prot · GM09101 · 1999-05-27 00:00:00 — Kort innan målet skulleupp i skickade LO ett brev till rege-ringen där man påtalade att en del av materialet somman hade lämnat till regeringen, och som blev rege-ringens eget, var "hörsägen och gissningar". Trotsdenna varning agerade inte någon, utan det materialsom uppenbarligen innehöll felaktigheter var det somframfördes till Europadomstolen.I detta fall har regeringen inte agerat med dennoggrannhet man kan förvänta sig.Det andra området som jag vill nämna är fråganom hängavtal med s.k. individuella klausuler. Enligtdomstolen skulle ha kunnat träffa etthängavtal med individuell anpassning. Under en avKU:s utfrågningar, med LO-juristen ,kom frågan upp om det fanns några exempel på såda-na avtal. Junesjö hävdade att sådana fanns. haremellertid inga individuella hängavtal inom Hotelloch Restaurang kunnat presenteras för KU. UnderKU:s granskning har alltså framkommit att regering-en förmedlade argument som hade avgörande bety-delse i målet, men som inte hade bärighet i verklig-heten i Sverige.Även i detta avseende har regeringen inte levt upptill det krav på noggrannhet som man borde kunnaförvänta sig.Vilka är då konsekvenserna av detta ärende?Oaktat det öde som drabbat frågan om möjligheten att i stå utanför enförening och alternativet med att teckna ett s.k. hän-gavtal med anpassade klausuler kommit i ett nyttläge. Den svenska arbetsmarknaden har i och medEuropadomstolens dom i målet mot Sve-rige fått en ny rättslig dimension.Slutsatsen av domen är att de organiserade intres-sena visserligen har rätt att verka för att kollektivavtalsom system utbreds. Men i de fall en facklig organi-sation utövar tvång, genom blockad, bojkott ellersympatiåtgärder, för att förmå en oorganiserad ar-betsgivare att bli bunden av ett kollektivavtal kränksarbetsgivarens negativa föreningsfrihet. Endast omindividuella avvikelser tillåts i förhållande till gällan-de kollektivavtal är tvånget enligt domen inte att sesom en kränkning av arbetsgivarens rätt.Detta innebär att det nuvarande organisationsmo-nopolet, som i praktiken jämställer kollektivavtal medmedlemskap i organisation, kan sägas vara brutet.Förhandlingarna måste alltså innefatta individuellaavvikelser för att inte också ett framtvingande av etthängavtal skall anses som en kränkning. Att åberopaden negativa föreningsfriheten också på den svenskaarbetsmarknaden framstår därför som en i hög gradrelevant och legitim åtgärd. Det är denna omständig-het, som alltså är en följd av dels att Europakonven-tionen numera är en del av svensk rätt, dels att Euro-padomstolens avgörande i målet svenska staten, som inte bara bör ges större upp-märksamhet på arbetsmarknaden utan också föranle-der följdändringar i berörd lagstiftning. Detta sagtsom en kommentar i ärendet.Bakom allt detta står en vanlig svensk medborgareoch småföretagare som har blivit illa behandlad avden svenska staten.Mot bakgrund av vad som framkommit underKU:s granskning kan inte den socialdemokratiskaregeringen undgå kritik. Samtliga borgerliga partierhar funnit skäl att rikta allvarlig kritik mot den rege-ring som inför brustit i kravet pårespekt för fakta och allmänna intressen.Anf. 119 ():Fru talman! Det finns förstås en betydande tragik ifallet . Men jag skall här koncent-rera mig på de delar vi speciellt granskar, dvs. omregeringen på ett korrekt och fullständigt sätt för-medlat uppgifter till . ägnar sig ju inte åt att överpröva domeni domstolen, utan granskningen avser regeringensagerande i ärendet.Fru talman! Den socialdemokratiska regeringenhävdar att den inte kunnat gå i god för uppgifter somlämnats från fackföreningen. I utfrågningarna klar-görs mycket tydligt att regeringen inte ansett sig habefogenheter att pröva sanningshalten i de olika på-ståendena. Dessa uttalanden från regeringens sida ärintressanta mot bakgrund av vad man kan hitta i rege-ringens egna handlingar i frågan.Först och främst ansåg sig regeringen behöva"försvara stridsåtgärderna" - observera uttrycket.I statsrådsberedningens egen promemoria till kon-stitutionsutskottet heter det i samband med att stats-rådet informerades i frågan: "Rege-ringen ansåg att fackföreningens bevekelsegrunderför att starta konflikten måste redovisas för domsto-len, att konventionsbrott måste bestridas och stridsåt-gärderna försvaras. "Sedan framhåller regeringen vidare i en inlaga den12 uppgifter som i statrådsbered-ningens promemoria beskrivs på följande sätt: "- - -redovisade regeringen uppgifter till stöd för att fack-föreningen fick anses ha haft fog för sina stridsåtgär-der. "Men i samma promemoria sägs att regeringen intehar och inte heller har kunnat gå i god för uppgifternafrån fackföreningen som sådana.Nähä! Det är märkligt att regeringen kanhävda att stridsåtgärderna behövde försvaras införEuropadomstolen och att fackföreningen får anses hahaft fog för sina stridsåtgärder. För mig, fru talman,förefaller detta vara något slags dubbel bokföring.Det finns ett annat uttryck för det: dubbelmoral. InförEuropadomstolen ges en åsikt, inför konstitutionsut-skottets frågor ges en annan.Fru talman! Vidare säger regeringen att man intekunnat eller haft möjlighet till att pröva sanningshal-ten i de påståenden som facket gjort för att vidtastridsåtgärder. Men sanningen är följande: Regering-en prövar till viss del sanningshalten genom ett in-formellt förhör med fackliga företrädare, men ingenkontroll görs hos eller hans an-ställda.Än märkligare är det att regeringen i en inlaga inovember 1997 inför den s.k. resningsansökan tillEuropadomstolen på annat sätt försöker bevisa san-ningshalten i ett av fackens påståenden genom atthänvisa till en intervju i . Påståendengjorda av facket verifieras - uttrycket är regeringenseget - genom hänvisning till en Ekointervju men integenom kontroll hos eller hansanställda.I slutdelen i samma inlaga efterlyser regeringenmuntlig föredragning av fackets representanter"speciellt som det påståtts att Domstolen blivit serve-rad falsk information". Undertonen här är helt klar:Regeringen går i god för fackets uppgifter. Ändåpåstår utskottsmajoriteten att den socialdemokratiskaregeringen i flera avseenden sökte säkerställa attEuropadomstolen skulle få tillgång till ett fullständigtoch korrekt underlag. Utskottsmajoriteten har tydli-gen inte granskat det egna underlaget.Kanske är det så att det här ställningstagandet frånregeringens sida inte haft någon betydelse för dom-stolens utslag. Men det spelar ingen roll i det härsammanhanget. De uppgifter som regeringen vidare-befordrar till en internationell domstol skall varafullständiga och korrekta; fullständigheten och kor-rektheten kan ju inte gärna uppfyllas om man intekontrollerar sanningshalten i dem. Det är självklart attregeringen förtjänar kritik för detta agerande.Direkt avgörande för domstolens beslut är att detpåstås finnas individuella hängavtal inom området.Denna fråga har tagit upp i etttidigare inlägg. Men det finns inte sådana avtal. Ävenpå denna punkt har domstolen blivit vilseförd.Fru talman! Konsekvenserna av detta resonemangär givetvis ett stöd för godkännande av anmälan ireservationen på området.Anf. 120 ():Fru talman! Vad avser granskningsärendet avse-ende regeringens agerande vid Europadomstolensprövning av målet mot svenskastaten vill jag börja med att yrka på godkännande avanmälan i reservation 1.Torgny är småföretagaren från Got-land som hävdade sin rättighet att avstå från att teck-na kollektivavtal med någon av arbetsgivarorganisa-tionerna. Hans anställda ville inte ansluta sig tillfacket - i detta fall Hotell- och RestauranganställdasFörbund. Facket vidtog sådana kraftiga och omfat-tande stridsåtgärder mot företaget att företagarenGustafsson ansåg sig tvingad att säljaföretaget. Fackets åtgärder var kopplade till att manansåg att inte skötte sina arbetsgivarför-pliktelser. Detta hade blivit aktuellt via en anställdsanmälan per telefon.För snart tio år sedan vände sig till för de mänskliga rättig-heterna och anmälde - den svenska staten -för brott mot angående skyddför de mänskliga rättigheterna och grundläggandefriheterna. hävdar, och har hävdathela tiden, sin rätt att själv som arbetsgivare kommaöverens med sina anställda. De fackliga stridsåtgär-derna som som småföretagare på Gotlandutsattes för utgjorde enligt honom en kränkning avhans rättigheter gällande hans rätt till skydd mot dennegativa föreningsfriheten. Enligt gerstaten genom svensk lagstiftning inte skydd mot den-na kränkning.Ärendet passerar två regeringar. Därmed kommergranskningen att visa på olikheter i hur regeringarnahar hanterat den enskilde företagarens ställning ochintressen. Den borgerliga regeringen som först ansva-rade för ärendet valde att inta en neutral ställning ochinte att ta ställning för någon av parterna Gustafssoneller facket. Därmed valde den borgerliga regeringenatt inte gå in på orsaken till konflikten.I samband med regeringsskiftet förändradeshanteringen av ärendet. Socialdemokraterna bad LOatt redovisa de överväganden som legat till grund förstridsåtgärderna på . I den socialdemokratiskaregeringens inlaga till åberopasLO:s uppgifter. beslut inne-bar att förlorade mot svenskastaten.Att så skedde berodde framför allt på att informa-tion lämnades om att småföretagaren kunna teckna ett individuellt hängavtal medfacket. Den gav en bild av att såkunde ha gjorts. Men har aldrigsjälv erhållit någon möjlighet att ta ställning till ettsådant hängavtal. KU har i sin utfrågning och gransk-ning av ärendet efterlyst ett sådant individuellt hän-gavtal för hotell- och restaurangbranschen men harinte heller erhållit något sådant underlag.Det anmärkningsvärda är att uppgifter som direktpåverkat utfallet i domstolen inte har kontrollerats.Man har från den socialdemokratiska regeringens sidavarit budbärare för den fackliga sidans intressen.Regeringen har redovisat att man inte ansåg att detfanns anledning att kontrollera de uppgifter som komvia LO innan de fördes vidare. Dessutom har detunder granskningsförhöret framkommit ett svar attden anmälan som en gång låg till grund för facketskraftfulla blockad var ett telefonsamtal från någonsom inte har kunnat eller kan identifieras.Rätten att teckna individuellt hängavtal är avgö-rande för beslut. Det är ocksåallvarligt att de uppgifter som förts vidare via svenskregering inte har kontrollerats. Detta borde regeringenha gjort eftersom uppgifterna var så avgörande förutfallet av domen.Nu skedde inte det. anser att Sverigehar brustit i strävan att ständigt lämna fullständig ochkorrekt information. Därmed finns skäl för att riktaallvarlig kritik mot den socialdemokratiska regering-en i dess handläggning av ärendet svenska staten.Anf. 121 ():Fru talman! En person, , har fa-rit mycket illa i detta ärende. De orimliga och illasin-nade stridsåtgärder som facket vidtog mot honomtvingade honom att lägga ned sin sommarrestaurangoch kiosk i på . Han har blivitmärkt för livet av detta.Men det är inte detta som KU:s granskning skullehandla om, utan uppgiften är enligt anmälan attgranska om regeringen inför haragerat med den noggrannhet och respekt för fakta ochallmänna intressen som domstolen har anledning attvänta sig av en regering. Men utskottet har också valtatt granska regeringens handläggning av ärendet införEuropakommissionen, dvs. händelseförloppet innanfrågan kom till domstolen.Det är två regeringar involverade i detta ärende.Den borgerliga regeringen förhöll sig, helt korrekt,neutral till den bakomliggande konflikten mellanTorgny och facket. Den här regeringenville ha en strikt belysning av rättsläget. Skulle finna att nega-tiva föreningsrätt, dvs. rätten att slippa vara med i enarbetsgivarorganisation, hade kränkts och att de fack-liga stridsåtgärderna från Hotell- och inte hade varit befogade skulleTorgny kompenseras och svensk lagstift-ning anpassas efter , som nuockså gäller svensk rätt.Europakommissionen, som alltså först prövadefrågan, fann att ett brott mot Europakonventionenhade ägt rum. Svenska staten hade varken gett Torg-ny erforderligt skydd när det gällde före-ningsfriheten eller levt upp till kommissionens kravpå ett effektivt rättsmedel.Den socialdemokratiska regeringen, som 1994kom till makten, hade en ny och annorlunda syn påhur skulle handla inför domstolen. Man me-nade att det var rimligt att fackföreningens skäl för attstarta konflikten med skulle redo-visas och att stridsåtgärderna skulle försvaras. Mansåg sig helt enkelt som ombud för facket.Trots att regeringen upplyste om att de uppgiftersom låg till grund för fackets agerande kunde beteck-nas som mycket osäkra försökte inte regeringen kon-trollera sanningshalten i uppgifterna. Det här förtjänarregeringen mycket stark kritik för.Här har regeringen i sin funktion som företrädareför staten brutit mot skyldigheten att alltid sträva efteratt konventionsorganen får fullständig och riktiginformation - även när informationen talar emot denståndpunkt som regeringen har intagit i processen.Utskottets granskning visar att kunnat teckna ett individuellt hängavtal om hanhade velat. var enligt svensk rätt på intetsätt skyldig att gå med i någon arbetsgivarförening.Han ville inte heller det. Han hade kunnat undvikaformellt att bli medlem av en arbetsgivarföreninggenom att teckna ett hängavtal, vilket var det somfacket begärde. Men några sådana avtal förekommer ipraktiken inte inom hotell- och restaurangområdet,där var verksam. Men om han hade teck-nat ett sådant avtal skulle det i alla fall ha betytt atthans företag blivit bundet av det kollektivavtal somträffats av arbetsgivarna och Hotell- och . skulle också hagjort honom beroende av de här arbetsmarknadsorga-nisationerna om ytterligare kollektivavtal hade träf-fats mellan en arbetsgivarorganisation och det fack-förbund som hans anställda tillhörde. Eftersom Gus-tafsson inte var medlem i någon arbetsgivarorganisa-tion hade han varit oförmögen att påverka innehållet isenare avtal trots att de hade varit bindande för hansföretag.Jag instämmer verkligen i reservanternas kritik,att regeringen inför domstolen har brustit i kraven påen allsidig belysning av svenska förhållanden avbetydelse för saken.Fru talman! Avslutningsvis vill jag säga att detsom har råkat ut för aldrig fårhända igen. Ingen företagare skall kunna bli behand-lad som han. Det är min stora förhoppning att dettablir resultatet av denna trista historia.Jag yrkar på godkännande av anmälan i reserva-tion 1.Anf. 122 ():Fru talman! Det här är ett komplicerat ärende, ochdet är dessutom en något komplicerad debatt. Vi talarom det som var ursprunget till själva anmälan, nämli-gen en anmälan från förra riksdagsledamoten . De som har varit med i några årkan erinra sig att hon levererade ett avsevärt stortantal anföranden från denna talarstol med mycketstark kritik mot den svenska arbetsrätten, och honförespråkade radikalt andra lösningar. Under utskot-tets utfrågning utvidgades granskningen något, efter-som man då fick uppgifter om den borgerliga rege-ringens agerande som gjorde att det fanns anledningatt också titta på det.Jag skall försöka, fru talman, att något redogöraför gången i det här och hur det faktiskt förhåller sigpå en rad olika områden.Jag skall inte sticka under stol med att den enskil-da personen har haft mycket be-svär och mycket bekymmer, för att inte säga elände,av detta. Men man kanske också skall erinra sig attdet bestämde sig för att genomfö-ra var att stå utanför alla slags avtal som finns på densvenska arbetsmarknaden. Han ville inte gå med inågon arbetsgivarförening, och han ville inte hellerskriva ett hängavtal av något slag. Det stred mot denuppfattning han hade, nämligen att man inte skullebehöva skriva avtal som så att säga ingick normalt påden svenska arbetsmarknaden. Det är själva utgångs-punkten för tvisten. Det finns anledning att erinra sigdet.När sedan kommissionen arbetade med den härfrågan försökte den borgerliga regeringen - det varden borgerliga regeringen som ingav svenska statenshandlingar till kommissionen, vilket kan sägas varaett förstadium till hela den här processen - påstå attden intog en strikt neutral hållning i den här frågan,dvs. den bakomliggande konflikten. Det har ocksåsagts av debattörer här. Det kan starkt ifrågasättas,särskilt som man nästan i samma andetag säger attom det här skulle vara en föreningsrättskränkning äråtgärderna obefogade. Man visste alltså egentligeninte så mycket om de här åtgärderna, då man aldrigtog in material till detta.Bestridandet av föreningsrättskränkningen varockså mycket svagt. Man bestred det ju egentligenendast i den meningen att man ville få saken prövadav kommissionen. Man argumenterade ju inte särskiltstarkt för att den svenska modellen och de svenskaprinciperna var korrekta, utan man överlämnade ipraktiken den bedömningen till kommissionens egetgottfinnande.Svenska staten fälldes av kommissionen. Det varalltså föreningsrättskränkning. Jag skall inte närmaregå in på hur det skall formuleras. 6 § i Europakon-ventionen om mänskliga rättigheter ställde inte till-räckliga rättsmedel till förfogande heller. Både rege-ringen och ville ha upp detta idomstolen, för det är först då som utslaget blir bin-dande för konventionsstaterna.När den processen satte i gång efter regerings-skiftet 1994 upptäckte den socialdemokratiska rege-ringen att kommissionen gjort sin bedömning påenbart de uppgifter som hadelämnat in som en part i tvisten. Det var rätt uppenbartatt man då såg att det vore rimligt för domstolen attockså ha tillgång till de uppgifter som facket satt på idet här sammanhanget. Därför föranstaltade det nu-mera avlidna statsrådet om att de häruppgifterna skulle införskaffas. Det skedde också.Man skickade över dem till domstolenmed reservationen att detta var uppgifter från denandra parten i den bakomliggande tvisten. Från densvenska statens sida erbjöd man sig att i domstolenordna ett vittnesförhör som kunde säkerställa ellerklarlägga kvaliteten i uppgifterna ytterligare. Rege-ringen hade också ett slags vittnesförhör på UD föratt försöka få fram en bättre kvalitet och bättre säker-het i uppgifterna.Det var alltså inget konstigt att den svenska rege-ringen försåg domstolen med den andra partens upp-gifter, eftersom kommissionens domslut byggde påen proportionalitetsbedömning av den bakomliggandekonflikten. Det var på det sättet som man kom framtill att detta var en föreningsrättskränkning.Vad talarna här förespråkar när de talar om rege-ringens strikta neutralitet är att man skulle låta kon-ventionsorganen i fortsätta att hantera denhär frågan, utan att ha fått information om och till-gång till den andra partens ståndpunkter och positio-ner. Jag finner att det resonemanget är mycket märk-ligt.Får jag, fru talman, skjuta in att det inte råder nå-gon oenighet i utskottet om att det skall vara myckethögt ställda krav på de uppgifter som regeringenförmedlar till domstolen i . Vi behöver intehålla på att odla den myten att det finns någon skill-nad på den punkten. Det som utskottet är oenigt omär hur man skulle hantera just de här uppgifterna. Dåhävdar de fyra forna regeringskamraterna att denstrikta neutraliteten från den borgerliga regeringenvar den princip som skulle råda, nämligen att inteförse domstolen med några som helst uppgifter. Jagfinner att detta är ett något märkligt sätt att diskuterahur processföringen skall gå till.Vad hände när den svenska staten gav in de härhandlingarna i domstolsförhandlingen? Kommissio-nen är alltså nu borta, det är en ny omgång i domsto-len. Vad hände då? bestred kunde lämna in handlingarna i processen. Detansågs strida mot själva processen att föra in nyttmaterial. Det är i och för sig en vanlig och godtagbarprincip i processföringen att man inte skall kunnagöra det. ansåg domstolen att det är fullt möjligtatt göra det. Det strider inte mot Europadomstolensprinciper. Det var i sig okej. Men ytterligare ett argument, frånsett det rent proces-stekniska, nämligen att de uppgifter som svenskastaten redovisade i den här frågan och som emaneradefrån facket saknade relevans för att bedöma målet. Deskulle avvisas därför att de saknade relevans för attbedöma målet.Då framstår det som något egenartat när flera tala-re från talarstolen nu säger att det var de här uppgif-terna som avgjorde målet. självansåg att uppgifterna inte hade någon relevans för attavgöra målet. Jag skulle gärna be mina meddebattöreratt förklara det här resonemanget lite grann. Detta kanman läsa i domstolshandlingarna, så det är ingentingsom jag har spanat upp på egen hand, utan det ärklara och offentliga uppgifter.Sedan tycker jag att det är egenartat när manåterigen påstår att de här uppgifterna var avgörandeför målets utgång. Domstolen skriver själv att denaldrig har ansett de här uppgifterna ostridiga, alltsåifrågasätter uppgifterna och behöver inte för sinhandläggning klargöra sanningshalten eller korrekt-heten i uppgifterna. Man skriver själv att de inte hadeavgörande betydelse för att avgöra målet.Här sägs det gång på gång från debattörerna att dehade avgörande betydelse. Är det inte att misskredite-ra domstolen i och tala om för den att dehade avgörande betydelse, trots att domstolen självskriver att de inte hade det? Jag tycker att det saknasrespekt för domstolen i i den argumenta-tionen. Men den här argumentationen stämmer inväldigt väl med det politiska agitationsarbetet i Sveri-ge för att förändra arbetsrätten. Det är det som ärpoängen i den långa och konstiga reservationen och iandra sammanhang som redovisats här.Jag skulle gärna vilja säga att det är möjligt att vihade haft mera klarhet i den borgerliga regeringensagerande i denna fråga om det statsråd som enligtvarje fall andra statsråd var den mest ansvariga i denborgerliga regeringen, , hade haftmöjlighet att eller velat ställa upp på den utfrågningsom utskottet inbjöd henne till. Ingen medborgare harnågon skyldighet annat än aktiva statsråd att kommatill utskottet på utfrågningar. Jag skulle gärna viljasäga att jag tycker att det för framför allt tidigarestatsråd och offentligt anställda närmast ingår som enmedborgerlig skyldighet att ställa upp och försökareda ut och klarlägga frågorna. Jag tycker alltså attdet är möjligt att det hade varit bättre och att vi dåhade sluppit föra en diskussion om huruvida denborgerliga regeringen helst av allt hade sett att manförlorade det här målet. Då hade man kunnat genom-föra valprogrammet med hjälp av . Det var uppenbart att det var det mangärna såg att man kunde göra på den här punkten.Jag tror alltså att det finns anledning att på olikasätt ta upp två myter, en som är en myt och en annansom man möjligen skall försöka göra till en myt.Den första gäller utgången av processen i . Får jag skjuta in att , vilket är mycket ovanligt, resning i målet.I resningsprocessen konstaterades att det inte fannsskäl att en gång till pröva det här målet, utan domenstod fast. Likväl hävdas i svenska medier - , - i artikel efter artikel attTorgny förlorade målet på de uppgiftersom den förde fram. Det är gans-ka märkligt att man inte kan konstatera de faktiskaomständigheterna i frågan, läsa och ta till sig vaddomstolen själv skriver om dessa mycket omdebatte-rade uppgifter. När jag hör debatten och har tagit delav tidigare debatter kan jag inte undgå att säga att dehär uppgifterna spelar en mycket större roll i densvenska debatten på det här området än vad de nå-gonsin har gjort i . Här använderman detta för att föra ett slags inrikespolitik för att igrunden förändra arbetsrätten. Jag ifrågasätter detnaturligtvis men inte rätten att driva propagandan,men jag tycker att det är trist att det blir en hård poli-tisering i granskning av ären-det. Det som är partipolitik och kärnan i det politiskaborde vi kunna klara av i något annat sammanhang.Fru talman! Jag skall alldeles strax sluta, men jagvill säga en sak till . Han läste uppde fyra borgerliga partiernas reservation, och denkändes kanske inte riktigt trovärdig.