prot · GN0949 · 1999-12-16 00:00:00 — Det är gulnade kartblad och missvisande ideo-logiska kompasser som försöker tasig fram med i den moderna globaliserade världen.Detta kommer att misslyckas.Jag tycker ändå, fru talman, att jag fick en litenuppfattning om att man även på den här punkten nuhåller på att ändra sina grundläggande principer föratt få sitta med vid maktens köttgrytor.Anf. 25 () replik:Fru talman! Vi ska kanske inte vältra oss i gamlagulnade skrifter, men jag kan väl få nämna att detbegrepp som och använde på 1840-taletvar arbetarnas fria associationer. Staten skulle i denhär teorin dö bort under socialismen.Vi ska gärna ordna en liten studiecirkel i Kom-munistiska manifestet och i Kapitalet för det är så att han vill det.Inom parentes sagt förekommer begreppet plan-hushållning över huvud taget inte hos . MatsOdell kan slå upp i registret på Kapitalet så ska han fåse att det inte är det det handlar om.Naturligtvis ska vi intressera oss mer för framti-den och det som håller på att hända. Det intressantasom håller på att hända - det finns massor av skriftersom handlar om detta, som jag också gärna ska visaMats - är att löntagarägande visar sig effektivt.I är personalägandet uppe i . Det visar sigalltså att de företag där de anställda tagit större ansvargår bättre än de rena privatkapitalistiska företagen.Anf. 26 PER () replik:Fru talman! Jag vet inte om man ska skratta ellergråta. Det var en del av regeringsunderlaget somtalade. Det är av denna filosofi som regeringen ytterstär beroende för att kunna sitta kvar, som rekommen-derar kammaren att söka sig tillbaka till 1830-taletspolitiska, socialistiska filosofi för att hitta ett sätt atthantera Telias framtid.Johan kan inte mena allvar när han sä-ger detta. Framför allt hoppas jag att inga socialde-mokrater i denna kammare lyssnar på det han säger.Ännu mer hoppas jag att det inte finns några social-demokrater som är överens med honom om att göraTelias framtid beroende av en sådan diskussion.Johan påpekade att Per bordevara glad. Jag är gärna glad, men jag är inte gladförrän vi har fått en budget och en ekonomi som göratt människor i det vardagliga kan kännatillförsikt . Det handlar om alla demänniskor som inte känner igen sig i finansutskottetsbetänkande, som jag försökte övertyga tidigare, vilkas vardag är knapp och kärv, vilkasbarn inte får den skolgång de själva hoppats på, vilkastrygghet inte är den de har rätt att ställa krav på.Detta, , kan inte botas med hurt-friska, klämkäcka utrop om att man ska vara glad istället. Människor blir glada, jag också, i det ögon-blick motsvarar de högt ställda förväntningarsom människor har rätt att ha.Jag ska inte trötta kammaren med mina personligautgiftstak. Men jag kan försäkra attde både för mig och för merparten svenskar liggerlångt under vad de borde vara till följd av de högaskatter som bl.a. är ansvarig för.Anf. 27 () replik:Fru talman! Jag hoppas att jag inte oroar PerUnckel alltför mycket om jag säger att diskussionenom löntagarägande håller på att bli oerhört intressantinom framför allt LO. Jag har talat med ett antal soci-aldemokrater om hur man t.ex. inför premiereserv-systemet ska bygga upp motsvarigheten till den kana-densiska solidaritetsfonden. Den diskussionen hållernu på att växa inom hela arbetarrörelsen. Det är oer-hört intressant. Diskussionen kommer att ta ganskalång tid, om det kan lugna Per , men denkommer.Det är självklart att det är vardagssituationen förde många svenskarna som är viktig och som vi grun-dar den här diskussionen på. Jag delar oron när detgäller situationen i skolan. Många skolor i Göteborgsförorter har alldeles för lite resurser. Det är en mycketallvarlig situation. Därför måste Per och andravara så pass solidariska att ni låter bli att öka er pri-vata konsumtion och i stället ser till att betala in till-räckligt mycket skatt i solidarisk ordning, rättvistfördelad skattebörda, så att vi verkligen kan byggaden skola som kommer alla till del.Anf. 28 PER () replik:Fru talman! Det spelar uppenbarligen ingen rollhur stor den offentliga verksamheten är i . Detblir ändå inte tillräckligt bra skola, ändå inte tillräck-ligt bra vård, ändå inte tillräckligt bra omsorg, ändåflyr poliserna från sina arbetsuppgifter och lämnardärmed många människor i ökad otrygghet. Förstårinte att det finns andra förklaringartill varför ser ut som det gör ? Förstårinte att problemen som människorupplever inte först och främst är förknippade med attden offentliga sektorn är för liten utan för att den igrundläggande hänseenden sviker sina förpliktelser?Om det vore så enkelt att om världens högstaskatter eller världens största offentliga sektor skullege den bästa skolan, den bästa rättstryggheten, denbästa omsorgen, den bästa sjukvården, varför är inteSverige bäst i alla dessa hänseenden? Hur kan JohanLönnroth vägra att inse att det måste finnas någotsystemfel i som gör att så många människorhar så svårt att känna igen sig i den vänsterretoriksom är så mästerlig på att utöva?Om vänder ned i den riktiga var-dagen skulle han hitta en värld som inte ser ut såsomhan föreställer sig i sina stora anföranden. Han skullehitta människor som inte far väl. Då skulle han självställa sig frågan vad han kan göra som politiker för attgöra livet lite lättare för dem, i stället för att gå i arm-krok med en socialdemokrati som uppenbarligen intevill någonting annat än att brösta upp sig inför riks-dagens kammare och säga att vi lever i den bästa avvärldar. Så ser inte ut, ! Komned till verkligheten och börja från den utgångs-punkten.Anf. 29 () replik:Fru talman! Jag gissar att jag träffar minst likamånga människor som inte far väl som Per Unckelgör. Faktum är att skolan och vården har tappat an-delar av den samlade nationalinkomsten under ettantal år. Inom vården är det alldeles dramatiskt - manhar fallit i andel. Det är grundorsaken till de problemsom finns.Sedan skriar ni över eländet i skolan, när ni självahar tagit ifrån skolan stora resurser. Det befrämjarnaturligtvis era privatiseringskrav, som ytterligareförstärker det klassamhälle som tyvärr håller på attväxa fram också här i landet. har Sverigeenligt internationella mätningar lägst andel fattiga.Situationen för kvinnor i är fortfarande nr 1 imätningarna. Det ska vi vara stolta över.Men om er ideologi går segrande fram kommersituationen att bli än mer allvarlig.Anf. 30 () replik:Fru talman! Jag konstaterar att det är bra att Cen-terpartiet har väckt motioner. Vi kan ta debatten ombredbandstekniken när den frågan blir aktuell.Fru talman! När pratar om att byggainfrastruktur för alla är det fråga om bredbandsteknikmed fiberoptik. Det ska vara ett nät av betydandedignitet som når alla. Det är någonting helt annat ände linor som har . Men det nätet ska själv-klart vara i samhällets ägo som en garanti för alla.Men innan vi är där måste vi vara konstruktivaframåt, sälja och investera. Jag hoppas att Vänster-partiet inte blir proppen i den process som kan blinågot bra för framtiden.Anf. 31 () replik:Fru talman! Vi kan nog i stor utsträckning varaeniga om att det krävs mycket stora investeringar.Hur det exakt ska se ut tekniskt saknar jag kunskaperatt bedöma, men det handlar om mycket stora beloppsom behöver investeras för att få vägarna ut till allapå likvärdiga villkor.Det är därför jag blir så förvånad över att AgneHansson och hans parti kan liera sig med kamraternapå högerkanten. De vill sälja ut rubbet! Det finns inteen chans om kastas i gapet på de multinationellajättarna. De kommer aldrig att investera. Det kommeratt bli bra för stockholmarna och kanske för oss göte-borgare och några till, men det kommer definitivt inteatt gynna de grupper som jag vet att hans parti värnar om.Anf. 32 () replik:Fru talman! Jo, , läs motionen.Där beskrivs en strategi för hur vi ska få bästa ränt-abilitet på investeringarna genom försäljningarna. Detär inte fråga om att liera sig hit eller dit. Det är kon-struktiva förslag till lösningar.Anf. 33 ():Fru talman! Jag ska till skillnad från flertalet and-ra talare försöka hålla mig till ämnet, nämligen deeventuella budgetkonsekvenserna av den sannolikaspruckna fusionen mellan kan också undra om det är något slags par-lamentarisk separationsångest som drabbar moderataveteraner så här inför juluppehållet. Det var sammasak . Då fogade man ett särskilt yttrande tillFiU10 och startade en debatt. Då var det nya pro-gnossiffror om lägre tillväxt som gjorde att man häv-dade att statsbudgeten vilade på felaktiga grunder. Nuär det den sannolikt spruckna fusionen mellan Teliaoch som tas som anledning till att hålla enextradebatt både och på måndag.Visst innebär en sprucken fusion ett allvarligt nä-ringspolitiskt problem, men den ger inte alls den storabudgetosäkerhet som det har gjorts sken av. Flerabudgetposter är svåra att prognostisera. Därför finnsdet också tilläggsbudgetar för att följa upp utveck-lingen . Om fusionen har spruckit får viprivatisera på ett annat sätt. Det är fullt möjligtatt en annan modell för privatisering kan ge betydligtmer än de kanske 80 miljarder som den här affärenvar tänkt att ge. Såvitt jag vet är värderat tillungefär 270 miljarder.Om nu detta inte går att genomföra under år 2000bör det gå att genomföra . Enda kon-sekvensen blir att vi får amortera mindre på statsskul-den och mer , kan det alltsåbli lägre intäkter, men det fattas inte några 95 miljar-der som det har hävdats här. står kanske för 80av de budgeterade 95 miljarderna. Amorteringen påstatsskulden beräknas till 82 ½ miljarder. Det blir enamortering på statsskulden, även om den inte blirsärskilt stor om vi inte får in några intäkter från Teliaunder det kommande budgetåret.Det blir inte fråga om ökad upplåning, som ocksåhar påståtts. Värdet av finns kvar och kan reali-seras i stället under år 2001.Det här innebär högre statsskuldsräntor under år2000, men det innebär också en utebliven inkomst-minskning eftersom inte säljs. De posterna kanmycket väl ta ut varandra. Nettoförlusten är i alla fallinte så dramatisk som ger sken av medpåståendet att den spruckna fusionen med full kraftslår in i statsbudgeten.Det som påverkas eller kan påverkas är takten påoch omfattningen av amorteringarna på statsskulden.De budgetpolitiska målen ligger fast. Varken utgift-staket eller överskottsmålet påverkas.Anf. 34 ():Fru talman! Jag vill bara konstatera att MatzHammarströms anförande var mycket tillfredsställan-de. Vad jag förstår finns det en majoritet i kammarensom vill gå vidare med en privatisering av Telia.Många av oss har känt att den här debatten kanske varonödig, men det senaste inlägget från gjorde den fullt motiverad.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutKammaren biföll utskottets hemställan.6 § BordläggningAnmäldes och bordladesMotion1999/2000:N21 av m.fl. (c)Den uppbrutna fusionen av (väcktenligt 3 kap. 15 § RO med anledning av händelseav större vikt)7 § AvslutningAnf. 35 TALMANNEN:Som jag tidigare meddelat kommer en särskilddebatt om Telia-Telenor-affären att äga rum månda-gen . Höstsessionen kan såle-des inte avslutas . Likväl vill jag använda dettatillfälle till att tacka ledamöter och perso-nal för höstens arbete.Ärade ledamöter! Vi lämnar det årtu-sende då fick en riksdag och det sekel dådemokratin fick sitt genombrott i vårt land. En stundsom denna kan också naturligt ge rum för blickar motden tid som varit och för visioner om den som nukommer.Förra sekelskiftet blev inte någon stor sak för dentidens ärade ledamöter av första och andra kammaren.Att avslutades , somseden då var, befordrade knappast nyårsyra i Sverigesriksdag.Talmannen i andra kammaren - - fann sig ändå föranlåten att något kommenteratidens gång, denna vårdag under detförra seklet. Så här sade han: "När detta blad en gångär vordet fullskrifvet, måtte det då kunna vittna om,att den utveckling i andligt och materielt hänseende,som kännetecknat vårt land under detta århundrade,då ytterligare vunnit förkofran och stadga, till lyckaför ett älskadt , till gagn och väl för alladem, som derinom bygga och bo".Det var människors förhoppningar den gången.Det var förhoppningarna hos dem som ingentingvisste om det första och det , somingenting visste om Gulag och om Förintelsen ellerom atombomben.De visste heller ingenting om demokratins ge-nombrott, om välfärdens uppbyggnad, om farsotersbetvingande eller om de nationer som skulle kommaatt befrias från kolonialt förtryck.Men bland de många som då ännu inte hade rättatt rösta och att delta i besluten fanns drömmar ochvisioner - om fred och demokrati, om kvinnlig röst-rätt och jämställdhet, om barnens århundrade, om ettsamhälle där varje människa skulle kunna förverkligasina bästa stämningars längtan.De hoppades och de trodde på en bättre framtid.Där har ingenting förändrats, och där kommer ingenförändring att ske till nästa gång tiden vänder blad.Människor kommer att hoppas, människor kom-mer att ta ansvar för sin egen och sina medmänni-skors framtid. Människors förhoppningar om fred ochfrihet, om demokrati och mänskliga rättigheter äreviga.Ärade riksdagsledamöter! riksdag är endel av den förändring vi ständigt lever i och en del avden framtid som vi bygger tillsammans. Riksdagsar-betet denna höst är ett uttryck för en god utveckling,som inger förhoppningar. har i hög grad,mer än tidigare, hävdat sin ställning som en centralarena i den politiska debatten, inte minst genom detstora antalet aktuella debatter.Ett fruktbart och framåtsyftande arbete för att ut-veckla och stärka arbetsformer utförs nuav ledamöter och anställda inom Riksdagskommitténsram.Denna höst har två ledamöter lämnat riksdagenför andra uppdrag. kom in i riks-dagen 1988 och gjorde under mer än ett decenniummed sin gedigna bakgrund som läkare och forskareoch med breda erfarenheter från folkhälsoarbetet,bl.a. som generaldirektör för , värde-fulla insatser i riksdagsarbetet inom främst social-och utbildningsutskotten. Vi önskar varmt lycka till på sitt nuvarande uppdrag, somordförande i valdes till riksdagsledamot1998, med lång erfarenhet och erfarenhetsom statsråd i Närings- respektive Inrikesdeparte-mentet. Vi tackar för insatserna iriksdagen utifrån de båda perspektiven som ledamotoch som statsråd och önskar honom framgång på detnya uppdraget som ordförande i ledamöter! I går afton avslutade högtidligen - och festligt - sitt arbete dettaårtusende och detta sekel med konsert på . Uruppförandet av tonsättaren författaren verk Hemkänslan gavmånga tankar om det som varit och det som väntar,om vårt ansvar för medmänniskans rätt att undgåfrämlingskap, medmänniskans rätt att erfara hem-känsla, med bl.a. dessa ord:"Allt vi hade var gränslös frihetFriheten var som en ordlös sångOch landet var namnlöst och gränslöstVi är alla invandrarbarn.Vi kom en gång alla till främmande land. "Vi känner stolthet över och ansvar för det landsom är vårt gemensamma hem.Ärade riksdagsledamöter och anställda i riksda-gen! Jag vill varmt tacka för det demokratiska arbetetdenna höst. Jag önskar er alla en skön helg och ettriktigt gott nytt årtusende.Med detta är dagens sammanträde avslutat.8 § Kammaren åtskildes kl. 19.37.Förhandlingarna leddes av talmannen.