prot · GN0912 · 1999-10-13 00:00:00 — Vad jag förstår inne-bär det i stort sett en förståelse för att taktpinnen finnsnågonstans där uppe i det blå där styr ochinte så mycket att det lokala partiet skickar signalerupp i partiorganisationen. Det är ju detta som ärmångfalden och underifrånperspektivet, och det anserjag är oerhört viktigt.Men vi har bestämt oss för att utreda och titta påde här frågorna mer noggrant eftersom det behövs enöversyn. Vi får inte lämna sådana viktiga saker somvaldagen åt sidan. Vi måste titta närmare på detta föratt se om inte det kan ge oss just det instrument somökar folks engagemang. Det är väl detta det handlarom?Anf. 140 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är lite förmätet avoss att spekulera i orsakerna till varför andra länderväljer sina system. Vi kan tycka att de är bra ellerdåliga, men det är inte riksdags sak att för-hålla sig till detta. Det finns möjlighet att utformademokratiska valsystem på olika sätt. har vi ettsätt som vi har använt här i och som fungerarganska väl. Det finns en röstspridning mellan de olikavalen. Människor tar olika ställning i lokala ellernationella val.Per talade om taktpinnen som styr. Är dettörhända det som präglar ? Jag kännerinte igen det när det gäller valrörelser i riksdagsvalheller. Partierna lyfter naturligtvis fram de valfrågorsom medlemmar diskuterar på valkonferenser ochliknande. Dessa förs sedan upp till någon form avgemensamma beslut. Jag tror inte att någon driverfrågor som man inte tror på i en valrörelse. Jag trorinte att det förhållandet råder i något parti. Jag trorinte heller att det är så att medlemmar ägnar sig åt envalkampanj för en politik som är påtryckt dem ovani-från. Så funkar inte det politiska livet. Det är en nid-bild.Det är naturligtvis så att vi har att göra med reali-teter här. De lokala valrörelserna speglas i medierna.De lokala frågorna kommer ut brett mellan valrörel-serna, och väljarna kan genom massmediernas - inteminst de lokala tidningarnas - försorg vara väl infor-merade om hur de olika partierna har ställt sig i skildanäraliggande frågor. Detta gör att hela diskussionenom en ändring egentligen är en konstruktion.Anf. 141 () re-plik:Fru talman! säger att lokal politikoch rikspolitik hänger ihop, och det är verkligen sant.Vi har väldigt osjälvständiga kommuner. Vi fick ivåras höra att t.o.m. Lagrådet konstaterade att kom-munal självstyrelse givetvis borde ha ett substantielltinnehåll.I en forskningsrapport som Demokratiutredningenhar givit ut och som heter Maktdelning finns det enanalys av den kommunala kompetensen. Forskarnasäger där: Visst finns det en lokal styrelse, men frå-gan är om det är en lokal självstyrelse i egentlig me-ning.Jag vill erinra mig att just den rapporten pekadepå att tre partier betonar vikten av en stärkt kommu-nal kompetens. Om jag inte minns fel var det Krist-demokraterna, somstod för den linjen. Möjligen har jag misstagit mig,eftersom argumentering går ut på ska bevara kommandobeteendet gentemot kom-munerna, dvs. att det som vi bestämmer här i riksda-gen rakt igenom ska genomföras av kommunerna. Deska vara marionetter i våra händer.Jag undrar vilken ställning egentli-gen intar i de här frågorna om den kommunala kom-petensen.Kenneth åberopar också att skilda valdagar,t.ex. enligt det system som man har i , kan ledatill att den rikspolitiska debatten blir så dominerandeatt den inverkar negativt på den kommunala. Mankan, som jag tog upp i mitt anförande, lösa det medskilda valdagar även för kommuner och regioner,uppdelade . Under sådana förhållandenkan rikspolitikerna inte dominera i det sammanhang-et.Jag undrar också varför och Väns-terpartiet är så rädda för att utreda de här frågorna.Anf. 142 () replik:Fru talman! brukar vara mycketredig i sina argument, men han gör sig här skyldig tillatt blanda ihop två olika saker. Den kommunalakompetensen och den kommunala självstyrelsen är ensak. Att människor i valhandlingen ser att politikensolika delar har samband med varandra är en helt an-nan sak. Man kan alltså vara för självsty-relse - inte en absolut sådan, eftersom landet då intekan styras, men en relativt stor självstyrelse - mensamtidigt kan medvetenheten om att politiken pålokal-, regional- och riksnivå faktiskt har ett sambandha ett pedagogiskt värde för medborgarna.Det är inte fråga om att några som är centralt pla-cerade ska tala om för politikerna i kommunerna attde ska dansa efter deras pipa. Återigen: Så tror jaginte att det går till i något parti. Jag tror inte att detsköts så i , det sköts absolut inte såi och såvitt jag vet inte heller i någotannat parti.Anf. 143 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att synen på det kommu-nala valsystemet borde hänga samman med synen påden kommunala kompetensen.Jag vill också ta upp en annan frågeställning,nämligen rädslan för utredningar. Det alternativ sombygger på reservationen är att man ska sätta sig i enarbetsgrupp och diskutera frågor om tilläggsdirektiv.Jag vet att inte gillar sådana slutnagrupper utan vill att saker och ting ska avgöras i par-lamentet. Varför kan vi inte i det här sammanhangetavgöra frågeställningen i parlamentet i stället för att ien arbetsgrupp konstatera samma sak som , nämli-gen att det finns en parlamentarisk majoritet men attregeringen kan strunta i denna. Man kan dock intestrunta i vad gör.Anf. 144 () replik:Fru talman! Vi anser att det ligger ett utomor-dentligt stort värde i att lösa författningspolitiskafrågor i brett samförstånd, och därför har vi intagitden här ståndpunkten. kommer en majoritet möj-ligen att besluta om att ge regeringen i uppdrag atttillkalla en sådan här utredning, och ska vi ocksåse till att detta verkställs. I annat fall kommer man idiskussionen att hitta en punkt där partierna kan för-enas. Vi vill söka oss fram efter den vägen i stället föratt ha ett direkt ställningstagande. Det kan då bli såatt vi binder upp oss tillsammans med de fem partier-na, som inte precis är uttryckligt förutsättningslösa pådet sätt som man vill vara när man går in i en utred-ning.Göran har ställt frågor till företrädareför alla dessa fem partier, och det har visat sig attdessa partier har ganska hårt bundna uppfattningar.Ni söker inte en utredning utan ett sätt för att få fram-gång för er linje.Men, som sagt: En vidare behandling har före-språkats även i reservationen. Det kommer att bli envidare diskussion i den här frågan, och den kommeratt leda någonstans.Anf. 145 () re-plik:Fru talman! Jag vill ställa ett par frågor till Ken-neth . Det gäller frågor som jag ställde i mittinlägg och som jag inte tycker blev tillfredsställandebesvarade av första fråga som jag vill ställa är: Anser Ken-neth att det är rimligt att väljarna får möta sinapolitiker i val bara ? Vid övergångenfrån treåriga mandatperioder till fyraåriga mandatpe-rioder var tanken åtminstone från oss i attdet skulle hållas val på skilda valdagar.Den andra frågan är om har tagitkontakter med de vänsterpartistiska kollegerna i Nor-den och i det övriga för att diskutera möjlig-heterna att där införa gemensam valdag och därmedstimulera till ett ökat valdeltagande. Tydligen är detju den gemensamma valdagens välsignelse som göratt vi har ett så pass bra valdeltagande i Sverige.Den sista frågan gäller vårval. sadeatt det låga deltagandet i EU-valet med all säkerhetinte berodde på att det ägde rum . Det harvisat sig att många människor är skeptiska till nyaformer av val. Jag har fått lära mig att när man efterden allmänna rösträttens införande genomförde all-männa val var det också ett lågtvaldeltagande.Förhoppningsvis ökar deltagandet i EU-valet närfolk mer och mer börjar förstå vilken betydelse dethar för del. Men det har ingenting att göramed huruvida man har valdagen eller påhösten.Anf. 146 () replik:Fru talman! Det var tre mycket tydliga frågor,som är lätta att besvara. Jag tackar för bra frågor.Helena frågar om jag anser att väljarnaför sällan får möta sina politiker när det sker vartfjärde år. har faktiskt varit för ett be-hållande av treåriga mandatperioder. Vi reserveradeoss till förmån för detta i ochföljde upp det med reservationer och vid röstandet iriksdagen. Vi har alltså inte velat ha en övergång tillfyraåriga mandatperioder.Men i frågan ligger en motsägelse, vad som på la-tin kallas en contradictio in adjecto, nämligen attväljarna ska möta sina politiker oftare än vart fjärdeår. Är inte vitsen med skilda valdagar att man skamöta olika politiker , dvs. centrala politi-ker och med förskjutning lokalapolitiker ?Frågan säger ju vad som blir i realiteten, nämligenatt deras politiker, dvs. de centrala politikerna, kom-mer att så att säga hänga i trapetsen vid varje valrö-relse. Det blir fallet.När det gäller frågan om att påverka andra partieranser vi att de andra partierna har sin nationella suve-ränitet att i sina länder företräda den politik de ansersjälva. Vi känner ingen förment storebroderlighetsom går ut på att pracka på andra länders partier nå-gon politisk linje. Vi anser att den här linjen passar ivårt land. Vad som passar i andra länder är det upptill de ländernas partier att besluta om.När det gäller vårvalet är det faktiskt så att åretsEU-val var det andra EU-valet, och valsiffrornasjönk. Det var alltså inte ett alldeles nytt val, och jagtror att våren faktiskt har en inverkan.Som en intern hemlighet kan jag läcka att det varsvårt, svårare än vanligt, att rekrytera valarbetareäven i ett så aktivistiskt inriktat parti som vårt pågrund av våren.Anf. 147 () re-plik:Fru talman! Men nog har väl ändå valrörelser isig, oavsett om de bedrivs för kommunala och lands-tingskommunala val eller rikspolitiska val en väldigtvitaliserande betydelse för hela demokratin. Det ärsjälvklart att det är det som är en utgångspunkt för ossi till varför vi vill ha skilda valdagar.Jag menar inte, fru talman, att det handlar om attpracka på andra länder vårt politiska system, men närman träffar t.ex. sina nordiska kolleger är det intres-sant att diskutera gemensamma frågor, och dit hör juonekligen frågan hur vi ska få fler väljare. Det var dåjag undrade om man från vänsterpartister runtom iNorden, som ju ändå är rätt likt , har tagit uppden här frågan, eller om har tagit uppden, för att utröna om man kan stimulera valdelta-gandet i de länderna.När det gäller vårval till EU vill jag bara säga attvi från inte hade några problem med attrekrytera valarbetare under våren.Anf. 148 () replik:Fru talman! Jag svarar på den första frågan igen:Det är därför att vi tycker att valrörelsen vitaliserardemokratin som vi har önskat att man inte skulleövergå till fyraåriga mandatperioder utan ville hållafast vid treåriga mandatperioder. Det hade varit detallra bästa systemet. Att däremot ha val vartannat åroch därtill ett EU-val tror jag leder till en viss ska vikalla det inflation i valrörelser med stor risk för val-trötthet, minskat valdeltagande och minskad legiti-mitet för demokratin.Det är ju så att säga de valda instanserna och po-litiken som faktiskt angrips. Hör bara på den nyvaldepartiledaren! Läs hans tal som han höll , somju var ett misstänkliggörande av politiken och därmedegentligen demokratin som arbetsmetod till förmånför marknad och andra lösningar.Anf. 149 ():Fru talman! Först vill jag säga något kort om re-servation nr 9. Det ska bli mycket intressant att höra,framför allt på torgmöten, dem som vill försvara dennuvarande numerären ledamöter som vi skafå mer sekreterarhjälp. Jag tror inte att det blir detlättaste att agitera för, framför allt när man vet om attden numerär som vi har i faktiskt ärunik jämfört med alla andra länder. Man har refererattill att man ska fråga andra länder i en hel del sam-manhang i den här debatten. Ska man sedanskoja lite kan man säga att med tanke på det förtroen-de som politiker tyvärr har ute hos majoriteten avvåra uppdragsgivare kan man säga att kvantiteten juinte direkt har haft någon avgörande betydelse.Fru talman! Jag ska prata huvudsakligen om minmotion 219 och motion 320, som be-handlas i det här betänkandet. Jag vill först förklaraatt jag inte kommer att rösta emot mitt parti av rentrationella skäl. Jag vet om att partierna tillåter s.k.avhoppare vid de tillfällen då det finns klara majori-teter. Men är det däremot så att det skulle bränna till ien fråga tillåter man absolut inga avhopp. Då föredrarjag i så fall att bli kallad feg, men jag driver den lin-jen konsekvent. Jag röstar alltså inte mot partiet. Jagkan prata mot partiets uppfattning innan klubbanfaller och driva min linje efteråt, men att ta billigapoäng genom att säga att jag röstar mot ett förslag närman vet om att det är tillåtet att göra så i vissa sam-manhang men icke när det verkligen kniper vill jaginte. Då föredrar jag att hålla en rak linje.Jag motionerade i fjor - också - ochville att regeringen skulle ta initiativ till en informa-tionskampanj angående kommunismens illdåd avsamma mått och storlek som man gjorde avseendeFörintelsen. Jag tyckte att det initiativ som regeringentog, det beslut man fattade och den kampanj mansatte i gång för att informera om nazismens grymhe-ter var ett mycket utmärkt initiativ. Min dåvarandepartiledare skrev brev till statsministern ochLars skrev också ett brev till statsminis-tern och ville ha, som jag förstod det, en bred infor-mationskampanj om kommunismens illdåd.Det är helt uppenbart att kommunismen är en sjukideologi, driven av sjuka hjärnor. Vi ser ofta i TV ochi tidningarna s.k. skinheads, och jag hoppas att minenda likhet med dem är min avsaknad av hårstrån istörre omfattning. De här enstaviga människornavisar att det tyvärr finns ett något för stort antal män-niskor i som inte använder hjärnan på det sättsom man borde göra. En gång fick jag ut-rymme i en av våra stora tidningar för att tala om attjag anser att amöban har ansetts som jordenslägst stående varelse, men att jag då ansåg, och jaganser , att den platsen har övertagits av skinheads.Jag anser att kommunism i praktiken är lika sjuksom nazism, och därför borde man kunna ge liknandeinformation. Vad har utskottet ställt sig bakom?Jo, man ska låta , politikerna och folkrörel-serna sköta detta. Vad har gjort under desista åren är nog inte så många som kommer ihåg.Samtidigt står det en upplysning i betänkandetsom jag tycker är lite konstig. Den borde ha följtsupp, med tanke på det datum vi har . Det står attSkolverket ska återkomma ochredovisa hur man ska lägga upp det här arbetet. I dagär det . Jag tycker att utskottet kundeha försökt plocka in de här uppgifterna i betänkandet,så att vi fick reda på hur tänker arbeta. Dethar faktiskt gått sedan den 1 maj.Jag har sagt att kommunism och nazismenligt min uppfattning är samma skrot och korn. Dethandlar om grader i helvetet och ingenting annat.Om man tittar på historien kan man inte undgå attse att det fanns en rätt ohelig allians med anledningav senaste världskriget, där och Hit-lertyskland kom överens om t.ex. hur man skulle delaPolen. Det har alltså funnits förbindelser även histo-riskt sett.Utan undantag har man alltid där kommunisternaensamma haft makten - det finns inga undantag - ådet grövsta kränkt mänskliga rättigheter, misshandlatmiljön, fördärvat ekonomin och människors socialaskydd. Bevisen för detta finns, och de kan mångfaldi-gas i tyvärr alltför många länder runtom i vår värld.Vad har det här att göra med ? Ja, det finnsett parti i den här kammaren som kan kopplas delvistill kommunismen, även om man under senare årförsöker springa ifrån sina tidigare ställningstagan-den. Jag skulle kunna stå här och stapla citat och talaom hur många som blev mördade under regimosv., men det vet kanske de flesta. Jag ska ta upp enhändelse.När DDR, dåvarande , 1989 hade 40-årsjubileum skickade vpk:s partistyrelse ned ett tele-gram med anledning av jubileet och gratulerade dåva-rande kommunistiske partichefen till det fina socia-listiska bygget. Jag tror inte att det var Berlinmurensom avsågs i det telegrammet.Fru talman! Jag kan säga så mycket att jag intetror att en människa i som sympatiserar medkommunismen och vill agera för att kommunismenska bli en stor kraft och ett stort parti, ens skulle kun-na tänka på att använda de metoder som man haranvänt i andra länder där kommunismen har haftmakten. Men jag har förstått att det är systemet i sigsom skapar denna situation. Jag känner människorsom är övertygade kommunister men som är huma-nister och människovänliga, och de tar avstånd fråndetta - med all rätt och säkert med stor ärlighet. Mennär människor kommer in i ett sådant system går dettyvärr utan undantag i den riktning som vi har sett påså många håll i världen.Om en person som kandiderar till riks-dag för ett parti hade en nära släkting, kanske enpappa eller en farfar, som sympatiserademed idéer, skulle nog en hel del, framför allt imedierna, ha börjat kolla gener och deras inverkanoch påverkan på det kommande släktet. Om någondäremot bara för hade varit en brin-nande anhängare av och läror,skulle ingen, i alla fall inte i medierna, ha tyckt att detvar egendomligt. Då räcker det, fru talman, med ber om ursäkt och säger att "jag visste absolutingenting", och bom så kommer man in i mediernasalla soff- och debattprogram. Det är en lite konstigsituation vi har i Sverige.Jag förstår mycket väl att socialdemokraterna inteär intresserade av att bedriva någon informa-tionskampanj, därför att man vill inte bita den handsom föder en och inte såga av den gren man självsitter på i fel ände - det kan få ett besvärligt resultatför den som sågar. Alla vet att socialdemokraterna bygger sin regering på ett aktivt stöd från Väns-terpartiet, och det gäller att hålla vänsterpartisterna pårätt hyggligt gott humör.När öppnades för några veckor sedansade statsministern, om jag inte minns fel, några ord ien mening, och han sade samma ord : Nazism,rasism och fascism ska bekämpas. Om jag har fel skajag be om ursäkt för det i talarstolen, men jag tror attjag har rätt. Han sade alltså inte ordet kommunism.Varför vet inte jag. Det finns alltså undantag från denberömda vakthållningen mot vänsterkanten.Fru talman! Jag kom in i 1983, och jagblev suppleant i lagutskottet. När jag kom till detförsta sammanträdet förvånades jag över att det påordinarie plats satt en person som representeradedåvarande kommunisterna. Jag kändeväl till att åtminstone inte av egen krafthade kunnat få plats i något utskott. Det visade sigsedan att de hade fått det som tack för hjälpen närman stödde regeringen efter valet . När social-demokraterna säger att de är noga med vakthållning-en mot kommunismen finns där alltså stora sprickor ifasaden.Till sist, fru talman, är jag besviken på det ställ-ningstagande som mitt parti har gjort i den här frågan.Jag är förvånad över att tar samma ställ-ning och reducerar den här informationskampanjentill i praktiken ingenting.För min del får folk rösta precis hur de vill - manska rösta efter övertygelse - men jag tycker att litepolitisk konsumentupplysning inte kan skada. Jagtycker att kommunisterna i det här fallet tyvärr kom-mer alltför billigt undan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till förmiddagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.11 § Statlig förvaltningFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande 1999/2000:KU3Statlig förvaltningAnf. 150 ():Fru talman! Det finns ett flertal olika offentligaombudsmän i vårt land. Varje ombudsman har sinegen bakgrund, och ombudsmännen har tillkommitefterhand under olika tider och olika regeringar. Sve-riges första egentliga ombudsman inrättades i ochmed att , , tillkom i sam-band med regeringsform. Det svenska var också det första i sitt slag i världen. På1700-talet, under tid, hade visserligenJustitiekanslerämbetet, JK, inrättats, men JK var merakungens ombudsman och inte ombudsman i sammamening som JO. JK:s uppgift var att "vårda lagarna"och för kungens räkning övervaka att tjänstemänföljde lagen. JO var , dvs. de folkvaldas,ombudsman, med uppgift att ta till vara medborgar-nas intressen i stället för kungens. fickdärför stor betydelse som garant för den maktbalanssom enligt den nya konstitutionen skulle föreliggamellan kung och riksdag.JO:s huvuduppgift är att ha tillsyn över att de somutövar offentlig verksamhet följer lagar och andraförfattningar. Genom att JO utses av ochska verka som ombudsman skiljer sig från övriga ombudsmän som har inrättatsinom den statliga förvaltningen, eftersom dessa utsesav och lyder under regeringen. De övriga ombuds-männen, som är sex till antalet, är följande: , inrättad 1976, , inrättad 1980, Ombudsmannenmot etnisk diskriminering, inrättad 1986, Barnom-budsmannen, inrättad 1993, Handikappombudsman-nen, inrättad 1994 och Ombudsmannen mot diskrimi-nering på grund av sexuell läggning, inrättad 1999.Utanför den statliga förvaltningen finns sedanAllmänhetens pressombudsman, . PO är ett organsom har bildats av tidningsbranschen för att främjagod publicistisk sed och övervaka att pressens egnaetiska regler efterlevs. Det är ingen myndighet utanutses och finansieras av branschen.Det föreligger stora skillnader i ombudsmännensarbetsuppgifter, organisation och rättsliga befogen-heter. Samtliga ombudsmän är självständiga myndig-heter, och deras verksamhet regleras genom separatalagar och förordningar. De lagar som reglerar verk-samheten är inte på något sätt samordnade sinsemel-lan utan prövningsgrunder, maktmedel och procedu-rer är olika beroende på bl.a. diskrimineringsgrund.Föreligger flera diskrimineringsgrunder kansituationen ibland bli egendomlig både för myndig-heterna och för den enskilde.Någon samlad analys av ombudsmannarollen somsådan har aldrig gjorts, varför det också är svårt attförsöka hitta någon enhetlig definition av den huvud-uppgift som en ombudsman kan sägas ha. Möjligenskulle man kunna säga att en ombudsmans främstauppgift är att handlägga ärenden som rör missgyn-nande behandling eller kränkande bemötande avmänniskor. När det inte gäller JO utan de mera speci-ella ombudsmännen som utsetts enbart för vissagrupper av människor handlar det naturligtvis ombehandlingen eller bemötandet av just den gruppen avmänniskor.Inrättandet av en ny ombudsman har ofta föregåttsav stor debatt. Inte för att syftet med inrättandet i ochför sig inte varit vällovligt, men den kritik som harframförts har gått ut på att ombudsmannainstitutetriskerar att förlora i status om alltfler grupper avmedborgare får sin egen ombudsman. Rent principi-ellt tycker jag inte att det är okomplicerat med olikaombudsmannainstitutioner som bevakar skilda grup-pers särskilda intressen. Olika ombudsmän som varoch en bevakar en liten grupps särintressen rimmardessutom dåligt med den svenska välfärdspolitiken,som är inriktad på att allamedborgare oavsett grupptillhörighet ska ha rätt attefter behov få del av samhällets resurser. Man kangöra en jämförelse med hälso- och sjukvårdslagensstadgande om vård på lika villkor till alla invånare ilandet.Det finns också andra invändningar mot ombuds-mannainstitutionen som den ser ut . När detgäller t.ex. vård- och omsorgsfrågor för människormed funktionshinder tangerar Handikappombuds-mannen ofta tillsynsuppgifter som ligger inom Soci-alstyrelsens ansvarsområde. Liknande situationerfinns också när det gäller andra ombudsmän, vilket isin tur kan innebära både dubbelarbete och kompe-tensstrider. Det är någonting som knappast gynnarenskilda människor.Inom hälso- och sjukvårdsområdet finns för övrigtockså patientnämnder som den enskilde kan vändasig till vid t.ex. dåligt bemötande inom vården.Alltfler ombudsmän med i praktiken relativt svagabefogenheter och med olika uppgifter och mandatskapar dessutom en oklarhet hos allmänheten. Om-budsmannafunktionen kan lätt tunnas ut om alltförmånga ombudsmän inrättas, och vissa grupper kanlätt falla emellan de olika ombudsmännens verksam-heter.Under senare år har det förts en diskussion somhandlat om de mera grundläggande frågorna när detgäller ombudsmännen.