prot · GM0980 · 1999-04-15 00:00:00 — Demokrati är, såvitt jag kan förstå, denhittills bästa samhällsformen för att utgå från männi-skovärdet, men det är människovärdet som är ut-gångspunkten - lika respekt för alla människor.Jag tycker att det är intressant att när vi i andrasammanhang här i diskuterar socialpolitis-ka frågor och handikappfrågor - jag skall för övrigtsvara på interpellation om det alldeles strax - tenderardiskussionen dessbättre att nu föras över till en dis-kussion om medborgerliga rättigheter. Vi definierarsamhällets skyldigheter med utgångspunkt i medbor-garnas rättigheter. Jag tror att det är en viktig principnär vi skall arbeta för att bevara och utveckla männi-skovärdet.Om vi gemensamt är uppmärksamma och gärnaåterkommer med sådana här diskussioner, är jagganska optimistisk om att vi som är politiskt engage-rade tar ett större ansvar för människovärdet i framti-den.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1998/99:205 om defunktionshindrades situationAnf. 22 Socialminister ():Fru talman! de har frå-gat mig om regeringen avser att lägga fram förslagsom åter gör det ekonomisk möjligt för alla funk-tionshindrade att fritt välja anordnare enligtLSS/. Vidare har hon frågat om regeringenavser vidta några åtgärder i anledning av översyn av LASS.I mitt svar vill jag ta upp den andra frågan först.För närvarande är rapportÖversyn av personlig assistans föremål för remissbe-handling. Remisstiden går ut . Medhänsyn till detta vill jag avvakta remissinstansernassynpunkter innan jag är beredd att föreslå några för-ändringar vad gäller reglerna för assistansersättning.Det är viktigt att eventuella förändringar är väl un-derbyggda innan de genomförs.Så till frågan om frihet för funktionshindrade attsjälva välja assistansanordnare. Personlig assistansoch assistansersättning är en reform som inneburit attpersoner med svåra funktionshinder fått chansen tillett självständigare liv och ökade möjligheter att deltai samhället. Grunden för reformen är att den enskildefritt skall kunna välja sin assistent, och denna principär och har varit en ledstjärna då nödvändiga översy-ner av systemet genomförts.Genom ett införande av schablonen i assistanser-sättningen har administrationen förenklats för assi-stansberättigade, för assistansanordnare och för för-säkringskassorna. Därmed har resurser frigjorts somkan komma de assistansberättigade till del. Avsiktenhar inte varit att styra över assistansen från kooperati-va och privata anordnare till kommunen. Att så skulleha skett finns det inte heller några belägg för.Anf. 23 ():Fru talman! Jag tackar för det halva svar jag harfått. Jag får väl respektera att socialministern inte villgå vidare när det gäller den del som är ute på remiss,men jag kan väl ändå få ta upp vissa saker.Skälet till att jag ställde den här interpellationenvar att jag på en muntlig frågestund ställde en frågatill socialministern om socialministern var beredd attändra den schabloniserade ersättningen till assisten-ter. Då fick jag ett väldigt märkligt svar tycker jag. "Avsikten är inte att försämra assistansersättning.Den information jag har pekar snarare på att det härfaktiskt har lett till en positiv utveckling", svararsocialministern.Det är då jag hajar till. Jag undrar vem det har letttill en positiv utveckling för. Det har absolut inte letttill en positiv utveckling för dem som har de störstafunktionsnedsättningarna. Det har inte lett till någonpositiv utveckling för administra-tion. Det beskrivs tvärtom tydligt att en del av detman skulle vinna på detta med schablonen har ätitsupp genom att man får behandla dem som har sär-skilda skäl. Därför blev jag väldigt konfunderad.Jag är kanske allra mest konfunderad över att maninför en schablon över huvud taget, eftersom vi alla ärolika. Och det är även funktionshindrade. När lagenkom 1994 - LSS och - var den ju egentligentill för dem som har de svåraste funktionshindren ochde svåraste funktionsnedsättningarna. Det är de sombehöver valfriheten allra mest, och den har de intelängre.Jag tänkte citera lite ur ett brev som jag har fåttfrån en, som hon säger, tjej på . Jag har pratatmed henne om att jag får citera ur brevet. Hon skrivertill mig att hon är en tjej som bor iDalby i . Hon förklarar att hon har en medföddhjärnskada, är mycket svårt rörelsehindrad, är gravtutvecklingsstörd, saknar talförmåga, har svår epilepsim.m. Hon har naturligtvis fått personlig assistansbeviljad i den här situationen.Eftersom hon är utvecklingsstörd kan hon intesjälv vara arbetsledare och lära upp och handleda sinaassistenter, utan hon ingår i ett brukarkooperativ somheter . Hon kommer sedantill sitt problem:Vad är då mitt problem? Jo, sedan LSS och LASSkom 1994 har förändringar i lagen gjorts, förändring-ar som drabbar oss som har de allra största funktions-nedsättningarna, oftast med motiveringen att det harblivit bättre för de allra flesta, utan att hänsyn tagitstill att de som fått det sämre är de som har allrastörsta assistansbehovet.Hon fortsätter med att uttrycka stor oro för denrapport som har på remiss ochför att man kanske inte skall kunna få utökad ersätt-ning för arbetsledning, servicegaranti osv. Det är heltnödvändigt för henne. Hon avslutar med att skriva:Vi som har mycket stora funktionshinder hörs intemycket, dels för att vi är så få, dels för att vi självainte kan klaga utan måste ha hjälp med det också.Allra sist skriver hon:Jag behöver inte bara beviljade assistanstimmarutan också ekonomiska förutsättningar för assistan-sen. Snälla, hjälp mig så att jag inte behöver gå iständig oro för att min assistans är hotad. Med vänli-ga hälsningar, , genom företrädare. Hon harnaturligtvis inte kunnat skriva själv.Jag vill skicka med socialministern detta. Manmåste hitta en lösning för vi är alla olika, även defunktionshindrade. Om vi nu inte skall gå tillbaka tillvad som var tidigare, kan man kanske ha olika nivåerpå schablonen. Någonting måste göras.Sedan kommer vi till min andra fråga. Den kanjag ta i mitt nästa inlägg, för jag tycker att vi kan haen rejäl diskussion om den. Jag menar att situationenför alternativen har förändrats rejält i och med scha-bloniseringen. Men det får jag återkomma till.Anf. 24 Socialminister ():Fru talman! Schabloniseringen har, så som jaguppfattar det, inneburit fördelar när det gäller hante-ringen av ersättningen. De farhågor som flera hadenär man införde det har, såvitt jag förstår, inte besan-nats.Det är alldeles säkert så att man kan diskutera omman skall fortsätta arbeta med schablonersättningeller om man skall hitta ett bättre system. Den diskus-sionen kommer vi sannolikt att föra när vi skall draslutsatser av . Då får vianledning att ta hänsyn till och diskutera hela fråganom ersättning.Problemet är att interpellanten begär svar på frå-geställningar som är svåra att svara på helt enkeltdärför att nu är översyn ute påremiss. När den remissen kommer in, om mindre änen månad, skall vi ta ställning till hur vi skall hanteraersättningarna framöver. Då får vi anledning att föraen rejäl diskussion om hur den framtida ersättningenskall se ut.Anf. 25 ():Fru talman! Då går jag till min första fråga, omifall regeringen avser att lägga fram förslag somåterigen gör det ekonomiskt möjligt för alla funk-tionshindrade att fritt välja anordnare enligt LSS ochLASS. Jag får till svar att avsikten inte har varit attstyra över assistans från kooperativa och privata an-ordnare till kommunen. Att så har skett finns det inteheller belägg för. Då skulle jag direkt kunna frågasocialministern: det belägg för motsatsen?Jag har varit i kontakt med en hel del kooperativaoch även privata företag som ordnar assistans. Jag harfått veta, om verkligheten som råder, att för att fåihop det, eftersom pengarna inte räcker, får man nu-mera söka sponsorer. Man får anställa folk som säljerbrevmärken för att få in pengar. Skulle någon nyperson vilja komma in i ett kooperativ får man kallträkna på om de pengar som man får med räcker tillden kvalificerade hjälp som personen behöver. Detbetyder att de funktionshindrade som har de störstabehoven inte kommer att kunna komma in i koopera-tiven eftersom pengarna inte räcker. Det innebär attkommunen är det enda alternativet som återstår.Kommuner kan ju alltid skjuta till pengar på annatsätt. Det gör kommuner också. Många kommuner harstora underskott för att de skjuter till pengar på annatsätt. De kan betala en annan lön än kooperativ ochandra anordnare kan.Jag menar att det här med valfriheten, som vi allavar överens om och som socialministern skriver i sittsvar var grunden för reformen, nu håller på att in-skränkas på det här sättet. Man kan inte välja fritt.Det är väldigt beklagligt.Därför vill jag veta om man skall göra något åtdet. Jag förstår nu att socialministern tycker att manskall se alltihop i ett paket. Det är ju bra om man gördet för en gångs skull. Det är inte en förändring manhar gjort, utan tre fyra förändringar, och allihop harfaktiskt inneburit försämringar. Det framgick ju ocksåav brevet. Det har inneburit försämringar för just demsom behöver assistans allra mest. Jag undrar vilkaanalyser man gjorde innan man gjorde de förändring-arna.Nu skall man tydligen göra en seriös genomlys-ning innan man gör något ytterligare. Man kan juundra om man har gjort en seriös genomlysning tidi-gare, när man gjorde förändringar - när man schablo-niserade, när man förde över timmar till kommuner-na, när man inskränkte möjligheten för barn i skolanatt ha personlig assistans.När jag ändå har socialministern här måste jagfråga en sak som berör assistansen. Det gäller 65-årsgränsen. Ett enigt socialutskottet har begärt attregeringen skulle återkomma med förslagom att ta bort den gränsen. har vårpropositionenkommit, och det fanns ingenting som säger att manskall ta bort 65-årsgränsen, dvs. att man skall ha möj-lighet att ha personlig assistans även ålderom man har haft det . Jagmåste fråga socialministern varför regeringen inte hargjort det som ett enigt utskott faktiskt hade ett till-kännagivande till regeringen om.Anf. 26 Socialminister ():Fru talman! Avsikten är alltså att som ett resultatav den översyn som nu gör ochsom är ute på remiss göra en samlad bedömning avhur utvecklingen när det gäller assistansersättningarhar varit.Det är intressant med denna reform därför att denär unik på många sätt. Den är unik som tanke ochsom inslag i välfärdspolitiken. Det är ett av de störstaframsteg vi har gjort när det gäller handikappolitiken.Det finns alla skäl att se till att denna reform kanutvecklas.Men den är också unik på ett annat sätt. Det är ettav de mycket få områden i den offentliga tillvaron därman faktiskt har ökat de statliga engagemangen, ipengar mätt, under de djupaste krisåren. Det är enreform som har fått växande anslag, där år har ställt nya medel till förfogande.Det är ett viktigt konstaterande att hela denna reformfaktiskt har klarats genom de djupaste ekonomiskasvårigheterna.Men den har naturligtvis följts av omprövningartill viss del, relativt marginella förändringar, för atteffektivisera systemet. I vilken mån det har inneburitoacceptabla förändringar får vi en chans att se när vitar ställning till de remisser som kommer till följdav översynen som görs.Jag vill påpeka att bilden av att assistansersätt-ningen skulle ha genomgått stora och omfattandeförändringar inte är alldeles korrekt. Sanningen är attersättningen tar dubbelt så mycket av det of-fentliga som den gjorde när den infördes. Det är jagstolt över. Det är ett bevis för att riksdagfaktiskt har sett reformen som viktig, och har velatsatsa ökade resurser på den.Anf. 27 ():Fru talman! Det är riktigt att mer pengar har sat-sats. Det beror ju på att fler personer har fått person-lig assistans. Det betyder inte att var och en har fåttdet bättre. Det gör det faktiskt inte.Från moderat håll har vi satsat merapengar. Vi satsar nu i budgeten 2,1 miljarder mer pådet här området än vad regeringen gör för att manskall kunna återställa den personliga assistansen tillsitt ursprungliga skick. Det var ju en borgerlig rege-ring som införde den. I och för sig var hela riksdagenenig, det skall vi säga. Så var det.Jag fick över huvud taget inte något svar när detgällde 65-årsgränsen. Frågan var varför regeringeninte har verkställt vad ett enigt socialutskott ville, tar bort 65-årsgränsen. Men det kanske kommeri den totala översynen. Jag har förstått att allt vägs indär.Det finns en fara i det här. De förändringar manhar gjort har inneburit försämringar. Det kommerfram ganska väl när man just ser till dem som är mestfunktionshindrade, som har de största behoven. Dehar fått ta smällarna hela tiden.Om det drar ut innan man gör något åtbl.a. schablonersättningen finns risken att regeringenoch socialministern spelar någon form av svälta rävmed alternativen, alltså i slutändan med de enskildafunktionshindrade, så att valfriheten och de honnörs-ord som fanns i reformen - valfrihet, integritet, själv-bestämmande - inte finns kvar. Därför är det bråttomatt göra något.Jag hoppas att den här debatten har givit social-ministern något att tänka på. Det går inte att bara sepå bredden, utan man måste inse att funktionshindra-de är individer, att de är väldigt olika, att de inte ärstöpta i samma form. Det är inte heller socialminis-tern och jag. Detsamma gäller för de funktionshind-rade.Spela inte svälta räv med dem just nu.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1998/99:199 om IT-utbildningen för lärareAnf. 28 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilkainitiativ jag är beredd att vidta för att säkerställa delsatt lärarnas IT-utbildning utvärderas, dels att lärarnasförvärvade kunskaper examineras genom ett digitaltkunskapsprov.Jag har i ett interpellationssvar tillPer redovisat motiven till och de ekonomiskaramarna för IT-satsningen Lärandets verktyg. Jagupprepar därför inte dessa motiv.För att planera och genomföra satsningen på IT iskolan har, som jag också nämnt i mitt svar till PerBill, en särskild delegation tillsatts. På delegationenshemsida finns den fortsatta planering m.m. som gjortssedan regeringen redovisade skrivelsen till riksdagen,bl.a. finns det enligt min uppfattning mycket ambitiö-sa mål för kompetensutvecklingen.I regeringens uppdrag till delegationen framgårklart och tydligt att delegationen bl.a. skall följa ochutvärdera verksamheten. Regeringen har alltså redantagit initiativ till att IT-satsningen skall utvärderas.Efter vad jag har erfarit underhand så har delegatio-nen inlett ett arbete med en utvärderingsplan för sats-ningen.I regeringens skrivelse framgår hur regeringen an-ser att kompetensutvecklingen bör kunna genomföras.Regeringen anser i skrivelsen bl.a. att det är lämpligtatt flera lärare, t.ex. ett arbetslag, från en skola samti-digt deltar i utbildningen för att tillsammans skaffainspiration och kunskaper för att införa förändradearbetssätt på sin skola.Utbildningen förutsätts, som regeringen skrev iLärandets verktyg, nära knyta an till den vardagligapraktiken, men förläggas utanför undervisningstid.Även om kompetensutvecklingen naturligen sker iutvecklingsarbetet tillsammans med eleverna är detrimligt att anta att den enskilde läraren normalt ocksåkommer att behöva ta i anspråk såväl kompetensut-vecklingstid som annan tid. Dessa frågor skall över-enskommas på sedvanligt sätt i kommunerna.De frågor som tar upp har, lik-som de Per tog upp i sin interpellation, att göramed ansvaret för skolan. Enligt den mål- och resultat-styrning av den svenska skolan som harbeslutat om har kommunerna det fulla ansvaret fördriften av en likvärdig och kvalitativt god skola.Detta innebär, för de frågor som , att kommunerna också har ansvaret förlärares kompetensutveckling. Den statliga satsningenskall ses som ett erbjudande till kommunerna. Dekommuner som väljer att vara med får räkna med attde också måste bidra, t.ex. när det gäller kostnader förresor, traktamenten och i vissa fall även vikariekost-nader.Tomas anser att regeringens satsning påatt utveckla IT i skolan riskerar att bli ett stort miss-lyckande, att målen är oklara, att resurserna är otill-räckliga samt att man visar ett ointresse för att utvär-dera satsningen.I skrivelsen skrev regeringen att lärarna efter ge-nomgången utbildning skall visa att de har de kun-skaper om IT som utbildningen syftar till och visa attde har tillägnat sig ett personligt förhållningssätt tillhur IT kan användas i skolans verksamhet. De läraresom efter utbildningen uppfyller målen i utbildnings-planen får ett IT-certifikat för lärare. Hur examinatio-nen skall ske är dock en fråga för delegationen att taställning till.Enligt vad jag erfarit skall examination ske igrupp inom ramen för utbildningen och under ledningav en lärarutbildare. Respektive arbetslag skall redo-visa sitt utvecklingsprojekt både skriftligt och munt-ligt, varvid övriga arbetslag och eventuellt inbjudnaresurspersoner skall opponera på det som redovisas.Redovisningen kommer också att kunna läggas ut påInternet.Jag påstår därför att har fel i sinsyn på en av de största enskilda satsningar som gjortspå IT-området för skolan. Det finns tydliga mål ochkrav på utvärdering.Sammanfattningsvis kan jag konstatera att de frå-gor som ställer blir väl tillgodosed-da inom ramen för delegationens arbete. Några ytter-ligare initiativ finns det inte skäl för mig att ta.Anf. 29 ():Fru talman! Låt mig börja med att säga att densatsning som görs är välkommen. Därom är vi nogalla överens. Men låt mig också konstatera att jaganser att den satsning som vi är överens om och somfrån regeringens sida har tagit sig uttryck i en sats-ning på 1 ½ miljard kronor är för liten. Det räckerinte när man tänker på att det är fråga om 60 000lärare som skall utbildas.Jag ger uttryck för den oron i min interpellation.Det är en oro som jag delar med andra. Efter att hatagit del av statsrådets svar måste jag säga att jag intehar blivit lugnad.Avsikten med satsningen är ju att hjälpa kommu-nerna med att höja IT-kompetensen bland lärare.Syftet är att vi vill skynda på processen. Vi vill vinnatid.Det är klart att det är kommunerna som har ansva-ret för lärares kompetensutveckling, precis som stats-rådet skriver i sitt svar. Men hur ser situationen ut ilandets kommuner? I strejkar man och i Luleåhar det varit vikariestopp.Man blir bekymrad när man kan konstatera attkommunerna kommer att drabbas beroende på hur degår in i projektet med kostnader. I en del fall är dethöga kostnader. Det gör kanske att de å sin sida drarsig för att göra en nödvändig satsning, eftersom det ärfråga om ett erbjudande. Därför har vi moderater lagtoss på en högre nivå.Jag ställer två frågor. Dels frågar jag om statsrådetär beredd att låta examinera lärarnas förvärvade kun-skaper genom ett digitalt kunskapsprov, dels omlärarnas IT-utbildning skall utvärderas.Man kan se de frågorna som en. En bra utvärde-ring handlar ju om på vilket sätt man examinerar delärare som har deltagit i utbildningen.Statsrådet hänvisar visserligen till att delegationenhar i uppgift att utvärdera. Skräp vore det väl annars,om man har ledningsansvaret för projektet och intesjälv utvärderar. Den verkliga utvärderingen ligger ivilka kunskaper de människor redovisar som hardeltagit i satsningen.Vi måste då lämna de skrivningar och redovis-ningar som finns om gruppexamination. De kan ha ettvärde, men jag påstår att vi vinner mer på att indivi-dualisera examinationen. Varför inte göra det i formav ett digitalt kunskapsprov? Det är inte fråga om attjag begär att skolministern skall utöva någon form avministerstyre. Jag skulle dock välkomna om skolmi-nistern ville ge uttryck för en önskan om en mer indi-vidualiserad examination, och gärna att man i denexaminationen skall använda den teknik och de kun-skaper som man har fått utbildning i. Det blir intefallet om man i olika lärargrupper skall diskutera omeventuella projekt har varit lyckade eller inte.Anf. 30 Statsrådet ():Fru talman! Nej, jag skall inte utöva ministerstyre,. Då blir jag nog inte så populär.Men det är oerhört viktigt att göra en utvärdering ochatt verkligen få kvalitet i en så stor satsning som rörsig om, nämligen 1 ½ miljard. Dessutom har det i denvårproposition som regeringen presenterade i gåravsatts ytterligare medel till den stora kompetensut-vecklingen. Det gäller över 600 miljoner som ocksåär avsedda att användas till IT-utbildning.Delegationen har diskuterat vilka möjligheter somfinns att göra en bra utvärdering. Man har också dis-kuterat vilka forskningsmiljöer som har möjlighet attgenomföra hela eller delar av ett uppdrag. Ett intres-sant alternativ är att få verksamheten belyst i ett uti-frånperspektiv, dvs. med hjälp av en forskningsmiljöutanför landet. Mot denna bakgrund har delegationenbeslutat att brett gå ut i forskningsmiljöer i Nordenmed önskemål om ett planeringsanslag. Förslag tillutformning och utvärdering bör kunna föreligga ibörjan av augusti, och värdering sker med hjälp avnågon eller några utomstående forskare.Jag tycker att det här är ett bra initiativ, och jagtycker att det pekar på att vi kommer att få kvalitet ivår uppföljning och utvärdering.Vi har sagt att den skriftliga redovisning av ut-vecklingsprojektet som skall göras skall utföras avlärarna. Det skall bl.a. baseras på en loggbok, därlärarlaget beskriver de förändringar av arbetsformeroch av elevernas arbetssätt som genomförts. Det skallvara en redovisning av frågeställningar om IT somverktyg för lärandet utifrån det material som arbetsla-get fördjupat sig i samt de erfarenheter och de re-flexioner som har gjorts enskilt.Man kan välja att utforma provet på olika sätt, ochdet är ju också tänkbart att göra det digitalt. En delkan ha anammat detta sätt, men det kan stå öppet.Vad gäller kommunernas möjligheter att delta villjag säga att det är fråga om en förstärkning av derasmöjligheter. Jag bedömer det som osannolikt attkommunerna utan de 1 ½ miljarderna tillsammansskulle ha kunnat göra denna stora satsning. Enskildakommuner har gjort stora IT-satsningar,medan andra har gjort minimala sådana. Vi tar inteöver kommunernas ansvar. Vi bidrar till att förstärkasituationen för kommunerna och hjälper dem. Därförär deltagandet frivilligt.I statsbidraget till lärarnas kompetensutvecklingfinns rubriker som t.ex. uppläggning och organisa-tion. Det rör sig om per deltagare. Vi disku-terar också de direkta kostnaderna för handledarnaslöner och ersättning till de samverkande lärarutbild-ningarna. måste vi också titta på vissa rese-kostnader. Det här kommer givetvis att vara en frågamellan kommunen och staten, och kommunerna får tasin del av ansvaret.Kostnaderna för medverkan i lärarutbildningenkan komma att variera mellan högskolorna, och imånga fall kommer de dessutom att behöva fördelasmellan kommunerna. Ansvaret för kontakterna mel-lan lärarutbildningarna skall i hög grad ligga på deregionansvariga. Kansliet överväger därför för närva-rande att delegationen centralt skall svara för dessakostnader, varvid det utgående statsbidraget kankomma att minskas med ca per deltagare.Detta arbete har precis igångsatts. Delegationenarbetar ständigt och tar in synpunkter från kommuner.När det pekas på svårigheter är det delegationensuppgift att hantera dessa. Sedan det tillfälle när jagförsta gången hade ett samtal här med Per harsituationen alltså återigen förändrats.Anf. 31 ():Fru talman! Interpellationens syfte är att lyftafram betydelsen av ett digitalt kunskapsprov och enindividualisering av examinationen. Det är en del idet hela. När det gäller utvärderingen har jag redanpoängterat betydelsen av att ta reda på vilka kunska-per som deltagarna i utbildningssatsningen får. Jagtycker att det är bra om kontakter har knutits så attfler externt kan utvärdera den verksamhet som kom-mer att bedrivas. Med tanke på det antal lärare som ärinblandade är det inte precis avklarat i en hast.Detta leder mig över till en reaktion som jag harmött när jag har frågat runt på detta område. deltagit i utbildningsutskottets genomgång i denhär frågan. Jag har också frågat branschkunniga hurbranschen uppfattar hanteringen av den här utbild-ningssatsningen.