prot · GM0991 · 1999-05-05 00:00:00 — Där sägs följande:"Eftersom den som dömts till livstids fängelse idagunder en avsevärd tid får sväva i ovisshet om tidsbe-stämningen kan livstidsstraffet nu framstå som merinhumant . Straffet kan också uppfattassom mer inkonsekvent mot grundläggandestraffrättsliga principer om rättvisa och förutsebarhet.- - - Det är svårt att förutse hur långt ett livs-tidsstraff i praktiken kommer att bli. Det innebär attdet kan bli mycket stor skillnad mellan det längstatidsbestämda straffet som är för mord, och livs-tids fängelse. Det är därför betydligt svårare fördomstolen, som ska bestämma fängelsestraffets längdefter brottets straffvärde, att kunna förutse hur långtfrihetsberövande en livstidsdom kan komma att inne-bära. Detta strider mot de krav på förutsebarhet, rätt-visa och klarhet som enligt de senaste reformerna börställas på ett straffsystem." Kapitlet avslutas på föl-jande sätt: Det finns således kriminalvårdsspecifikafaktorer som talar för att livstidsstraffet bör avskaffas.Folkpartiet stöder vår motion. Kristdemokraternasförre talesman i justitieutskottet, , hartidigare i en intervju helt klart uttryckt att han ocksåär av samma uppfattning. Det verkade som om helapartiet stod bakom honom. Vi fick dock klart för oss att så inte är fallet.En annan av reservationer gällerelektronisk kontroll, elbojan. Vi tycker att elektroniskkontroll nu skall bli en självständig påföljd. Det hartidigare varit litet osäkert hur detta med elektroniskfotboja skulle fungera i praktiken. Det har dock utfal-lit mycket bra. Alla är nöjda. I Straffsystemkommit-téns utredning Ett reformerat straffsystem hademan åsikten att det skulle vara ett självständigt straff.Man hade gjort en påföljdstrappa som i grundenskulle göra fängelsestraffet till det ultimativa straffet.Det skulle vara förebyggande steg i en trappa innanman kom dit. Tyvärr var det för mycket att genomfö-ra på en gång, utan det får ske pö om pö. Vi har fåttsamhällstjänst och elektroniska boja som självständi-ga straff. tycker vi att det är dags att gå vidaremed de intentioner som utredningen redovisade.Det är viktigt att det är domstolen som avgör omdet skall bli elektronisk fotboja. Det är klart att detfinns osäkerhet om vad som är rätt eller fel att göra.Till min glädje har jag blivit uppvaktad av nämnde-män och även av domare som tycker att detta skallinföras. Det som sker i verksamheten stämmer medde förslag vi har skissat.Man säger också något annat som är viktigt: Enförutsättning för att det skall vara möjligt att ned-bringa antalet fängelsestraff är att det finns bärkrafti-ga alternativ till fängelse. Straffsystemkommitténsförslag är att erbjuda domstolarna möjlighet att dömabåde till straff som verkställs med kontroll i frihet ochtill straff som saknar detta inslag.Vidare bör samhällstjänst och elektronisk över-vakning införas som självständiga straff i det ordina-rie straffsystemet. Också kontraktsvård bör utformassom ett självständigt straff. I den skrift som jag tidi-gare nämnde finns många intressanta synpunkter. Härtycker man samma sak. Det gäller att gå vidare medförslagen om självständiga straff så att man kommerigång med de intentioner som jag har nämnt.Det finns en mängd motionsförslag och reserva-tioner som vi har att ställning till. Jag vill specielltkommentera brott mot homosexuella. Miljöpartietinstämmer med det som står i början. Att ta krafttagmot våld mot homosexuella är oerhört viktigt. Vi harockså på alla sätt och vis drivit de frågorna. Visst ärintentionen en skärpning, men tyvärr tror inte jag attjust de här förslagen leder till det. Jag skall bemöta detre förslagen.Det föreslås att man skall göra en översyn av delagar som infördes och som inte har prövats vidöverklagande i . Det är nästan enförutsättning för att det skall kunna bli praxis. Jag trordärför inte att en översyn skulle leda någonstans.Samtidigt finns det en utredning som föreslår detMiljöpartiet har hävdat, nämligen attstraff för hets mot homosexuella skall införas i lagen.Jag tror inte att en särskild utredare leder till attintentionen att det skall bli bättre uppfylls. Det ärmycket viktigare med en bred grund. Alla poliserskall ha kunskapen. Vi som sitter i justitieutskottetvet att det finns väldigt små resurser ute i landet.Detta ämne skall införas på och ge-nomsyra alla som kommer i kontakt med homosexu-ella. Det är ytterst viktigt att de har denna kunskap.BRÅ har uppdraget att utreda hatbrott. Alla poli-tiska partier har företrädare i . I ställetför att skriva att man får ta bättre tag kan man framfö-ra det i arbetet i . Jag sitter själv där,och jag har också den uppgiften.Sedan gäller det en reservation om olaga diskri-minering, som vi ställer oss bakom. Jag har yrkatbifall till den. Det gäller också en grupp som måste fåbättre stöd. De förslag som DO har kommit medtycker vi i att kammaren skall bifalla.Anf. 72 () replik:Fru talman! Till att börja med vill jag helt in-stämma i det sade om livstidsstraffet.Den fråga som jag vill ta upp är att låta elektro-nisk intensivövervakning vara en självständig påföljd.Många av de remissyttranden som kom på förslag och mycket av debattenhandlade just om trappan och att införa elektroniskövervakning som en självständig påföljd. Tanken varatt skapa mindre repressivt system, men förslagetskulle i stället få motsatt verkan.Den elektroniska intensivövervakningen är i sigen sådan oerhört starkt ingripande åtgärd att den börjämställas med fängelse. För är detsjälvklart att om man inför elektronisk intensivöver-vakning som självständig påföljd och sedan somnästa steg har fängelse kommer det att innebära attfler människor än kommer att drabbas ingripan-de åtgärd.Den konstruktion som finns är att den somär dömd till fängelse har en möjlighet att avtjänastraffet med elektronisk intensivövervakning. Det trorjag är alldeles rätt väg att gå. Annars ökar vi bararepressiviteten i systemet i stället för att skapa ettsystem som är mer humant än det som finns i dag.Anf. 73 (mp) replik:Fru talman! Skillnaden mellan dessa förslag är attjag vill att domstolen skall utdöma straffet. När manhar fallet och den dömde framför sig och går igenomallt som hänt, och även får en bra personutredning, ärdet domstolen som kan avgöra. Jag vill inte att detsom skall avgöras av kriminalvården. Personut-redningarna är oerhört viktiga att ta ställning till i dentotala bedömningen, och man har här underlag attgöra det. Denna strafform bygger också på samtycke.Anf. 74 () replik:Fru talman! förstår jag egentligen ännu mind-re. Denna påföljd skulle bygga på samtycke, ochsamtidigt skulle domstolarna döma till det straffet.Om domstolarna dömer till elektronisk intensivöver-vakning och man säger: Jag vill inte ha det, blir det jufängelse. Då är det egentligen ett system där elektro-nisk övervakning är ett alternativ till fängelse.Det är kriminalvården, eller snarare frivården,som har ansvar för dem som är dömda till elektroniskövervakning. Det är de som gör utredningen för att seom det är lämpligt att ha elektronisk övervakning istället för fängelse. De har en större kunskap om vilkaresurser och möjligheter som finns och hur man kanjobba med de olika enskilda individerna än vad dom-stolen har. Jag är helt övertygad om att det systemsom finns är mycket bättre.Anf. 75 (mp) replik:Fru talman! Vitsen med utredningens förslag varatt kriminalvården och frivården skall skapa förut-sättningar så att de människor som ger samtycke kanfå elektronisk övervakning. Det är ytterst få som intevill ha detta straff, men det förekommer. Då skallman ta hänsyn till det.Jag tror inte alls att det leder till fler fängelse-straff. Det har visat sig när man har kontrollerat det.Kriminalvården och frivården skall skapa resurser såatt de människor som vill skall kunna få elektroniskövervakning. Det är där skillnaden ligger.Anf. 76 () replik:Fru talman! När beskriver livs-tidsstraffet förr och kommer hon fram till att detförut var och att det nu i praktiken är . Dåglömmer hon att vi förut hade halvtidsfrigivning ochatt vi nu har tvåtredjedelsfrigivning. Låt oss hålla osskring i stället. Om det är rätt eller fel kan vi ta ien annan debatt.Kia vill avskaffa livstidsstraffet. VillKia då införa fängelse för dessa brott? Detskulle vara intressant att veta vad hon vill ha i stället.Vårt straffsystem skall ju spegla folkviljan. Där ärockså jag beredd att hålla emot. Jag är till mitt sistaandetag emot dödsstraff. Det kan jag deklarera.Folkviljan är betydligt hårdare än vad jag är. Folkviljan skulle definitivtinte ställa upp på sätt att resonera.Men de som döms till livstid har inte alltid någotbrottsoffer kvar i livet. Det handlar ju oftast om mord.Kia visar en rörande omsorg om ochbekymrar sig för barn och anhöriga till dem somdöms och säger att de befinner sig i total ovisshet.Det skulle faktiskt vara klädsamt om kunde visa samma omsorg om dem som harmist en anhörig, sin son, sin dotter, sin fru eller sinman. De vet att deras nära och kära, som kanske ärmördad, inte finns längre.I ett humanistiskt rättssystem är det faktiskt ocksåviktigt att man har ett straffsystem som visar att sam-hället inte tolererar detta. Efter att ha sett delar avStripteaseprogrammet och sett de män-niskor som definitivt inte för en sekund drar sig föratt ha ihjäl sin medmänniska, kommer jag att fortsättaatt förespråka livstids fängelse för de här brotten.Anf. 77 (mp) replik:Fru talman! Jag vet egentligen inte vad JeppeJohnsson ville fråga om och vad jag skall svara på.Han uttryckte en skiljaktig syn i den här frågan, ochvi vet ju på förhand att den finns.Jag redogjorde historiskt för hur livstidsstraffethar förändrats. Jag sade också tydligt att vi har tagitbort halvtidsfrigivningen och att det också inverkade.Men faktum är ju ändå att det förändras . Ettlivstidsstraff innebär inte ett livstidsstraff. På denfråga som jag kan urskilja kan jag svara att jag intevill ha . Det har jag aldrig sagt. Jag redogjordeför det historiska.Att eventuellt tidsbestämma det, som hargjort, till något - jag har inte bestämt migför något exakt antal år - kan ju inte vara så svårt.Anf. 78 () replik:Fru talman! Jag tackar för detta resonemang. Dålutar alltså åt det norska hållet.Att jag reagerade först berodde på att uttryckte en sådan oerhörd medkänsla med barnoch anhöriga till dem som döms till livstids fängelse.De levde i total ovisshet. Är det möjligtvis så attanhöriga till brottsoffret inte lever i total ovisshet,eftersom de vet att deras nära och kära är mördade?Det skulle vara klädsamt med lite omsorg även om deanhöriga till brottsoffren.Anf. 79 (mp) replik:Fru talman! Jag tycker att tar framett argument bland många som jag nämnde och gören stor affär av det, eftersom det passar argumentation. Jag vill totalt ta avstånd från detresonemanget.Jag sade att jag tror att människor också kan blibättre med tiden efter ett långt fängelsestraff. I denrehabiliteringen har också barn och anhöriga del. Detvar vad jag sade. Jag vill absolut inte sätta detta imotsatsställning till offrens anhöriga.Anf. 80 ():Fru talman! behandlar nu justitieut-skottets betänkande nr 22 angående straffrättsligafrågor. Betänkande behandlar en rad frågor från denallmänna motionstiden. Jag hinner inte kommenteraallihop i mitt anförande. Det är en hel uppsjö motio-ner. Men jag skall försöka kommentera de flesta,åtminstone de flesta av de frågor som har varit uppehittills i diskussionen. Om jag glömmer bort något fårvi i så fall ta upp det i replikskiftena.Det här betänkandet spänner över vida fält frånlivstidsstraffet, som vi precis har hört en replikväx-ling om, till klotter och cykelstölder.Frågorna om vilka straff och påföljder som skallfölja på olika brott är naturligtvis under ständig dis-kussion. Som i så många andra fall måste vi som ärpolitiker och skall göra de här bedömningarna kunnaklara av att stå på två ben . Vi måste kunnahålla flera synsätt i huvudet på en och samma gång,och vi måste kunna se målkonflikterna mellan democh göra rationella bedömningar och avvägningar.Å ena sidan handlar det om straffets roll som enmarkering av samhällets avståndstagande till gär-ningen. Å andra sidan handlar det om önskemålet attbrottslingen inte skall göra om samma sak igen. Ochdå handlar det kanske inte i första hand om att sättavederbörande på vatten och bröd utan om att utformastraffet på ett sådant sätt att det inte bara är ett straffutan också en ny chans i livet. Dessutom måste vi tahänsyn till det som lite diffust kallas för det allmännarättsmedvetandet eller folkviljan, som det talades omhär tidigare, och som alltid har tusen och en självut-nämnda uttydare.Det pågår en ständig diskussion om hur långt manskall gå när det gäller straffvärdet för olika brott ochvilka metoder som är mest effektiva när det gäller attuppnå det övergripande syftet, nämligen att förebyg-ga och bekämpa brott.Här har vi då hela den politiska skalan framför ossdär partierna lägger sig på olika bedömningar ochföreträder olika tyngdpunkter i den här avvägningen.Och det är väl gott så. Så skall det ju vara. Men detblir otäckt när partier bortser från sakskäl och medberått mod och av politiska skäl exploaterar männi-skors rädsla för att bli utsatta för brott. Då har manhamnat snett i den politiska diskussionen.Det är då vi kommer in på betänkandet och fråganom livstidsstraffets tillämpning. , och vill helt avskaffa livstidsstraf-fet. Hur ställer sig är fortfarandeosäkert. Jag blev inte riktigt klok på vilket beskedRagnwi Marcelind hade . Företrädare för Krist-demokraterna har ju offentligt ställt sig på den sidan,men i utskottet har inte skrivitunder reservationen. Det finns alltså skäl att efterfrå-ga tydlighet på den här punkten. Vad är egentligenKristdemokraternas uppfattning om livstidsstraffet?Skall det avskaffas, eller skall det vara kvar?På den andra sidan finns i vanlig ordning Mode-raterna i extremposition. De vill utvidga användning-en av livstidsstraffet också till andra brott än de som ger livstidsstraff.Här kan vi först konstatera att högeralliansen medmoderater, kristdemokrater och folkpartister är klu-ven mitt itu. Om dessa partier skulle få tillfälle attbilda regering skulle det inte finnas någon politik iden här frågan. Eller det skulle det kanske finnas. Ivanlig ordning är det väl så att de andra partiernaviker det här frågefältet åt så att de fårfria händer. Då har ju kravet från de partierna om attavskaffa livstidsstraffet farit all världens väg.Så är den politiska situationen.När det gäller sakfrågan kan man kanske börjamed att säga att livstid faktiskt är livstid i Sverige.Det finns ju många myter om att det inte är så, men såär det. Man sitter i fängelse till dess att straffet blirtidsbestämt. Det kan dröja både 10 och innanman får det. Genomsnittet för de 16 senaste tidsbe-stämningar var att straffentidsbestämdes till fängelse.Jag har förståelse för den argumentation som departier som vill avskaffa livstidsstraffet för fram. Denär i de flesta fall saklig. Kriminalvårdssituation kanvara besvärlig när det handlar om människor som intekan se en ljuspunkt långt borta, ett datum då man kanbli fri. Men å andra sidan finns ju alltid möjlighetenatt söka nåd och få en tidsbestämning. Den möjlig-heten finns alltid.När det gäller de rättsliga principer som man ock-så hänvisar till, kan man argumentera för att dettastraff inte är förutsägbart, att tillämpningen av nåde-institutet kan förändras och att det är rege-ringen och inte en domstol som beslutar om nåd. Menå andra sidan finns det många länder som har just dethär systemet. Det är faktiskt det gängse systemet ivästvärlden. I den andra vågskålen ligger ju fortfa-rande det faktum att det finns brott som är så grovaatt det är motiverat med mycket långa straff av all-mänpreventiva skäl.Vår uppfattning är att rätt använt, med ett nådein-stitut som inte låter sig påverkas av enkla politiskavindkantringar, fyller livstidsstraffet sitt syfte. Denbedömningen gör vi i alla fall i nuläget.Då har jag svårare för krav att ut-vidga livstidsstraffet till att också omfatta narkoti-kabrott. När vi ser på narkotikabrotten har vi ettstraffmaximum för grovt narkotikabrott. Menom det rör sig om återfall och om flera brott kandomstolen döma ut upp till fängelse.Här vill jag först, innan jag går in på själva frågan,nämna att just nu gör enöversyn av hela narkotikapolitiken, och man tittarnaturligtvis också på detta. Kanske kommer till en annan slutsats vad gällerstraffmätningen. Men då får den vara betydligt mersakligt motiverad för att övertyga åtminstone mig änvad tunna motion är.Det presenteras ju egentligen ingen argumentationfrån . Man tycker att narkotikabrotten ärett stort problem. Ja, vem tycker inte det? Det gör juvarenda en av oss. Men om man vill stävja narkoti-kabrotten och narkotikahandeln är nog verkan av enförlängning av straffmaximum från till livstidförmodligen marginell. Skulle den avskräckandeverkan vara större om knarkkuriren riskerar livstid änom han riskerar fängelse? Knappast.Däremot är han nog väldigt rädd för att bli upp-täckt. Om vill bekämpa narkoti-kasmugglingen skall de därför använda sin dyrbaraoppositionstid, tycker jag, till att lägga förslag om hurvi ökar upptäcktsrisken i stället för att skjuta in sig påstraffskalan. Där tror jag säkert att vi kan mötas i ettkonstruktivt samtal.Det här förslaget dök upp i valrörelsen förra året.Det var ju väntat. Det är i linje med moderaternasvanliga taktik att exploatera människors rädsla för attbli utsatta för brott. Det går inte längre att prata omsvängdörrar på Kumla. Det är ju nästan inga männi-skor som rymmer längre. Det har inte rymt någonfrån våra klass 1-anstalter på mycket . Det gårinte heller att prata om att brottsligheten ökar lavin-artat. Statistiken visar nämligen något helt annat.Då måste man ta till något annat. I valrörelsen för-ra året var det just att kräva livstid för narkotikabrott.Jag har mycket svårt för den här typen av antiintel-lektuell populism. Det kusliga är ju att de här kravenaldrig slutar.Det amerikanska samhället är avskräckande i detavseendet. I sitter sju gånger så många männi-skor i fängelse som i , per capita räknat. Ändåär det så att amerikanen enligt statistiken löper fyragånger så stor risk att bli ihjälslagen av sin medmän-niska som svensken gör. I en rapport över internatio-nella jämförelser som pre-senterade hamnar i topp när det gällerrisken att bli utsatt för grova brott. Följden har ocksåblivit att det finns amerikanska delstater som satsarmer pengar på fängelser än på utbildning.Så går det när man söker de enkla svaren på desvåra frågorna. Jag tror att om vi gick med på ettutökat användande av livstidsstraffet skullemoderaterna hitta på ett nytt brott att krävalivstid för. Ett par andra exempel i det här betänkan-det tecknar så att säga mönstret ännu tydligare. Mo-deraterna kräver att psykiskt sjuka skall kastas i fäng-else. Man kräver längre fängelsestraff än vad vi har för dem som har gjort sig skyldiga till flera brott.Det är det som är det otäcka. Det tar så att sägaaldrig slut. Gränserna kan alltid flyttas fram. Detfinns alltid någon väljare man kan vinna genom attexploatera människors rädsla och lägga nya förslagtill förlängda fängelsestraff. Då skulle det inte dröjalänge förrän också fick bygga fler fängelserän skolor.Fru talman! En annan viktig fråga som tas upp ibetänkandet handlar om olaga diskriminering. I enmotion från yrkas att den bestämmelseom olaga diskriminering som återfinns i brottsbalkens16 kap. 9 § ges vidgad tillämpning. Man hänvisar tillförslag som har lagt.Här vill jag säga att vi från vår sida ser mycket all-varligt på diskriminering av olika slag. Vi skall välkanske nämna att har beslutat omförstärkt lagstiftning när det gäller bl.a. etnisk diskri-minering i arbetslivet. Vi måste ständigt vara bereddaatt vässa lagstiftningen när det visar sig att den inte ärtillräcklig.Det är inte acceptabelt att människor stängs utefrån restauranger och pubar med argumentet att derashudfärg inte faller pubägaren eller dörrvakten i sma-ken. Det är inte acceptabelt att människor med enannan etnisk härkomst än den svenska skall ha svåra-re att få en bostad därför att vissa hyresvärdar harrasistiska åsikter. Här handlar det till syvende och sistom grundläggande mänskliga rättigheter, om rättenatt få bli betraktad som en människa i samhället somalla andra och som en jämlike.I det här fallet har Diskrimineringsombudsmannenlagt förslag om att man skall ändra dagens bestäm-melser för att skärpa lagstiftningen. Man föreslår bl.a.att försök, förberedelse och stämpling till olaga dis-kriminering skall kriminaliseras och även att manändrar på rekvisitet vad gäller motiven.Det finns som jag sade, alltid skäl att pröva lag-stiftningen när det visar sig att den inte är tillräcklig.Det är bra att ochmotionärerna pekar på dessa förslag. Därför kommerregeringen att besluta om en översyn av just denhär lagparagrafen. Självklart kommer förslag att finnas med i ensådan översyn. Vi vill avvakta den översynen ochyrkar därför avslag på motionen.Ett annat närbesläktat ämne som tas upp i betän-kandet gäller brotten mot de homosexuella. I en mo-tion från föreslås en översyn av straff-skärpningsbestämmelsen i 29 kap. 2 §sjunde punkten. Man vill också att Brottsförebyggan-de rådet skall få i uppdrag att motverka våld mothomosexuella och att särskilda polishandläggare skallhantera våldsbrott med dessa motiv.Straffskärpningsbestämmelsen fungerar så att därräknas upp försvårande omständigheter som domsto-len skall ta hänsyn till när det gäller straffvärdet. sjunde punkten sägs att straffet skall höjas ommotivet för brottet varit att kränka någon på grund avras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbe-kännelse eller, som det står, annan liknande omstän-dighet. När propositionen om det här kom uttrycktedepartementschefen att den här paragrafen ocksåskulle täcka fall där motivet varit att kränka en män-niska på grund av dennes sexuella läggning.Jag kan väl i och för sig hålla med om att det kun-de ha varit tydligare i lagtexten och att man inte hadebehövt gå omvägen om att hänvisa till vad departe-mentschefen har sagt. Men har tillämpning-en av den här paragrafen inte prövats av Högsta dom-stolen. Därför verkar det lite tidigt att redan nu begäraen översyn.När det gäller uppdraget till BRÅ arbetar BRÅsedan länge med att bekämpa s.k. hatbrott, bl.a. ge-nom information i skolorna. Inom ramen för det lo-kala brottsförebyggande arbetet finns det ocksåmycket att göra. Det sker med de resurser som riks-dagen har avsatt.Vi anser att det är för tidigt att göra en översyn avlagen och att motionärens önskemål i övrigt vad gäl-ler BRÅ är tillgodosedda. Därför vill vi avslå motio-nen.Fru talman! Slutligen någonting om klotter, somkristdemokraterna har tagit upp i en motion. Härförefaller det råda ett missförstånd. Motionären ver-kar ha fått för sig att polisen inte får lov att kroppsvi-sitera personer för att leta efter sprejburkar. Och så ärdet ju inte. Vi hörde tidigare här idebatten säga att det är näst intill omöjligt för polisenatt utföra kroppsvisitation. Men så är det inte.I lagen står det i 28 kap. 11 § det finns anledning att anta att ett brott har begåttspå vilket fängelse kan följa. Om det finns anledningatt anta - det är en mycket låg misstankegrad. Det ärsamma misstankegrad som finns för att inleda enförundersökning. Det är alltså inte någon riktig tolk-ning av den paragrafen.Det står också: på vilket fängelsestraff kan följa.Klotter är skadegörelse och skadegörelse ger upp tillsex månaders fängelse, om det är av grov art upp fängelse. Det finns alltså visst möjlighet förpolisen att utföra kroppsvisitation. Kristdemokraternahar fått det här om bakfoten.Det underliga är att det hade de också förra åretnär de lade en likadan motion. Det påpekades ocksådå. Ett gott råd: behöver ni väl inte skrivamotioner som bygger på ett uppenbart missförstånd.Kolla saker nästa gång!Sedan blir det inte bättre av att man i sin reserva-tion fortsätter att slå in öppna dörrar. Precis som re-servanterna säger kan man döma till samhäll-stjänst eller ungdomstjänst.