterpartiet är att vården och omsorgen ska varagemensamt finansierad och behovsstyrd. Den vårdoch omsorg som erbjuds ska ha hög kvalitet och ut-övas i enlighet med vetenskap och beprövad erfaren-het. Möjligheterna att välja olika behandlingsalterna-tiv ska förbättras. Bemötandet är av avgörande vikt.Många känner oro för att vården och omsorgen inteska fungera när den behövs som bäst. Det är en viktigutgångspunkt när vi ska förbättra och utveckla verk-samheten.Fru talman! Den ekonomiska situationen i ett an-tal kommuner och flertalet landsting är bekymmer-sam. Regeringens budgetförslag löser inte de kortsik-tiga problemen. Strukturåtgärder är nödvändiga då viblickar framåt. Några exempel på viktiga och nöd-vändiga strukturella grepp är ökad mångfald, bättrerutiner men framför allt rejäla strukturgrepp vad gäl-ler läkemedelshanteringen, ökade möjligheter förpatienter att nyttja den samlade vårdapparaten, ut-byggnad av telemedicin i ett hälsonät och inte minsten säkrad framtida personalförsörjning. Dessutomanser att vård- och omsorgssektornbehöver tillföras ytterligare ekonomiska resurser.Centerpartiet anser således att vården och omsor-gen ska finansieras med skatter och avgifter. Detgäller dock att skilja på offentlig kontroll och finansi-ering å ena sidan och en fri produktion med enskilda,kooperativa och offentiga producenter å andra sidan.Jag och anser att en mångfald av vård-givare kan innebära ökad närhet för patienten och endecentraliserad vårdstruktur. Det utvecklar metoderoch förbättrar effektiviteten inom vård- och omsorgs-sektorn som förnyelse i arbetsformernaunderlättas. Vi måste våga förnya. Vi måste vågasatsa på ökad mångfald. Vi måste se till att ge möj-ligheter till nya alternativ för att inslagen i förnyelsenska utvecklas ytterligare. Det krävs för att få en ut-vecklad sjukvård och även för utveckling av denoffentliga välfärden.Regeringen har gjort tappra försökatt måla upp ideologiska motsättningar om vem somska få driva sjukvård, om det ska vara tillåtet förverksamheter att ge överskott etc. Här finns nog enideologiskt grundad skillnad. Utgångspunkten måstesjälvfallet vara vad som är bäst för den enskilda män-niskan, hur vi kan få mest vård och omsorg för peng-arna, vad vårdbehövande efterfrågar osv.Centerpartiet har tagit kamp för ökad mångfald.Vi måste släppa fram fler kooperativa och även flerprivata lösningar för att öka valmöjligheterna förpatienterna och för att få en stimulerande konkurrensoch därmed mer vård för pengarna. Vi har drivit framen öppning för ökad mångfald inom primärvården,och det är bra. Jag tycker att regeringen även inomtandvårdsområdet visar en viss öppning. Det är ocksåbra. Men för slutenvården har det på något sätt låstsig. Återigen, mångfald är viktigt utifrån den enskil-des behov och önskemål och utifrån patientperspekti-vet.Vi ska naturligtvis inte med lagstiftning stoppadynamiken, de samverkande krafter som utvecklasmellan privat och offentlig verksamhet.