prot · GN0932 · 1999-11-24 00:00:00 — Möjligheten attföra talan om skadestånd mot vårdnadshavaren kanockså vara av betydelse.Kristdemokraterna har i en reservation fört framatt den särskilda företrädarens befogenheter och hansskyldighet att samverka med andra berörda instansertydligt måste framgå av lagen.Vi socialdemokrater anser att det tydligt framgåratt det i uppdraget särskild företrädare ligger att sam-råda och samarbeta med personal och personer somkan stå barnet nära - personal på daghem, i skola ochandra personer. Detsamma gäller i förhållande tillföreträdare för och polisen. Även ombarnet är omhändertaget enligt LVU bör den särskildaföreträdaren enligt regeringen samarbeta med undvika att barnet behöver genomgåfler läkarundersökningar och förhör än nödvändigt.Den särskilda företrädaren ska i detta samarbetevara barnets ställföreträdare i de frågor som gällerförundersökningen och rättegången, medan social-nämnden ansvarar för barnets behov av vård ochbehandling. Om en situation uppstår där det finnsolika åsikter om vad som är bäst för barnet, måsteutgångspunkten vara att berörda personer och myn-digheter samarbetar och samverkar och tillsammansmed barnet eftersträvar en gemensam uppfattning.Vidare anser att förslaget inteär riktigt genomarbetat och att en noggrann uppfölj-ning av lagens praktiska konsekvenser ska göras såsnabbt som möjligt.Här vill utskottet understryka att det är angelägetatt lagen följs upp såväl fortlöpande som genom enmer samlad utvärdering. Men till skillnad från krist-demokraternas yrkande så anser vi socialdemokrateroch utskottsmajoriteten att en samlad utvärderingkräver att det finns ett tillräckligt underlag.Fru talman! Därför förefaller det olämpligt att låsatidpunkten för en utvärdering på ett så snävt sätt somkristdemokraterna föreslår.Med det anförda yrkar jag bifall till hemställan ijustitieutskottets betänkande 2 och avslag på reserva-tionerna.Anf. 58 () re-plik:Fru talman! Utgångspunkten enligt regeringensproposition och enligt betänkandet är barnets bästa.Då skulle jag först vilja ställa en fråga till Ann-MarieFagerström med anledning av att hon hävdar att ålderoch mognad ska vara vägledande för om ett barn skaha en särskild företrädare eller inte. Jag återkommertill frågeställningen i mitt anförande. Anser och socialdemokraterna att manska lägga det ansvaret på redan väldigt utsatta barnsom lever under väldigt svåra förhållanden och somhar fått fostras till att ta ansvar och verka mer mognaän vad de egentligen är? Vem ska i så fall kunna göraden bedömningen på ett rättrådigt sätt? Vore det inteen bättre idé att låta det vara en självklarhet med ensärskild företrädare och att den ställföreträdandepersonen kunde kliva lite åt sidan om det nu skullevisa sig att barnet är så moget att ta ansvar för dennasituation?Barnets bästa är än en gång utgångspunkten, ochdå säger att regeringen utgårfrån att ett samarbete ska ske med de olika instanser-na kring barnet. Om man har varit ute i verklighetenvet man verkligen hur svårt det är att få till stånd ettsamarbete bara genom socialnämnd, BUP och andrainstanser som är involverade när barn är utsatta. Detär ett oerhört stort problem. Då skulle jag vilja frågaAnn-Marie om hon tror att det problemsom finns i verkligheten helt plötsligt ska sud-das ut därför att regeringen och utskottsmajoritetenskriver att de utgår från att ett sådant samarbete skaske.Anf. 59 ()replik:Fru talman! Vi socialdemokrater skiljer oss intepå något sätt när det gäller detta med att det inte fårfinnas någon som helst tvekan om att alla barn under18 år som är i behov av en särskild företrädare ska fåtillgång till en sådan. Vi anser att detta framgår avlagförslaget.Vad som skiljer och oss social-demokrater åt är att anser att biträ-de ska finnas . Vi socialdemokrateroch utskottsmajoriteten anser att om barnet med hän-syn till ålder och mognad, som vi har sagthär, självt kan ta ställning till frågor om förhör ochläkarundersökning kan behov av ett förordnandesaknas. Jag anser inte att barnet självt avgör det.I betänkandet står det på s. 2: "En ansökan omförordnande skall göras av åklagaren hos tingsrätten. "Jag menar att man under förundersökningen ellerdessförinnan verkligen ser om barnet har det härbehovet. Jag vill påstå att det finns äldre barn, i åldern17-18 år, hos vilka man kan se att de själva klarar avsituationen. Det behövs inget biträde. Därför anserinte jag och socialdemokraterna att det ska vara så.Anf. 60 () re-plik:Fru talman! säger att detinte ska behövas men det är just detvi vill undvika. Vi vill alltså att barnen ska slippautsättas för att själva behöva ta ställning, att självavälja. Just det är nämligen svårt för barn som underen har varit utsatta och som lever i ett så-dant här solidaritetsförhållande till sina föräldrar.Därför ska det finnas en tydlig lagstiftning om har en särskild företrädare. I hur hög grad densärskilda företrädaren träder in skulle i så fall kunnavara skillnaden mellan socialdemokraternas förslagoch vårt förslag.Det finns en stark kritik mot hur man använder sigav barnbegreppet inom . Dettakommer igen gång på gång. Senast läste jag attBarnombudsmannen påpekar att barnets bästa verkli-gen är ett begrepp som man tolkar lite som man vill.Det är väldigt viktigt att vi som lagstiftare verkligenutgår från barnets bästa. Barn är man upp till 18 år.Denna princip måste få vara väldigt rådande när viska stifta lagar som handlar om barn, särskilt omutsatta barn.Jag återkommer än en gång till frågan om samar-bete. Att tro att, som regeringen säger i sin skrivning,att ett samarbete ska ske med berörda myndigheter äratt vara väldigt aningslös och att veta mycket lite omhur det ser ut i verkligheten. Det här samarbetetkommer inte till stånd om det inte finns en tydligskrivning om att så ska ske och om att det ska varautifrån barnets bästa - något som vi ju vet tolkas påmånga olika sätt.Anf. 61 ()replik:Fru talman! Jag menar inte att barnet ska välja,utan grunden ska givetvis vara att om barnet är i be-hov av företrädare ska det framgå och ska en sär-skild företrädare för barnet tillsättas. Det är mycketviktigt att ha med detta.Samtidigt måste vi veta att särskilda skäl mot ettförordnande ska beaktas. Det måste ge uttryck förproportionalitetsprincipen. Den principen innebär attett förordnande sker endast om skälen för åtgärdenuppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärdeninnebär för de berörda. Särskilda skäl mot ett förord-nande kan vara att det är fråga om ett lindrigt brottoch att skadeverkningarna inte väger upp eventuellaolägenheter under eller till följd av ett förordnande.Menar att det vid alla tillfällenska finnas ett särskilt biträde för barn ?Anf. 62 ():Fru talman! Utsatta barn behöver mycket stöd ochska ha rätt att få det. Vi vuxna måste alltid reagera närbarn far illa. Vi får aldrig blunda för brott mot barn.Övergrepp får aldrig accepteras!När föräldrar eller någon som vårdnadshavarenhar ett nära förhållande till misstänks för brott motbarn ska en fristående särskild företrädare kunnatillsättas för att bevaka barnets rättigheter. Bakgrun-den är att det kan vara svårt att höra barnet då barnet,brottsoffret, kan ha drabbats av något så fruktansvärtsom incest eller misshandel. Man kan utgå från att envårdnadshavare som utfört ett så här hemskt brott,som för de flesta människor är helt ofattbart, intekommer att sätta barnets bästa i fokus. Avsikten meden särskild företrädare är att underlätta utredningenoch att förebygga för att förhindra fortsatta övergrepppå barnet.Fru talman! Den särskilda företrädaren ska vid så-väl förundersökningar som rättegångar ta till varabarnets rätt och ska även kunna föra skadeståndstalanför barnet. Misstankar om brott mot barn är det svårtatt utreda. Ett barn kan ju t.o.m. ha svårt att förstå attnågot som det utsatts för är brottsligt. Hur ska barnkunna tro att en nära gör, eller kan ha gjort, dem nå-got illa? Barn förtränger vissa hemska tankar för attöverleva, och barn vill vara lojala mot sina nära ochkan t.o.m. känna att de står i skuld till dem.När en särskild företrädare behövs ska åklagarenansöka härom i domstol. Domstolen ska så kunnaförordna en advokat eller någon annan som har erfa-renhet av liknande arbete och som naturligtvis skakunna samarbeta med och ha känsla för barn. Före-trädaren ska dessutom stå helt fri i förhållande tillvårdnadshavaren och berörda myndigheter.Om det kan antas vara nödvändigt för att ta till va-ra barnets rätt ska domstolen även kunna förordnainterimistiskt utan vårdnadshavarens vetskap. Åkla-garen ska , dock utan men förutredningen, underrätta vårdnadshavaren!Om barnet har två vårdnadshavare som inte ärgifta eller sambor ska rätten även kunna förordna attbara den ene vårdnadshavaren ska få företräda barnet.Fru talman! fyllde i sön-dags; det bör alla veta. Låt oss alltid ha barnets bästaför ögonen och därmed sätta barnets bästa i främstarummet!Som rektor och överförmyndare har jag, tyvärr,mött gripande barnaöden. I vissa av dessa fall räcktedet inte med att god man företrädde barnet. kan ensärskild företrädare få göra en värdefull insats för attstärka barnets rätt.Utskottet framhåller vikten av att lagen fortlöpan-de följs för att sedan mera samlat utvärderas. Duktigaförhörsledare som har stor vana av att förhöra barn ärpositiva till det lagförslag som vi behandlar.Barnets fulla människovärde ska respekteras. Detbeslut som vi kommer att fatta blir ett steg på vägenmot ett bättre liv för särskilt utsatta barn. Därför bi-träder vi moderater utskottets hemställan. Tack, frutalman!Anf. 63 ():Fru talman! Den lagstiftning som vi ska tabeslut om är oerhört betydelsefull. Det här är ett vik-tigt steg när det gäller att uppfylla barnkonventionenoch att ta till vara barns rätt.Flera av tidigare talare har exakt i detalj tagit upphur det här kommer att användas och hur det kanpåverka. Detta är alltså oerhört viktigt.Många av de sexuella angrepp som barn ut-sätts för görs av en nära anhörig. Men många av dehär barnen saknar möjligheter att över huvud tagethävda sin rätt och även ibland att förstå vad det ärsom de har blivit utsatta för. Det är när sådana härövergrepp börjat uppdagas - kanske av dagispersonal,skolpersonal eller andra i barnets omgivning - somproblemen har uppkommit. Vad som gällt för attkunna läkarundersöka och för att kunna förhöra bar-net är att man inte har kunnat gå förbi vårdnadshava-ren. Om det nu är vårdnadshavaren som har utsattbarnet för brott har det här inneburit att möjligheternaatt utreda misstankar om brott mot barn varit väldigtsmå. Det har alltså varit svårt.Med denna lagstiftning ger vi nu möjlighet att ut-se en särskild företrädare för barnet. På så sätt kanman se till att barnet blir läkarundersökt och att detblir förhört. Det innebär ett mycket viktigt steg, ochatt vårdnadshavaren dessutom inte behöver underrät-tas är oerhört viktigt.Det finns en klar majoritet i utskottet för detta för-slag, men det har också lyfts fram kritik från Krist-demokraterna om att man med denna lagstiftning inteskulle leva upp till , men då harkristdemokraterna missat viktiga delar.En av de frågor som har tagits upp är möjlighetenatt utse en särskild företrädare för barnet ända upptills det har fyllt . Det är viktigt att poängtera attförslagen i det här betänkandet ger den möjligheten.Men man behöver inte använda sig av den möjlighe-ten om det inte är nödvändigt med en företrädare.Om ett barn som är och självt har väntsig till polisen för att anmäla brottet, vill vara med påett förhör och vill genomgå en läkarundersökningfinns det ingen anledning att utse en särskild företrä-dare. Då finns det ändå förutsättningar för att kunnagenomföra en förundersökning och senare eventuelltväcka åtal.Men när det görs en anmälan av skolkuratorn ellerav någon annan i omgivningen och barnet självt, ävenom det är , är oerhört tveksamt tillatt berätta och tyr sig mycket till den misstänktevårdnadshavaren då kan åklagaren förordna om ensärskild företrädare för barnet som kan ta över ansva-ret och ta till vara barnets rätt.Man kan inte heller ha en lagstiftning som vidmisstanke om brott tar ifrån alla vårdnadshavare de-ras befogenheter. Det måste också finnas en grund fördetta, och därför kan barnets mognad också vägas in.Men i de fall där det finns fog för det kommer det attutses en företrädare för barn upp till 18 år.Fru talman! När det gäller kravet på samarbeteblir jag lite förundrad över starkatro på ord och på att ord kan förändra verkligheten.Ragnwi Marcelind sade tidigare att majoriteten iutskottet uppenbarligen inte hade förstått hur verklig-heten ser ut, att det är svårt att få till stånd ett samar-bete och att det är många olika instanser som är in-kopplade.Jag tror nog att vi i utskottsmajoriteten är mycketklart medvetna om hur det ser ut i verkligheten. Menatt som tro att ett krav på samar-bete skulle förändra verkligheten gör att jag blir för-undrad. Det är tvärtom så, att just för att verklighetenser ut som den gör - vi vet hur svårt det kan vara medsamarbete och vi vet också att man kan dra åt olikahåll - är det viktigt med ett samarbete för att lösakonflikter, men i slutänden ska den särskilda företrä-daren ta till vara barnets rätt. Det gäller även när detfinns motstridiga . När det inte går att få tillstånd ett bra samarbete ska den särskilda företrädarenta till vara barnets rätt. Att i stället ändra lagstiftning-en och införa ett krav på samarbete skulle snarareförsvaga barnets rätt i de svårare fallen.Fru talman! Jag vill rikta en mycket specifik frågatill som gäller deras reservationnr 1. I reservationen skriver att avlagen bör också framgå att den särskilda företrädarenska samarbeta med vårdnadshavare och andra perso-ner som finns i barnets närhet. Menar Kristdemokra-terna att vi ska lagstifta om att den särskilda företrä-daren ska samarbeta med den person som har begåttbrottet?Det är för oss i obegripligt att manå ena sidan säger att barnet ibland behöver skyddasfrån vårdnadshavaren och å andra sidan säger att detska skrivas in i lagstiftningen att företrädaren skasamarbeta med vårdnadshavaren.Med ett bifall till förslagen i det här betänkandethar vi tagit ett stort steg på vägen till att skydda demest utsatta barnen i samhället. Barnets bästa är detsom ska komma i första hand. Därför yrkar jag bifalltill hemställan i betänkandet.Anf. 64 () re-plik:Fru talman! inledde sitt anförandemed att tala om vilken insikt hon har i hur allvarligtbrott det är med barn som utsätts för sexuella över-grepp av sin pappa eller mamma.När det sedan gäller om det ska lagstiftas om ensärskild företrädare säger hon att det är en självklar-het "om det är nödvändigt". Hur ställer i relation till det allvarliga brott som har utförtsmot barnet av pappan?Alice nämner som exempel en 15-16-åring som vill genomgå läkarundersökning och att detdå inte finns någon anledning att utse en företrädare,trots att barnet bara är och trots att barnet harvarit utsatt för sexuella övergrepp av sin vårdnadsha-vare.En särskild företrädare ska ju inte bara vara medvid läkarundersökningen, utan han ska vara med ihela den process som sker runt det utsatta barnet somkanske är skadat på grund av det som barnet har varitutsatt för i väldigt många år.Jag skulle vilja veta vad menar medatt det inte är nödvändigt och att det inte finns anled-ning att utse företrädare annat än i vissa fall. Jag fåråterkomma till frågan i nästa replik.Anf. 65 () replik:Fru talman! gjorde mig än-nu mer konfunderad. Det finns ingenting i detta be-tänkande som säger att en särskild företrädare medautomatik ska utses i alla dessa fall på grund av brot-tets art. är det barnets behov av en företrä-dare som ska vara avgörande.Ragnwi Marcelind sade att det ska utses en före-trädare i vilket fall som helst. Bara det finns miss-tanke om detta brott ska det utses en särskild företrä-dare. Då förvånar det mig att stäl-ler sig bakom själva grundtanken.Visst kan det finnas ett behov ända upp till dessatt barnet är . Egentligen kan det finnas ett be-hov ända till dess att man är . När det gäller denhär typen av brott är man alltid barn om det är envårdnadshavare som har utfört det. Om det finnsbehov ska en särskild företrädare utses.Ett exempel på när det kanske inte behövs någonföreträdare som tar över vårdnadsansvaret är närbarnet självt är moget, självt medverkar och kan fåstöd från sin omgivning av t.ex. ett syskon, en moster,en faster eller någon annan. Då behövs det ingensärskild företrädare. Då kan jag inte förstå varför maninte ska väga in de behov som finns.Fru talman! Den här lagstiftningen innebär inte med automatik kommer att utse en särskild före-trädare vid samtliga fall, utan det är behovet som skavägas in, och i vissa fall finns det skäl att inte utsenågon särskild företrädare.Anf. 66 () re-plik:Fru talman! Det är jag också medveten om, AliceÅström. gick medvetet in för attförsöka misstolka mig. Hon talar ju om hurförbryllad hon blir över oss kristdemokrater. I så fallfår jag väl ta på mig uppgiften att förbrylla Vänster-partiet. Det kanske handlar om att våra ideologierligger så långt ifrån varandras att vi inte kan förståvarandra.När det gäller att inte ta ifrån vårdnadshavarenalla befogenheter är irriterad över att vii vår reservation har skrivit att samarbete också skaske med vårdnadshavare. Det finns alltså vårdnads-havare som är fullständigt oskyldiga. Mamman kanha varit den enda trygga punkten i ett barns tillvaro,där pappan har varit utövaren och mamman inte allshaft någon insikt om vad som skett med barnet pågrund av att man kanske inte har bott tillsammans.Det handlar alltså om att vara flexibel och att severkligheten, än en gång, som den är.Alice talar om barnens behov.Vem är det som avgör barnens behov, ?Vem är det som kan se vad barnen behöver?Jag tycker att den här lagstiftningen är bra. Viställer oss bakom den, därför att vi tycker att det äroerhört viktigt att barn som utsatts för övergrepp fåren särskild företrädare. Men vi tycker att man kundeha varit lite tydidgare i lagstiftningen och att manframför allt kunde vidhållit att barn är man tills manär , enligt barnkonventionen.Anf. 67 () replik:Fru talman! I betänkandet står det ju att man kanfå en särskild företrädare tills man är . Det ärbarnkonventionens gräns. Däremot säger man att mankan göra olika bedömningar utifrån barnets mognad.Ska man inte alls ta hänsyn till barnets mognadeller vilka relationer som kan finnas runt barnet? Jagförstår inte i det här fallet, för dethandlar ju just om att ta till vara barnets bästa och attbarnets behov ska vara vägledande. Det är det somhela bygger på. Å andra sidansäger att vårt resonemang om attdet är behovet som ska vara vägledande är just detsom är fel.Vem ska avgöra behovet? Vem ska avgöra mog-naden? Detta kommer ju att prövas i varje individuelltfall, och det är åklagaren som är den som kommer attansöka om särskild företrädare. Då kommer det attfinnas människor runt barnen som gjort anmälan,redogör för vad som har skett och vem det är som hartagit kontakt. Det är ju det som kommer att vara av-görande.Det är viktigt att poängtera i denna kammare attbarn har rätt att få en särskild företrädare tills de fyl-ler , och det är exakt det som vi beslutar om. Detfår inte bli något missförstånd som säger att äldrebarn inte skulle få den möjligheten, för det kommerde att få.Sedan, fru talman, vill jag säga att det är lite syndatt i betänkande efter betänkande,när vi egentligen är fullständigt överens om stegenoch de viktiga förändringarna, måste sägaatt det och det är fel. Jag tycker att det är viktigt att viallihop säger att det här är ett så oerhört viktigt stegoch att vi nu tar till vara barns rätt.Anf. 68 (mp):Fru talman! saknas det någon som kan ta tillvara barnets rätt då barnet och vårdnadshavaren harmotstridiga intressen i en rättsprocess. Behovet av attstärka rättssäkerhetsskyddet för minderåriga målsä-gande är angeläget. kan en vårdnadshavaresabotera en utredning genom att vägra låta barnetställa upp på förhör eller genomgå läkarundersök-ning.Genom detta lagförslag, som varit in-volverat i och tidigare efterlyst, får nu barn som ut-sätts för övergrepp av sina föräldrar eller av andranärstående en särskild företrädare som tar till varaderas intressen i rättsprocessen.Vi har tidigare hört vad den särskilda företräda-rens uppgifter är, så det behöver jag inte upprepa.Men det är viktigt att den särskilda företrädaren upp-fyller de krav på särskild lämplighet som ställs för attta till vara barnens rätt under förundersökning ocheventuell rättegång. Denna särskilda lämplighetkommer de personer som vill ta på sig uppdraget attfå en utbildning för. Därför tycker jag att Kristdemo-kraternas reservation skjuter över målet. Jag tycker attdet är viktigare att dessa personer får utbildning än attdet står om det specificerat och detaljerat i texten.Vikten av att ta kontakt med människor runt barnetkommer då att särskilt påpekas.Det är viktigt att den person som utses kan sättasig in i barnets situation och också kommunicera medinte bara barnet utan också med de människor somfinns i dess omgivning. Det är ett mycket svårt arbete,och det måste vara en person med mycket stark integ-ritet som sätter barnet i främsta rummet. Det är därförviktigt att följa upp hela lagförslaget och även depersoner som utses till särskilda företrädare.Det står också mycket tydligt att vi kommer attfölja upp att det sker en utvärdering. Att då säga attdet ska ske efter exakt tycker jag också är attskjuta över målet. Det räcker med att säga att efter etttag kommer denna utvärdering att ske.Gränsen har diskuterats här. Här finns ocksåen reservation från . Men i lagtex-tens 1 § i slutet av betänkandet står det att när detfinns anledning att anta att ett brott som kan föranledafängelse har begåtts mot någon som är ,skall en särskild företrädare förordnas för barnet omen vårdnadshavare eller nära anhörig kan misstänkasför brottet.Sedan står det i slutet, för att man ska kunna varalite flexibel så att det inte blir absurt, att särskild fö-reträdare inte ska förordnas om det med hänsyn tillbarnet är obehövligt eller om särskilda skäl talar emotdet.Det primära är att den särskilda företrädaren utses,men sedan finns den känsligheten att det beror på omdet inte uppenbart behövs. Det är alltså inget heltstyrande krav.Fru talman! Med detta lagförslag kommer rättssä-kerheten för barn att öka. Jag yrkar bifall till utskot-tets hemställan i betänkandet.Anf. 69 () re-plik:Fru talman! Jag måste än en gång få poängtera attdet förslag som vi kristdemokrater företräder i denhär debatten är ett förslag som är generösare motbarnet. Vad diskussionen kommer tillbakatill är om barnet ska behöva utsättas för den presssom det innebär att välja om det ska ha särskild före-trädare eller inte. försökte tidigare, ochnu också , framställa det som att detär fråga om, som sade, känslighet närdet gäller om det inte uppenbart behövs. Men det ärjust detta att utsätta barnet för trycket att behöva väljasom vi tycker är fel, särskilt mot bakgrund av vad dehär barnen har varit utsatta för under lång tid.Jag menar att det är naivt att tro att vuxna barn -15-17-åringar - inte skulle kunna förmås att faktiskttacka nej till särskild företrädare, alltså genom på-tryckningar av och solidaritet med kanske t.o.m. för-övaren. Därför ansåg vi det angeläget att sträcka siglite längre i skrivningen när den här lagen skulle be-slutas.Anf. 70 (mp) replik:Fru talman! Det framställs som om vi skulle tamindre hänsyn till barnet. Men för oss är barnet icentrum. Det är för barnets skull som detta finns. Detär inte så att vi utsätter barnen för en valsituation,utan det står, som jag sade, i lagtexten att denna sär-skilda utredare skall, vilket är ett starkt ord, utses. Detär det vanliga. Men om det är uppenbart att det intebehövs - det kan finnas sådana exempel - ska inteutredare utses. Jag tycker inte att detta är någon mot-sättning, utan här är det barnets bästa som är det pri-mära.Anf. 71 () re-plik:Fru talman! Det var barnens bästa som styrde ossockså när vi skrev den här motionen.