prot · GN0945 · 1999-12-13 00:00:00 — Både kompetensutveckling i yrkesli-vet och livslångt lärande är betydelsefullt för framti-den. När nu ett nytt studiesystem ska antas borde detvara tillfälle att också diskutera andra möjligheter förlite äldre studerande att finansiera studier efter någraår i arbetslivet.Jag tycker, som föregående talare här har sagt, attdet nu hade varit rätta tillfället att ta upp frågan omindividuella utbildningskonton. Yrkesarbetande måsteha möjlighet att förbereda sig på kommande yrkesav-brott för att inte vara helt beroende av arbetsgivarenseller statens välvilja.En anställd måste ha möjlighet till utbildning somarbetsgivaren inte är beredd att räkna som personal-utbildning. och i budgetpropositionenhar regeringen talat om utbildnings- eller kompetens-konton. Kanske kan ministern utnyttja tillfället i dagoch upplysa om hur långt den här diskussionen inomregeringen har kommit. har länge krävt attmänniskor ska få göra skattebefriade avsättningar påsamma sätt som i pensionssparandet för att vid yrkes-avbrott kunna studera utan att behöva låna pengar. Vianser också att dessa utbildningskonton ska kunnavara individuella. Den enskilde individen ska ha rättatt själv bestämma när och till vad pengarna ska an-vändas. Hur ser utbildningsministern på individuellautbildningskonton, kompetenskonton?Enligt ska vi ha ett rättvist och kon-sekvent studiestödssystem. Studiestödssystemet skainte blandas ihop med arbetslöshetskassan. Systemet - där människor i vuxenutbildningen som måstelåna pengar till sina studier sitter i samma klassrumsom de som får allt i bidrag, utan att behöva låna,eftersom de har rätt ålder och tillhör a-kassan - äringet bra system.Bidrag av typen UBS ska inte förekomma i fram-tiden. Därför har avvisat formuleringen ipropositionen att regeringen ska få förorda att denhögre bidragsdelen ska kunna få riktas till speciellagrupper, beroende på arbetsmarknadssituation osv.Studiemedelsfrågan är bara en komponent blanden mängd faktorer som påverkar om människor väljeratt gå vidare till högre utbildning. I utbildningssam-manhang talas det mycket om social snedrekryteringtill högre studier. Den bistra sanningen är att ingen avde utbildningsreformer som genomförts under desenaste 30 åren i nämnvärd utsträckning har påverkatnya grupper att välja högre utbildning.Det finns många andra viktiga faktorer här än stu-diemedlen. Skatter och löner t.ex. är mycket viktigafaktorer. Det är inte alla som vill skuldsätta sig utanhopp om att investeringen ska ge ett visst ekonomisktutbyte. Även om det finns många andra skäl att stude-ra än hög lön är det klart att det, om det ekonomiskautfallet av en utbildning t.o.m. riskerar att bli nega-tivt, är färre som vill ta steget.Tyvärr har den socialdemokratiska regeringen un-der urholkat skattesystemets principerså som dessa en gång slogs fast i skattereformen, somFolkpartiet också var med på. Det har man gjort ge-nom att inte höja brytpunkten för statlig skatt i taktmed att fler människor får höjda inkomster. Man harockså gjort det genom att behålla den s.k. värnskat-ten. Bara genom denna förändring av skatterna harhögre utbildning blivit betydligt mindre lönsam förmånga grupper.För att fler människor ska välja högre utbildning iframtiden krävs det att lönebildningen, skattesystemetoch de olika bidragssystemen ges en sådan utform-ning att kunskap och kompetens premieras. Utbild-ningspremien i måste höjas. Det vore bästasättet, fru talman, att påverka snedrekryteringen tillhögre studier. Så länge utbildningspremien i samhäl-let är låg kommer särskilt ungdomar från studieovanamiljöer att tveka om att satsa på högre utbildning.Fru talman! För att spara tid nöjer jag mig med attyrka bifall till reservation 3 undermom. 146 ():Fru talman! Inledningsvis måste jag säga att detvar fascinerande men också förvånande att höra defyra föregående talarna och deras anföranden. Det varbåde fascinerande och förvånande utifrån den debattom studiestöd som vi haft . Vi har jusnarare blivit anklagade för att inte komma med för-slag. Är det inte dags nu? har man frågat. Det är ju såoerhört angeläget att lägga fram ett studiestödsför-slag.Sedan får jag här i kammaren höra: av-slår vi det där. Ni bör nog återkomma. Ni bör nogskapa en bredare politisk förankring för detta. Ellerockså säger man: Det här behöver utredas vidare.Man kan nästan misstänka att den nu starka öns-kan om att skjuta upp förslaget om studiestödsrefor-meringen snarare ligger i den egna oförmågan attlägga fram färdiga konkreta och finansierade förslag.Ser man till den samlade borgerliga oppositionen blirdet tveksamt eftersom det är en oerhörd skillnadmellan å ena sidan och de tre andra borgerli-ga partierna å andra sidan. Men skulle man försökatitta på ett borgerligt alternativ finner man att de bor-gerliga egentligen är förvånansvärt tomhänta.Det är ett allmänt prat om att det är viktigt att detframtida systemet är modernt och flexibelt, och bi-dragen borde vara högre eller lägre. Fribeloppet bordeockså vara högre eller lägre, och CSN borde i störstaallmänhet läggas ut på entreprenad. Men något merkonkret kommer egentligen inte ut av detta. Det ärklart att det känns underligt.Vi socialdemokrater har tillsammans med Väns-terpartiet och kunnat enas om ett förslagsom är fullt finansierat och som betyder att vi tillföröver till studiestödssystemet inne-bärande att vi kan höja bidragsdelen. Dessutom kanvi höja fribeloppet, och vi får ett nytt och bättre åter-betalningssystem. Vidare får vi ett mer enhetligt ochlättöverskådligt studiestödssystem än det gamla. Där-för är vi väldigt nöjda.Själv är jag väldigt nöjd med att kunna presenteradet här studiestödssystemet. Dessutom vill jag mani-festera detta genom att här, fru talman, yrka bifall tillutskottsmajoritetens hemställan i betänkandena UbU7och UbU2.Jag vill också passa på att tacka Vänsterpartietoch för ett gott samarbete när det gälleratt få fram de slutgiltiga texterna till studiestödspro-positionen.Sedan kommer jag helt kort till bakgrunden. Bak-grunden till reformeringen känner alla till. Det ärnaturligtvis de bakomliggande utbildningspolitiskamål som vi har i vårt land: att varje medborgare,oavsett kön eller socioekonomisk bakgrund, ska hamöjlighet till en god utbildning. Det här blir i någonmening viktigare i det informations- och kunskaps-samhälle som vi just nu håller på att växa in i dels närdet gäller att möta de ökade kunskapskraven på ar-betsmarknaden, dels när det gäller att möta, förstå ochhantera de förändringar som också sker i samhället iövrigt; detta för att man ska kunna utöva sin demo-kratiska rätt som medborgare och delta i samhällsde-batten.Alla i denna kammare känner till hur vi inom so-cialdemokratin har försökt möta detta genom sats-ningar på och på en expansion av denhögre utbildningen. Vi vågar påstå att de här sats-ningarna inte bara ökar volymen och bredden ochäven människors möjligheter till utbildning utan ock-så i sig är en drivkraft för tillväxt.Det är väldigt tydligt , inte minst i en situationdär sysselsättningen stiger och vi börjar få flaskhalsarpå arbetsmarknaden, vilken oerhörd insats som ex-pansionen av den högre utbildningen och kunskaps-lyftet har varit. Tänk om vi inte hade gjort detta!Tänk om alla ni som här i kammaren stått ett pargånger och talat illa om såsom ar-betsmarknadspolitiska åtgärder som är till för attdölja arbetslösheten, hade fått genomföra en politikdär färre hade fått möjlighet att utbilda sig! Hur hadedet då sett ut när det gäller tillgången på utbil-dad arbetskraft i ?Nåväl, det är i de här sammanhangen som studi-estödssystemet blir viktigt - det är en viktig förutsätt-ning för att nå de utbildningspolitiska målen. I etthistoriskt perspektiv vet vi allihop att stöden har haften oerhörd betydelse, inte minst för att öka rekryte-ringen från grupper som annars inte skulle ha sökt sigtill studier. Särskilt viktigt har det väl varit med vux-enstudiestöden. Det gäller då såväl de traditionellagamla stöden svux och svuxa som UBS där vi servilken oerhörd effekt det har haft i kunskapslyftet.Samtidigt vet vi att dagens system också har bris-ter. Jag kan peka ut två mycket tydliga sådana.En brist för de vuxenstuderande är av olikastödformer: svux, svuxa, UBS, studiemedel och kan-ske någon annan finansiering. Det skapar en svårge-nomtränglig flora av regler. Man frågar sig: Vilkamöjligheter har jag egentligen att studera? Vilket stödfår jag?Dessutom kan vi konstatera att merparten av stö-den är baserade på den inkomst man tidigare haft,vilket inte alltid har underlättat rekrytering av degrupper som har låg dagpenning. Det är en erfarenhetsom inte minst har gett oss. Det är denena svårigheten - en flora av olika system.Det andra problemet med dagens system är detsom vi oftast debatterar, nämligen att den stora sub-ventionen i dagens studiemedelssystem ligger efter 65års ålder. Det är få som tror att dagens ungdomarväljer att studera på högskola med incitamentet: Jip-pi! De skriver av våra studieskulder , ellerså.Snarare är det väl nu tydligare än någonsin att vimåste se till att subventionen ligger tidigt, helst ibidragsdelen och i andra delar av studiestödssystem-et.Vi vet också att skuldsättningen i sig drabbar denenskilde som kanske inte ens vågar börja studeradärför att man är rädd för att sätta sig i skuld. Ellerockså säger man: Ja, ja, jag får ändå dras med en 4-procentig akademikerskatt resten av livet. Det ärkanske inte alltid ett incitament för att fullfölja ellerklara av sina studier inom rimlig tid.För samhället leder det här till kraftiga kostnaderför avskrivningar av studielån. Vi vet att det finnsmånga som har studieskulder på 300 000-500 000 kr.Det är klart att det är lån som de kanske aldrig kom-mer att betala tillbaka. Det leder till stora kostnadersom några riksdagsmän i den här kammaren måste taansvar för under en - men dock taansvar för.Det här var bakgrunden till Studiestödsutredning-en där jag arbetade. Vi arbetade faktiskt ganska inten-sivt med att nå en bred parlamentarisk samsyn. Detvar en parlamentarisk utredning. Vi nådde, tycker jag,ett bra förslag. Det var egentligen bara ett parti sominte fanns i den breda samsynen. Det var Moderater-na, som i en 16-sidig reservation totalt mälde ut sigfrån synen på hur det nya studiestödet ska se ut.Nåväl, nu har vi använt bakgrunden till och remissvaren för att äntligen fåfram ett förslag. Vad man kort kan säga om detta ärväl att det är ett samordnat system. Det är ett enhetligtoch samordnat studiestöd. Det är lättöverskådligt,generellt och flexibelt. Vi kan justera det i efterhandinom ramarna.Vi kan dessutom konstatera att vi får en både tidi-garelagd och senarelagd åldersgräns. Vi ger demunder möjlighet att få studiemedel och vi ökaråldersgränsen så att fler får möjlighet att nyttja detnya studiestödssystemet. Vi höjer bidragsdelen, ochvi gör det dessutom pensionsgrundande.När vi pratar om höjd bidragsdel ska vi dockkomma ihåg att varje procent kostar ungefär 250-270miljoner kronor. Det är klart att det är svårt att nåmålet 50/50 som många debattörer här talar om när vivet hur pass dyrt det är att öka bidragsdelen. Men vikommer en bra bit på väg.Vi klarar dessutom av att införa ett 82-procentigtbidrag för en prioriterad grupp. Vi vet att där är detangeläget att få fler vuxna in i utbildning. Inte minstviktig är 82-procentaren för dem som inte ser enmöjlighet i dagens utbildningsbidrag, det särskildautbildningsbidraget. Där är ju stödet helt inkomstre-laterat. Har man en väldigt låg dagpenning är inte ens150 % av a-kassan tillräckligt motiverande för ska börja studera. I sådana fall är det viktigt meden kraftig höjning av bidragsdelen för en särskildgrupp.Dessutom ökar vi möjligheten för dem som har enförsörjningsbörda genom att ge tilläggslån på 1 600kr . Det innebär att totalbeloppet för demblir , vilket motsvarar den högstaa-kassan efter skatt. Det tycker jag ger rimliga ochgoda förutsättningar för många att studera.Vi höjer också fribeloppet enligt ivriga önskemålfrån många. Vi vet också att avvägningen när detgäller fribeloppet, som vi nu höjer till 91 000, inte äralldeles enkel. Jag har respekt för , som förCenterns del talar om att man kanske inte ska höja detså mycket. Jag inser också risken för att en för storhöjning av fribeloppet sänder signaler om att manockså ska göra annat än att studera . Jagtycker att det är viktigt att vi håller igen och har enrimlig avvägning. Å ena sidan är det studier man skabedriva och det ska man göra effektivt. Å andra sidanska vi inte heller hamna i ett läge där vi ger studie-medel och studielån till grupper som definitivt intebehöver det eftersom de har höga inkomster.Jag tycker att vi har landat däremellan och har ettväl avvägt förslag på . Det är dyrt att av-skaffa fribeloppet som några föreslår. Jag återkom-mer kanske till det i någon replik.Det här förslaget leder till minskad skuldsättninggenom att vi höjer bidragsdelen men dessutom genomatt vi får ett nytt återbetalningssystem. Det är bra förden enskilde och det är bra för samhället. Inte minstär det viktigt för den grupp vi talar om som får en 82-procentig bidragsdel. De får en mycket liten skuld-sättning. För dem är det angeläget. Det är de somkanske oftast är rädda för att sätta sig i skuld.Vi får, som jag sade, ett nytt återbetalningssystemsom vi kallar modifierat annuitetslånesystem. Kannågon här i kammaren hitta på ett bättre ord för dettaär jag tacksam. Det låter sig inte enkelt uttalas.Vad innebär det? Jo, det inenbär att man har unge-fär på sig att betala sina lån. Man vet också attdet finns en tydlig avskrivning . Soci-aldemokraterna, till skillnad från en del andra partier,inser vikten av att ha trygghetsregler som ger möjlig-het till avskrivning om man blir sjuk och som germöjlighet till lägre avbetalning om det är så att maninte har den goda inkomst man trodde att man skulleha när man studerade.Den totala effekten av detta blir att vi får ett välfungerande återbetalningssystem som är väsentligtmycket bättre än dagens, men som ändå ger en tydligsignal till dem som tagit studielån om att lånen skabetalas. Det är principen.När det gäller betänkandet som vi har behandlat iutskottet är det några punkter jag ska uppmärksamma.Den första är det jag inledningsvis nämnde: avslagpå utreda-vidare-kraven. Som sagt, så sent som förravåren var det många i oppositionen som manifestera-de vikten av att vi nu verkligen måste sätta detta isjön. Det fanns t.o.m. en särskild reservation i riksda-gen under . Det var en särskild reservation därman tyckte att regeringen dröjde för . Frånsamma partier vill man nu vänta ytterligare och utre-da.Jag kan som sagt inte misstänka annat än att det ärför att man själv har problem med att klara av finan-sieringen. Inte minst syns det när man tittar på detandra betänkande som vi behandlar i kammaren.Det rör utgiftsområde 15. Där kan vi se att inget partihar mer pengar än vad regeringen och Socialdemo-kraterna, och Vänstern har i sina budget-förslag. föreslår minus 1,7 miljarder,minus ½ miljard, Folkpartietminus 2,7 miljarder och , med reservation föratt man föreslår ett helt annat system, hela minus 7,4miljarder.Här tar Socialdemokraterna, ett ansvar för att finansiera reformen. Vi gördet genom att tillskjuta medel. Vi genomför det nuoch väntar inte.En annan punkt jag vill ta upp är totalbelopp ochbidragsnivåer. När det gäller totalbelopp finns det enbred samsyn i kammaren. Det tycker jag är bra. Detär väl i princip bara som föreslår ett någotlägre totalbelopp. Annars är vi ganska eniga om attdet är en rimlig nivå.Men när det gäller bidragsdelen är jag benägen atthålla med i det hon tidigare sade omKristdemokraternas och förslag. Det ärlätt för många partier att följa de krav som SFS ochandra organisationer driver om att det ska vara 50/50.Samtidigt måste man i så fall ta ansvar för att finansi-era detta.Det innebär i jämförelse med dagens förslag yt-terligare som man måste plockafram. Det är klart att det låter sig inte enkelt göras.Jag hittar inte den finansieringen någonstans hos varesig eller , och inte hel-ler fullt ut hos Centern.Som socialdemokrat har jag ingenting emot enökad bidragsdel. Systemet som sådant medger juockså att vi framöver har möjlighet att justera bi-dragsnivåerna om vi tycker att det är prioriterat justdå. Men just nu har vi inga sådana planer.Så till en tredje punkt jag ville ta upp. När detgäller återbetalningssystemet är vi alla överens omsamma princip: Skulden ska betalas tillbaka. Dettycker jag är ett bra erkännande i kammaren.Det är enkelt att dela uppfattning om en princip,men lite svårare att sedan ta konsekvenserna av den.Till skillnad från de borgerliga partierna har vi upp-fattningen att det annuitetslånesystem som vi nu skagenomföra måste vara tydligt också i sina trygghets-regler. Ett annuitetslånesystem har den stora fördelenatt det är skuldens storlek som påverkar återbetal-ningen. Det blir relativt förutsägbart.Samtidigt vet vi att ska det vara rimligt att genom-föra systemet kan man inte betrakta det som enbart ettbanklån. Då måste vi också ge sådana förutsättningarför dem som tar lån att det även finns vissa trygghets-regler. Det har vi varit angelägna om, inte minst närdet gäller avskrivning vid ålder.Avslutningsvis vill jag säga att studiestödet är ettviktigt instrument för att bryta den sociala snedre-kryteringen. Det har vi tidigare påpekatfrån denna talarstol. måste vi vara medvet-na om att också andra inslag är viktiga för att bryta ensocial snedrekrytering. Inte minst är tillgången tillutbildningsplatser viktig. Den kraftiga expansion avhögre utbildning som vi nu genomför i kunskapslyftetär jätteviktig för att fler ska få möjlighet att studera.Trots den kraftiga utbyggnaden med 88 000 nya plat-ser på högskolan är det fortfarande 40 000-50 000behöriga sökande som inte kommer in i högskolan.Det är därför förvånande att inte minst nuväljer att inte fullfölja utbyggnaden, som vi tidigaregemensamt var överens om, utan väljer en lägre ut-byggnadstakt. Det är viktigt när det gäller att brytasocial snedrekrytering.Vad sedan beträffar hur man bemöter studentervill jag säga att jag tror att vi där har en av de vikti-gaste möjligheterna att bryta social snedrekrytering.I kvalificerad utbildning, KY, där de studerandeläser på studiestöd, har man lyckats rekrytera gruppersom har en helt annan bakgrund än den traditionellahögskolan. De flesta av de studerande där säger ocksåatt de aldrig hade kunnat tänka sig att läsa på hög-skolan - men på KY läser de, trots att det är på studi-estöd. Jo, de ser en tydlig yrkesinriktning.De vet vad som gäller och ser en tydlig koppling tillarbetslivet. Man får kanske ett helt annat bemötandeän när man kommer till riktigt stora utbildningsinsti-tutioner.Det finns mycket att ta vara på i erfarenheternafrån KY, som tydligt visar på att studiestödet inte ärhela svaret på frågan om social snedrekrytering.Den sista punkten är studentinflytandet. Det ärklart att det är jätteviktigt. Har studenten möjlighet attpåverka sin utbildning ökar det också förutsättningar-na för deltagande i den. Jag tror att vi har en lång vägatt gå innan vi kommit fram till att ge studenternareell makt och verkligt inflytande över sin utbild-ningssituation. Jag tror att det är mycket viktigt för attde ska stanna kvar i utbildningen och inte sluta i för-tid.För att minska den sociala snedrekryteringen, fåin fler grupper i högre utbildning eller rekrytera flervuxna till att läsa in gymnasiekompetens behövsalltså åtgärder på en mängd olika områden. En viktigdel i detta är studiestödssystemet. Det kommer attundanröja många hinder för studier. Det kommer attvara rekryterande, men det kommer också att behövakompletteras med en mängd andra insatser både inomvuxenutbildningen och inom den högre utbildningen.Anf. 147 PER () replik:Fru talman! Det förhållandet att vi moderater haravstyrkt propositionen betyder inte att vi tycker attallt som finns i den är dåligt. Vi har skissat utgångspunkter. Låt mig ta upp tre av dem därregeringen går åt rätt håll.Den första är att det ska vara ett samlat system.Jag tycker att man har tagit flera steg åt rätt håll ge-nom att samla ihop svux, svuxa NT-svuxa och studi-emedel i ett system.Men precis när man säger sig: Åh, så bra! finnerman att det föreslås andra sätt att få bidrag för densom är äldre och det ena med det andra. Jag troddenär jag inledningsvis läste propositionen att vi varganska överens om att det är den studerande som skafrämjas och att de skillnader som naturligtvis finnsberoende på om de har familj eller inte ska tas omhand i andra system.Den andra utgångspunkten är att vi moderater heltvill ta bort fribeloppet. Socialdemokraterna har gåttett steg åt rätt håll, om också alldeles för litet. Detlåter nu på som om det egentligenberor på att han tror att han bättre kan avgöra i vilkentakt studenter ska studera. Vore det inte bättre att gedet förtroendet till de studerande och låta dem självaavgöra utifrån sina livsäventyr i vilken takt de skastudera och hur mycket de ska arbeta?Den tredje utgångspunkten är återbetalningsprin-cipen. Jag sade mig när jag läste inledningen ocksåtill den: Åh, äntligen, här är det förbättringar på gång!Men ju mer vi och företrädare för andra organisatio-ner har tittat på de olika s.k. trygghetsreglerna, destostörre risk har vi funnit för att det inte blir så värstmånga som går den vägen och verkligen betalar till-baka enligt annuitetslåneprincipen.Anf. 148 () replik:Fru talman! Jag får väl inledningsvis tacka PerBill för att vi enligt Per Bills åsikt ändå i ingångsske-det delar tre principer. Sedan kommer vi kanske framtill olika slutsatser.När det gäller fribeloppet håller jag inte med omatt tanken skulle ha varit att jag bättre kan avgöra hurandra ska studera. Det vore mig helt främmande.Däremot har jag till skillnad från många andra stu-denter makt och möjligheter att i ta ansvarför statens finanser. Att avskaffa fribeloppet skulleenligt era egna beräkningar kosta 1,3 miljarder kro-nor, något som ni själva förvisso inte finansierar ochsom inte heller vi har möjlighet att finansiera.Jag säger att det är angeläget med en höjning avfribeloppet, men att avskaffa det är dyrt, och det finnsandra och mera angelägna områden att satsa på.Däremot kan man inte komma ifrån att även om viuppenbarligen delar tre principer, har moderaternafaktiskt inte kommit med någon egen konkretiseringav förslag eller finansiering. Jag ser att de tankar somnu finns i de moderata motionerna i princip - i någrafall t.o.m. ordagrant - är det som i sin 16 sidor långa reservation i Studiestödsut-redningens förslag. Uppenbarligen har inte myckethänt bland , utan det handlarfortfarande om modernitet, flexibilitet och konkur-rensutsättning. Någon större konkretisering av försla-gen märker jag inte.Om det nu är så oerhört angeläget att reformerastudiestödssystemet enligt synsätt,tycker jag att det är underligt att man inte har lyckats konkretisera sig något mer.Tvärtom valde man när det fanns möjlighet till enbred politisk överenskommelse i utredningen att heltmäla ut sig ur det samband som alla andra partier iriksdagen satt och diskuterade.Anf. 149 PER () replik:Fru talman! De andra partierna, som har varit såöverens i utredningen, har inte fått någonting fördetta. Det här är en överenskommelse enbart mellanSocialdemokraterna, var kanske klokt av oss att verkligen stå för våregen uppfattning.Jag måste ha missuppfattat , förjag tyckte att han alldeles som svar på en frågafrån om vilken uppfattning han ochSofia delade sade att om man tog bort fribe-loppet, skulle studenterna läsa i för långsamt tempoosv. Då var det ett ärligare svar som jag nu hörde,nämligen att det kostar för mycket pengar.Jag tror att det här vore det enskilt kanske bästasättet att minska snedrekryteringen, bortsett från att fåen flexiblare arbetsmarknad och sänka skatterna. Jagtror att väldigt många som inte studerar och integår vidare skulle tycka att det vore väldigt mycketmer attraktivt att gå in i en högskoleutbildning, om dekunde klara sig på bidragsdelen och sedan jobba vidsidan av.Anf.