prot · GM0963 · 1999-03-04 00:00:00 — Men jag måste säga att om skolministern är för-vånad över min fråga är jag minst lika förvånad överhennes svar.Min fråga grundar sig på ett beslut fattat av på sessionen i i november förra året.Rådets beslut innefattar en rekommendation till denordiska ländernas regeringar att inleda ett arbete föratt förverkliga en nordisk friskolekonvention som gerföräldrarna rätt att fritt välja skola för sina barn ochsom tillåter etablering av fria skolor och ger demfinansiella villkor som gör det möjligt att driva engod skolverksamhet också vid de fristående skolorna.Men i beslutet ligger också att konventionen skallgarantera och säkerställa fristående skolors möjlighetatt verka med samma trygghet, stabilitet och långsik-tighet som den offentliga skolan.Stabiliteten och långsiktigheten är avgörande förmänniskors vilja och möjlighet att starta friståendeskolor, för möjligheten att rekrytera goda lärare ochkan också vara avgörande för föräldrars beslut attbryta upp från sitt hemland och ta ett arbete i ett annatnordiskt land.Vi har ju ett samarbetsavtal om engemensam nordisk arbetsmarknad som är till gagn fördem som söker arbete på en alltmer internationalise-rad arbetsmarknad. I realiteten finns det dock storapraktiska problem. Om en svensk familj överväger attflytta till vet föräldrarna att deras barnkommer att tappa minst ett halvårs skolundervisninginnan de hjälpligt börjar komma i kapp språkmässigt.Barnens skolgång kan bli avgörande för familjensbeslut att inte pröva på att arbeta i ett annat nordisktland.Statsrådet säger att fristående skolor i iallmänhet har rätt till offentliga bidrag som i principär likvärdiga med de offentliga skolornas resurser.Jag vill dock påstå att det är rätt långt mellan princi-perna och verkligheten.Vi kan ta som exempel. Där gick det dåva-rande socialdemokratiska kommunalrådet ut ochförkunnande att han såg det som sin viktigaste poli-tiska uppgift att stänga den finska skolan i kommu-nen. Skolan är nedlagd. Dethär exemplet skulle kunna mångfaldigas. Det harväckt berättigad kritik hos våra nordiska bröder i öst.Nu gällde dock inte min fråga vad det är som fak-tiskt gäller i . beslut innefattaren uppmaning till alla de nordiska regeringarna att taupp en diskussion för att komma fram till en gemen-sam överenskommelse om en nordisk friskolekon-vention. Mot denna bakgrund är det uppseendeväck-ande att statsrådet så snävt ser till sitt eget nationellarevir och över huvud taget inte berör den nordiskadimensionen i sitt svar.Om alla regeringar tar lika legärt påNordiska rådets beslut måste man ju på allvar ifråga-sätta om det nordiska samarbetet har något existens-berättigande. Någon åtgärd borde väl ändå beslut föranleda, t.ex. ett uppdrag till de nor-diska samarbetsministrarna att tillsammans ta upp denhär frågan och diskutera den.Anf. 126 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan förstå att man har diskuteratfrågan i , men jag har tittat på den urett svenskt perspektiv. Om jag jämför hur de nordiskaländerna t.ex. har följt ommöjligheten att starta en fristående skola, ser jag att vii dag väl uppfyller den tolkning som har gjortav . I jämförelse med våranordiska grannländer har vi kommit längre. Jag villpåstå att t.ex. har gjort en feltolkning av denhär konventionen, eftersom man utesluter möjlighetenför vissa grupper att starta en fristående skola.Jag tycker att det förslag som harlagt fram väl inlemmas i Europarådskonventionensåsom har tolkat den. finns det ingahinder för att starta en skola på sådan premisser. Vihar våra finska skolor. Vi har skolor för olika etniskatillhörigheter, språkliga tillhörigheter och pedagogis-ka fristående skolor. Det finns inget hinder för föräld-rar att starta den här typen av skola som kanske vär-nar speciellt om danska eller norska barn, vilket detnu skulle vara.Det är därför som jag har givit det svar som jaghar gjort. Jag ser inga som helst hinder för detta.Anf. 127 ():Fru talman! som medlem i EU har juSverige inte gjort sig särskilt känt som drivande iinternationellt samarbete. Men har vi i alla fallvärnat det nordiska samarbetet i alla avseenden. Jaghoppas att vi skall fortsätta med det.Det är möjligen så att det inte finns några hinder.Men som jag sade i mitt första inlägg är det ibland ettväldigt stort steg mellan teorin och praktiken. Ävenom regeringen centralt har sagt att det inte finns någrahinder för att starta fristående skolor i , därtilltvingad av olika europeiska konventioner, finns det jufaktiskt ett mycket stort motstånd på det kommunalaplanet mot inrättandet av friskolor. Jag nämnde Boråskommun som ett exempel. Det finns många exempelpå detta.Vad som ligger bakom beslut ärju att människor måste kunna veta vilka regler detfaktiskt är som gäller. Man kan inte ha den här osä-kerheten att det visserligen är tillåtet att driva enfriskola, men det är inte säkert att det berörda nordis-ka landet kommer att ge den skolan sådana ekono-miska förutsättningar att den kan överleva som jag har blivit erbjuden anställning vid ettfinskt eller danskt företag. Det är den här långsiktig-heten och stabiliteten som en majoritet av parlamentariker har efterlyst.Om nu ligger långt framme på det härområdet, vilket kanske kan diskuteras, vore det välväldigt bra om vi tog initiativet till att få de andranordiska länderna med oss så att vi gemensamt kom-mer överens om vad det är som skall gälla på det härområdet.Man kan inte utesluta att beslutkommer att föranleda någon av de andra nordiskaregeringarna att ta ett initiativ i frågan. Vilken bered-skap finns det i så fall hos den attta upp ett samarbete på det här området?Det är ju samarbete som vi efterlyser, skolminis-tern. Det är detta som beslut går ut påoch inte bara ett konstaterande av vad det är somgäller i de olika får ju ibland kritik för att mest varaen diskussionsklubb där parlamentariker från de nor-diska länder träffas, pratar, har social gemenskap ochäter goda middagar. Deltagande i diskussionsklubbarär inte min favoritgren. Därför var jag väldigt gladöver att i den här frågan fattade ettmycket konkret beslut som man kan jobba vidare medoch få fram en ordning som är ägnad att underlätta förmänniskorna i de nordiska länderna i deras vardag.Därför måste jag tillstå att jag är lite besvikenöver att rådets beslut om en nordisk friskolekonven-tion har tagits emot så kallsinnigt.Anf. 128 Statsrådet ():Fru talman! Jag skall först kommentera hur lägetser ut just nu när det gäller friskolorna i . Dåhänvisar jag till den rapport som presente-rade . De har ju i uppdrag att följafriskolornas situation.I rapporten konstateras att majoriteten av läges-kommunerna har varit positiva till att en friståendeskola startas, men det gäller inte alla. Knappt entredjedel är fortfarande negativa. Där har vi fortfaran-de ett stort politiskt ansvar att tala om vilket regel-system som gäller och ställningstagandetill fristående skolor.I rapporten konstateras också att förvånansvärt fåkommuner framhöll att den fristående skolans even-tuella etablering skulle medföra några negativa följ-der för kommunernas skolväsende.Om man ser tycker jag att dettaär en mycket positiv utveckling. Men jag tänker bi-falla ena önskan. Vid minister-möten skall jag ta upp ett samtal om de friståendeskolorna. Jag tänker också redovisa den utvecklingsom vi har haft här i . Jag kommer också atthänvisa till det förslag som ni har lagt fram. Jagkommer alltså att visa på den svenska utvecklingenoch ta upp ett samtal om hur det ser ut i de nordiskaländerna.Anf. 129 ():Fru talman! Jag är helt överens med skolministernom att det har varit en positiv utveckling på det härområdet, även om den inte har gått i den takt som vimoderater ibland skulle önska.Jag vill avslutningsvis tacka statsrådet för denmycket positiva avslutningen på hennes inlägg i denhär frågan. Kan vi komma så långt att frågan i allafall lyfts upp på bordet i det nordiska samarbetet inågot sammanhang är jag för dagen mycket nöjd ochber att få tacka för det.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1998/99:120 om denlokala demokratin och utvecklingskraftenAnf. 130 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omjag avser att ta initiativ till en lagändring i syfte attstärka den lokala demokratin och utvecklingskraften.Verksamheterna i kommunerna har stor betydelseför sysselsättningen, samhällsekonomin och den en-skildes välfärd. Att beslutanderätten utövas av lokalaorgan med representativt styrelseskick innebär enspridning av makten i samhället genom att fler med-borgare får vara med och fatta beslut. Det skaparförutsättningar för medborgaren att påverka och utövainflytande över verksamheten och att utkräva ansvarav dem som leder verksamheten.När medborgaren involveras i lokala berednings-och beslutsprocesser ger detta i många fall en godträning i demokratin och dess arbetsmetoder. Vi vetsamtidigt genom Kommunala förnyelsekommmitténsarbete som finns redovisat i betänkandet Förnyelse avkommuner och landsting (SOU 1996:169) att kom-munernas utformning av sina arbetsformer påverkarmänniskors förutsättningar att delta i samhällslivetsom politiskt förtroendevalda.Vi som är politiskt aktiva har ett gemensamt an-svar att ta till vara det intresse och den kunskap somfinns hos de medborgare som medverkar i olika lo-kala demokratiförsök och verka för att detta engage-mang på olika sätt bidrar till att stärka och vidareut-veckla den representativa demokratin.Jag menar att vi måste göra en bred analys av densituation vi har framför oss. Såväl ur ett nationelltsom ett lokalt perspektiv är det viktigt att närmarestudera de demokratiska konsekvenserna av olikalokala experiment.Regeringen har mot denna bakgrund givitStatskontoret i uppdrag (In98/1166/KL) att kartläggasamtliga kommuners och landstings organisations-former liksom skall även föreslå former för ett fortsattutvecklingsarbete vad gäller en nationell uppföljningav förnyelsearbetets effekter på demokrati och rätts-säkerhet. Uppdraget skall slutredovisas den1 november år 1999.Regeringen tillsatte också en utred-ning om folkstyret i inför 2000-talet (SB1997:01). Ett syfte är att närmare studera hur med-borgarnas deltagande kan underlättas. Vad det gällervaldeltagandet har tre forskargrupper fått uppdrag att analysera varför deltagandeti valet sjönk. Forskargrupperna skall beskrivaoch förklara valdeltagandets variationer och den ned-gång som ägde rum val. Tillsammanskommer de att ge en god bild av valrörelsen och val-deltagandet. Studierna skall vara klara den 1 oktoberoch kommer att dokumenteras inom Demokratiutred-ningens skriftserie. Vad det gäller medborgarnasaktiva deltagande i det lokala samhällslivet lämnadeDemokratiutredningen en rap-port om medborgarens förutsättningar att delta i lo-kala demokratiexperiment (SOU 1998:155).Det beredningsarbete som har inletts vid Justi-tiedepartementet skall belysa hur den lokala demo-kratins arbetsformer bättre kan tillvarata medborgar-nas engagemang och bidra till att stärka denrepresentativa demokratin. Medborgarens vilja ochförutsättningar att utföra kommunala förtroendeupp-drag är en av flera betydelsefulla frågor som skalluppmärksammas i detta arbete. Det handlar bl.a. omvilka åtgärder som krävs för att förbättra de förtroen-devaldas situation och därigenom både underlättarekryteringen till politiska förtroendeuppdrag och attmotverka avhopp från dem.Jag är övertygad om att det inte är en enstaka åt-gärd utan ett brett spektrum av åtgärder som kanunderlätta och främja människors deltagande i olikaformer. Förändringar i lagstiftningen kan vara enmetod att underlätta möjligheterna att stärka denlokala demokratins arbetsformer. Min inställning äratt kommunallagen till sin karaktär så långt som möj-ligt skall vara tillåtande och stimulera till olika kom-munala demokratiförsök. Jag avser att i olika sam-manhang återkomma med information till riksdagenom hur regeringens arbete med demokratifrågornafortgår.Anf. 131 ():Fru talman! Jag skall börja med att tacka statsrå-det för svaret på min interpellation omden lokala demokratin och även för den redovisningsom statsrådet ger för de olika initiativ som regering-en tagit för att just stärka demokratin.Jag måste också visa min uppskattning. Jag harförstått att personligen också via tidigareuttalanden och debatter om demokratifrågorna starkthar prioriterat dessa frågor. Det gläder mig eftersomjag anser att det krävs agerande på flera plan och enöppenhet för att förändra och möta initiativ som i dagoftast utvecklas och har sin växtkraft kanske utifrånandra spelplaner än de rent politiska. Vi som politikerär kanske annars vana att agera utifrån en politiskspelplan.Jag hoppas att de utredningar som statsrådet hän-visar till kommer att lämna konkreta förändringsför-slag som kan resultera i politiska initiativ innan enännu större trötthet träder in hos våra medborgare.Det finns en seghet och ibland ett ganska starktmotstånd mot de nya om än trevande initiativ som tas.Detta beror antagligen just på att initiativen sker utan-för de för oss förtroendevalda vanliga spelplanerna.Det är oftast på spelplaner där politiska partier tidiga-re har fått agera som demokratiutvecklare.Dessutom kan många tycka att det antagligen ärännu mer problematiskt eftersom den politiska sfäreni många fall inte ens finns med i de arbetsgruppersom kanske arbetar på nya sätt. innebär det häratt det skapas en motkraft mot att skapa nya demo-kratiska former.Jag tror trots allt att vi kan skönja nya spännandeinitiativ, krav och en vilja att bli mer delaktig i sam-hället och att delta i de så viktiga demokratiska for-merna. Det är initiativ som vi kan se växer fram lika-väl i tätorterna som på landsbygden. Därför anser jagatt det är viktigt att de åtgärder som kan göras på ettnationellt plan sker i en process och i en öppenhetsom gör att de olika politiska fälten förnyas och för-ändras i takt med varandra, utan att det då uppstårmotkrafter mot detta i det traditionella politiska sam-manhanget.Det är viktigt att regering och riksdag tar sin delav kakan, även om det faktiskt är så som statsrådetmycket riktigt också sade att det ligger ett otroligtstort ansvar på de politiska partiernas arbetsformeroch på de kommunala organisationernas öppenhet föratt förnya de demokratiska formerna och för att skapaen större delaktighet.Därför anser jag att vi skall se över lagar som justkan användas för att förbättra möjligheterna för lo-kala initiativ, så att de kan genomföras och fånga uppden förändringskraft som gror. Att ge lokal kraftmöjlighet att växa innebär också att det ger grogrundför en kultur och gemenskap som är avgörande församhällets totala möjlighet att ta tag i sitt eget närom-råde och utveckla detta.Jag har i min interpellation tagit upp några exem-pel på hur man via ändringar i kommunallagen kanöppna för att stärka den lokala demokratin. Jag undrarom statsrådet mer konkret är beredd att genomföraförändringar som t.ex. handlar om medborgerlig mo-tionsrätt och om att underlätta för kommunala folk-omröstningar.Anf. 132 Statsrådet ():Fru talman! Jag håller med omatt det förekommer en mängd väldigt intressan-ta, glädjande och hoppfulla demokra-tiska aktiviteter runt om i det här landet. Det har jaglärt mig som jag nu har haft dethär arbetet.Det finns mycket gott att hoppas på inför framti-den. Precis som tror jag att det ärväsentligt att vi som står för de traditionella demo-kratiska arbetsformerna är öppna och nyfikna ochtillåtande i vår attityd till det övriga engagemang somflorerar i samhället i dag.När det gäller den direkta frågan om jag är bereddatt genomföra ändringar i lagstiftningen som skulleinnebära att vi får en medborgerlig motionsrätt ellerunderlätta för folkomröstningar, vill jag säga att jagredan i flera andra sammanhang har sagt att jag troratt medborgerlig motionsrätt, beroende på hur manutformar den, skulle kunna vara ett positivt inslag idet här sammanhanget.Men jag vill också säga att om man nu är landetsförsta demokratiminister är det viktigt att de åtgärderman lägger förslag om i av det stora flerta-let valda representanter uppfattas som något somfaktiskt skulle vara positivt för demokratin.Jag hoppas att jag efter det arbete vi nu håller påmed inom och inom , som är parlamentariskt sammansatt,kommer att kunna lämna förslag till som ärväl förankrade och av många i samhället och i riksda-gen uppfattas som positiva framtidsinriktade insatserför att stärka demokratin i Sverige.Ibland måste man kanske även våga lämna förslagtill som inte är otroligt väl förankrade. Mankanske måste våga vara lite provokativ i vissa sam-manhang.Jag tror att det här handlar om ett långsiktigt ar-bete där vi tillsammans från alla partier och från and-ra delar av samhället måste försöka nå så stor samsynsom möjligt om vilka åtgärder vi skall vidta införframtiden. Det är nog bara på det sättet som det kanbli ett lyckosamt arbete.Anf. 133 ():Fru talman! Jag vill åter visa statsrådet min upp-skattning för att vara så tillmötesgående i sin öppen-het när det gäller att finna förändringar i kommandelagstiftning, om jag uppfattade ministern rätt.Det är naturligtvis ett mycket långsiktigt arbete.Men vi får också, tycker jag, vara medvetna om attdet är så mycket som inte fungerar . Vi kan intevara rädda för att vidta åtgärder som vi inte vet ut-gången av. Det är viktigt eftersom det finnsstora grupper som inte är delaktiga i samhällslivet ochi det som vi förtroendevalda har med oss som någotnaturligt.Jag tror mycket på att finna för mer otra-ditionella former av direktdemokrati in i den kommu-nala sfären. Det är där som basen ligger. Om manupplever att den demokratiska sfären på kommunalnivå fungerar ger det också grunden för en delaktig-het i samhällslivet totalt sett.Mycket av ambitionerna framgent måste ligga påatt se över vilka lagstiftningar vi har som motverkaren positiv demokratisk utveckling på den lokala ni-vån. Jag vet också att det finns en trygghet i den tra-dition vi har som bygger på de politiska partiernasstyrka. har vi alla, som representanter från vil-ket parti vi än pekar ut, problem med att vara dendemokratiska förnyelsefaktor som medborgarna be-höver.Man kan inte frånsäga sig sitt ansvar som politiskföreträdare. Men man måste vara medveten om att detär arenor som måste lyftas fram för att jag som politi-ker över huvud taget skall kunna möta nya komman-de förtroendevalda. Jag tror att det är en väg att öppnaför människor att komma direkt in i det vi allmäntkallar den kommunala sfären som många gångerkanske upplevs mer som administration än som poli-tik.Anf. 134 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror att och minsyn på de här frågorna ligger mycket nära varandra.Det känns så. Jag är beredd att vända på alla stenarsom kan vändas för att se vilka åtgärder vi kan vidtaför att förstärka demokratin lokalt och nationellt iSverige. Det är jag beredd att göra, och även sådantsom kanske har uppfattats som otraditionellt.Jag tror att vi är i det läget att vi måste våga sådantsom man tidigare inte har ansett vara riktigt av nödentvunget.En av de sakerna tror jag handlar om politikerrol-len. Du sade något om att vi måste se otraditionellt påhur vi skall förändra våra arbetsformer. Jag hållermed om det. Vi måste säkert förändra både regelverkoch arbetssätt. Men jag tror att vi också måste funderaöver hur vi uppträder som politiker.Du avslutade ditt inlägg med att säga att politikenhar blivit väldigt mycket administration. Jag tror attockså politikerrollen har blivit förmycket lik tjänstemannarollen.Ett förändringsarbete måste innefatta både regel-verk, arbetsformer och rollbefattningar av alla ossaktörer.Det finns mycket att se över, och det håller vi påmed just nu inom . Jag kan förnärvarande inte lämna några mer konkreta besked änså här på de punkter som du har tagit upp.Anf. 135 ():Fru talman! Avslutningsvis vill jag tacka för denhär interpellationsdebatten, och återigen bekräfta attanslaget med att finna nya initiativ från regering ochriksdag tror jag är viktigt för att genomsyra demokra-tidebatten på alla politiska nivåer. Det leder till attockså den kommunala nivån tar vara på alla de möj-ligheter man kanske kan hantera. Man harkanske en tradition som gör att man inte ser ellervågar ta tag i nya mer fria arbetsformer. Jag tror attdet är viktigt att signalerna genomsyrar alla politiskaled.Tack!Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellation 1998/99:175 omändring av gränsen mellan ochUppsala länAnf. 136 Statsrådet ():Fru talman! har frågat statsrå-det om han är beredd att vidtaåtgärder för att flytta länsgränsen mellan ochVästmanland så att blir en del avUppsala län och om regeringen har någon tidsplan fören förändring av länsgränsen. Arbetet inom regering-en är så fördelat att det är jag som skall svara på in-terpellationen.Ärendet om ändrad länstillhörighet för Hebykommun inkom till dåvarande Inrikesdepartementetden . Eftersom indelningsfrågorhanteras av Kammarkollegiet som första instansöverlämnades ärendet dit . Detär således inte regeringen utan Kammarkollegiet somför närvarande hanterar ärendet. Jag kan därför idagsläget inte göra några kommentarer i sakfrågan.Anf. 137 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka statsrådetBritta Lejon för svaret. vet vi ju båda attdet till syvende och sist är regeringen som kommeratt hantera frågan.Jag har två följdfrågor. Den ena gäller trots allt etttidsperspektiv. Det har blivit viktigare för mig efteratt jag har pratat med folk från . Mansäger att oavsett ja eller nej är tidsplaneringen bra attha. Det har att göra med vilka relationer man redannu har till sina grannkommuner, och vilka relationerman har till och . Jag tyckerdärför att regeringen borde kunna ha någon form avtidsperspektiv i frågan.Det kunde vidare vara intressant att höra om manhar någon egen uppfattning om värderingen av enlokal folkomröstning. Jag förstår att man inte här ochnu kan säga om folkomröstningen skall vara det endautslagsgivande. Med tanke på de demokratidiskussio-ner som förs vore det dock bra med någon form avsynpunkt från regeringen på en folkomröstning därnärmare av befolkningen har sagt att den gärnavill flytta länsgränsen.Anf. 138 ():Fru talman! Jag vill följa upp den fråga som sistställdes. Det är sällan som man får ett väldigt tydligtutslag i en folkomröstning. I det här fallet har nästan60 % röstat för och emot ett länsbyte.Eftersom sträckte på sig och sadeatt hon var första demokratiminister, bordedet för henne kanske vara relativt enkelt att svara påfrågan just ur demokratisk synpunkt.Jag vill fullfölja med några frågor till. I statsrådetssvar meddelas att frågan har överlämnats till Kam-markollegiet som första instans. Såvitt jag förstår ärKammarkollegiet i det här fallet inte beslutande in-stans, utan frågan ligger hos Kammarkollegiet när-mast för utredning. Det är regeringen som fattar be-slutet, inte Kammarkollegiet.Det är viktigt att se på vilket resultat utredningenkan ge. När Kammarkollegiet gör en utredning omkommunindelning är det fråga om en mycket fördju-pad utredning, eftersom det är många saker som mandå måste titta på. I det här fallet är frågan förhållan-devis enkel. Den berör landstingen i län ochVästmanlands län, och dessa två landsting har redanavtal sinsemellan beträffande sjukvården. Det ärväldigt svårt att föreställa sig att det skulle uppstånågra svårigheter där. Flyttningen av gränsen görs avden statliga länsadministrationen.Min fråga till är: Om Kammarkolle-giets utredning visar att det inte föreligger några svå-righeter att tillmötesgå , är statsrådetdå beredd att utifrån folkomröstningsresultatet se tillatt vi får ett mycket snabbt beslut i det här ärendet?Anf. 139 ():Fru talman! Jag tänker inte delta i den här debat-ten för att exakt klara ut hur det skall bli. Vi är välalla besjälade av att i god svensk tradition låta Kam-markollegiet utreda den här frågan i hela dess viddoch värdera de olika aspekter som finns på det här.Det är lätt att säga att eller i det när-maste 6 av 10 har uttalat sig för en överflyttning tillUppsala län. Man kan också säga att 4 av 10 har ut-talat sig för att vara kvar i .