prot · GN0931 · 1999-11-23 00:00:00 — Kommissionens förslag betyder ettgenomslag för ursprungliga linje. Varjekandidatland ska behandlas utifrån sina meriter ochförutsättningar.Det är för tidigt att nu ställa upp måldatum för en-skilda länder. När länderna faktiskt blir medlemmarbör avgöras av reformtakten i kandidatländerna. Menunionen ska, enligt vår uppfattning, ha som mål attvara beredd att ta emot nya medlemmar från år 2002.I kommer de nuvarande medlemsstaternaatt kallas samman till en regeringskonferens för attlösa de institutionella frågorna inför utvidgningen.Målsättningen är att den ska avslutas under hösten2000 under franskt ordförandeskap.I oktober lämnade regeringen ett skriftligt under-lag om regeringskonferensen till . Jagvill nu redovisa regeringens principiella syn på dekommande förhandlingarna inför hela kammaren.Fru talman! Den övergripande svenska målsätt-ningen med den kommande regeringskonferensen äratt man ska underlätta utvidgningen och säkerställaen väl fungerande union. En mycket omfattande kon-ferens med ett stort antal frågor skulle kunna dra ut påtiden och medföra en risk för att EU:s utvidgningskjuts . Regeringen har därför ställt sigbakom den begränsade omfattning av konferensensom beskrevs av i . Diskussio-nerna kommer att fokuseras på de frågor som intelöstes i den förra regeringskonferensen: kommissio-nens sammansättning, röstreglerna i rådet och fråganom en utökad användning av majoritetsbeslut.Kölnslutsatserna ger emellertid även en möjlighet attta in andra institutionella frågor i konferensen. Even-tuella frågor måste dock vara nödvändiga för utvidg-ningen.Det är mycket viktigt att säkerställa rela-tiva inflytande i unionen som EU:s effekti-vitet och förtroende bland medborgarna stärks. Detligger i intresse att kommissionen fortsatthar en stark och självständig ställning. Kommissionenmåste också vara en drivkraft i EU-arbetetoch kunna vaka över fördragens tillämpning. Kom-missionsledamöterna företräder inte sina hemländer,men det är viktigt att det i kommissionen finns perso-ner som känner varje land, dess traditioner och debatt.Kommissionsledamöterna stärker på det sättet unio-nens förtroende i medlemsländerna. Därför bör varjeland ha en fortsatt rätt att nominera en ledamot avkommissionen. Självfallet ska också de nya med-lemsländerna tillförsäkras denna möjlighet.Fru talman! Varje utvidgning betyder att de tidi-gare medlemsländerna förlorar inflytande till förmånför de nytillkomna. De tidigare medlemmarnas möj-ligheter att driva igenom eller att blockera beslutminskar. Det är dock inte så, vilket ibland har hävdatsi debatten, att detta särskilt har drabbat de störremedlemsländerna. Balansen mellan stora och småländer har inte förändrats genom utvidgningen. Vitillbakavisar alltså argumentet att de stora medlems-länderna måste kompenseras för något förlorat infly-tande i och med utvidgningen. Det kan dock finnasandra skäl att se över röstreglerna.Om dagens system skulle tillämpas utan föränd-ringar skulle en kvalificerad majoritet kunnauppnås med länder som bara representerar lite över50 % av den samlade befolkningen i . Det kandärför vara rimligt att diskutera olika sätt att se till atten rimlig majoritet av befolkningen står bakom debeslut som fattas med kvalificerad majoritet. Allaöverenskommelser om röstreglerna bör bygga påklara och objektiva kriterier som står sig över tiden.Även måste röstviktningen vara ett ut-tryck för en kompromiss mellan de båda principerna"ett land, en röst" och "en medborgare, en röst". Attlåta de större medlemsländerna få fullt genomslag försin befolkningsstyrka skulle underminera balansenmellan medlemsstaterna.Fru talman! Våra erfarenheter av majoritetsröst-ning är överlag goda. Möjligheten att fatta beslut medkvalificerad majoritet har visat sig viktig för utveck-lingen på miljö- och konsumentområdet. Den harockså ökat effektiviteten i det ekonomisk-politiskasamarbetet. Genomförandet av t.ex. den inre markna-den hade knappast varit möjligt om inte möjlighetentill beslut med kvalificerad majoritet hade funnits. Viär beredda att diskutera möjligheten att gå vidare medmajoritetsröstning, bl.a. för att stärka den inre mark-naden. Det kan också finnas frågor som närmast är avadministrativ och teknisk karaktär där det bör varamöjligt att övergå till kvalificerad majoritet.Redan i dag kan dock en överväldigande del avbesluten i ministerrådet fattas med kvalificerad majo-ritet. I den återstående delen återfinns frågor där deflesta medlemsstater är överens om att beslut måstefattas med enhällighet. Vi vill självklart ha fortsattenhällighet för de frågor som är nära kärnan i med-lemsstaternas suveränitet. Frågor av konstitutionellkaraktär måste även i fortsättningen beslutas enhälligtgenom fördragsändringar som ska godkännas avmedlemsstaterna. Enhällighet bör också vara huvud-regel för viktiga institutionella frågor och beslut somhar stora ekonomiska konsekvenser för medlemssta-terna. Till dessa kategorier hör t.ex. beslut om för-svarsfrågor, vissa budgetfrågor, frågor om egna me-del och skattefrågor.Fru talman! Det har väckts förslag om att utvidgadagordningen för konferensen långt utöver Kölnslut-satserna. Regeringen motsätter sig en sådan utveck-ling. Den här gången måste vi undvika att lämnafrågor efter oss. Det finns en ömtålig balans mellanomfattningen på dagordningen och den överenskom-na tidsramen.I den rapport som kommissionen presenterade den10 november finns ett par förslag till tilläggsfrågorsom är mycket långtgående och som sannolikt skullespränga tidsramarna för regeringskonferensen.Kommissionen föreslår en tudelning av fördragendär alla grundläggande bestämmelser skulle samlas iett fördrag medan övriga regler skulle kunna ändrasutan krav på regeringskonferenser och ratifikation imedlemsstaterna. Sådana förändringar skulle förryckabalansen mellan unionen och medlemsstaterna ochutlösa krav på folkomröstningar i flera medlemssta-ter. Diskussionerna i den kommande IGC:n skullesäkert bli mycket långdragna.Kommissionen antyder också att beslut om ettnärmare samarbete mellan några stater ska kunnafattas med kvalificerad majoritet utan möjligheter förenskilda medlemsländer att motsätta sig att någraländer går vidare på egen hand. Dagens regler om s.k.flexibel integration infördes med Amsterdamfördra-get som trädde i kraft så sent som . Reglernahar aldrig prövats i praktiken, och vi kan inte se attdet nu finns skäl till ändringar.Båda dessa förslag antyder också en misstro motkandidatländernas vilja och förmåga att bidra till enfördjupning av den europeiska integrationen. Detta ärett olyckligt betraktelsesätt. Därtill kommer eventu-ella ändringar av fördraget som en följd av EU:ssäkerhets- och försvarspolitik. Kommissionen menaratt regeringskonferensen bör ta hänsyn till utveck-lingen på detta område. Vad som avses är t.ex. inrät-tandet av en permanent för krishan-tering. Från svensk sida stöder vi inrättandet av ensådan kommitté, men vi anser att EU kan bli bättre påatt förebygga och hantera kriser redan inom Amster-damfördragets ram.Fru talman! Kommissionens rapport visade sigvara tämligen omfattande; det var väntat. Även Euro-paparlamentet har framfört önskemål om en längredagordning för IGC. Det är dock viktigt att kommaihåg att det är medlemsstaterna som bestämmer rege-ringskonferensens omfattning och inriktning. Ochmedlemsstaterna har varit inställda på en be-gränsad regeringskonferens. Det är viktigt att allamedlemsstater i drar de rätta slutsatserna,så att vi inte äventyrar tempot i utvidgningsprocessengenom en för omfattande dagordning för IGC. 16 ():Fru talman! De frågor som utrikesministern hartagit upp, regeringskonferensen och utvidgningen, ärbåda viktiga. Vi har diskuterat både utvidgningen ochregeringskonferensen i flera omgångar, kanske främsti . Jag har inga invändningar mot deståndpunkter som utrikesministern här har deklarerat.När det gäller utvidgningen saknades det dock ettbesked. Det är hur regeringen och utrikesministernställer sig till kommissionens förslag beträffandeTurkiets ställning och vilken roll dess ansökan om attfå kandidatur till EU ska tillmätas vid toppmötet.När det gäller regeringenskonferensen delar jaguppfattningen att man bör sträva efter en snävt av-gränsad dagordning för denna. Det finns förslag omatt man ska bredda utöver de tre ärenden som blevkvar efter Amsterdammötet.Jag vill fråga utrikesministern: Om det nu blir såatt länderna kommer överens om att ta upp ämnenutöver de tre som blivit kvar efter Amsterdammötet,måste inte det innebära att vi här i får ta enganska komplicerad omgång? Regeringen läggerfram förslag beträffande mandat, det diskuteras här iriksdag och man kommer fram till ettbeslut. Det kommer att ta . Det omintet-gör tanken att det hela skulle kunna avslutats undernästa år.De frågor som diskuterades och lämnades obesva-rade i har vi redan behandlat och förank-rat här i . Därmed har regeringen ett mandatatt förhandla i de frågorna. Det skulle då gå mycketfortare att komma i gång. Jag tycker att det är ettytterligare argument att framföra när man argumente-rar för en smal dagordning. Man ska eftersträva attundvika att det blir denna förankringsprocess innanman kan starta i de enskilda medlemsländerna.Anf. 17 Utrikesminister ():Fru talman! Frågan om kommer att be-handlas även fortsättningsvis i . Där kanjag upplysningsvis informera om att vi harsett en glädjande utveckling där ett antal länder harframfört de krav som även den svenska regeringentidigare framfört om mänskliga rättigheter i Turkiet.Ett flertal länder har framfört liknande krav tillden turkiska regeringen. Budskapet både från kom-missionen och EU:s ordförande till är att vialla önskar se som kandidatland till EU iHelsingfors. Men om det blir så beror på Turkietsjälvt och vilka åtgärder och åtaganden man är villigatt göra för den politiska utvecklingen i Turkiet.När det sedan gäller diskussionen om den bredaeller smala agendan kan jag instämma med att det var ytterligare ett argument för en smalagenda som framförde. Det gällernaturligtvis inte bara utan fler medlemslän-der. Den ser med stor oro på allade väldigt breda förslag som har förts fram från ettantal parter kring en bred agenda inför IGC. Det ärklart att det skulle kunna direkt ge en tydlig förseningav utvidgningsprocessen. har medlemsstater-nas regeringar varit väldigt kallsinniga till dessa för-slag om att utvidga agendan.Anf. 18 ():Fru talman! När det gäller var min fråga:Hur ställer sig regeringen till kommissionens förslagatt bevilja kanditatstatus vid Helsingforsmö-tet? Att vi alla önskar att man ska förbättra olikaförhållanden i vad gäller mänskliga rättighe-ter, demokrati och även ekonomi är vi överens om.Nu har kommissionen lagt fram detta förslag. Jag vari i går. Såvitt jag förstår av ordförande-skapet är även det inställt på att förslaget ska läggasfram och diskuteras. Hur kommer den svenska rege-ringen att ställa sig?Anf. 19 Utrikesminister ():Fru talman! Regeringen vill se åtgärder och åta-ganden från den turkiska regeringen som visar tar kraven på mänskliga rättigheter på allvar. Dethandlar inte bara om rättigheter för att bli kandidat-land. Det handlar också om skyldigheter. Detta är ettsynsätt som omfattas av ett antal medlemsstater ochhar dessutom framförts av både det finska ordföran-deskapet och kommissionen till Turkiet.Här tycker jag att det är viktigt att får ettsamlat budskap av omvärlden. Vi vill se konkretaförbättringar när det gäller situationen för mänskligarättigheter i . Kandidatlandsstatus är ingentingman får med automatik. Det är heller ingenting sombara rullar på med automatik.Anf. 20 ():Fru talman! Vi kan vara överens om att vi vill sedenna utveckling i . Men är det till toppmötet. Det kan vara problem med vadsom kommer att hända fram till dess. Vi vet att härsker en islossning i förhållandet mellan ochTurkiet. Vi vet att diskussioner ska upptas mellanCyperns båda delar med sikte på lösning av frågornadär. Allt detta vittnar om att det rör sig i rätt riktning.Då är min fråga till utrikesministern: densvenska regeringen att motsätta sig förslaget om attTurkiet ska få kandidatstatus? Hotet är uppenbart attdet avbryter den process som så lovande kommit igång.Anf. 21 Utrikesminister ():Fru talman! Jag förstår inte för-handlingsteknik. Det är en förhandling och också endiskussion som kommer att ske med om vilkaåtaganden är berett att göra när det gällerbåde mänskliga rättigheter och forsatta relationer medGrekland.Det finns ingen anledning att som ge ett carte och redan nu sägaatt får kandidatlandsstatus oavsett vad Turkietär berett att göra för åtaganden gentemot Greklandoch oavsett vad är berett att göra när det gäl-ler mänskliga rättigheter.Ska vi verkligen kunna se en fortsatt förbättradrelation mellan och , ska vi kunna seförbättringar vad gäller mänskliga rättigheter i Turki-et är det också viktigt att får samma signalerfrån alla och inte enbart erbjuds ett carte blanche.Anf. 22 ():Fru talman! Jag vill tacka för en intressant före-dragning. Jag vill bara ställa tre små korta frågor. Denförsta frågan rör den roll i atthjälpa de nya staterna att bli medlemmar. Den andrafrågan är om hur vi förbereder ett bättre samarbetemellan små länder för att kunna bevara inflytandet iframtiden. Den tredje frågan gäller vilken diskussionsom förs om vilka ärenden vi skulle vilja föra över tillmajoritetsbeslut med anledning av detta.Anf. 23 Utrikesminister ():Fru talman! Det är mycket viktigt att små och me-delstora länder kan behålla sitt inflytande. Det ärdärför den står bakom principenom att varje land ska ha rätt till en kommissionär, ochdet innebär att också de nytillkomna medlemmarnaska ha rätt till en kommissionär.Det är viktigt med röstviktningen och att man intemissgynnar de små och medelstora länderna. Vi ac-cepterar inte heller historieskrivningen att de storaländerna kommer att förlora så mycket på utvidg-ningen. Vi kan tänka oss en översyn av röstviktning-en. Men vi kan inte tänka oss att man ska låta befolk-ningsstorleken få alltför stort genomslag när det gäl-ler röstviktningen.Fru talman! Jag tror jag glömde den sista frågan.Anf. 24 ():Fru talman! Det måste då innebära att fler ärendenkommer att behandlas med majoritetsbeslut i framti-den. Jag undrar om regeringen diskuterar några olikafrågor som skulle kunna behandlas på detta sätt.Anf. 25 Utrikesminister ():Fru talman! När det gäller vilka ärenden someventuellt kan behandlas med majoritetsbeslut avservi att återkomma till med en regelbundendiskussion kring dessa frågor.Här tror jag också att det är viktigt för att vi skaha en så bra förhandling som möjligt att vi inte frånbörjan lägger alla kort på bordet gentemot alla destater vi ska förhandla med utan att vi kan föra enkanske något internare diskussion även i riksdagenom hur vi tänker oss de fortsatta förhandlingarna.Anf. 26 ():Fru talman! Det är bra att slår vakt om desmå ländernas inflytande i EU - självfallet tycker videt.Jag hade tänkt fråga om hur opinionen i olika län-der ser ut kring den breddade dagordningen, menutrikesministern har egentligen sånär svarat på denfrågan redan. Det finns alltså en kallsinnighet hosländerna. Men hur ser det ut bland de olika länderna?Finns det indikationer på opinionsläget när det gällerden breddade agendan? Eller är det kommissionenoch dess ordförande som är den som driver frågan,och kanske lyckas få igenom en del i alla fall - dethar väl hänt förr när det gäller honom? Det är intres-sant, tycker jag.Vilka konsekvenser skulle en sådan breddadagenda få för utvidgningen? Jag förstår att det natur-ligtvis är svårt att säga, men man kan väl ändå seframför sig vilka konsekvenser detta skulle kunna få.Kan orsaken vara att det finns ett visst ointresse av attfå nya medlemmar? Man blir lite misstänksam närman hör detta. Det skulle ju försvåra för nya med-lemmar om man breddade konferensen.När det gäller tycker jag att det är väldigtviktigt att vi inte lämnar några öppningar förrän vihar fått ordentliga besked om att landet tänker vidtaåtgärder för att förbättra de mänskliga rättigheterna.Turkiet är ju ett land som faktiskt har undantagstill-stånd i en stor del av sitt eget territorium. Det är oac-ceptabelt.Anf. 27 Utrikesminister ():Fru talman! Man kan allmänt säga att nästan allaregeringar har visat en stor kallsinnighet moten breddad agenda. Jag kan i och för sig inte varasäker på exakt vilka diskussioner som förs i alla derespektive parlamenten inför . Men en stor majoritet av länderna villfortfarande se en begränsad dagordning för rege-ringskonferensen och därmed möjligheten att kunnahantera den . Det känner jag mig relativtsäker på.Resultaten av en bredare agenda handlar framförallt om kommissionens förslag om ett helt nytt för-drag - att man skulle dela upp fördraget i två delar.Detta skulle leda till väldigt segslitna diskussionermellan och inom länderna. Många medlemsländerskulle se behov av nya folkomröstningar för att kunnaanta ett sådant helt nytt fördrag. Det skulle alltsåkunna innebära en mycket stor fördröjning av helautvidgningsprocessen av EU.Man kan fråga sig varför ett sådant här förslagläggs fram när det har mött så lite entusiasm frånmedlemsländernas sida. Medlemsländerna hade redansagt att de inte ville ha en sådan här grupp av visemän. Rådet tillsatte ändå en grupp av vise män, ochnu har man kanske inte helt velat säga nej till alla devise männens förslag redan från början. Men jaghoppas att det kommer att bli en tydlig signal frånmedlemsländerna i så att man då kommeratt ta bort de här förslagen från de s.k. vise männen.Anf. 28 ():Fru talman! Det kanske blir en liten läxa, får manhoppas, om att det inte går att agera hur snabbt ochsjälvsvåldigt som helst. Det är ändå demokratier manhar att göra med.Jag vill återgå lite grann till , och frågaåterigen - jag tror att jag har ställt frågan tidigare:Vilka krav tycker regeringen att ska uppfyllaför att bli kandidatland? Det är ju kvarinnan mötet. Det skulle vara intressant att höra någraindikationer på hur regeringen ser på den frågan.Anf. 29 Utrikesminister ():Fru talman! Situationen är väl den att vi allaegentligen önskar se som kandidatland. Mendet beror på självt. Det som vi har framhållitfrån den är vikten av att Turkietgör åtaganden när det gäller kurdernas situation ochrättigheter - framför allt språket - åtgärder mot tortyroch rätten till yttrandefrihet. Man ska också se övermilitärens ställning i nationella säkerhetsrådet.Detta är naturligtvis frågor som inte kan bli klarainnan mötet i , men det är viktigt att Tur-kiet visar en vilja att fortsätta på en reformväg när detgäller att tillgodose kraven på mänskliga rättigheter.Anf. 30 ():Fru talman! Jag vill tacka utrikesministern för enbra redogörelse. Vi får hoppas att regeringskonferen-sen i blir ett steg i rätt riktning och attutvidgningen ligger fast så att vi kanse nya medlemmar komma in.Jag har två frågor. Den ena har varit uppe här.Den gäller , och jag ska återkomma till den.Utrikesministern nämnde också någonting om dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken -. Jag är lite osäker på hur pass högtupp på agendan detta kommer i . Precissom utrikesministern sade är det ju viktigt att deneuropeiska unionen kan agera på ett sådant sätt attden typ av förödande krig som vi har sett i Europaunder vår tid, t.ex. i Kosovo, kan förhindras. Jagskulle vilja höra lite grann om utrikesministerns synpå den saken och om hur detta kommer att behandlasi - om det nu kommer upp där.Än en gång vill jag återkomma till . Utri-kesministern sade att inte ska få något carteblanche. Nej, det får väl egentligen inte något land, sådet gäller varken eller något annat land. Dethandlar ju om en process som vi är inne i. Jag tror attdet är väldigt viktigt att man agerar på ett sådant sättatt man inte stöter bort . Detta är ändå en his-torisk chans att säkra fred och säkerhet i den delen avvärlden genom att sy in i den europeiskagemenskapen på ett eller annat sätt. Det är alltså intefråga om ett carte , men det kanske kundevara fråga om någon form av ett kandidatland inwaiting. skulle på något sätt vara ett stegbakom de andra, men ändå få signalen om att det helainte är hopplöst. Förra gången slogs ju dörren igen,och vi fick en kraftig reaktion från . Det trorjag vore olyckligt.Anf. 31 Utrikesminister ():Fru talman! Jag kan instämma med K-G Bi-örsmark när det gäller . Vi vill gärna se Turki-et som kandidatland, men det är viktigt att det blir enprocess inte bara för de mänskliga rättigheterna utanockså för relationerna med . Vi måste kunnase att de åtaganden gör också fullföljs underden kommande tiden. Det handlar om åtagandeninnan man blir kandidatland och det handlar om attfortsätta den processen medan man - i så fall - ärkandidatland. Detta är förhandlingar som pågår ochdiskussioner som förs inför mötet i . Jaghoppas att vi kommer att se bra resultat. Som jag sadetidigare - och jag tror att K-G Biörsmark också sadedet - handlar det ju både om rättigheter och om skyl-digheter i denna process.Jag övergår nu till frågorna kring den gemensam-ma utrikes- och säkerhetspolitiken. Framför allt harman tagit upp huruvida det behövs en fördragsänd-ring för att allmänna rådet, dvs. utrikesministermöte-na, ska kunna delegera frågor till en permanent kom-mitté. Det handlar då om diplomater som är statione-rade i . Det har funnits olika uppfattningar omhuruvida detta kräver en fördragsändring eller inte.Från svensk sida har vi ansett att man bör kunna lösadetta inom ramen för det nya Amsterdamfördraget.Men det finns andra som har menat att om man skakunna delegera frågor till diplomater stationerade iBryssel bör man göra en fördragsändring. Det ärframför allt denna fråga som har diskuterats när detgäller utrikes- och säkerhetspolitiken.Anf. 32 ():Fru talman! Jag får tacka så mycket för det klar-görandet.Men jag fick inte riktigt svar på min fråga somgällde som ett land in waiting på ett annat sättän de andra länderna. Kan man på något sätt hitta ennyckel eller en uppläggning där finns med,men kanske inte i första ledet som de andra länderna?Detta skulle kunna hålla frågan varm på ett annat sätt.Jag har kanske inte följt med ordentligt, men detfinns väl ändå vissa signaler från att det ärett annat klimat än förra gången? I så fall bordeman kunna utnyttja det läget på ett annat sätt.Anf. 33 Utrikesminister ():Fru talman! Jag kommer att träffa min turkiskakollega . Då kommer vi att fortsätta de härdiskussionerna.Vi diskuterar just nu med ordförandelandet Fin-land hur man exakt ska att formulera besluten. Jag fårnog be att få återkomma till om detta.Jag tror att det även där är olyckligt att i förväg bindasig exakt för vilken modell man bör ha. Det förs fort-satta diskussioner med om detta. Vi hoppasatt man ska komma fram till ett resultat tillsammansmed ordförandelandet Finland.Anf. 34 ():Fru talman! Jag är lite intresserad av att höra utri-kesministern utveckla kommissionärernas roll i fram-tiden. Om varje land ska ha en kommissionär innebärdet att det blir fler än vad som finns . Då är frå-gan: Kommer det att bli fler arbetsuppgifter eller skade dela på nuvarande kommissionärers arbetsuppgif-ter? Jag tycker att det är en ganska viktig och intres-sant fråga. Hur går den diskussionen? Kommer det attbli nya uppgifter för kommissionärerna? Det skulle juinnebära att man påför unionen fler arbetsuppgifter änvad som finns . Hur ska man praktiskt lösa attdet blir fler kommissionärer?Den andra frågan berör GUSP, det utrikes- ochsäkerhetspolitiska samarbetet. Tydligen kommerfrågan om en eventuell fördragsändring upp. Kommerdetta att på något sätt förändra den position som Sve-rige har? Innebär det förändringar som berör densvenska ståndpunkten när det gäller alliansfriheten?Anf. 35 Utrikesminister ():Fru talman! Den sista frågan kan jag svara nej på.Den fråga som vi har varit med om att diskutera harvarit om man behöver en fördragsändring för att kun-na delegera uppgifter till den permanenta kommitténav diplomater i .