prot · GM09110 · 1999-06-15 00:00:00 — Men i vårpropositio-nen utgörs ju det av EU-projekt. Det är den ena sats-ningen. Det andra satsningen utgörs av fler arbets-förmedlare. Det är egentligen vad som finns bakomde orden. Det är väldigt synd. Jag tror nämligen att videlar den grundläggande åsikten att det är pyramidaltviktigt och en förutsättning för tillväxt att frågan omkompetensutveckling i företagande blir löst. Vi harförslag om kompetenskonto och sådana saker somskulle kunna ta hand om det.När det gäller vuxenutbildning stoppar studieme-delsystemet människor som fyller från att ut-nyttja studiemedelsystemet. Alldeles frånsett att vifortfarande har en social snedrekrytering när det gäl-ler studier har vi också här en åldersdiskriminering.De människor som har satsat på vuxenutbildning föratt ta sig ur arbetslöshetsfällan har ändå minst 20 årkvar i arbetslivet.Anf. 73 Finansminister ():Fru talman! Det förefaller som om be-klagar att vi använder EU-pengar för att satsa påkompetensutveckling. Jag tycker att det är enav de mest offensiva satsningar vi kan göra. En del avden ström av pengar som vi betalar till EU och som vikan få tillbaka använder vi för en av de stora struktur-förändringarna i vårt näringsliv och på vår arbets-marknad.Jag skulle gärna se att vi kan använda en stor delav de resurser vi får tillbaka via EU-medel för sats-ningar på kompetensutveckling. Det förslag somregeringen har utarbetat tillsammans med arbets-marknadens parter tar sitt avstamp i en EU-finansiering och andra resurser som vi kan tillföraunder . Då är det bra att vi kan seatt EU-resurserna också förs in i ett lite större poli-tiskt sammanhang.Jag är väl medveten om att det här är en fråga somvi kommer att jobba med framöver,där arbetsmarknadens parter i allra högsta grad kom-mer att kunna ta ett stort ansvar för att diskutera hurman kan bygga in kompetensutveckling i den vanligaarbetsmarknadssituationen.Jag delar uppfattning att det är viktigtatt alla människor på arbetsmarknaden får del avsatsningen på kompetensutveckling och att alla män-niskor får del av vårt trygghetssystem. Då är det vik-tigt att säga att det gäller att inte instämma i den typav strukturförändringar som moderater och kristde-mokrater för fram. De skulle minska trygghe-ten för de anställda på arbetsmarknaden. Det vore jubra om ställde sig på den sida som vill ökamöjligheterna till kompetensutveckling och socialtrygghet för den enskilde i stället för att ändra balan-sen på det sätt som exempelvis moderater och krist-demokrater föreslår.Anf. 74 () replik:Fru talman! Finansministern inleder med att refe-rera till det beröm som den tidigare regeringen fått iFinancial Times. I dagens kan manläsa att regeringen planerar att flytta skulder frånstatsskulden in i de statliga bolagen, vilket skulle ledatill att man hyfsar siffrorna för statsskulden. Det stårockså återgivet i . Jag skulle viljaefterhöra sanningshalten i den artikeln, och därmedkan man kanske få en bild av hur väl insatta de är isvensk ekonomi.Bosse ville ha besked om vad vi tyckerom skattepolitiken. Det skall han gärna få. Vi harlämnat besked i partimotioner . Vi har lämnatbesked i skattesamtalen. Vi har lämnat besked i vårapartimotioner . Det är ganska märkligt att regering-en kräver att vi skall lämna besked om ochom igen, som vi aldrig får några beskedtillbaka om vad regeringen är intresserad av.Nu har vi ändå fått en hint om att det just är skat-tesänkningar som motsvarar de höjda egenavgifterna.De egenavgifterna är ju riktiga försäkringspre-mier. Det tycker vi är en bra strukturreform, men detgör ju att det kostar mer pengar för människor. Därförhar vi tydligt redovisat i vår motion att vi vill priorite-ra en sådan skattesänkning som motsvarar det. Jagtolkar inlägg som att han tar av-stånd från den kritik som finansutskottets majoritetriktar mot oss för att vi redovisar den ståndpunkten.Jag skall inte fråga mer om skattepolitiken förman får ju inga svar.I stället skulle jag vilja fråga finansministern var-för regeringen inte vill reformera de system somstaten har hand om och som skapar marginaleffekterför barnfamiljerna, nämligen bostadsbidragen. Varförvill man att staten skall gå in och ändra på det somkommunerna har hand om i stället för att ta tag i detsom staten faktiskt har hand om och som betydermest för dem som har de låga inkomsterna och somdärmed är de mest negativa fattigdomsfällorna? Förmin egen del gör det inte så mycket att jag har högadagisavgifter. Jag har ändå i marginalef-fekt. Men för mina lågavlönade väninnor, som harmycket högre marginaleffekter, skulle en reformeringav bostadsbidraget vara betydligt mycket mer effek-tivt.Anf. 75 Finansminister () replik:Fru talman! säger att hon inte fårnågra svar från mig och regeringen när det gällerskattepolitikens inriktning. Jag angav ju ett myckettydligt svar och en tydlig utgångspunkt, och ställdedet som en motfråga till ochandra, och sade att jag tycker att det finns skäl attprioritera just dem som har drabbats hårdast via högaegenavgifter när vi kan se fram emot sänkta skatterunder åren framöver.Att hänvisa till motion som innehållerett stort antal olika skattesänkningar, utan att man klara prioriteringen, tycker jag inte är något rim-ligt och särskilt tydligt svar.Jag skulle uppskatta om ville varatydlig på den punkten. Instämmer i minbedömning att det är just de som har drabbats avegenavgiftshöjningar som bör stå i första ledet när vinu kan sänka skatterna, och att vi därmed kan bidratill att sänka marginaleffekterna i sådana lägen där dethandlar om vanliga inkomsttagare, dvs. låg- och me-delinkomsttagare?Jag kan inte gå i god för hur olika tidningsartiklarär refererade. Jag har inte läst den artikel som KarinPilsäter hänvisar till, men jag såg rubriken. Vad dethandlar om är ju att vi naturligtvis inte kan låta en-gångsintäkter till svenska staten, om vi säljer ut aktieri olika företag, finansiera den löpande verksamheten ifortsättningen. Engångsintäkterna får naturligtvis tasför vad de kan vara, och bidra till att sanera vår eko-nomi och minska statsskulden.Anf. 76 () replik:Fru talman! Om det som just nusade skulle vara inriktningen på skattepolitiken fårman verkligen bara en enda association, och det ärden som sade att han inte kunde tugga tuggummi ochgå samtidigt.Folkpartiet klarar av att ha en skattepolitik somhar fler komponenter än en specifik skattesänkning.Det är den som vi redovisar. Vi tycker nämligen attde strukturförändringar som handlar om att det skalllöna sig att arbeta, spara och ta risker kräver mer änändringen av en skatt i en skatteskala. Vi har finansie-rat de största delarna av det med besparingar, men viräknar, precis som regeringen, med att det kommer attuppstå ett utrymme som man kan ta i anspråk för denhär typen av mer fördelningspolitiskt motiveradeskattesänkningar.Om man jämför och den social-demokratiska regeringens skattepolitik i medde socialdemokrater i , som ni just har gått tillval på att ni måste samverka med för att kunna lösaproblem - falsk marknadsföring, skulle jag vilja kalladet för - finner man att man där talar om att manbehöver göra fler olika reformer. Det är inte barainternationella institut. I redo-visar vilka behov som finns avstrukturella reformer när det gäller försäkringssys-temen. Det finns massor av sådana förslag.Det är ganska anmärkningsvärt att anser att man ger klara besked om skattepoliti-kens inriktning genom att tala om att man vill priori-tera en specifik skattesänkning. I så fall tycker jag attdet besked som finansutskottet ger på ett annat ställe ibetänkandet, nämligen att man inte vill diskuteraskattepolitiken eftersom man hänvisar till de pågåen-de överläggningarna, är mer innehållsrikt. Då talarman ändå om att man inte vill säga något alls.Jag skulle återigen vilja fråga omhan inte kan tänka sig att vilja genomföra fler struktu-rella reformer, exempelvis när det gäller barnfamil-jerna och deras marginaleffekter, och göra något åtdet som verkligen betyder något för låginkomsttaga-re.Anf. 77 Finansminister () replik:Fru talman! Två av de vanligaste och tristasteknepen i politiska debatter är att antingen tala omnågot helt annat än det debatten handlar om, eller attfelreferera den man debatterar med. använda båda de här knepen samtidigt.Jag bad i mitt anförande om ett besked, och jagupprepade det i min förra replik till , omvad man skall prioritera som allra viktigast när detgäller de skattepolitiska diskussioner om skattesänk-ningar vi ser framöver. genom att säga att vi skall sänka allting. Det ärockså ett sätt att debattera.Jag har gjort min mycket klara prioritering genomatt säga att det är de som har drabbats av höga ege-navgiftshöjningar som skall prioriteras i första hand.Det är det som jag gärna hade velat ha ett besked omfrån , och inte svaret: Vi kan tänka ossatt sänka alla skatter på en gång.Man kan också försöka felreferera vad någon sä-ger. Jag framförde mycket tydligt att det just är mar-ginaleffekterna för vanliga inkomsttagare, dvs. desom också säger sig värna om, som vihar anledning att försöka göra något åt.Det handlar inte minst om barnfamiljer. Dethandlar om många kvinnor som vill ut på arbets-marknaden eller öka sitt engagemang på arbetsmark-naden. Där är marginaleffekterna betydande. Det kanvi naturligtvis komma åt via en skattereform.Jag tycker att det är positivt, , om viär överens om att det är den gruppen och den typenav marginaleffekter som vi vill åtgärda. Sedan kan visäkert resonera om vilken teknik vi kan hitta för attlösa problemet.Anf. 78 () replik:Fru talman! Finansministern har ju ställt en frågatill riksdagspartierna om vilken skattesänkning vi villprioritera. Från skall vi svara att vi villprioritera kompensation för egenavgifterna. Vi harhelt samma ståndpunkt som . Det varväl bra det. har vi enighet mellan två partier attutgå från.Men jag måste säga till kammaren att det hadefunnits en annan metod. Det hade varit att låta bli attinföra egenavgifterna. Då hade man sluppit kompen-sationen. Det hade varit enklare. Ännu enklare än attge kompensation hade varit att låta bli att höja dem.Men det är väl för enkelt. Men kompensation är viöverens om.Finansministern sade att Socialdemokraterna harett internationellt perspektiv. Det har vi vänsterpar-tister också. Det är viktigt med internationell samver-kan inom arbetarrörelsen. Det har jag alltid känt.Min farfars fackföreningsbok i murarförbundetvar giltig över hela , från till Finlandtill . Vi har alltid varit internationalister. Låtoss vara det.Jag läste en bok av en svensk, RudolfMeidner, också internationalist. I hans bok finns detett upprop från ledande ekonomer i : Modigli-ano, Solow, , . Nobelpristagare kanvara duktiga ibland - rätt ofta. De säger att vi måsteha en annan finanspolitik i . Vi måste ändrariktlinjerna för EMU. Den europeiska centralbankenfår inte ha inflationsbekämpning som första mål. Dålöser vi inte arbetslöshetsproblemet.De säger att med en annan finanspolitik i ,med en annan inriktning för valutaunionen, kan viåter nå den fulla sysselsättningen. Det är oerhörtentusiasmerande för framtiden.Delar finansministern min och dessa ekonomerssyn, att detta är möjligt, att det är bra och att detta börvi försöka göra på den europeiska nivån?Just nu är det jobbigare när vi har fått en massakonservativa krafter i parlamentet, men visst skall viklara det om vi är överens. Är vi det?Anf. 79 Finansminister () replik:Fru talman! Det var ett positivt besked från LarsBäckström, att vi har samma uppfattning om att degrupper som har drabbats av höjda egenavgifter skallprioriteras. Det kan vara enkelt att säga att man inteborde ha höjt egenavgifterna över huvud taget. Menom man inte vill lösa stora frågor som våra framtidapensioner kan man kosta på sig den typen av uttalan-de. Om man däremot vill se saken i sitt sammanhangoch lösa frågorna om budgetsanering, pensionernaoch den allmänna ekonomiska politiken måste manha ett bredare perspektiv.Jag delar uppfattningen att det internationellaperspektivet är oerhört viktigt för våra möjligheter attfå en god tillväxt i . Det är därför vi i vårtarbete i Europeiska unionen gör allt för att lyfta framtillväxt- och sysselsättningsfrågor. har inte varit det främsta att främja arbetet inomEuropeiska unionen, med tanke på vänsterns inställ-ning till EU.Jag har haft glädjen att under ett par månaders tiddelta i intensiva diskussioner inom EU tillsammansmed mina kolleger, finansministrarna i , om ensysselsättningspakt. Vi försöker kombinera olikaekonomisk-politiska insatser för att åstadkommahögre tillväxt och därmed ökad sysselsättning. Jag serinte sysselsättningspakten som ett slutmål eller enslutgiltig lösning på en rad problem. Jag ser den somen början till att vi äntligen, inom EU, under ett stortantal socialdemokratiska finansministrars ledning,sätter sysselsättningsfrågorna i centrum. Så var detinte , innan kom in i EU. Detär viktigt att vår medverkan i EU kan bidra till att EUfår det sysselsättningsperspektiv som jag hoppas attLars och jag är helt överens om.Anf. 80 () replik:Fru talman! Vi är överens om målet. Men ärjag konkret. De ekonomer jag talar om föreslår skall ändra instruktionerna för den europeiskacentralbanken så att dess uppgift inte bara blir infla-tionsbekämpning. Den skall också ha som uppgift attstimulera sysselsättningen, i likhet med amerikanskaFederal Reserve. Det är vad ekonomerna säger. Gör även finansministern det? Vi måstebörja vara konkreta.Ekonomerna föreslår att man skall satsa på ensamordnad finanspolitisk expansion i stater,t.ex. på investeringar i bättre infrastruktur och IT. Detär detta som chefen för , , kräver för att stanna i - investeringari bredbandsteknik. Då är det viktigt att vi inte har ettbudgettak som stoppar investeringar.Är vi överens om den inriktningen har vi möjlig-het att klara av den tunga uppgiften att skapa minst200 000 nya jobb och åter nå full sysselsättning. Vikan inte bara tala nedskärningar och budgettak. Vimåste också tala om offensiva investeringar för jobb.Häromdagen hörde jag ett gammalt proggband påradion: Verkligheten verkar trött och frusen, står påperrongen och väntar på X 2000. Men det går att vara offensiv och satsa påframtidsinvesteringar, som vi gjorde en gång. Här villjag vara eldare, både i det nationella och det europe-iska perspektivet. Är vi överens om att vi inte fårdriva en så återhållsam budgetpolitik för EMU-anpassning som hindrar oss att göra offensiva inves-teringar?Jag önskar finansministern en trevlig midsom-marhelg och en god sommar. Läs för full sysselsättning. Det kanske fi-nansministern redan har gjort. Läs då om den, ochsvara ja på den utmaning som det manifest för ökadsysselsättning som nobelpristagarna har gjort i Italieninnebär. De pekar på att EMU har varit etthinder. Det hindret kan undanröjas om vänsterrege-ringar driver på.Anf. 81 Finansminister () replik:Fru talman! Jag läser alltid medstort nöje. Han har många intressanta idéer att tillföradebatten och har verkligen gjort en stor insats isvensk arbetsmarknadspolitik kring sysselsättnings-frågor.När jag hör citat från perrongenfår jag ett intryck av att det är en vänsterpar-tist som står och väntar medan både EU-tåget ochEMU-tåget går förbi i full fart. talarsig varm för EU-politikens och framför allt EMU-politikens utformning. Det är en något udda situation.Vänsterpartiet vill ju att absolut inte skallmedverka i EU och EMU.Sverige deltar i Europeiska unionens arbete i allrahögsta grad, även om inte är medlem i justEMU. Vi har möjlighet att via sysselsättningspaktenoch de allmänna ekonomisk-politiska riktlinjerna fåtill stånd ett ekonomisk-politiskt perspektiv för EU:s15 länder som kommer att kunna leda till en mycketbättre sysselsättningspolitik än den vi sett i det för-gångna. Det är viktigt att vi kan föra in det som vifrån svensk sida tycker är viktigt, nämligen våra sys-selsättningsmål. Vi har uppmanat andra länder i Eu-ropa att sätta upp sysselsättningsmål som det vi harsatt upp. Vi har ju satt upp målet att av befolk-ningen skall vara i arbete 2004. Vi har också satt uppmål om kompetensutveckling, kunskapslyft och ut-bildning.Lars och jag är helt överens om attsysselsättningspolitiken måste bli en mycket störredel av EU-politiken i framtiden.Anf. 82 ():Fru talman! Debatten med anledning av finansut-skottets betänkande har varat i . Jaghade hoppats att det skulle kunna bli en skattedebattnu, där vi med anledning av propositionen kundediskutera en rad konkreta regeringsförslag. Jag harinte hoppats på att förslagen skulle vara perfekta i alladelar utifrån mina politiska utgångspunkter. Men detär hög tid för regeringen att bekänna färg. Flera tidi-gare talare har varit inne på det.I propositionen finns det fyra små lagförslag medbäring på skattepolitiken. Men vad tycker regeringeni de stora frågorna? Där blir propositionen svaretskyldigt. Resten skjuts eller begravs iutredningar. vill socialdemokratiskaföreträdare i regel inte ha några offentliga åsikter ellersvara på frågor om skattepolitiken. Med de förutsätt-ningarna riskerar skatterundan att bli lite torftig.Hoppet är emellertid det sista som överger männi-skan. Jag ser fram emot debatten med , som naturligtvis kommer att lämna en hel delklarlägganden.Jag skall försöka använda min tid till att dels ställafrågor, dels utveckla några infallsvinklar på skattefrå-gan utifrån moderat perspektiv.Låt oss först se på frågan huruvida vi har ett högtskattetryck eller inte. betalar Sverigesbefolkning världens högsta skatter. I menframför allt har man lägre skatter. Dethindrar inte de socialdemokratiska ledarna i dessaländer från att nu gå ut med ett upprop om att manvill sänka skatterna ytterligare. Man utgår då från ennivå som är lägre än den i . Dessutom har manen del andra intressanta förslag om arbetsmarknaden.Jag tror mig förstå deras motiv.Hur ser skatteutskottets ordförande på det? I EU-valet sade glädjestrålande att han nuskulle få chansen att samarbeta med elva s-leddaregeringar, kanske t.o.m. 13 regeringar i EU medsocialdemokratiskt inslag. går några av de tyngstaregeringscheferna ut och säger att man skall sänkaskatterna. I skall statsministerns parti samar-beta med skattehöjarpartierna från vänster. I den svenska skall mansamverka med skattehöjarpartier. I EU skall mansamverka med partier som uppenbarligen vill sänkaskatterna. Hur skall detta gå ihop? Vilken väg kom-mer socialdemokraterna i att välja?Låt mig fortsätta med några ord om inkomstskat-terna. Problemet för svenskarna är inte endast att debetalar världens högsta skatter utan kombinationen avhöga skatter och olika bidrags- och försäkringssys-tem. De kan leda till orimliga marginaleffekter.Ett exempel kan illustrera det. En ensamståendearbetslös med två barn i förskoleåldern har en a-kassapå . Om personen får arbete och tjänar13 och barnen går på dagis på hel-tid, blir nettot minus . Det är en ekonomiskförlust att få ett arbete.Ett annat exempel kan vara en ensamstående medtvå barn som ökar sin arbetstid och därmed sin lönfrån till . En löneök-ning med nästan ger ett netto på plus 868 kr.Jag skulle kunna lämna en hel rad exempel somvisar på hur svårt det är i , heltomöjligt, att genom eget arbete påverka sin ekono-miska situation. Går man upp i arbetstid är det intesäkert att inkomsterna ökar. Nettot kan bli i principoförändrat eller i värsta fall lägre. Vi kan naturligtvisinte fortsätta att ha det så.Ett rimligt krav är, minst sagt, att vi får ett skatte-system där det är möjligt för enskilda och familjer attsjälvständigt kunna påverka och överblicka sin eko-nomiska situation.Vi moderater har lagt fram förslag om ett för-värvsavdrag för att kompensera löntagarna för höjdaegenavgifter. Det leder till lägre skatt för dem medlägre inkomster. Det är ett steg på vägen mot en eko-nomi som flyttar beslut från politikernas sammanträ-desrum till köksborden.Det är intressant att notera att finansministern vid åtminstone ett par tillfällen har sagt sig haambitionen att kompensera löntagarna för egenavgif-ter. Då kan vi väl också sälla oss till skaran som villställa upp på att göra detta. Vi har föreslagit detta iflera år. Det är bara att sjösätta det moderata förslagetom förvärvsavdrag. Det kan göra redan ieftermiddag. Det vore tråkigt om vi skulle behövavänta ytterligare en sommar, en höst eller vad det nukan bli innan kan komma till skott.Lägger man därtill våra förslag om höjt grundav-drag, nytt grundavdrag för barn och sänkta kommu-nalskatter genom att staten tar över vissa kostnader,växer det fram ett skattesystem med en för landet ochfamiljerna betydligt bättre profil.Regeringen å sin sida hänvisar ofta till skatte-samtalen. Dessa förs i en takt som är så långsam attjag undrar om regeringen verkligen har någon ambi-tion. Dessutom har statsministern i uttalat att han anser att regeringen själv-ständigt och oberoende av skattesamtalen skall läggafram ett socialdemokratiskt förslag senare i sommar.Statsministern uttalade vidare att han är ganska säkerpå att detta kommer att få majoritet i , enligttidningen. Uttalar man sig så och är statsminister iSverige, bör man också ha en rimlig uppfattning omvad det politiska sakinnehållet skall vara i en sådanuppgörelse. Annars kan man ju inte vara säker på attfå majoritet för det. Det borde vara en rimlig ut-gångspunkt.Men det här leder naturligtvis till förvirring förutomstående. Är det lönt att tala med socialdemokra-terna? Eller blir det som med Rosengrengruppen, dvs.att man först inleder förtroendefulla samtal till toner-na av pukor och trumpeter, sedan kommer statsmi-nistern och säger sitt och till slut blir det inga förslagalls till ?Jag vill med anledning av statsministerns uttalan-de ställa följande frågor till det några skattesamtal?När har socialdemokraterna tänkt sig att de skallvara avklarade? Vad är syftet med dessa samtal? Harsocialdemokraterna någon självständig uppfattningom målet med skattesamtalen, eller lyssnar man en-dast på andra för att sedan relatera sina egna förslagtill övriga partiers förslag? Detta är egentligen väldigtsjälvklara och banala frågor, men mot bakgrund avuttalandena måste de ändå stäl-las.Mot bakgrund av att viktiga socialdemokratiskaregeringar i nu tar steg mot sänkta skatter,från en nivå som är lägre eller betydligt lägre än iSverige, är det viktigt att regeringen agerar . Jagmenar att det inte räcker med att vi får ned marginal-skatterna till . För medborgarnas skull måsteskattetrycket sänkas rejält.Ett annat viktigt område som rör den personligaekonomin är fastighetsbeskattningen. Skattesatsen,omräkningstalen, taxeringsförfarandet, reavinstskat-ten, förmögenhetsskatten - ja, snart sagt alla delar avfastighetsbeskattningen hänger nu i luften.Min fråga är om regeringen avser att lägga framförslag som varaktigt sänker skattekostnaderna förboendet.Mitt eget svar är att vi har lagt fram förslag sombåde sänker fastighetsskattesatsen och samtidigtkommer till rätta med de värsta avarterna av taxe-ringsförfarandets effekter. Boendebeskattningenmåste emellertid förändras vidare. Alla människor ärberoende av att kunna bo. Denna självklarhet till trotsär det mycket svårt för många att med dagens systembo kvar i normala fastigheter. Ett system som innebäratt om grannfastigheten byter ägare, så ökar minboendeskatt är naturligtvis i grunden felaktigt ochmycket märkligt.När det gäller reavinstskatten tog det över ett fråndet att vi tog upp frågan i skatteutskottet till dess attregeringen hörde av sig. kan vi förvänta oss slut-ligt besked och riksdagsbeslut sent , eftersomdet inte finns något lagförslag i denna proposition.Det innebär att det kan ske kanske endast några veck-or innan de gamla övergångsreglerna löper ut. Jagtycker att det är både otillständigt och nonchalant motmedborgarna att regeringen dröjt så länge med ettbeslut av detta slag. Planeringshorisonten för med-borgarna när det gäller fastighetsaffärer är naturligtvisbetydligt längre än ,innan övergångsregeln löper ut.Under denna vår är det många branscher som hörtav sig till oss politiker med bekymmer. Någon tidiga-re talare har också varit inne på det.