prot · GN0929 · 1999-11-18 00:00:00 — Vi brukar ju prata om kompe-tenskonton. Då undrar jag: Finns det en beredskap föratt diskutera andra lösningar för kompetenskontonsom undviker de av påpekade problemen medden nuvarande tekniken?Anf. 75 Finansminister ():Herr talman! Jag kan dela oro när detgäller sjukförsäkringskostnader. Jag är också mycketväl medveten om att det är viktigt att det ges brarehabiliteringsmöjligheter för de personer som harvarit långtidssjukskrivna. Jag vet av erfarenhet frånden tid då jag jobbade mer konkret med arbetsmark-nadspolitiken att det var en mycket intensiv diskus-sion mellan försäkringskassor och arbetsförmedlingarom de resurser som stod till förfogande och som maninte alltid kunde disponera beroende på att det intefanns bra rehabiliteringsmöjligheter. Jag hoppas att vikan utnyttja de här resurserna fullt ut.Vi har också , det vill jag gärna ta upp idet här sammanhanget utsett en utredare, landshöv-ding , som ska titta på orsakerna till de öka-de sjukförsäkringskostnaderna. I det perspektivetmåste det också ingå att i nästa läge sätta in insatserför att exempelvis förstärka rehabilitering och annatunder tiden framöver.Jag delar också uppfattning att den in-sats som vi kan göra via försvarsöverenskommelsensåtta miljarder, och därtill den miljard som vi har tagitfram i budgetpropositionen från regeringens, Väns-terpartiets och sida tillsammans ger niomiljarder som vi kan satsa på sjukvården framöver.Det är en oerhört viktig satsning inte minst för deäldre, eftersom de har en stor del av sjukvårdskostna-derna.Till sist vill jag svara på den fråga som upp när de gäller kompetensutvecklingen. Som ettresultat av den gröna skatteväxlingen har vi mer re-surser för kompetensutveckling. Jag är ganska över-tygad om att arbetsmarknadens parter, både löntagar-organisationer och arbetsgivarorganisationer, till-sammans med regeringen kan komma fram till ett brasystem för hur de här resurserna ska utnyttjas i fort-sättningen. Det pågår sådana kontakter, bl.a. frånRegeringskansliets sida, med arbetsmarknadensparter för att utforma det här systemet.Vi är väldigt öppna när det gäller hur ett sådantsystem ska utvecklas. Vi har varken låst oss för kom-petenskonton eller någon annan modell. Där finns detutrymme för en öppen diskussion.Anf. 76 () replik:Fru talman! Jag vill återgälda tacket till Vänster-partiet. Tack, Socialdemokraterna och ! Det har lyckats bra. Vi har inte varit eniga omallt. är vi eniga om allt. Vi kommer att bli oenigaoch eniga igen. Det är så det kommer att gå till närman samarbetar på det här sättet.Men jag vill ändå ta upp några funderingar. Fi-nansministern har ju inte haft möjlighet att vara härunder hela debatten. Vi pratar nu mycket om stabili-seringsproblemet. Då undrar jag om min bedömning att den här börsboomen, börs-rallyt, i sig nu håller på att bli ett stabiliseringspoli-tiskt problem. Jag anser det.Vad kan man då göra åt det? Vi får ha beredskapatt inte hälla bensin på den här pyrande brasan. Då fårvi vara försiktiga med att lova ut stora skattesänk-ningar, för det kan just leda till att det största enskildahotet mot en stabil tillväxt, en överhettning, accelere-rar. Jag tror att det är värdefullt om finansministernkan ge sin syn på det påståendet.Och så en annan sak: Pensionerna har varit en storsak . vet vi att den genomförandegrupp somförfogar över pensionsfrågan inte klarar att få den härövergångsvisa garantipensionen . Det harvi försports. Enligt min bedömning får då vi i de härtre samarbetspartierna ta itu med den frågan införden vårekonomiska propositionen. Det är min be-dömning, och jag tror att det vore värdefullt att höraom finansministern delar den bedömningen; att dettaär en fråga som vi måste titta på inför den vårekono-miska propositionen till år 2000.Anf. 77 Finansminister ():Fru talman! Först kan jag säga som svar på densista frågan att om det sker förskjutningar i den nyapensionsreformen så medför det inte automatiskt attdet ställs något utrymme till förfogande för särskildanya insatser. Jag delar uppfattningatt det får ske en diskussion på vanligt sätt i det van-liga budgetarbetet, i vårproposition och i budgetpro-position, om vilket utrymme som finns. Vi har frånsocialdemokratiskt håll, och från regeringen, varitmycket tydliga i fråga om den stora prioritering somgjordes , som erinra-de om tidigare här. Där gjorde vi stora satsningar, istorleksordningen , till pensionä-rerna. Vi vill gärna gå vidare med dessa satsningar,inte minst för de sämst ställda pensionärerna.Sedan ska jag också ta upp det första som LarsBäckström nämnde, oron för börsutvecklingen, oronför att vi kan få obalans i vår ekonomi. Det jag självkänner starkast oro för är naturligtvis att vi inte kanmobilisera de potentiella resurser vi har. Framför allthar vi fortfarande en ganska stor arbetskraftsresurs,dvs. de arbetslösa som vi inte har kunnat få ut påarbetsmarknaden och som inte har jobb.Jag hoppas att den efterfrågan på arbetskraft somföretagen kommer att ha kan kombineras med att vikan ställa arbetskraft, personer, till förfogande medbra utbildning så att vi inte får överhettningstendenseroch obalanser i ekonomin i fortsättningen. Då gällerdet att hantera den ekonomiska politiken på ett sådantsätt att det här systemet kan hänga ihop med arbets-marknadens efterfrågan och med det utbud som finns.Jag kan naturligtvis värdera enskildheter, antingendet gäller börsutveckling eller allt annat. För denenskilde som är utan jobb eller har en låg inkomst ärdet kanske inte i första hand börsutvecklingen somhan eller hon oroar sig för. Men jag tycker självklartatt man ska ha en allmän inriktning att se till att ingeti vår ekonomi riskerar att leda till obalanser i fortsätt-ningen.Anf. 78 () replik:Fru talman! Det var värdefullt att finansministernsade det här är en fråga som vi kan se i den våreko-nomiska propositionen och att det är en prioriteradfråga. Det är precis samma bedömning som vi iVänsterpartiet gör, jag vet inte om det är precis sam-ma.Vi ska kanske inte stapla adjektiv på varandra,men om ni tänker er en lång rad adjektiv så behöverjag inte säga dem. Så viktig är frågan för oss.Sedan till det här med börsutvecklingen. Vad jagmenar är att om vi nu ska få en uthållig utveckling såfår konsumtionen ligga i nivå med produktivitetstill-växten, vår konkurrenskraft och reallönerna. Vi fårinte konsumera mer än så. Men just med tanke påbörsutvecklingen finns det en risk att vissa gruppersom får stora vinster på börsen konsumerar mer änreallöneutvecklingen, mer än produktivitetstillväxten.Det är då vi får den farliga överhettningen. Det kanvara långt farligare än lönebildningsfrågan med denbörsboomen. Det är just det som är farligt. Och det ärsvårt att göra något det.I det läget är det farligt att som vissa partier lovaut stora skattesänkningar. Det skulle ju riskera attfungera som ett slags olja för att tända upp en infla-tionsbrasa igen. Det är det som på ekonomspråk kal-las för den pro-cykliska finanspolitiken. Det är det viska akta oss för, särskilt som så många partier här ikammaren varnar för strukturella budgetunderskott.Då är det väl klokt, finansministern, att vi två äröverens om att vi får vara försiktiga med att lova utnya, stora skattesänkningar med tanke på stabilise-ringspolitiken. Men visst ska vi sänka skatten för demsom har det allra sämst i vissa branscher. Det finnsockså möjligheter till röda och gröna skatteväxlingar.Det hoppas jag att vi i kan vara över-ens med den socialdemokratiske finansministern om.Anf. 79 Finansminister ():Fru talman! De förslag om sänkta inkomstskatteroch sänkta företagsskatter som finns i budgetproposi-tionen är ju sedda som ett första steg för att fulltut försöka kompensera de egenavgifter som de flestahar betalat, som alla löntagare har betalat, under sena-re år. Det har också gjorts en deklaration i budgetpro-positionen om att vi gärna vill fortsätta med ett kom-mande steg, eller flera steg, för att avveckla det härhelt.Men vi har varit noggranna med att sä-ga, och jag ger rätt på den punkten,att vi inte kan lova denna fortsatta skattesänkningförrän vi vet att de samhällsekonomiska förutsätt-ningarna, konjunkturpolitiska och andra, finns. Detmåste stämmas av varje höst inför varje budgetpropo-sition i fortsättningen. Då får självfallet också den härfrågan hanteras om huruvida det uppstår sådana oba-lanser i ekonomin att det inte är möjligt med de fort-satta stegen.Jag hoppas att vi ska kunna ta fortsatta steg i denskattereform som har inletts. Men det är ett riktigtpåpekande som gör om partier somägnar sig åt att föreslå stora skattesänkningar som ärofinansierade. De partierna skulle verkligen bidra tillatt lägga på mycket bränsle. Det skulle snabbt kunnaleda till oerhört besvärliga tendenser i svensk ekono-mi. Det skulle i sista hand drabba löntagarna rättordentligt. Därför tycker jag att det finns en viktigskillnad mellan dels regeringen, ochMiljöpartiet, som föreslår skattesänkningar som ärfullt ut finansierade, dels borgerliga partier som intetar hänsyn till finansieringen utan har något slagsandra politiska mål när de lägger ut stora ofinansiera-de skattesänkningar. Jag tycker alltså att det är ettriktigt påpekande, och jag håller gärna med om dethär senaste perspektivet.Anf. 80 () re-plik:Fru talman! Jag skulle först vilja återgälda fi-nansministerns tack för gott budgetsamarbete. Sedanvill jag ställa en fråga angående förslagom att komplettera redovisningen av BNP och grönanyckeltal i statsbudgeten med en årlig redovisning avISEW, alltså ett index för uthållig ekonomisk välfärd.Det är alltså inte fråga om att ersätta BNP-redovisningen med ett annat mått utan just om attkomplettera. Det är viktigt att ha ett så brett underlagsom möjligt för debatt och beslut. Min fråga är omfinansministern är beredd att med öppet sinne disku-tera den möjlighet att ge en mer rättvisande bild avden samhällsekonomiska utvecklingen som en redo-visning av ISEW skulle innebära.Anf. 81 Finansminister ():Fru talman! Vi lade ju redan i vårpropositionenfram förslag om att i fortsättningen ha en redovisningav gröna nyckeltal. Det tycker jag är ett mycket vik-tigt steg, därför att om vi framöver skakunna ha ett sammanhållet ekonomiskt och ekolo-giskt perspektiv och en tillväxt som håller ihop eko-nomin och ekologin, måste vi naturligtvis också ha enstatistisk redovisning och ett underlag för den diskus-sionen som handlar både om den traditionella eko-nomiska redovisningen och om den redovisning somvi kan få i olika miljömässiga termer. Jag är natur-ligtvis beredd att diskutera andra förslag på det sättsom för fram här och som kanförbättra kvaliteten i underlaget för vår fortsatta dis-kussion om ekonomisk och ekologisk utveckling.Anf. 82 ():Fru talman! Jag ska uppehålla mig vid tre enskildamotioner som jag har väckt på det finansiella områ-det. De har alla utan närmare kommentarer avstyrktsav finansutskottets majoritet men föranlett reservatio-ner med stöd från borgerligt håll, nr 3 och 31.Först valutapolitiken. Den har tilldelats ett mycketblygsamt utrymme i budgetpropositionen. Det äranmärkningsvärt, eftersom övergripande valutapoli-tiska frågor numera är regeringens ansvar. Sammaointresserade, för att inte säga avvisande, attitydkommer till uttryck i det uppdaterade konvergenspro-gram som regeringen lämnat till EU. Ändåhar ju i anslutningsfördraget åtagit sig att fulltut delta i valutasamarbetet. Till skillnad från Dan-mark och har vi inte någon fördrags-enlig rätt att ställa oss vid sidan av.Sedan 11 av 15 EU-länder införde den gemen-samma valutan , kan det med foghävdas att är den medlemsnation som stårlängst ifrån euron. Av de fyra utanförländerna ärGrekland med i 2 och väntas kunna införa eu-ron . är trots rätten till undantagockså med i 2, och landets politiska ledning ärpositiv till den gemensamma valutan. Detsammagäller den brittiska regeringen som lade framen nationell övergångsplan till euron. I vetinte ens statsministern och finansministern vad de villi denna fråga. Och förberedelser för en övergång villde över huvud taget inte kännas vid.När medlemsländernas kvalifikationer för delta-gande i den gemensamma valutan bedömdes inomEU , fick underkänt på en punkt,nämligen kravet på valutastabilitet. Ändå ägnadesvalutapolitiken endast en kort, utslätad skrivning ikonvergensprogrammet från , det som an-togs . Syftet med ett konvergensprogram,såsom det nu är upplagt, är ju ändå att visa hur ettland avser att uppfylla kriterierna. I sitt utlåtandekonstaterade i början av detta åravsaknaden av besked om när kunde tänkasansluta sig till 2. , finansministrar-na, uttalade därefter att för att kvalificera sigför EMU måste demonstrera sin förmåga att hålla enfast rimlig kurs mellan kronan och euron över entillräcklig tidsperiod och utan allvarliga störningar,vilket enligt rådets mening borde föranlåta en svenskanslutning till växelkursmekanismen.Men i den uppdatering som regeringen nyligengenomfört intar valutapolitiken fortfarande en undan-skymd plats. Inledningsvis meddelas att "- - - i en-lighet med stats- och regeringschefernas beslut frånmaj 1998 deltar inte i valutaunionen frånstart." Detta är ett utmanande sätt att beskriva detförhållandet att på grund av utebliven valu-tastabilitet inte bedömdes vara kvalificerat för delta-gande - en ståndpunkt som för övrigt statsministerGöran den gången ställde sig bakom.I nästa mening heter det: "håller dockdörren öppen för ett senare deltagande." Formule-ringen är magnifik. Den antyder att i sinvälvilja inte har slängt igen dörren, i alla fall intedefinitivt, utan kan tänka sig att kliva in vid ett senaretillfälle som man själv väljer. Men i själva verket ärdet ju övriga EU-länder som avgör om och när Sveri-ge kan anses vara moget att släppas in.I uppdateringen slår regeringen fast att "Sverigeserfarenheter av den nuvarande penningpolitiska regi-men, med inflationsmål och rörlig växelkurs, är go-da." Innebörden förefaller mig något oklar. Syftetskulle kunna tänkas vara att uttala beröm och stöd förEuropeiska , eftersom den tillämpar enrörlig växelkurs utifrån bl.a. ett inflationsmål. Menom avsikten är att meddela att avser att fort-satt hålla en rörlig växelkurs gentemot euron, står deti direkt strid med vårt åtagande att eftersträva stabilavalutarelationer inom EU.Sannolikheten för den senare tolkningen är ändårätt stor, eftersom nästa mening lyder: "En knytningav kronan till 2 är inte aktuell . "Därmed går uttryckligen på tvärs med deförväntningar och rekommendationer som jag nyssciterade från behöriga EU-instanser vid ställningsta-gandet till konvergensprogram. Bytet avEU-kommission kan inte väntas föranleda någonändrad ståndpunkt. klargjorde nämligen dennye kommissionären för monetära frågor, , att kravet deltagande i 2 föreinträdet i valutaunionen ligger fast.Skälet till att jag här argumenterar mot vad rege-ringen skrivit i konvergensprogrammet är attutskottsmajoriteten inte alls i sak motiverat sitt yr-kande om avslag på min motion. Kan någon ur majo-riteten här i kammaren förklara varför vi ska under-kasta oss den påfrestning som fortsatt osäkerhet omeurons införande medför för ekonomi ochmedborgarnas välfärd? Det rör sig ju ändå bara omhur vi ska gå till väga för att uppfylla en fördragsenligförpliktelse.Ett minimikrav i närtid är att regeringen följer debrittiska socialdemokraternas exempel och läggerfram en plan för övergången till den gemensammavalutan. Första punkten i en sådan plan måste vara attvisa hur ska uppnå den valutastabilitet somkrävs. Ingen har kunnat ange en bättre väg än via ettinträde i 2. , som ändå har ett undan-tag från plikten att införa euron, deltar iväxelkursmekanismen med smal bandbredd, och dethar gett en klart bättre stabilitet i kronkursen än Sve-riges. Varför är det så motbjudande för svenska soci-aldemokrater?Fru talman! Mina två andra motioner innehållerkrav på privatisering av statliga företag under , och . Även dessaavstyrks utan någon argumentation i sak. Det kanskekan förklaras av att regeringens inställning till statligtföretagande förefaller vacklande, för att uttrycka sigmilt.Länge har riksdagsmajoriteten avvisat moderatakrav på en plan för avveckling av statligt ägande iföretag, något som efterlyst tidigarei debatten. I förra årets budgetproposition förutsågs iintäkter av privatisering endast iår och . Utan närmarekommentar höjdes sedan dessa belopp i vårproposi-tionen till vartdera året. I höstensbudgetproposition, som vi nu diskuterar, redovisasbara en knapp miljard men hela 110 miljar-der kronor för 2000.En väsentlig del av förklaringen till denna siffer-dans är naturligtvis de sorglustiga turerna i Telia-Telenor-affären. Därtill kommer att den fortsattaförsäljning av aktier i som planerats till iår inte har genomförts. Finansministerns uttalande förinte så länge sedan visar att han inte riktigt vet vadhan vill och vad han ska göra med Nordbanken. Likatydligt är att han egentligen inte vill sälja statens helaaktieinnehav. Det tar givetvis emot för den som iegenskap av SSU-ordförande förordadesocialisering av bankerna.Nordbanken är nu inte det enda företag under Fi-nansdepartementet som är moget för privatisering.När regeringen ombildade Byggnadsstyrelsenfördes de fastigheter som hade ett värde på den all-männa hyresmarknaden till . Under led-ning av sin verkställande direktör ge-nomförde detta bolag en snabb anpassning till mark-nadens villkor. äger det nära 300 kontorshus i15 större svenska städer. Beståndet bedöms ha ettvärde på över 22 miljarder. Den sista offentliga spe-cialfastigheten av s.k. ändamålskaraktär avyttradesunder 1998. är nästan hälften av lokalytan ut-hyrd till privata hyresgäster.Förra året förvärvade praktiskt tagethela S-E-Bankens bestånd av rörelsefastigheter, 44enheter till ett pris av drygt 4,2 miljarder. Jag hartidigare ställt frågan till och jagupprepar den till den som vill svara: Är detnågot slags ersättning för en regelrätt socialisering avbankväsendet att staten köper det nät av bank- ochkontorslokaler som utnyttjas av Wallenbergsfärenshusbank?Av publicerade kvartalsrap-port framgår att det stora köpet av företagsparkenInfra City nu har förts i hamn. Det är det fastighets-komplex som ligger utefter motorvägen mellanStockholm och och som anlades av den se-dermera kullbytterade fastighetskungen . Utöver kontor och butiker finns där med 20 våningars glasfasad.Varför ägnar staten resurser åt en sådan satsning istället för att syssla med eftersatta angelägenhetersom ingen kan sköta lika bra eller bättre? Och varförska staten äga ett bolåneinstitut? sedangenomfördes en spridning av ägandet i Stadshypotek.Men som detta offentliga engagemangavvecklats har staten byggt upp ett nytt institut medsamma syfte, . har detta företagingen annan uppgift än att bedriva utlåning på denöppna marknaden till såväl flerbostadshus som små-hus och bostadsrätter.Det statliga ägandet ger möjlighet till bätt-re rating, vilket normalt medför en lägre upplånings-kostnad och därmed utgör en konkurrensfördel. Peri-odvis har ändå finansieringen blivit dyrare än förstora privatägda konkurrenter - så är för närvarandefallet. Likväl försöker vinna marknadsandelarmed lägre utlåningsräntor, vilket ger lövtunna margi-naler. sjönk halvårsresultatet till 189 miljonerkronor - jämfört med 1998 - påen lånevolym om närmare 144 miljarder kronor.Trots den fördel vid finansieringen som följer avdet statliga ägandet förmår således inte hävdasig i konkurrensen. Företaget bör därför möj-ligt privatiseras. Med nuvarande tendens för lönsam-heten finns det skäl att befara att försäljningsprisetblir lägre ju längre det dröjer.Det är dock naturligtvis svårt för socialister attsläppa tanken på ett statligt ägande. somBosse tvingadesförsäkra att hela Nordbanken ska privatiseras med-delade att regeringen övervägermöjligheten att utveckla Postgirot till en fullvärdigbank i statlig ägo - således en parallell till att ersattes av . Besked om regeringensplaner ryktas vara nära förestående.Finns det någon företrädare för utskottsmajorite-ten som kan klargöra vad som ska ske med det statli-ga företagsägandet? Är det ideologin eller är det ef-fektivitet och lika konkurrensvillkor på marknadensom gäller?Fru talman! Jag har inget annat yrkande utöver deyrkanden som redan har framställts av moderata fö-reträdare i debatten.Anf. 83 () replik:Fru talman! Först vill jag konstatera att Vasakro-nan är ett effektivt skött statligt företag och att det geren god avkastning för staten. Jag tycker att det är litepatetiskt när försöker beskriva inköpav bankfastigheter som gör som ett slagsersättning för socialisering. I stället handlar det om enbedömning av hur man får en bra verksamhet i fas-tighetsbolagen och en bra avkastning. Jag tycker kan säga att företaget sköts bra, liksom mångaandra statliga företag.Samtidigt vill jag framhålla att vi när det gällerstatliga företag inte har samma fundamentala ideolo-giska uppfattning som har. Av ideolo-giska skäl anser de att det offentliga inte ska drivaföretag - så står det i yttrandet i finansutskottet. Vihar en praktisk syn på det här. Vi tycker att det är braatt det finns en blandekonomi i och vi ser enfördel i att det finns statliga, kommunala, kooperativaoch privata företag liksom att det finns stiftelser iolika former som också kan driva affärsverksamhet.Vi har alltså inte synen att man måste renodla såatt några av de här kategorierna liksom väljs bort. Istället ser vi ekonomiskt och praktiskt på detta. Detfinns skäl för att sälja en del statliga företag men detfinns också skäl för att behålla en del statliga företag.Vi kan inte utesluta att det framöver också kan finnasskäl för att bilda nya kommunala eller statliga före-tag. Det är något som måste bedömas från fall till fall.Anf. 84 () replik:Fru talman! är effektivt, säger . Jag har inte bestritt det. I stället kan jagsäga att det gläder mig, för är en följd avmotioner som jag väckte när vi skulleombilda , vilket gjordes under denborgerliga regeringstiden.Om det nu är på nämnda sätt innebär det ju ocksåatt man får ett gott pris vid försäljning. Min undringkvarstår: , vad är det som gör det såangeläget för staten att satsa resurser på att frigörakapital för Wallenbergsfären i tegelhögar som de kananvända i sin rörelse? Vad är det som är så bra närman har eftersatta angelägenheter där dessa resurserkunde användas bättre?Om det är så att kriteriet för statliga företag somman vill behålla är att de går bra kan jag anföra ex-emplet , som inte går bra. Jag vill med be-stämdhet påstå att de är på väg mot en sådan situationatt de behöver kapitaltillskott från ägaren, staten, omde inte säljs till någon som kan sköta verksam-heten bättre.Jan förklarar att han inte har någon ide-ologisk låsning i det här fallet, vilket vi skulle ha.Men han ger ingen förklaring till att man från social-demokratiskt håll väljer att satsa på att bedriva före-tagsamhet när detta bevisligen kan göras av andraminst lika bra, för att inte säga bättre, och då i ställetförsumma angelägenheter som staten själv är bästägnad att sköta. Denna grundläggande fråga springerni förbi när ni inte vill ta itu med konsekvensarbetet.Jag vågar uttala förutsägelsen att oavsett vad JanBergqvist säger så kommer de här båda företa-gen att privatiseras. Men det är samma sakhär - ni vill inte vill bekänna färg, precis som i exem-pelvis frågan om valutapolitiken. Jag har frågat förut- det kunde alltså vara bra om kundeägna lite tid åt detta - och frågar igen: Får vi en na-tionell övergångsplan med som första punkt ett inträ-de i den europeiska växelkursmekanismen 2?Anf. 85 () replik:Fru talman! gör det enkelt för sig.Han har ju inställningen att det offentliga inte skadriva företag. Då är saken ganska enkel. Av ideolo-giska skäl vill man privatisera allt som finns ochvägrar att det bildas nya kommunala eller statligaföretag.