prot · GM0990 · 1999-05-04 00:00:00 — Blir det tillåtet att arbeta med avel medbelgisk blå kommer det att finnas äventyrare ochsådana som tror sig kunna göra kortsiktiga ekonomis-ka vinster. De kommer att försöka introducera avel.Då hjälper det inte, är jag rädd för, om , mjölk- och köttorganisationer och kon-sumenter tillsammans gör allt de kan. Marknaden haren förunderlig förmåga att ändå ta till sig sådant här.Det kan finnas intressen som vill främja detta ochsom tror sig kunna göra snabba pengar.Då är det lite uppgivet, tycker jag, att säga att dethär också är en konsumentfråga, därför att vi vet vadkonsumentorganisationerna tycker. Dock talar ju intekonsumentorganisationerna för alla konsumenter. Detfinns säkert också konsumenter som tittar mer i plån-boken än på kvalitet och djuromsorg. Jag tycker att visom politiker inte kan förlita oss på att konsumenter-na skall välja rätt, och retirera och säga: Okej då, vitvingas att acceptera att belgisk blå har trängt sig in,men vi får förlita oss på konsumenterna.Jag skulle gärna vilja höra lite tydligare, kraftful-lare och lite mer precist från : Vadavser den att göra? att försöka samordna uppträdandet med Dan-mark och , som ju har en likartad syn på djur-hälsa och djuromsorg, för att få kraft bakom orden iEU? Eller finns det några andra tankar från regering-en om hur man skall kunna sätta kraft bakom ordennär det gäller att förhindra inträdet av belgisk blå iSverige?Anf. 22 Jordbruksminister ():Fru talman! Vad jag gjorde direkt när det här blevklart, när domen kom till vår kännedom, var att ta uppden här frågan inom EU. Jag tog upp den på ett mi-nisterråd. Jag ifrågasatte det rimliga i att denna djur-ras skulle om inte få finnas så ändå få exporteras tillde länder som liksom hade haft ett förbud -och sperman likaså. Jag fick inte särskilt många bifalltill den propån. Jag fick i synnerhet kraftigt mothuggfrån , naturligtvis, eftersom denna ras i Belgi-en anses som en nationell stolthet. Det visar lite grannhur svårt det här.Det visar också hur svårt det är att inom EU få tillstånd en gemensam syn på djurskydd. Det är inteförsta gången som jag upplever att olika länder pågrund av tradition och kultur har olika syn på vad ettgott djurskydd är.Lojalitetsplikten bjuder nu att vi inte agerar på ettsätt som står i strid med domen från idet här målet. Skall man göra något juridiskt handlardet om att förändra så att detta blirförbjudet, så som vi hade det förut. Det finns inte stödför det , tyvärr.Det är klart att vi kommer att fortsätta att drivadetta, men inte i ministerrådet. Det har jag tagit uppen gång, och jag inser att det är ett ganska kompaktmotstånd. Då får man driva det på andra vägar. Vidriver t.ex. konsumentfrågor i olika internationellaorgan. I konsumentfrågan och det perspektivet fårman lägga in den här typen av djuromsorg, och detgör vi. Vi driver det inom FAO och inom WHO, ibåda de två organisationerna. Vi driver det också i ettantal arbetsgrupper som vi sitter i. har ju ennegativ uppfattning om belgisk blå, och det präglaralla våra ledamöter i olika arbetsgrupper och i olikainternationella organ. De för fram det här överallt därde sitter.Sedan är det också så att veterinärförbundet harrekommenderat sina medlemmar att inte medverkavid inseminering av sperma från belgisk blå. Skanek,det sydsvenska slakteriföretaget inom , har fåtten förfrågan om att slakta djur med inblandning avbelgisk blå. Man säger nej till det.Det handlar nu mycket om att hålla tummen iögat, när vi nu inte har de juridiska verktygen. Dethandlar om att hålla tummen i ögat och att hålla de-batten uppe, så att de olika aktörerna på livsmedels-marknaden fortsätter att hålla fast vid sin uppfattning.Och den vet vi ju är väldigt enhällig i dag.Anf. 23 ():Fru talman! I sakfrågan är vi helt eniga, MargaretaWinberg och jag, liksom konsumentorganisationeroch producentorganisationer här i landet.Men problemet är ju att nu har man stöd i lagenoch ett domstolsutslag i som gör kan hävda att vi har rätt att jobba med avel påbelgisk blå. Det är då jag vill efterlysa vad regeringengör i det här läget. Då säger atthon har tagit upp det här, men hon har inte fått bifalltill sin propå.Då är frågan: Skall man ge upp eller finns detandra vägar att driva det här? Jag tycker att i det härläget är det väldigt viktigt att regeringen vässar argu-menten och talar om bakgrunden till varför vi sersaker på det här sättet i de nordiska länderna, i syn-nerhet i . När vi har så kraftfullt stöd både avkonsumenter och producenter så ger ju det en styrke-position för regeringen att agera från.Då efterlyser jag lite mer engagemang, lite merkonkreta initiativ från regeringens sida. Det är ju t.ex.en möjlighet att förbereda agerandet genom att för-ankra ståndpunkter i andra länder som ligger oss nära.Jag har hänvisat till och tidigare.Jag tror att där har vi goda möjligheter att få stöd fördet här synsättet.Margareta sade sedan att det finns andramotståndsfickor, alltså andra sätt att hejda det här: attinte slakta djur, att inte inseminera osv. Det är junaturligtvis också användbara metoder. Men jag kantänka mig det läge som uppstår när en jordbrukareringer och anmäler att han har tre tjurar till slakt.Slaktbilen kommer. Är det då den stackars chaufförensom skall bedöma: Är det här belgisk blå? Är detnågon mittemellankorsning? Är det en tredjedel bel-gisk blå, eller vad är det? Om djuret sedan kommer intill slakteriet, vem är det där som skall avgöra? Vemtar de merkostnader som kan bli av att man faktisktinte får slakta? Man har ju stöd i lagen, i . Då kommer det att uppstå betydandegränsdragningsproblem, och det kommer att bli pro-blem för dem som ställs i den här situationen.Därför är det mycket olyckligt att vi har fått dethär utslaget, som i och för sig inte var helt oväntat.Margareta och jag stod ju på samma sidainför EU-valet och varnade för just den här typen aveffekter som kunde komma. Vi kommer att tvingasatt retirera. Vi kommer att tvingas att acceptera sämredjurhälsa på en rad områden.Vi vet att pågår det förhandlingar iKanada som kan innebära att också den genmodifie-rade maten tar steg framåt. På område efter områdetvingas vi att kapitulera. Det här är oerhört negativt,naturligtvis, och inte särskilt kul. Därför hoppas jagatt regeringen - och med stöd, det är jagsäker på - har mer att ge än att bara säga att mankommer att arbeta vidare med frågorna. Jag hoppasatt kan redovisa mer konkretainitiativ för att få genomslag för det svenska synsät-tet, som har så starkt stöd i opinionen.Anf. 24 Jordbruksminister ():Fru talman! Självklart skall vi inte kapitulera.Skulle vi göra det skulle vi därmed säga: vill viinte vara politiker längre. Är man politiker handlardet om att man vill förändra, också på det här områ-det. Jag har verkligen inte kapitulerat i den här frå-gan.Problemet är ju att det finns en skillnad i synen påavel när det gäller svensk avel och avel i andra län-der. Svensk husdjursavel inriktar sig på mer än baraproduktionsegenskaper, t.ex. motståndskraft motsjukdomar, hög fruktsamhet, sund konstitution, fåkalvningsproblem och låg kalvdödlighet. Det vardärför som vi inte ville ha in den. har vi fått inden, och då har gett ut instruktionerom detta. I dessa instruktioner finns det något somförhindrar det som talade om, nämli-gen om det är en tredjedel eller en fjärdedel Belgianblue. Det kommer inte att inträffa, eftersom det avinstruktionerna framgår att djuren måste vara renrasi-ga för att få avlas. De måste också vara godkända iannat land inom EU. Det betyder att om man får enkalv som är en blandning mellan Belgian blue och enannan ras får man inte använda den kalven i sin turför avel. Detta är något som inte är uppmärksammatså mycket i . Detta är ju ett sätt att tolka EG-domen väldigt strikt, och som jag hoppas skall hålla.I har vi ett frivilligt system för märkningav kött som började gälla . Vi hållerockså på att bereda en obligatorisk märkning, och detgör vi i hela EU. Köttet skall märkas med ursprungs-land, men vi diskuterar också om köttet skall märkaspå något sätt utöver detta för att konsumenten skallveta vad det är för kött som han eller hon köper, t.ex.hur kon eller tjuren är uppfödd. Det kan ju vara enlämplig upplysning i märkningssammanhang.Det är viktigt att ha båda aspekterna med, bådevad vi som politiker kan göra på den ena eller andraarenan, men också framhålla vad konsumenternafaktiskt kan göra, särskilt i det läge som vi nu är i, därde juridiska metoderna eller redskapen inte står på vårsida i detta fall. Då får man försöka att förändra dem,men det är ett arbete på lång sikt. Jag inser det efteratt ha lyssnat på mina kolleger. Och måste manockså göra något på den andra arenan, nämligen påkonsumentarenan.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellationerna 1998/99:229och 247 om den högre utbildningen i västra . 25 Utbildningsminister ():Fru talman! har i en inter-pellation ställt ett antal frågor till mig. För det förstavad jag avser att göra för att höja utbildningsnivån iBengtsfors. För det andra vad jag avser att göra för atthöja utbildningsnivån i med särskildbetoning på , och NordöstraSkaraborg som har låg utbildningsnivå. För det tredjepå vilket sätt jag är beredd att jämställa utbildnings-utbudet i form av såväl platser som resurser i VästraGötaland med övriga regioner. För det fjärde om jagär beredd att ta hänsyn till nuvaran-de låga antal läkarutbildningsplatser vid eventuellsatsning på fler utbildningsplatser.Inger har frågat mig vilka åtgärder jag avseratt vidta för att resurserna för högskoleutbildningen iVästsverige skall komma i paritet med landet i övrigt.Eftersom frågeställningarna i interpellationerna äri princip likalydande vill jag ge ett gemensamt svar.Utbildningspolitiken måste vara långsiktig och geså goda förutsättningar som möjligt för högre studieroavsett var i landet man bor. Alla statliga högskoloroch universitet har ett nationellt utbildningsuppdrag.Det som har hänt i är olyckligt och hardrabbat en hel bygd. Därför avser regeringen att av-sätta ytterligare resurser till regionen. De platser inomdesignområdet vid som i budgetpropo-sitionen för planeras integreras i Göteborgsuniversitet , utökas nu med ytterligare10 platser till totalt 70. Vidare undersöker vi möjlig-heten att andra lärosäten i förlägger yt-terligare högskoleutbildning såsom distansutbildningeller decentraliserad utbildning till . Äveninom har de speciella problemen iBengtsfors uppmärksammats.På andra och tredje fråga,samt fråga, vill jag ge ett samlat svar.Stora insatser har gjorts för att genom ökad tillgäng-lighet höja utbildningsnivån i hela . 68 000nya högskoleplatser och ytterligare20 000 platser för 2001-2002 föreslås nu i vårpropo-sitionen. ger ca 130 000 människorper år en möjlighet att skaffa sig en gymnasieutbild-ning. Kvalificerad yrkesutbildning är ett annat exem-pel. Försöksverksamheten med den kvalificeradeyrkesutbildningen pågår t.o.m.år 2001. Målet med verksamheten är att pröva nyaeftergymnasiala utbildningar, nya pedagogiska for-mer och nya anordnare. Utbildningen skall förena enpraktisk inriktning med fördjupade teoretiska kun-skaper. finns drygt 200 olika KY-utbildningar fördelade på 14 branschområden. Antaletårsstudieplatser uppgår till 12 000.Tillgängligheten till högskoleutbildning i alla de-lar av landet har varit en viktig grund för regeringensförslag till fördelning av de nya högskoleplatserna,men bakom förslaget ligger också många andra över-väganden. Jag vill också framhålla att olika mått gerolika resultat. Fördelningen av högskoleplatser ut-trycks i procentsatser som påverkas av hur man av-gränsar regioner och vilka mått man använder - an-delen högskolenybörjare, andelen registrerade stu-denter, andelen helårsstudenter, andelen examineradeeller andelen högutbildade i området. Förekomsten avutbildningar som endast finns inom en region påver-kar också jämförelsen.Om man jämför fördelningen av platser med för-delningen av befolkningen i åldern , framgårdet att nordregionen har flest högskoleplatser perinnevånare. Den västra och den södra regionen liggerpå samma nivå och har minst antal platser per invåna-re, och den östra regionen har en något större andelplatser än dessa båda. Inte heller fördelningen av de68 000 nya platserna stämmer helt med befolknings-fördelningen.Vid fördelningen av högskoleplatser på olika hög-skolor är den regionala fördelningen en viktig faktor.I utbildningsstatistik redovi-sas bl.a. den regionala fördelningen. En blick på entabell över antalet registrerade studenter per tuseninvånare och per län /97 visar på storaskillnader mellan länen. Här är det fyra län som top-par listan, nämligen län, ,samt län.Tyngdpunkten ligger således kring de stora universi-tetsorterna.Exempel på andra grunder än befolkningsfördel-ningen för regeringens förslag till fördelning av hög-skoleplatser är bedömningar av högskolornas möjlig-heter att ta emot studenter inom de prioriterade ut-bildningsområdena teknik och naturvetenskap. Vidareryms inom utbildningssatsningen uppbyggnaden avtre nya högskolor, nämligen Högskolan på ,och . Enligtregeringens bedömning har det varit viktigt att ge denya högskolorna goda förutsättningar för den framti-da verksamheten.När det gäller sista fråga,den som handlar om det låga antalet läkarutbild-ningsplatser i , så vill jag klargöra attriksdagen, i enlighet med den borgerliga regeringensproposition (prop. 1993/94:150), 1994 fattade beslutom neddragningar av läkarutbildningen med 120nybörjarplatser. Av dessa var 20 i . Rege-ringen har erfarit att denna neddragning i prakti-ken ej ägt rum. har t.o.m. ökatantalet nybörjare på läkarutbildningen något sedanriksdagsbeslutet fattades.Mot bakgrund av resultat ärjag beredd att se över dimensioneringen av läkarut-bildningen. inrättades i juni 1998med uppgift att kartlägga utbildningsbehoven i vård-och omsorgssektorn, men i detta sammanhang disku-teras även behovet av en utökad läkarutbildning.Kommissionen har konstaterat att det finns ett behovav att utbilda fler såväl läkare som sjuksköterskor. Desynpunkter på dimensioneringen av läkarutbildningeni som tagits upp i denna interpellationoch i andra sammanhang kommer att ingå i den fort-satta beredningen av frågan.Anf. 26 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret, även om detinte riktigt var svar på mina frågor alltigenom.Först vill jag ändå ta upp den specifika situationeni . Och jag välkomnar givetvis att GöranPerssons löfte om högskoleutbildning i Stenebysko-lan från nu uppfylls efter det som harhänt i . Det är bra att det blir 70 platser. Det skulle ha behövts några till,men 70 platser är bra.Design och hantverk av hög klass är redan nu enprofil för landskapet och för , och detfinns ännu större möjligheter för det i ochmed denna satsning. Men då får det inte bli så atthögskoleplatserna tas från de nuvarande friståendekompletterande utbildningar som finns. finns detalltså 110 sådana platser, och det gick i alla fall ryk-ten om att de nya platserna skulle tas från dessa plat-ser. Då skulle det bli ganska fel. De behövs ju också.Ett minimum enligt skolan är att det finns 80 sådanaplatser. Kan vi få ett definitivt besked här att Stene-byskolan får minst 80 fristående platser också? Jagförstår att det har lämnats besked tidigare i frågesvaroch på annat sätt, men jag skulle vilja ha ett svar pådetta också här i kammaren.Jag skall därefter ta upp utbildningssituationen iBengtsfors och i i övrigt. Det finns storabehov av distansutbildning, vilket utbildningsminis-tern nämnde, och även av högskoleplatser.Jag förstår att det finns en vilja att i viss mån till-godose de behov som finns men jag vill understrykabehoven i hela . Det är faktiskt inte baraBengtsfors som behöver platser, utan det gäller sär-skilt de norra delarna av . I det samman-hanget är det viktigt att ha kontakt med regionen ochmed för att kommaöverens och få en så bra fördelning som möjligt avplatserna mellan de olika kommunerna. Situationen ärju likartad, även om intresset har fokuserats påBengtsfors. Detta är viktigt. Jag skulle alltså vilja haett svar på frågan om man ämnar ta just den typen avkontakter.Sedan gäller det övriga . Det ärklart att jag är väldigt glad över att vi under senare århar kunnat utöka antalet högskoleplatser på bådeuniversitet och högskolor så pass kraftigt som harskett . stod det ganskastilla.Som parti har vi drivit frågan, med sär-skild betoning på att de mindre och medelstora hög-skolorna skall få platser. Därför har jag haft anled-ning att följa statistiken och hur det ser ut i VästraGötaland. Först gällde det att kämpa för att det överhuvud taget skulle bli en högskola i Trollhät-tan/- någon sådan fanns ju inte i mitten av80-talet. Sedan gällde det att följa utbyggnaden avden och de andra små högskolorna.När det gäller statistiken kan jag inte komma ifrånatt hur vi än jämfört och vridit och vänt på siffror hardet alltid varit så att utbildningsnivån i Västra Göta-land - , och län,förutom - är låg. Dessutom finns det väl-digt få högskoleplatser. Så har det varit . Sedan kan man alltid se olika saker i fråga omstatistiken.En komplikation när det gäller statistiken är na-turligtvis och län som det förut hette.Göteborg är en stor klump där nere, medan det intefinns så mycket högskoleutbildning längre upp.Om vi tittar på situationen nu kan vi t.ex. se attantalet sökande till utbildningsplatserna är mycketstort i , alldeles särskilt till de teknis-ka utbildningarna. Där ligger man högre än andraregioner i södra, mellersta eller norra . Detberor säkert på att högre utbildning tidigare inte vartradition. är situationen fullständigt förändrad.De flesta unga människor vill nu gå vidare. Man vetatt det behövs. Dessutom är det nu en helt annansituation på arbetsmarknaden osv. Därför behöver vårdel av också lyftas upp mera så att det blirjämbördigt. Jag fick inte riktigt svar på min fråga omvad ministern tänker göra för att just få en jämnarefördelning. Jag återkommer till den saken.Anf. 27 ():Fru talman! Också jag får tacka för svaret menockså jag måste, tyvärr, säga att jag inte är helt nöjd.I en artikel i säger utbildningsmi-nistern att position som kunskapsnation skallstärkas. Det är ett påstående som det inte är svårt attinstämma i. Där är vi överens. Men jag skulle haönskat att det stod något om att detta gällde för helaSverige - att hela position som kunskapsna-tion skall stärkas.Som det är är människor med högre utbild-ning mycket ojämnt fördelade över landet. Delar avVästra tillhör de delar som har den minstaandelen högskoleutbildade människor. Jag är mycketmedveten om att det finns andra ojämlikheter, somockså påpekas i nämnda artikel, än de geografiska.De är inte mindre viktiga men just skär vi de-batten på den ledden att vi analyserar hur mycketutbildning som ges i olika områden. Hur man änräknar är klart underförsörjt. Detta går dock att rätta till,utbildningsministern!Om knappt hälften av de 20 000 platser som till-kommer , alltså knappt 10 000 platser, för-läggs till kommer när detgäller platsantal och antalet människor som bor där iparitet med . För att sedan inte halkaned igen när det gäller detta med en rättvis fördelningav platser gäller det att de kommande 10 000+10 000platserna också fördelas på ett rättvist sätt.Det är dessutom populärt att studera i västra . nämnde att det var mångasökande per plats. Antalet förstahandssökande iVästsverige var faktiskt nära 4 per plats. Isödra var motsvarande siffra 3 och i norraSverige 2,5.Förutom att är en trevlig del av riketfinns det i utbildningar som är unika förlandet. Jag tänker på t.ex. i Bo-rås och på olika typer av textila utbildningar.Jämfört med resurserna per plats för den grund-läggande högskoleutbildningen är mönstret detsam-ma. I satsas det ungefär 1 300 krper invånare på varje högskolestuderande. I västraSverige är motsvarande siffra - lägst i lan-det, alltså lägre än i norra och södra har under en följd av år på ett kanskeännu mer uppseendeväckande sätt särbehandlats. Detär lätt att se om man läser regleringsbreven från1996-1999. Samtliga tre högskolor i Västra Götaland- , och /- låg, ioch för sig tillsammans med , lägst ilandet vad gäller forskningsanslag 1996. När de sedanrelativt kraftigt räknades upp 1997 och 1998 blevuppräkningen lägst vid just nämnda tre västsvenskahögskolor. fick nästanen fyrdubbling. Här har alltså pekats på tilldelningen ikronor per plats, andelen platser per invånare ochforskningsanslagen. Jag ser gärna att utbildningsmi-nistern kommenterar de tre faktorerna.Anf. 28 ():Fru talman! Också jag vill tacka för utbildnings-ministerns svar. Självklart är det väldigt glädjande attvi satsar så mycket på högskola och kunskapslyft ihela landet. Tyvärr måste också jag säga att just vi iVästra och västra delen av är litestyvmoderligt behandlade. Det går inte att kommaifrån att det är så. Jag instämmer med interpellanter-na, som i de interpellationer som lagts fram, har gjorten verklighetsbeskrivning och en problemanalys. Jaghåller till fullo med interpellanterna.Förhållandena i är kanske ännu meruttalade i den bygd som jag kommer från. Jag bor iSjuhäradsbygden. Där är utbildningsnivån oerhörtlåg. Vi har få högskoleplatser per invånare och vi harmycket låga forskningsanslag. Som ministern säkertkänner till var från början en tradi-tionell textilbygd. Det i sig gör att man faktiskt liggerväldigt lågt i fråga om utbildningsnivån. Därför måstevi nu jobba upp oss så att säga. Jag måste säga att detär glädjande och positivt att efterfrågan på personermed högskoleutbildning är mycket stor. Dessutomväxer den.De uppföljningar som varje årgör visar att praktiskt taget samtliga som tar examenfår jobb inom några få månader efter examen. Ar-betslösheten bland de högskoleutbildade är mycketlåg, egentligen nästan obefintlig - de som inte går tillarbete är föräldralediga eller också studerar de vidare.Efterfrågan på utbildade är särskilt stor inom vård,teknik och IT. Men inte heller inom övriga utbild-ningsområden har de som examinerats några svårig-heter att få ett arbete.Under en följd av år har trycket av sökande tillhögskolor och universitet i varit mycketstort. Det gäller även de mindre högskolorna. nämnas att gick det fler behörigaförstahandssökande per antagen vid iBorås än det gjorde vid universiteten i ochUmeå.Snabbstatistiken visar att sö-kandetrycket är oförändrat högt. Vid iBorås har det skett en anmärkningsvärd omfördelningfrån samhällsvetenskap till ingenjörsutbildning, matteoch naturorienterande ämnen inom grundskollärarut-bildningen samt till vård.När det gäller det som ministern pekar på, att endel av fördelningen av platser bör ske till ingenjörsut-bildningar, matte och naturorienterande ämnen, finnsdet alltså ett stort sökandetryck i just Västra Göta-land, framför allt i Borås.Vi kan se att ingenjörsutbildningen har ökat med44 %, medan grundskollärarutbildningen, där det ären stor brist just när det gäller matte och naturo-rienterade ämnen, har ökat . Det är en oer-hörd ökning. Det är också positivt, för det är storefterfrågan. Där har vi faktiskt de flaskhalsar som vivill öppna.Det som också är glädjande är att man i Västsve-rige och även i högskolan i har lyckats brytaden sociala snedrekryteringen. Det är något som visocialdemokrater har kämpat hårt för.Jag skulle också vilja nämna något om forskning-en och forskningsläget.Högskolan i tillsammans med ,och ligger på de lägsta nivåernanär det gäller forskningsanslagen. Ministern nämnerinte detta i sitt svar, men jag skulle vilja återkommatill det i nästa fråga.Anf. 29 ():Fru talman! som storlän harföregåtts av stor vånda, ett engagemang under mot-stånd, frågetecken och mycket arbete, kan man säga.Men länet har inte startats som försök bara för attinbördes få mötas. Avsikten har faktiskt också varitatt regeringens blickar måste kunna vändas mot Väst-ra , för att skall kunna få enstörre styrka. Utbildningsområdet är ett av de områ-den där vi inte är nöjda. Det gäller fördelningen avplatser.I februari i år ställde jag en skriftlig fråga till ut-bildningsminister just i det här ären-det. Jag fick svar .