prot · GN0941 · 1999-12-07 00:00:00 — Jag tror att de flesta människor serförändringar i arbetsrätten som just detta. Det germöjligheter till att fler kommer in, och det behöver viverkligen med tanke på de som vi hade på etteller annat sätt stående utanför arbetsmarknaden.Sedan är det så, och där skiljer vi oss åt, att vi seratt det är generella åtgärder som behövs. Det är om-struktureringar av arbetsmarknaden och åtgärder somen ny arbetsrätt osv. som ger jobb.Vi vet också att många invandrare är entreprenör-er. De vill ha förändringar. Gå ut på invandrarföre-ningar och fråga vad de vill. De vill inte ha bidrag.De vill ha möjlighet att få jobb. Då är det viktigt att viger dem möjlighet att få jobb genom att förändraarbetsrätten och ge dem dessa möjligheter. Vad jagförstår är inte beredd att driva denpolitiken. Hon är inte beredd att göra de förändringarsom innebär att fler människor kommer ut i arbetsli-vet.Det är faktiskt så att de flesta anser att generellaåtgärder ger mer jobb - inte att man har specifikaåtgärder för än den ena än den andra gruppen. Därskiljer vi oss som sagt åt, och tydligen lär vi intekunna mötas. har ju i ett sista inlägghär chansen att tala om att man är beredd att vidta litemer generella åtgärder i stället för de här säråtgärder-na.Anf. 68 () replik:Fru talman! Nej, vi kommer inte att mötas, intenär det gäller att försämra trygghetsavtalen på ar-betsmarknaden. Där kommer vi aldrig att mötas.När det gäller generella åtgärder vill jag säga attvisst, det är självklart att det ska vara generella åtgär-der i botten. Det gäller alla. Det är inte alls svårt, somjag säger, att anställa en invandrare, en arbetshandi-kappad eller någon annan. Det går alldeles utmärkt.Vi märker också att det blir mer och mer. När detblir arbetskraftsbrist inom vissa områden finns detarbetsgivare som faktiskt vågar anställa och vågarpröva att anställa människor med t.ex. arbetshandi-kapp eller människor med invandrarbakgrund. Men tänk att det ändå är svårt och att detvekar, trots att det är högkonjunktur och trots att detär brist på arbetskraft. Vad beror det på?Ibland kan den enskilde behöva stärkas. Då är detarbetsmarknadspolitiken som ska till. Men det ärockså väldigt många attityder som måste bort.Var så god, tala om för arbetsgivarna att det ärfritt fram att anställa. Jag förstår inte varför manmåste göra det lättare att avskeda för att det ska blilättare att anställa.Anf. 69 () re-plik:Fru talman! nämner hela tidenFolkpartiet och dessa pengar. När det gäller dessamedel vill jag påstå att när arbetsmarknadsutskottetockså behandlade regionalpolitiken fanns det medeltill det. Men finns inte det längre. använ-de man väldigt ofta arbetsmarknadsmedel ute i dessaregioner, som vi tidigare talade om, och som behövermer stöd än andra regioner. Då användes dessa medelockså i kombination med regionalpolitiska medel.Det är lite svårare i dag.Jag kan hänvisa till ett byggnadsprojekt i minhemby. Där har det byggts en tunnel under en väg -den kallas t.o.m. Runars undergång - för 7 miljonerkronor. kommer från arbetsmark-nadsmedel, från kommunen och 3miljoner kronor från . Vi i vårt parti har flyttat över 2miljarder kronor och generellt höjt anslaget till väg-byggande, vilket vi tror är regionalpolitiskt mycketviktigt i dessa bygder som vi har talat om tidigare.Sonja , det som jag talade om hela tiden- och jag skulle kunna räkna upp hur många exempelsom helst - och som gäller alla långtidsarbetslösahandlar om friheten för arbetsförmedlarna på arbets-förmedlingarna att verkligen få lov att använda demedel som de har.Jag kan nämna ett exempel och somgäller de särskilda studiestöden, svuxa, OTA ochOSA. Men det kan vi återkomma till.Jag anser att de medel som finns ska få användasfritt av arbetsförmedlarna. Då tror jag att vi får utmycket mer av dessa medel till alla.Anf. 70 () replik:Fru talman! har redan fått svarpå detta. Förenklade regler finns med i budgetpropo-sitionen, och de fanns också med i vårpropositionen.Jag delar uppfattningen att det behövs förenkladeregler. Vi behöver förenkla åtgärdsarsenalen, och vibehöver göra det enklare för den enskilde sökandenatt tillsammans med arbetsförmedlingen hitta rättåtgärd. Vi här i ska inte bestämma exakthur den åtgärden ska se ut. Det är stora förändringarpå gång. Där delar jag mening.Men när det sägs att man ska använda sig av olikaåtgärder vid byggande av tunnlar och annat, så har visagt att det nu går så bra på arbetsmarknaden att maninte ska använda arbetsmarknadspolitiska åtgärder försådant. ska vi se till att stärka den enskilde så atthan eller hon kommer ut på den ordinarie arbets-marknaden i stället. Då kan man inte använda dessamedel till sådana projekt. Det har vi andra anslag till.Vad skulle arbetsförmedlarna i , när de gör stora omstruktureringar för attklara den besparing som finns i fråga om för-valtningskostnader med de extra pengar som det finnsen viss besparing på, om de skulle följa Folkpartietsförslag om ytterligare i bespa-ringar? Då skulle det inte bli många kontor kvar. Omman skulle följa ekonomiska förslagskulle det kanske inte finnas något i överhuvud taget.Anf. 71 () re-plik:Fru talman! Man återkommer till enuppräkning av allmänt stöd, särskilt stöd, API, OSAoch OTA.Vad ska de rätta sig efter, säger ,om inte vi sätter ramarna? Jag säger tvärtom. Ut med40 miljoner till , och låt arbetsförmedlings-chefen i själv bestämma vilka åtgärder somär bäst i . Då hjälper det både de långtidsar-betslösa och de som har blivit arbetslösa på arbetsförmedlingen bestämmer vilka som är istörst behov av hjälp på den orten.Jag kan nämna ett exempel från i början avnovember. Tio personer fick sluta på folkhögskolan.De har svuxa och svux, de ingår i ochhar särskilt studiebidrag. Tio personer har fyra olikabidragsmöjligheter, och alla måste sluta därför attdessa bidragsmöjligheter inte längre finns. Arbets-förmedlarna kan alltså inte låta medel till dessa per-soner gå vidare, utan de måste gå ut i öppen arbets-löshet i stället för att gå en utbildning och därmedkunna komma in på arbetsmarknaden.Jag nämnde detta exempel för att än en gång re-dogöra för hur betydelsefull friheten är. Vi vill denfrihet där vi är oss själva, sade vi förut. Och det är enhälsning från arbetsförmedlingarna till socialdemo-kraterna som har makten.Anf. 72 () replik:Fru talman! Men den friheten kostar också peng-ar, eller hur? Och det hjälper ju inte om man minskaranslagen, vad de nu heter, och om man inte får till-räckligt med pengar att använda till den friheten.Folkpartiet gör faktiskt stora besparingar på alla om-råden utom på ett enda område. Men på alla andraområden gör de besparingar.Runar talar om svux och svuxa och an-nat. Men han kanske har lagt märke till att det före-ligger en proposition som ska debatteras i kammarenom , nämligen studiestödspropositionen.Enligt den propositionen kommer svux, svuxa ochstudiemedel att läggas samman till ett enda stöd. Detär en del i förenklingsprocessen och den del som vifaktiskt var överens om att man behöver göra.Anf. 73 ()replik:Fru talman! Det är mycket glädjande att SonjaFransson redovisade lite mer av det arbete som manbedriver med anledning av det förslag till övergångs-arbetsmarknad som vi har hört talas om men inte settså mycket skrivet om i bl.a. propositionen.Jag kan endast beklaga att man har av-styrkt vår motion 202. Det är ingen stor motion, menden handlar just om att man kan utföra arbete inombl.a. naturvården för att få glädje av det arbete somblir utfört och att man tar fram kultur- och miljö-vårdsprojekt som är viktiga men som det intefinns pengar till. Dessutom kan en människa få ett braarbete som kan leda till en fast anställ-ning. Jag hoppas att detta arbete kan bedrivas ganskaskyndsamt. Jag tror nämligen att det är effektivare attmänniskor kommer ut och får olika former av kon-takter med det reguljära arbetslivet än att de går påutbildningar som inte leder till några kontakter.Många gånger är kontakt med en tilltänkt arbetsgiva-re det viktigaste som människorna behöver, så attbåda parter får lära känna varandra.Jag kan som sagt bara beklaga att vår motion blevavstyrkt i den stora allmänna motionsslakten. Men jaghoppas att detta i alla fall kommer att leda framåt.Anf. 74 () replik:Fru talman! Om inte jag missminner mig blevmotionen väl behandlad. Jag tror också att det stod attdetta kan vara arbeten som kommer att vara aktuellajust på en övergångsarbetsmarknad. Det är precis detsom kan vara tänkbart, men det är inte riktigt klart,eftersom AMS har i uppdrag att ta fram idéer ochförslag. Men det som vi har diskuterat är att det kanvara fråga om kulturarbetsplatser, miljövård, inteminst inom skogsnäringen och skogsvårdsstyrelsensarbete där det görs ett väldigt viktigt arbete ochtidigare med ALU-anställda, och då inte minst miljö-vårdande insatser. Dessutom gör man ju miljövårds-undersökningar av olika slag. Och det har visat sigvara ett mycket uppskattat och bra arbete, ett arbetesom behöver utföras men som man inte har rådatt anställa människor på traditionellt sätt för att utfö-ra.Detta tror vi kan vara en del av en övergångsar-betsmarknad. Men det är viktigt att den också passarden enskilde personen som ska använda sig av åtgär-den.Anf. 75 () re-plik:Fru talman! nämnde Det finnsbruk för alla och att vi drar in medel från arbetsmark-nadsåtgärder. Men det var faktiskt staten som tjänadepå just Det finns bruk för alla.Vad gör regeringen i stället? Jo, man drar in 210miljoner i lönebidrag - medel som just ideella organi-sationer som Det finns bruk för alla kan använda sigav. Ändå säger man att man ökar med 90 miljoner!Vad har att säga om det?Anf. 76 () replik:Fru talman! När det gäller Bruk för alla användesinte lönebidragsanslaget, utan då användes i förstahand det allmänna åtgärdsanslaget. Det var ju ett EU-projekt. Det pågår fortfarande men är i sin slutfas.Jag tycker att det är ett väldigt intressant projekt ochett mycket intressant sätt att arbeta. Jag hoppas att vikan ta vara på det just i samband med en övergångs-arbetsmarknad, alltså att vi kunde använda en del avde idéer som finns i Bruk för alla i form av en över-gångsarbetsmarknad. Det kan vara en idé när detgäller att just stärka den enskilde, vilket görs i Brukför alla.Vi har faktiskt inte dragit in, utan vi har lagt till90 miljoner extra plus 30 miljoner. Det kommerframöver alltså att bli 120 miljoner mer i lönebidrag.Det som varit ett problem med lönebidragen är har överskridit de anslag som tidigare funnits.Detta är olyckligt.Det är alldeles riktigt att det, som säger, behövs medel till lönebidrag. Det ärdärför som vi ökar både medlen och antalet inskrivnanär det gäller lönebidrag. Det ska bli många fler som iframtiden får del av lönebidragen.Anf. 77 () re-plik:Fru talman! Jag förstår ändå inte detta med ökar. i mitt anförande nämnde jag attdet har varit stopp i mitt valdistrikt.Ingen har kunnat få nyanställning med hjälp av löne-bidrag. För mig står det klart att man drog in 300miljoner och gav 90 miljoner, alltså ett minus på 210miljoner. Dessutom ger man nu ytterligare 30 miljo-ner. Ekvationen går inte ihop, !Det har skett en stor försämring för de löne-bidragsanställda. De har inte fått ta del av den ljusaarbetsmarknad som det pekats på här i dag.Anf. 78 () replik:Fru talman! Det är riktigt att det på många ställenhar varit stopp när det gäller lönebidrag. Det ärmycket olyckligt med tanke på att det nu finns jobbatt få för många arbetshandikappade. Detta har tvåorsaker.Den ena orsaken är att det ändrade budgetförfa-randet, vilket man tidigare visste om. Den andra orsa-ken är att AMS har övertrasserat budgeten tidigare.Ändå är det så att vi ökar lönebidraget med 120 mil-joner, just därför att vi ser att det behövs mer pengartill lönebidragen. Det betyder att vi räknar med att56 000 personer ska kunna halönebidrag. Det är en betydligt större ökning jämförtmed hur det varit tidigare. Till handikappolitiskaåtgärder generellt när det gäller hjälpmedel, löne-bidrag och annat satsar vi 6,8 miljarder, och det ärmycket pengar. Detta tycker vi är väsentligt.Rosita Runegrund hänvisar till att ni vill satsa 30miljoner mer men vi har ju satsat 6,8 miljarder! Där-emot tar ni bort 2,3 miljarder när det gäller åtgärder.Som jag sagt: Man kan inte bara sätta nå-gon i lönebidrag, utan det är faktiskt nödvändigt attjobba långsiktigt för att det ska bli en plats med löne-bidrag. Det är beträffande de åtgärdsmedlen som niminskar.Anf. 79 ():Fru talman! Arbetet och villkoren i arbetslivet ären central del i vårt samhällsbygge. Alla påverkas vidirekt och indirekt av villkor och förutsättningar somhar med vårt arbete att göra.I dagarna kom med sitt ma-terial som visar att folkhälsan är en konsekvens av enrad olika samhällsfenomen där stressen i arbetslivetutpekas som en av de allra viktigaste folkhälsofrågor-na i framtiden.Den utveckling som vi ser med ökade krav ochsviktande anställningstrygghet - dessutom har detblivit allt vanligare med lösa förbindelser i form avvikariat, projektanställningar, just in time osv. - ökarpressen.Kvinnor har oftare än män svagare anställnings-förhållanden. Unga kvinnor i LO-kollektivet har demest otrygga anställningarna.Folkhälsokommitténs slutsats, att arbetslivet är enväsentlig faktor som påverkar folkhälsan bekräftasockså av SCB som i en rapport slår fast att de härförändringarna i anställningsformer på arbetsmarkna-den och nedgången i barnafödandet har ett direktsamband. Kan vikten av anställningstrygghet illustre-ras tydligare?På samma sätt som det är en myt att försämringarav arbetsrätt och anställningsform skapar nya jobb ärdet en myt att ungdomar föredrar lösare anställnings-former. Man ser framför sig bilden av en ung man,förmodligen i IT-branschen, som satsar allt på karriä-ren och inte har något liv vid sidan av. Men det är enmyt. En rad undersökningar visar på motsatsen. Ävenungdomar behöver, och vill ha, trygghet i anställ-ningen - trygghet för att våga sätta barn till världen,våga utbilda sig, våga prova på nya saker osv.Ibland är det som att politiken alltför mycket för-håller sig passiv till det som sker. Och alltför oftakonstateras trender och utvecklingsmönster utan attden viktiga frågan ställs: Vill vi ha det så - är detdetta samhälle som vi vill ha?I stället för att acceptera effekterna av att anställ-ningstryggheten urholkas och att, som borgarna gör,komma med förslag som ytterligare försämrar trygg-heten måste det till politiska initiativ som stärker. Detär en sådan arbetsrätt som vi behöver - en arbetsrättsom gagnar både arbetstagare och arbetsgivare påsåväl kort som lång sikt.I stället för att acceptera miljardkostnader fördramatiskt ökade sjuktal behövs det en framåtsyftan-de politik som ser till att vi håller oss friskareoch att sjuktalen kan minskas.Här vill jag komplettera vänste-rinlägg med en diskussion om arbetstidsförkortningenoch dess koppling till arbetsliv, arbetsmarknadspoli-tik, jämställdhet osv. Här kan man alltså säga attverkligheten har hunnit i fatt statistiken.Med siffror har vi länge kunnat visa att det ge-nomsnittliga antalet arbetade timmar per person baraökar. Så har det varit ända ,trots semestrar, föräldraledighet osv. De som har jobbjobbar alltmer och utsätts för en press som ger tydligaavtryck i statistiken för sjukskrivning. Det här har vi,som flera hundratusentals människor stårutanför arbetsmarknaden. Detta är inte rimligt.Kvinnor har för länge sedan insett att 40-timmarsvecka/åttatimmarsdag är förlegad. Det är intesärskilt märkligt med tanke på att åttatimmarsdagenhar gällt och att verkligheten sedan desshar ändrats om.Kvinnor arbetar alltså oftare deltid och be-talar således själva sin arbetstidsförkortning; allt föratt kunna organisera livet till en helhet där arbetsliv,familjeliv och fritid får sin rimliga plats.De försök som har gjorts på området visar ocksåentydigt att arbetstidsförkortning minskar sjukskriv-ningar, arbetsskador och antalet förtidspensioner.Sammantaget handlar det om en ökad livskvalitet.Det är också intressant att historien har visat attekonomisk framgång och tillväxt kan kombineras -och det görs framgångsrikt - med minskad arbetstidper person. En arbetstidsförkortning kombinerad medkompetens och teknikutveckling kommer att breddaarbetsmarknaden och skapa dynamik för kvalitetsut-veckling av arbetsinnehåll, produktionsteknik osv.Fru talman! En arbetstidsförkortning som reformställs ofta mot idéer om skattesubventionerade hus-hållsnära tjänster. Så har skett i debatten . Det ären intressant diskussion med många ideologiska skär-ningspunkter. Det gemensamma är att de tar sin ut-gångspunkt i vem det är som ska utföra hemarbetet.Hur organiserar vi det hela?Men skillnaderna är dock stora och många. En ar-betstidsförkortning för utvecklingen framåt. Dethandlar om hur vi organiserar ett arbetsliv där ävenlivet vid sidan av, dvs. familj och fritid har sin plats.Förslaget om subventionerade hemtjänster innebär konserverar manliga strukturer om att man iarbetslivet inte behöver ta hänsyn till att man ska hatid och ork för familj och fritid.En arbetstidsförkortning utgår från en människo-syn som säger att vi alla ska platsa på arbetsmarkna-den. Alla ska ses som viktiga resurser tillsammansmed utbildning och kompetensutveckling. Det hand-lar alltså om att minska den segregation som vi seroch i stället bredda arbetsmarknaden så att fler fårplats. Förslaget om hushållsnära tjänster innebär ger upp och försöker skapa en ny delarbetsmark-nad med lågkvalificerade arbetsuppgifter. För någotår sedan sade i en debatt att man inte ensbehöver ha språkkunskaper för att klara av dessaarbetsuppgifter. Det är en tydlig segregering.Till sist handlar det om jämställdhet. En arbets-tidsförkortning tar sin utgångspunkt i att målet är attskapa förutsättningar för att män och kvinnor till-sammans tar hand om familj och hushåll och att mandelar tiden hemma. Hushållsnära tjänster konserverarkönsrollerna, vilket också avslöjas i den betänkande-text som vi har framför oss . Där har Centerpar-tiet, , reservation där man utgår ifrån att hemarbetetsköts av kvinnor. De borgerliga reservanterna sägeratt detta får till följd att om man köper hushållsnäratjänster är det just kvinnornas karriärmöjligheter somökar.Avslöjande är också rubriken, som Hans Anders-son också tog upp, Arbetsmarknad för kvinnor, ochatt tjänsterna ska utföras av kvinnor. Borgerlig jäm-ställdhet handlar alltså inte om att fördela hemarbetetmellan män och kvinnor utan om att fördela hemar-betet mellan olika kvinnogrupper, mellan de kvinnorsom har råd att köpa hemhjälp och satsa på karriärenoch de kvinnor som inte har råd och får nöja sig meddubbelt hemarbete både hemma hos sig själva ochhos kvinnan i karriären. Med andra ord: Det förslagsom hålls så högt och utgör borgerlighetens flagg-skepp är gammaldags, konserverande och en omvändköns- och klasspolitik.Det är som sagt ingen slump att deltidsarbetandet,och därmed också deltidsarbetslösheten, är hög blandkvinnor och att det är just kvinnors arbetsplatser somhar hög andel deltidstjänster.Inriktningen i är därför heltriktig. Det handlar om att heltidstjänster ska varamodellen och deltider ska utgöra undantagen. Lik-nande resonemang förs också i den redovisning somden s.k. lämnade. De skulle utre-da rekryteringsvillkor till vård och omsorg.Tyvärr har man i båda utredningarna missat någotväsentligt när man diskuterar deltid kontra heltid,nämligen frågan om för heltid. Det är i självaverket där knuten ligger. 40-timmarsnormen är förle-gad. Det är hög tid att den anpassas till dagens kravoch verklighet.Fru talman! Jag inledde med att tala om vikten avtrygghet, och jag vill avsluta med några ord på sam-ma tema. Och gäller det ekonomisk trygghet ochvikten av att känna sig behövd och få erkännande fördet arbete man utför.Slutligen vill jag peka på utskottets skrivningarom den kommunala utvecklingsgarantin. Utvärde-ringar visar på en rad positiva effekter. Men dessapositiva effekter förtas tyvärr av ersättningssystemsom mer krånglar till än underlättar. Detta systemuppfattas ibland som rent orättvist när arbetskamratermed samma arbetsuppgifter, samma förväntningaroch samma krav ändå får olika ersättningar. Kommu-nerna bakbinds när det gäller att ta egna initiativ vadgäller ersättningsnivåer.Därför är det ett viktigt ställningstagande utskottetgör när vi slår fast att utskottet förutsätter att rege-ringen ska se över ersättningsfrågorna. Först därefterkan den kommunala utvecklingsgarantin ges ett god-känt betyg.Anf. 80 () re-plik:Fru talman! Jag tycker nästan att det är oförskämtatt rycka ut ett uttalande av ur sittsammanhang och därmed påstå att hans politik inte ärintegrationspositiv. Den politik som drivergentemot invandrare och deras arbetsmöjligheter ochderas utbildningar tror jag talar för sig själv. Den harett gott anseende. Att rycka ut ett uttalande av LarsLeijonborg - jag förstod inte i vilket sammanhanghan sagt det - tror jag inte stämmer överens medpartiets politik för utsatta grupper. Att rycka ut ettuttalande av på det sättet låter nästansom när läser Bibeln.Anf. 81 ()replik:Fru talman! Jag förstår förvåningen. Uttalandet ärinte alls uttryckt ur sitt sammanhang. Det är tvärtomuttalat i exakt det sammanhang jag pratar om, nämli-gen i en diskussion om hushållsnära tjänster. Leijon-borg yttrade detta i en debatt med han försvarade ert förslag om skattesubventione-rade hushållsnära tjänster. Han ställde en fråga tillGudrun : missunnar alltsåinvandrarkvinnor med bristande språkkunskaperviktiga arbetsuppgifter?Jag reagerade precis som repliktagaren på ut-trycket och kollade därför i protokollet efteråt, ochhan sade exakt så. Med den meningen fångar man påett mycket bra sätt vad det hela handlar om, tyckerjag. Det handlar om en klasspolitik och en könspolitiksom tillhör det förgångna.Anf. 82 () re-plik:Fru talman! Jag ryser när jag hör uttryck när det gäller städning och hushåll-snära tjänster.Under de år som jag har gått i ochstädat har jag aldrig känt mig nedvärderad. Jag anseratt det har varit ett yrke så gott som något. CamillaSköld uttryck här smutskastar en tjänst somska göras. Man utgår från att familjen består av enmamma och en pappa som jobbar per dagoch att alla familjer ser precis likadana ut.Vi kan i stället föreställa oss en annan typ av fa-milj där mannen är bortrest och kvinnan har ett arbeteoch är ensam om hushållsarbetet. Skulle inte denkvinnan uppleva en frihet om hon kunde köpa sig entjänst? Jag har själv köpt hushållstjänster ett antal år.Jag vet precis hur det ligger till. Jag är mycket förvå-nad över den nedvärderande synen på en arbetsmark-nad där t.ex. ungdomar kan ta för sig.Anf. 83 ()replik:Fru talman! Jag har också jobbat inom hemtjäns-ten och jag kände stolthet över det jobb jag hade, överatt städa hos människor och att hjälpa dem som avolika anledningar inte orkade eller var sjuka. Det ärett arbete som ska hållas högt.Däremot menar jag att det är en nedvärdering omjag, för att göra karriär, värderar min tid som så viktigatt jag inte hinner städa utan låter någon annan gå inoch städa i mitt ställe. Det jag köper är inte en kom-petens. Det är inte en kompetens som innebär attnågon är duktigare än jag på att städa eller har enutbildning i att städa. Det är inte heller så att jag ärsjuk eller inte orkar.Det ligger en värdering i att min tid utanför hem-met är så mycket viktigare än den persons tid somkommer in i mitt hem. Däri ligger nedvärderingen,inte i andra jobb. Den här diskussionen handlar välför övrigt inte om att ersätta tider inom ,utan det handlar om att skapa en ny arbetsmarknadför välsituerade.Sedan bara en kort replik när det gäller situationenmed mannen som reser bort. Det är precis det vimåste komma till rätta med på framtidens arbets-marknad. Vi måste organisera arbetslivet på ett sådantsätt att även familjelivet har sin naturliga plats. Detska vara med automatik i fråga om hur vi organiserar.Vi ska inte konservera sådana omöjliga familjesitua-tioner där familjer splittras och inte orkar hålla ihop,med en man och kvinna som delar det som ska göras.Anf. 84 () re-plik:Fru talman!