prot · GM0962 · 1999-03-03 00:00:00 — Avsnittet om digitalasändningar har jag antecknat , eftersomjag blev lite oroad när poängteradeatt de digitala sändningarna nu börjar.Jag ser alltså med stor oro på att man vilar tryggt iatt detta har satt i gång. Vi vet av erfarenhet att det tarlång tid innan man har byggt ut någonting som är nyttoch innan man har nått ut till alla delar av Sverige.Jag anser att vi är skyldiga att låta de funktions-hindrade ta del av de sändningar som finns. Vi har enjämställdhet som gäller alla i hela samhället.Så sent som hörde jag talas om en utredningom de funktionshindrade. Jag vet att det var ettpressmeddelande om det. Dessvärre har jag inte hun-nit ta del av det. Det var synd att jag inte har hunnitläsa vad som stod där. Jag är övertygad om att mandär trycker på det viktiga i att också funktionshindra-de skall kunna ta del av allt som händer i samhället.Anf. 213 () replik:Fru talman! Det är klart att den tekniska utveck-lingen i sig innebär att det skapas bättre förutsättning-ar för funktionshindrade att ta del av det utbud somfinns både i radio och TV. Digitaliseringen medför juen förbättring av ljudkvalitet och bildkvalitet.Men det innebär ju inte att man skall lägga locketpå när det gäller de analoga sändningarna. Vi kom-mer att ha dem kvar under framöver pa-rallellt med de digitala sändningarna. Detta får intevara någon signal till public service-företagen att mankan strunta i de analoga sändningarna och bara körade digitala. Här måste arbetet också fortsätta. Om dethar varit några oklarheter på den punkten, så vill jaggärna säga att detta är min uppfattning.Anf. 214 () replik:Fru talman! Det han nusade värmer. Det känns att vi är på rätt väg, och viförstår varandra.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )12 § Resursfrågor för högskola och forskningFöredrogsUtbildningsutskottets betänkande 1998/99:UbU4Resursfrågor för högskola och forskningAnf. 215 PER ():Fru talman! Inledningsvis vill jag yrka bifall tillreservation nr 1. Vi står naturligtvis bakom samtligavåra övriga reservationer, men för tids vinnande yrkarvi som vanligt bara bifall till den första.Fru talman! Det här betänkandet handlar om ettfemtiotal motionsyrkanden från den allmänna mo-tionstiden. De skulle också uppfylla kriteriet att deinte skulle vara budgetpåverkande. Jag tycker i ochför sig att man kan diskutera det kriteriet när det gäl-ler en del av de här sakerna.Betänkandet blandar stort och smått. Det handlarom lokala frågor, om enskilda universitet och hög-skolor, men också om bärande principer för hur högreutbildning och forskning borde utvecklas.Jag har valt att koncentrera mig på två av dessabärande principer, dels frågan om resurser till forsk-ning till nya universitet, dels fördelningen av hög-skoleplatser.Det finns skäl att kritisera regeringen för hand-läggningen och strategin avseende tre nyauniversitet. Frågan om flera universitet skall intehandla om att via utnämningar i en valrörelse ta hempolitiska poäng för att sedan inte bry sig om att ge-nomföra en seriös och successiv uppbyggnad av denyutnämnda universiteten när valdagen har passerat.Så skedde i , och , dvs. förstutnämningar och löften om pengar, sedan en kall-dusch - inga nya pengar.Moderata samlingspartiet förordar en strategi somsyftar till att genomföra en successiv uppbyggnad avde nya universiteten. Vi vill påbörja resursförstärk-ningen under den här mandatperioden genom attstegvis öka anslagen för forskning och forskarutbild-ning i och . När det gäller harvi i kraft av kvalitetsbedömningarökat anslagsramen med nästan 50 %.För att kunna behålla universitetsbegreppets tro-värdighet och kvalitetsstämpel är det av avgörandebetydelse att regeringen inte bara utnäm-ner nya universitet utan att man också för-binder sig att se till att det finns en långsiktigt hållbarfinansiering så att de här universiteten kan leva upptill de hårda krav som vi ställer på ett universitet närdet gäller kvalitet.Fru talman! Regeringens högskole- och forsk-ningspolitik präglas av statlig detaljreglering ochminskad valfrihet. Det har skett en utspädning avresurser till den högre utbildningen och forskningen.Kvantitet går tyvärr före kvalitet.Den socialdemokratiska regeringen har tagit påsig rollen att bli fördelare av antalet platser till deolika högskolorna i stället för att bidra till en utveck-ling av tydliga kvalitetsinstrument för fördelningen avresurser. Socialdemokraterna har centraliserat antag-ningssystemet och därmed tagit ifrån högskolorna ochuniversiteten uppgiften att bedöma kraven på förkun-skaper för olika utbildningar.Studenternas efterfrågan är i minskande utsträck-ning styrande för utbudet av utbildningsplatser. Irealiteten har den nuvarande regeringen försvåratmöjligheterna för sökande till högre utbildning attvälja vilket universitet eller vilken högskola de villläsa vid. De nya platserna fördelas i första hand till demindre och medelstora högskolorna i stället för attavspegla studenternas förstahandsval.Fru talman! Någonting är fundamentalt fel närriksdagspolitiker sitter och fattar beslut om var nyapermanenta platser skall skapas. Årets platser förde-lades ut enligt en lång lista. Det var en lista där manbl.a. kunde läsa att fick 250 nyaplatser, fick 250 nya platser, Mitt-högskolan fick 2 500 nya platser och högskolan iTrollhättan/fick 600 nya platser. Det här ärbara ett litet utdrag ur denna lista. Vad studenternaville brydde sig inte riksdagsmajoriteten om.Jag tycker att det är hög tid att vi sätter de stude-rande i centrum. Låt deras fria val, drömmar ochvisioner utgöra grunden för uppbyggnaden och ut-vecklingen av det nya kunskapssamhället.Anf. 216 ():Fru talman! Resurser till högskola och forskningär inte en oviktig fråga för ett samhälle i utveckling.Vi kristdemokrater anser inte att stora resurser nöd-vändigtvis innebär hög kvalitet. Men vi anser attresurser krävs för att hög kvalitet skall åstadkommas.Debatten i kammaren bör då i hög grad gälla på vilketsätt resurserna skall användas.De problem vi har är bristen på tillräckligtmånga kompetenta medborgare som kan föra utveck-lingen framåt i ett kunskapssamhälle. I dagslägetutbildas t.ex. inte ett tillräckligt stort antal civilin-genjörer för att försörja våra stora industrier. Kom-petensen finns inte att tillgå, åtminstone inte i efter-frågad omfattning, i . Detta får konsekvenserför näringslivets utveckling.Ett ytterligare exempel är att vi inte har tillräckligtmed läkare för att tillsätta lediga tjänster. Vi ser fram-för oss en brist på specialistkunnande inom fleraområden. Inte nog med att dessa yrkesmänniskorsaknas, vi får härmed också problem med att få män-niskor att forska och utveckla kunnandet ytterligare.Detta är ett samhällsproblem som växer och som duoch jag i det här parlamentet har ansvar för att åtgär-da.Fru talman! Varför har problemen med bristen påtekniker och läkare, som jag tog som exempel, upp-kommit? Anledningar av olika art kan finnas. Menden allra tydligaste är nog ändå följande. I sin iver attfå så många kunniga som möjligt på olika områden,vilket i sig är bra, har regeringen satsat för hårt påbredd snarare än på djup i högskoleutbildningarna.På åtta år har antalet registrerade studenter t.ex.ökat från 200 000 till 300 000. Det är en ökning med50 %. har man fått problem med t.ex. re-krytering av lärare, uppbyggnad av bostäder ochkringresurser av olika slag. Det har inte getts rimligaplaneringsmöjligheter för högskolan. De har egentli-gen varit väldigt dåliga. Tyvärr kan man på godagrunder anta att kvaliteten delvis har fått ståtillbaka till förmån för kvantiteten.Allt mindre resurser satsas på spetsutbildningar.Detta är nyckelutbildningar för att hålla sig i front-linjen på kunskapsutvecklingen. Därtill saknas entydlig strategi om hur och var forskningsresurser skallanslås för inte minst de nya universiteten. Det ärförvånande, precis som Per sade här tidigare, inte har följt upp sitt beslut om nya universitetgenom att tilldela dem extra forskningsanslag så attde åtminstone fått basresurser för en forskningsverk-samhet.Fru talman! Denna utveckling vill kristdemokra-terna hejda. Vi anser att utbildningsplatserna skallbyggas ut i en lugnare takt än den takt majoriteten harföreslagit och i stället ombesörja att det är god kvali-tet på de som finns och att resurser ställs till förfo-gande för forskning. Det kommer en forskningspro-position med ny forskningspolitik. Det finns storanledning att pröva anslagsnivån inför kommandebudgethantering. Detta gäller varje lärosäte där vi villge möjlighet till att en egen profil med god forsk-ningsmiljö säkerställs också på de små och medelsto-ra högskolorna. Det är för övrigt rimligt att bedrivautbildning som överensstämmer med de studerandesval och med den forskning som bedrivs på lärosätet.På detta sätt kan olika verksamheter som till synesinte behöver samverka befrukta varandra, och deresurser som finns kan förvaltas på ett gott och effek-tivt sätt.Jag vill också ta upp de fristående teologiska hög-skolorna som faktiskt har en allt större studerandetill-strömning. Det är beklagligt att de inte harfått del av den utbyggnad som övrig högskoleverk-samhet har fått. Detta förklaras i betänkandet av attavtalet mellan skolorna och staten inte sades upp utanhar förlängts. I och för sig förstår inte jag varför etttilläggsavtal inte skulle vara möjligt i en sådan situa-tion. konstaterar vi läget och förutsätter vi i ettsärskilt yrkande att regeringen i nästkommande bud-getproposition tilldelar högskolorna ytterligare plat-ser.Fru talman! Alla ambitioner med en ökad utbygg-nad och ökad kvalitet på högskola och universitet ochmed tillgänglighet för alla saknar dock värde om detstannar vid idéer. Idéer som inte blir realiteter kom-mer inte att vara till nytta för vare sig samhället ellerindividerna. Vi vill som sagt dämpa utbyggnadstaktenför att de om får platser skall kunna genomföra enutbildning av god kvalitet i begreppets vidare mening.Människor är hela. Försörjning och lärandemiljöfinns för individen i ett sammanhang. Jag vänder migmot att tala om utbildning ensidigt i form av erbjudnaplatser. Det handlar om människor som har möjlig-heter att tillgodogöra sig erbjudanden. Det nuvarandestudiestödssystemet har tillåtits rasera en rad olikapositiva effekter som fanns i det tidigare. Som exem-pel kan nämnas möjligheten till barntillägg. Jag självhade t.ex. aldrig kunnat studera vidare om inte dethade funnits. har mina döttrar sämre möjligheteri detta avseende än vad jag hade för 20 år sedan.Välfärden som byggts upp raseras av samma parla-mentariska majoritet.Därför är det med stor oro vi kristdemokrater seratt regeringen inte prioriterar studiestödssystemet.Studiestödsutredningen redovisade förslag i juni 1996och fortfarande har vi inte fått en senaste tidpunktföre vilken reformförslaget skall komma. Ingen avoss tror väl att framgångar i studier nås om de somskall lära inte får trygghet i sin försörjning. Såvälstuderande som utbildningsanordnare och andra vän-tar på beslut om ett förbättrat studiestödssystem. Detär nödvändigt med tanke på att det nuvarande får ickeönskvärda konsekvenser, nämligen i form av socialsnedrekrytering.Fru talman! Jag har anfört två viktiga aspekter påresurser till universitet och högskolor.Den ena gäller att dämpa utbildningstakten ochanvända mer resurser till ökat djup, spetsutbildningaroch forskning för att gynna kvalitet och samhälletsbehov av utveckling.Den andra gäller att se till att de goda satsningarnakommer alla till godo oavsett vilken social bakgrundeller tillhörighet vederbörande har. För detta krävs ettförnyat studiestödssystem.Kristdemokraterna har naturligtvis fler synpunkterpå den forsknings- och högskolepolitik som förs. Viser fram emot propositionen om forskningens framti-da organisation och återkommer i den debatten.Fru talman! För tids yrkar jag bifall tillreservation 1 men står naturligtvis bakom partietsövriga yrkanden och reservationer.Anf. 217 ():Fru talman! har under hela 90-taletmedverkat till den kraftiga utbyggnaden av grundut-bildningen. Det har varit ett viktigt arbete både för attge fler ungdomar chansen och möjligheten till högreutbildning men också för att stärka Sverigesom helhet.Men för det kvantitativa språnget som många harpratat om krävs också att man för in ett kvalitativtmotsvarande språng. Det måste innefatta fortsattasatsningar på forskning vid alla landets högskolor ochuniversitet, inte minst vid de högskolor som kraf-tigt expanderar.Som bekant fick vi tre nya universitet vid årsskif-tet. Vi är många som gläds åt det. Men är viockså fundersamma över regeringens agerande. Ut-nämningar har gjorts, men inga resurser har kommitde nya universiteten till del. Vi är många som harfrågat utbildningsminister varför. Vi har frågatnär de beslut kommer som man en gång har lovat.Vid ett par debatter har utbildningsministern lovat attpengarna skall komma i vårpropositio-nen. Det är bara att hoppas att han den här gångenhåller fast vid löftet och inte ändrar sig. En förutsätt-ning för att universitetstiteln skall betyda något är jujust att det får återverkningar i form av ökade resursertill forskningen och forskarutbildningen.För att de nya universiteten skall ha full möjlighetatt uppfylla alla kriterier för en generell rätt att exa-minera inom forskarutbildningen krävs det en för-stärkning av de fasta forskningsresurserna. De nyauniversiteten är ju inte färdiga bara med det att de fåren utnämning. Det krävs ju också att man arbetarvidare och att man får en förstärkning av resurserna.Det är en lång process som man skall se över tid.Men med stöd av de nya resurserna kan man fort-sätta att bygga ut forskarutbildningen och forskaror-ganisationerna för att fullfölja sina professorsprogramoch därmed också stärka kvaliteten på våra nya uni-versitet.För är, som jag säger, innebörden avde här utnämningarna väldigt klar. Det är inte bara entitel som skall till. Det skall också innebära nya resur-ser till forskning och forskarutbildning. Ett universitetförutsätts ju kunna forska och utbilda forskare inomflera olika områden. Det här måste innebära att denya universitetens forskningsanslag skall öka.En överblick över de nya universiteten ,och visar att forskningsresurserna upp-går till av de totala anslagen. Närdet gäller de äldre universiteten varierar så klartforskningsandelarna. av det totala anslaget. För ochUppsala universitet uppgår andelen till mer än hälf-ten. Det här är en orimlig skillnad i villkoren mellande nya och äldre universiteten. Det är något som vi påsikt måste förändra och förbättra.Fru talman! Forskningen vid de mindre och me-delstora högskolorna är också viktig för utbildningenskvalitet. Införandet av en examensordning har resul-terat i ett principgenombrott för just de mindre ochmedelstora högskolorna. I första hand har principentillämpats avseende rätten att utföra magisterexamenvid de mindre och medelstora högskolorna.Vi i ser det nu som rimligt att vi tarytterligare ett steg och utvecklar systemet med pröv-ning av examensrättigheter. Vi vill utveckla en kvali-ficeringstrappa och klara kriterier för att mindre ochmedelstora högskolor också skall kunna utdela exa-mina inom forskarutbildning. Genom ett enhetligtanslagssystem skapas förutsättning för ett höjt ochsammanhållet basanslag för forskning som helt enkeltföljer av de utbildningsuppdrag lärosätena tilldelas.Med förslaget om en kvalificeringstrappa skapasförutsättningar för högskolan att successivt utvecklaoch bredda sin kvalitet.Fru talman! När expansionerna av antalet platserpå högskolor är färdiga och under genomfö-rande måste kvaliteten stärkas. Kvaliteten säkrasockså bl.a, som jag sagt, genom ökade resur-ser till forskning och forskarutbildning. Jag hoppasverkligen att regeringen delar den uppfattningen ochinte bara kommer att göra vaga uttalanden, som hit-tills skett, utan konkreta åtgärder och konkreta peng-ar.När regeringen säger att utbildningen är den vikti-gaste framtidsfrågan funderar jag ibland över om manförsöker illustrera detta med att förslagen och peng-arna kommer just i framtiden.Fru talman! Jag yrkar slutligen bifall till reserva-tion 1. Självfallet står jag också bakom våra andrayrkanden, men för tids vinnande nöjer jag mig meddetta.Anf. 218 ():Fru talman! I dagens betänkande behandlas re-sursfrågor för högskola och forskning, och det ärfrågor som vi behandlade också i sambandmed budgeten.Vi har att ta ställning till en rad enskildamotioner och vissa delar av kommitté- och partimo-tioner. Det gör att dagens debatt blir något spretig.Jag tänker här inte ta upp tiden med att relatera Folk-partiets program för högre utbildning och forskningutan hänvisar till den debatt som fördes . Jagär dock medveten om att man får en lite egendomligbild när man läser protokollet från den debatten, ef-tersom den var blandad på ett sådant sätt att frågornakom upp något rörigt.Jag tycker därför att vi har all anledning att seöver hur debatterna skall läggas upp på det här områ-det , så att de blir mer samlade kring frå-geställningarna. Jag har ibland en känsla av att det varbättre förr, när budgetåret såg annorlunda ut och vihade de samlade debatterna på våren.I det här betänkandet står med bakomtvå motioner. Det gäller bl.a. en tvåpartimotion omTom Tits Experiment i . Utskottet har skri-vit väldigt positivt om Tom Tits Experiment utan attgöra något tillkännagivande. Jag är dock väldigt nöjdmed texten.Vi har också tagit initiativ till en sjupartimotionom de teologiska högskolorna. Också om detta harutskottet skrivit mycket positivt, och vi har därförnöjt oss med ett särskilt yttrande, som också Mode-raterna, och står bakom.Vi skriver att vi är tillfredsställda med utskottetsskrivningar om möjligheterna att tilldela de friståendeteologiska högskolorna i , ochÖrebro en del av de platser som undantagits vid för-delningen av högskoleplatser år 2000.Vi vill med detta yttrande poängtera att vi förut-sätter att regeringen i nästkommande budgetproposi-tion ger de här högskolorna ytterligare platser.Folkpartiet står också bakom reservation 1 om re-surser för forskning vid de nya universiteten. Denreservationen yrkar vi bifall till. Vi har inget egetyrkande i det här betänkandepaketet men har haft ettlikartat yrkande i den partimotion som har behandlatsvid ett annat tillfälle i denna kammare.Vi står vidare bakom reservationen 6 om fördel-ningen av högskoleplatser. Vi avstår dock för tidsvinnande i kammaren från att yrka bifall till den.Detta var, fru talman, mitt inlägg för kvällen.Anf. 219 ():Fru talman! Debatten handlar om ett antalmotioner som ligger kvar från allmänna motionstiden.Några gäller som väntat vissa speciella frågor somenskilda ledamöter önskar lyfta fram. Påfallandemånga motioner handlar dock om mycket övergri-pande organisatoriska frågor. Detta kan förefallaförvånande men är i själva verket ett uttryck för varbristerna ligger i forskningspolitiken. harväntat på ett förslag från regeringen om enmodernisering av organisationen av forskning ochhögre utbildning.Vi har förvisso gått igenom en period när det harhänt mycket inom högskolan - en kraftig utbyggnadav antalet utbildningsplatser i grundutbildningen, vissutbyggnad av forskarutbildningen och inrättande avnya högskolor och universitet. Ändå har forsknings-och utbildningspolitiken varit vag och kraftlös. Deväxande problemen med t.ex. brist på kompetentalärare och forskare, stela tjänstestrukturer, en under-dimensionerad grundforskning och forskarutbildningoch ineffektivitet i den tillämpade forskningen berorinte i första hand på bristande resurser utan på bristeri organisationen och administrationen av anslagsme-del.Att som skett satsa stort påen expansion inom ramen för ett gammalt, delvisineffektivt system är riskfyllt. Risken är att de gamlabristerna växer, att kvaliteten sjunker och att de ne-gativa konsekvenserna permanentas och blir allt svå-rare att åtgärda ju lider.Bristerna, som vuxit fram successivt, är välkändaoch ofta påtalade här i kammaren, inte minst frånMiljöpartiet. Den rådande obalansen mellan grund-forskning och tillämpad forskning är allvarlig. Fors-karutbildningen är underdimensionerad. Den tilläm-pade forskningen finansieras genom en uppsjö avolika fonder, stiftelser och institut, vars framväxt ärhistoriskt betingad men vars anpassning till det mo-derna samhällets behov har försummats. Delar av dentillämpade forskningen har glidit avnämaren, sam-hället, ur händerna och förmår inte producera kun-skap till stöd för samhällets olika verksamheter.Näringslivets och den offentliga sektorns behovav forskning har visserligen uppmärksammats underde , men organisationen är fortfarandeotydlig och verksamheterna otillräckliga.Utbyggnad av nya högskolor och inrättande avnya utbildningsplatser har skett utan ordentlig över-gripande analys av behov och tillgång på kompetensoch forskningsresurser inom landet. Det är t.ex. intevälbetänkt att ha ekonomutbildningar på ett tjugotalplatser i landet och dessutom kräva att utbildningenskall vara forskningsanknuten. Några forskningsom-råden har eftersatts på ett sätt som står i bjärt kontrasttill de mål som har angivits i regeringsförklaringarna.De mest flagranta exemplen är nedskärningarna inommiljöforskningen och forskningen inom naturvård,jordbruk och skogsbruk.Jag vill mot den här bakgrunden återgå till beho-vet av en genomgripande omorganisation av forsk-ning och högre utbildning och hur en sådan omorga-nisation bör gestaltas.Det är tre radikala förändringar som krävs.För det första: Grundforskningen måste återfå sinnödvändiga finansiella bas genom att forskningsrå-den, ett för varje vetenskapsområde, får väsentligtökade resurser - resurser som kan föras över från dennumera mycket omfattande tillämpade forskningen.Råden skall även i fortsättningen vara forskarstyrdaoch utgöra en garanti för grundforskningens frihetoch kvalitet.För det andra: Lägg ned huvuddelen av detillämpningsfonder och andra anslagsbeviljande in-stitut som delar ut anslag för tillämpad forskning ochåterför i stället resurserna till de myndigheter ochdepartement som behöver forskning och utredning ianslutning till sina verksamheter! Det är de som be-höver informationen som skall beställa den, av fors-kare eller genom inrättande av särskilda forskningsin-stitut, alltefter behovens storlek och art. För att få denrelevans och kvalitet som är önskvärd måste ocksåbeställarkompetensen hos myndigheter och departe-ment höjas.För det tredje: Staten skall ta sitt ansvar och isamverkan med näringliv, universitet och högskolorbygga upp och underhålla lämpliga stödfunktioner föratt tillgodose näringslivets behov av forskning ochstöd för produktutveckling. Det kan ske t.ex. genomutbyggnad av industriforskningsinstitut och en lag-stiftning och ett regelverk som stimulerar en långsik-tig samverkan mellan universitet och högskolor å enasidan och näringsliv och den övriga offentliga verk-samheten å andra sidan.En omorganisation efter denna relativt enkla prin-cip skulle ge stora rationaliseringsvinster och läggagrunden för en långsiktig kvalitetshöjning inomsvensk forskning och högre utbildning.Den skulle ge draghjälp åt en god grundutbildningoch höja den allmänna kunskapsnivån i landet. Nä-ringslivets och samhällets behov av forskning skulletillgodoses. skulle få de demokratiskastyrmedel den behöver och kunna fatta forskningspo-litiska beslut i övergripande frågor, t.ex. om fördel-ning av medel för grundforskning till olika veten-skapsområden och fördelning av ansvar på departe-ment och myndigheter för tillämpad forskning inomolika samhällssektorer. Universitet och högskolorskulle få den frihet som är grogrund för kreativa mil-jöer, och den tillämpade forskningen skulle återinträ-da i samhällets tjänst.Många av partiernas tidigare motioner, liksommotionerna , lämnar förslag i den riktning somjag just har försökt att kort sammanfatta. De har ock-så mycket gemensamt med förslaget från Forsk-ning 2000. I den utredningen rådde stor politisk enig-het kring förslagen. Ledamöter från samtliga partierstår faktiskt bakom de förslagen.