prot · GN0933 · 1999-11-25 00:00:00 — Inom ramen förutredningens uppdrag bör den, anser vi i ,uppmärksamma PUL och komma med förslag när detgäller de fortsatta förändringarna i syfte att stärkayttrande- och informationsfriheten också för nya,moderna medier. Detta, menar vi, bör somsin mening ge regeringen tillkänna.Fru talman! Jag står naturligtvis bakom alla folk-partireservationer, men jag nöjer mig nu med att yrkabifall till reservationerna 3 och 4.Anf. 122 PER ():Fru talman! Det blåste väldigt kraftigt omkringden här frågan . Vi var många som ficke-postlådorna fulla med förfrågningar om ifall våranamn fick användas. Det såg ut som en allmän kala-balik kring vad som egentligen gällde och inte gällde.Nu blev det inte så illa som man kunde befara.Själva lagstiftningen har ju vad jag vet inte resulterati några anmälningar vad gäller överträdelser - i allafall inte några som har uppmärksammats eller lett tillåtal. Rätta mig gärna om jag har fel på den här punk-ten, den som vet.Internetverksamheten har utvecklats i en rasandefart . Den formen av kommunikation ochinformationsspridning har blivit tillgänglig för alltflermänniskor. Utvecklingen accelererar på detta område,och lagstiftningen hamnar på något sätt i fjärran. Jaghar för övrigt inte fått en enda förfrågan om mittnamns användande på över . Det verkar somingen bryr sig om detta längre.Därför är det oerhört viktigt att det föråldradesynsätt som lagstiftningen och dess bakomliggandeEU-direktiv ger uttryck för snabbt revideras och fårett innehåll som motsvarar vad som sker i verklighe-ten.Propositionens förslag om att mjuka upp och litehalvhjärtat godta överföringen av personuppgifter tilltredje land som har en adekvat skyddsnivå låterkrystat, tycker jag. Regeringen medger också attoffentliggörandet av personuppgifter på Internetblixtsnabbt kan nås av hundratals miljoner människori alla världens länder - givetvis också sådana somhelt saknar skyddsregler för hur personuppgifter be-handlas. Därför säger man i propositionen att det oftakan anses finnas adekvat skyddsnivå i ett tredje landtrots en total avsaknad av skyddsregler helt enkeltdärför att något skydd inte är nödvändigt eller inteskulle ha någon reell effekt.Detta lite märkliga påstående utvecklas vidare.Jag läser fortsättningsvis:Det som i EG-direktivet kallas adekvat skyddsni-vå är alltså enligt regeringen något annat än de reglersom kan gälla i ett tredje land, nämligen ett uttryckför att omständigheterna kring överföringen sam-mantagna ska vara sådana att personuppgifterna hartillräckligt skydd. Det kan alltså enligt regeringensuppfattning mycket väl finnas situationer där det intefinns några skyddsregler alls i det tredje landet, menskyddsnivån ändå är adekvat.Förstå det, den som kan! Jag kan det inte.Lagrådet, som i och för sig inte motsätter sig änd-ringarna av personuppgiftslagen, ifrågasätter justhållbarheten i regeringens resonemang om tolkningenav EG-direktivet.Regeringen har i propositionen också föreslagit attringa fall av överträdelse av personuppgiftslagensstraffbestämmelse ska undantas från det straffbaraområdet. Gärningar som betecknas som ringa skaalltså inte leda till straff.Regeringen menar också att den föreslagna av-kriminaliseringen inte påverkar det skadeståndsrätts-liga ansvaret. Lagrådet å sin sida menar att självatveksamheten om i vad mån skadestånd kan utgå vidöverträdelser som föreslås bli straffria faktiskt kanmotverka syftet av avkriminaliseringen. Regeringenanser ändå att förslaget om avkriminalisering innebäratt lagstiftningen närmar sig en missbruksinriktadregleringsmodell. Vi får väl hoppas att det är rege-ringen, och inte Lagrådet, som har rätt i det här fallet.Fru talman! åsikt är att regeringensnarast ska utarbeta ett förslag till en revidering avhela EG-direktivet mot en mer missbruksinriktadregleringsmodell. Vi är väldigt många här i kamma-ren som tydligen är överens om just den modellen.Regeringen bör också ta initiativ i EU-samarbetet föratt så fort det går få till stånd en förändring. Samtidigtmåste regeringen lägga fram ett förslag till en ge-nomgripande förändring av den svenska personupp-giftslagen med inriktning mot den s.k. missbruksmo-dellen.I detta sammanhang, fru talman, är det väldigtviktigt för oss att offentlighetsprincipen och tryck-och yttrandefriheten har en avgörande betydelse ibedömningarna.Fru talman! Utskottet gör i det här betänkandetsamma bedömningar som det gjorde , ochkommer till samma slutsatser. Bl.a. sägs det att det ärav vikt att regeringen med kraft verkar för en revide-ring av direktivet och att en översyn av personupp-giftslagen borde komma till stånd för att inom EG-direktivets ram åstadkomma en förändring med siktepå missbruk.Det låter rätt så bra, men enligt ärdetta en alltför avvaktande och försiktig hållning.Kraven på regeringen måste vara mer distinkta vadgäller att snabbt få i gång ett arbete med den nödvän-diga förändringen av både direktivet och själva per-sonuppgiftslagen.Med anledning av detta, fru talman, yrkar jag bi-fall till reservationerna 2 och 3.Anf. 123 (s):Fru talman! För tids vinnande ska jag hoppa överde inledande preludierna, men kanske något rekapi-tulera det som sades inledningsvis i debatten. Det varInger som påminde kammaren om att det nu ärtredje gången sedan personuppgiftslagen antogs avriksdagen som kammaren debatterar lag-stiftningen.Regeringen föreslår att personuppgiftslagens be-stämmelse om förbud mot överföring av personupp-gifter till tredje land ändras. Vidare föreslår regering-en att ringa fall av överträdelser av lagens straffbe-stämmelse ska undantas från det straffbara området.Fru talman! Jag yrkar redan inledningsvis bifalltill hemställan i betänkandet i dess helhet. I betän-kandet finns fem reservationer, och jag yrkar härmedockså avslag på dem.Utskottet är enigt i ett litet tillkännagivande tillregeringen med anledning av motion K328 somhandlar om nummerpresentation vid telefonsamtal tillmyndigheter. Utskottet har tidigare i ett betänkandebehandlat en motion med liknande lydelse. kom-mer vi tillbaka. I det här tillkännagivandet överlåterutskottet till regeringen att i något lämpligt samman-hang överväga hur anonymiteten ska kunna upprätt-hållas för enskilda som kontaktar myndigheter pertelefon utan att den enskilde själv ska vara den somtar ansvar för att anonymiteten upprätthålls.Alltsedan, och för all del även före, personupp-giftslagens ikraftträdande har debatten och kritikenframför allt kommit att gälla överföringsförbudet tilltredje land. föreslås en uppmjukning av förbudet i33 § personuppgiftslagen. Vi är alla överens om attdet är ett steg i rätt riktning. Sedan kan vi diskuterahur stort det steget är. Det är i alla fall ett betydelse-fullt steg. Det betyder att överföringar av t.ex. elek-tronisk post, Internet och andra internationella kom-munikationsnät blir tillåtna om behandlingen i siggörs enligt personuppgiftslagens övriga regler.I EG-direktivet finns bestämmelser om överföringtill tredje land. Det handlar om att skyddsnivån itredje land ska bedömas utifrån flera kriterier. Ettoffentliggörande av personuppgifter på Internet inne-bär, precis som Per talade om , att de ocksåförs över till länder som helt saknar skyddsregler förhur personuppgifter får behandlas.Fru talman! Direktivets överföringsregler är snå-riga. Per har läst dem och sagt att han intebegriper dem. Det finns andra som också har pekat pådetta. Frågan är alltså hur man uppfattar det sombenämns adekvat skyddsnivå. Det som förvillar kanvara att begreppet används i två betydelser, den förstasom en beskrivning av situationen generellt i ett landeller en delstat och den andra som en beskrivningavseende en enskild överföring. Datalagskommitténpå sin tid uppfattade och tolkade begreppet enligt denförsta betydelsen. Så kom den också att gälla i perso-nuppgiftslagen. Vi vet också att det ledde till Inter-netproblematiken.Regeringen föreslår nu en ändring av lagen sominnebär en tolkning även enligt den andra betydelsen.Regeringen har funnit att det är möjligt med en merflexibel tolkning av det här direktivet. Lagrådet har isak inte någon erinran mot det, men pekar på att detfinns en osäkerhet rörande regeringens tolkning.Fru talman! Då är vi inne på nästa stora fråga iärendet om personuppgiftslagen. Regeringens fö-reslag är en reglering av missbrukskaraktär. Det är enreglering av det slag som vi från alla partier har utta-lat oss för och begärt att regeringen ska arbeta för. Ireservationer i KU:s betänkande krävs mer miss-bruksmodell och fortare.Jag tror att det är på sin plats att reflektera någotlite omkring det. Det som kännetecknar en miss-bruksmodell är just svårigheten att på förhand avgöravad som är tillåtet eller inte. Den medaljens baksidaär just av det slaget att man med säkerhet inte vetförrän i efterhand. IT-rättsligaobservatorium har arbetat för att försöka finna enutformning av en missbruksmodell. De har ocksåbeskrivit problemet med missbruksregleringen unge-fär så som jag gjorde nyss.I övrigt när det gäller frågan om hur en renodladmissbruksmodell skulle kunna se ut, finns det intenågon som har kunnat visa hur en sådan lag skullekunna se ut. Min fråga är om det finns någonstans ivärlden. Jag vet inte det. Lagregleringar med inslagav missbrukskaraktär finns, men är det någon som harsett ett heltäckande förslag? Det var någon som be-rättade för mig att i sin konstitution harstiftat enligt missbruksmodell, men att själva tillämp-ningen inte skiljer sig så mycket från en hanterings-reglering med missbruksinslag, dvs. ungefär det somvi är inne på.Det är inte lätt som en plätt att utforma enskyddslagstiftning som skyddar den personliga integ-riteten och tillåter det som vi alla är ivrigaanhängare av, nämligen användning av informa-tionstekniken.Fru talman! Jag vill också kort kommentera denreservation som gäller skadeståndsbestämmelsen. kritiserade den i sitt anförande.Regeringens förslag innebär att ringa överträdelseav personuppgiftslagens bestämmelser inte ska ledatill straff. Det har ingen i utskottet några invändningaremot. Men reservationen vänder sig emot att skade-ståndsbestämmelsen finns kvar.Utskottsmajoriteten anser att regeringens ställ-ningstagande är riktigt. Det är en grundlägganderättsprincip, som också kommer att gälla i det härfallet, att om en enskild orsakar skada eller kränkningska det finnas möjlighet till upprättelse och ersätt-ning. Av allmänna principer följer också att det är denenskilde som ska visa skadan, och sambandet mellangärning och skada ska vara klarlagt. Det är domsto-larna som får bedöma det enskilda fallet på sammasätt som de gör när det gäller kränkningsersättningsom döms ut i andra sammanhang, t.ex. misshandel.EG-direktivet är också tydligt i kravet på det skade-rättsliga ansvaret. har också skadestånds-bestämmelsen en uppmjukning i form av jämknings-möjligheter.Fru talman! vill jag ta upp det fortsattaarbetet som regeringen beskriver på s. 19 i proposi-tionen under rubriken åtgärder för att un-derlätta användningen av informationsteknik. Arbetetfortsätter med att undersöka alternativa lagstiftnings-metoder. Regeringen kommer att överväga ytterligareinslag av missbruksreglering. Man kommer att arbetaför förändringar inom direktivet som kan leda tillmindre byråkratiska regler.Det här är bra. Det är i enlighet med vad KU ochriksdagen tidigare också har uttalat sig för. Riksdagenhar också uttalat sig för att regeringen ska arbeta fören revidering, modernisering och förändring av EG-direktivet. Vi tycker inte att det är världens bästa.Regeringen beskriver också hur det arbetet nu in-går i processen. I strategin ingår att i EU-sammanhang redovisar de svenska erfarenheterna ochproblemen med direktivet. Man arbetar för att ökainsikten och förståelsen för det svenska synsättetbland medlemsländerna och hos kommissionen.Sverige har tillsammans med och initierat en seminarieserie där man utbytererfarenheter av tillämpning och tolkning. Det förstamötet hölls i . Med-lemsländerna , , ,, , och del-tog. Kommissionen var också på plats. Nästa mötehålls i den 17 december.Vad jag har inhämtat från det första mötet var detmycket framgångsrikt. Intresset för det kommandeseminariearbetet ökar också bland medlemsländerna.Datainspektionen har i uppdrag att regelbundetrapportera till regeringen hur tillämpningen av perso-nuppgiftslagen fungerar i praktiken. Regeringen görett omfattande, grundläggande förberedelsearbete ochkommer naturligtvis att nyttja möjligheten att drivafrågan under det svenska ordförandeskapet.Kommissionens avsikt - och det är fastslaget - äratt hösten göra en utvärdering av direktivetoch dess genomförande. Regeringen och utskottsma-joriteten gör bedömningen att det är i det samman-hanget som revideringsarbetet och moderniseringenkan få ett ordentligt genomslag.Det låter väldigt käckt, men det är nog dessvärreinte en konstruktiv framgångsväg att göra det somman säger i reservationerna, dvs. att regeringen ome-delbart inom EU ska ta initiativ till att få fram ettmodernt direktiv. Även tidigare talare sade attdet skulle ske omgående. Mycket talar nämligen föratt nu skulle stå ganska ensamt om ett sådantkrav.Många medlemsländer är ännu inte klara med sittgenomförande. Det finns länder som inte delar Sveri-ges kritik och som inte förstår vad vi bråkar om. Någ-ra länder har haft en debatt där ännu strängare reglerförordas och menar att teknikutvecklingen har fått förstort utrymme på bekostnad av människors rätt tillintegritetsskydd. Den diskussionen har funnits iDanmark, och Tyskland.Regeringen arbetar målmedvetet och konstruktivtmed sikte på att finna en hållbar modell för framtiden.Där ingår också - och vi är alla överens om att det nukrävs - en revidering av direktivet. Det är definitivtingen uppgivenhet i regeringens fortsatta strategi,som talade om - tvärtom. Det är målmed-vetet och konstruktivt, och framför allt är det realis-tiskt.Anf. 124 () re-plik:Fru talman! Det här är inte lätt som en plätt, sadeBarbro . Det kan jag väl i och för sighålla med om, även om jag tycker att jag nu ser enmycket klar linje för hur kan gå vidare. Detvar det jag redovisade i mitt anförande, så jag är för-hoppningsfull när det gäller att hitta en bra modell.Jag kan nämna något som jag läste i ett medde-lande från Europeiska kommissionen . IEU har man ännu inte själv för sina egna institutioneroch organ tagit fram en motsvarighet till personupp-giftslagen. Det är lite anmärkningsvärt med tanke påatt EU hade så bråttom att få ut direktiven. Men om vigår i bräschen kanske vi kan få EU att ta vår modell.För mig är det väsentligt att man tillämpar upp-gifter på Internet - det jag egentligen vill kalla data-bastidningar eller webbtidningar - som i andramassmedier. Det gör man t.ex. i . Där harman ett system med ansvarig utgivare, och det tyckerjag är någonting som skulle kunna ta fasta påi det fortsatta arbetet.Jag vill också ta upp det som nämnde när det gällde skadeståndsfrågan.Jag delar den uppfattning som har. Centernoch har en gemensam reservation. Vibaserar våra synpunkter också på det som har påpe-kats från Lagrådet, nämligen att för den som skatillämpa lagen är det inte bara bra om det är straffri-het. Blir man utsatt för risken att behöva betala ska-destånd är det ju ett lika stort straff. Det är ett väsent-ligt straff att man får betala skadestånd till någon. Detskapar naturligtvis, precis som Lagrådet påpekar, storosäkerhet hos den som vill gå ut med uppgifter. Detär det bakomliggande skälet till att vi tycker att ska-deståndet ska tas bort. Blir man grovt förtalad får mannaturligtvis använda sig av förtalslagstiftning ochliknande.Anf. 125 (s) replik:Fru talman! Först till diskussionen om straffrihetoch funderingarna om effekten i förslaget. Skade-ståndsbestämmelsen är ju inte unik. Vi har flera lag-stiftningar i vårt land som är utformade på det sättet.Vad gäller verkningsgraden kommer det inte atthandla om harmlösa uppgifter, som vi har pratat omibland. Det handlar om när den enskilde verkligenkänner sig kränkt eller har lidit skada. Varför ska dethär området undantas? Vi måste ju vara överens omatt en felaktig behandling av personuppgifter kan varakränkande för den enskilde. Det kan också medföraspecifika problem där man har lidit skada.I vilka andra fall i vår lagstiftning ska den som harorsakat en skada eller kränkning slippa att ta ansvarför det? Det tycker jag att kan svarapå.Anf. 126 () re-plik:Fru talman! Det ska jag gärna svara på. Om manhar åstadkommit en allvarlig kränkning ska mansjälvfallet ådömas skadestånd. Men i det här fallethandlar det om att regeringen föreslår att ringa över-trädelse av ska avkrimina-liseras, men i gengäld kopplas det till en skade-ståndsmöjlighet. Det är det jag vänder mig emot. Förden enskilde känns det i praktiken naturligtvis somom man inte har gjort någon avkriminalisering. Det ären invändning jag har.Även om jag vet att det kanske inte precis fallerinom de små förändringar som ligger inom proposi-tionen vill jag ändå ta upp 7 §, den s.k. gräddfilen,och svårigheterna att tillämpa den. Fru talman, jagundrar om har några funde-ringar om hur det i praktiken ska tillämpas, för det ärju ett akut problem.Anf. 127 (s) replik:Fru talman! Återigen till den första frågan omskadeståndsersättning. Faktum är, ,att det i direktivet alldeles tydligt anges att det skafinnas en sådan sanktion. Och eftersom vi än så längeär bundna av direktivet är det naturligtvis regeringensståndpunkt att detta ska vara kvar.Beträffande gräddfilen är den heller inte i sigunik. Yttrandefrihet för medier finns ju i grundlagen.Det finns också som en lösning i personuppgiftslagen.Jag tror och hoppas att i det fortsatta arbetetkommer praxis och erfarenhet från övriga länder ochsmåningom även rättspraxis - för det finns ju egentli-gen inte heller någon ordentlig sådan - att falla ut,och då kommer diskussionen om det som vi i Sverigekallar gräddfil att återkomma till oss. Den är detmånga människor som irriterar sig på. Men när per-sonuppgiftslagen kom till stånd var det ändå mångasom såg den som en lösning på ett oerhört komplice-rat problem som handlade om vår grundlag.Anf. 128 () replik:Fru talman! Jag skulle också vilja få ett förtydli-gande från med anledningav 48 § och begreppet ringa brott. Det vore bra omBarbro kunde utveckla svaret ytter-ligare mot bakgrund av det tidigare svaret, just medtanke på frågan om det är rimligt att man för yttran-den som inte kan leda till påföljder faktiskt ska kunnakräva skadestånd. Jag skulle vilja ha ett förtydligandeoch därmed också kunna ringa in vad ser i begreppet ringa brott.Anf. 129 (s) replik:Fru talman! Skadeståndsbestämmelsen innebär attom en enskild orsakar skada, genom att t.ex. denpersonuppgiftsansvarige behandlar personuppgifter istrid med personuppgiftslagen, så ska en sådan skadaersättas. Behandlingen av personuppgifter om någonannan innebär alltid, enligt mitt och regeringens sättatt se det, att det finns risk för att informationen kanbehandlas på ett sätt som leder till intrång i andrapersoners privata sfär.Behandling av personuppgifter ska därför alltidske på ett ansvarskännande sätt, det kan vi väl varaöverens om. Men har man orsakat en skada får manersätta den. Det kan vara ekonomisk skada.Av allmänna principer följer att det är den enskil-de som ska göra en anmälan. Det kan utgå för kränk-ning. Felaktig behandling kan ibland vara kränkande.Naturligtvis är det inte så, fru talman, som ÅsaTorstensson kanske antydde, att kränkningsersättningkan utgå för andra överträdelser. Kränkningsersätt-ning kräver att det visas i det enskilda fallet att detfinns något som är kränkande. Det är domstolens sakatt bedöma det, precis som i andra sammanhang därvi kan fråga oss var gränsen går.I princip borde det inte förekomma när det gällermindre allvarliga överträdelser. Det är självklart,tycker jag, att den som genom sitt beteende har orsa-kat en skada eller en kränkning också ska utge ersätt-ning. En befogad motfråga till framför allt Centernoch måste vara: I vilka fall ska den somorsakar skada inte behöva ersätta en enskild om mankan bevisa att han blivit skadad?Anf. 130 () replik:Fru talman! Kan se attdet får någon praktisk betydelse med den beskrivningsom gör? Får det en praktiskbetydelse för de människor som tvekar att pub-licera namn på Internet? Vilka effekter blir det medden här beskrivningen?Anf. 131 (s) replik:Fru talman! Möjligtvis en eftertankens effekt, somÅsa också antydde. Den praktiska ef-fekten kan jag inte direkt se.Ett av huvudskälen till att det här finns med är attvi känner igen det från övrig svensk lagstiftning. Detär inget unikt. Men framför allt föreskriver direktivetdet. Vi är än bundna till direktivets skrivningar iden här frågan.Anf. 132 () replik:Fru talman! Vi har en lag som kan vara tillskada för yttrandefriheten. Det tror jag att vi alla äröverens om. Den kan hämma kreativiteten och kreativsamverkan med andra människor, och den är ett be-kymmer i arbetet när man använder sig av IT ochdatorer. Detta är vi överens om.Vi är också överens om att den modell som vi an-vänder till lagstiftning inte är en bra modell. Detredovisade redan för två och etthalvt år sedan.Jag har inte heller sett någon remissinstans någon-stans uttrycka sig på något annat sätt än att man sägeratt vi måste ha en annan modell för lagstiftningen,dvs. att vi måste gå från hanteringsmodell till miss-bruksmodell.Ingen har däremot sagt att detta är ett lätt arbete.Tvärtom säger man att det finns många svårigheter påvägen.Då tycker vi som har reserverat oss i reservationnr 2 att man väl får sätta i gång detta arbete omedel-bart. Bums, om jag ska använda samma vokabulärsom har vi inte sett att regeringen gör. Därför, me-nar vi, är det viktigt att regeringen sätter i gång dettaarbete genast. När man ska utföra en svår uppgift ärdet alltid bra att ha ett tidsperspektiv. Vi tycker att enlämplig tidpunkt att redovisa detta vore när ärordförande under första perioden 2001.Denna reservation vill sätta en blåslampa på rege-ringens arbete med att förändra lagstiftningen.Anf. 133 (s) replik:Fru talman! Den blåslampan på regeringen finns.Regeringen har intensifierat sitt arbete och också tagitett initiativ bland medlemsländerna för den här semi-narieserien. Ur den kommer det naturligtvis att rinnaerfarenheter av tillämpning av problem, inte barasvenska utan också från de andra medlemsländerna.Missbruksmodellen har vi alla uttalat som enframtidsmodell som vi vill komma fram till. Det ärregeringens avsikt att den också ska arbetas fram.Ingen har kunnat presentera det. Därför måstedet blir ett samarbetsprojekt. I seminariearbetet och ide fortsatta kontakterna finns den här frågan med. Detkan jag garantera.Blåslampan känner regeringen i allra högsta gradav i den här frågan.Anf. 134 () replik:Fru talman! Vi skulle gärna vilja se en tydligareredovisning av vad man gör, en tydligare tidsplan.Regeringen skriver t.ex. att det är svårt och besvärligtoch tar , men man redovisar inte de steg manhar att gå i detta arbete.Man säger tvärtom att det är ungefär hälften avEU:s länder som ännu inte har plockat in den härlagstiftningen i sin egen lagstiftning. Man verkar viljavänta på det. Men andra länder som har det besvärligtmed sin lagstiftning tittar också på oss, och kanskeväntar tills man får en annan typ av lag innan mananvänder sig av direktiven i sin egen lagstiftning.Jag kan fortfarande inte se annat än att regeringeni det här fallet är saktfärdig. Vi tycker att man skasätta i gång med det här arbetet på ett mycket merkraftfullt sätt, och ha en målsättning för när man kanföreslå ändrade direktiv för de övriga EU-länderna.Anf. 135 (s) replik:Fru talman! tycker jag att vi strider om påvensskägg eller slår in öppna dörrar. Det som skiljer i detsom kallar ett snabbt tempo är ungefär sexmånader, dvs. ett halvår.Det svenska ordförandeskapet inträffar under detförsta , och kommissionens utvärderingär fastslagen till .