prot · GN0947 · 1999-12-15 00:00:00 — Först om : Jag vill nog påstå,, att det beslut som vi nu fattade som juinnehåller ordentliga krav på mänskliga rättigheter,demokrati och hur man hanterar nationella minorite-ter blev bra. Det beror nog i stor utsträckning på attmånga länder faktiskt har hävdat att detta ska påverkabeslutet.Vi har precis samma uppfattning som i somrasoch tidigare. En av våra absolut starkaste invändning-ar förut var att man här var på väg att fatta ett beslutsom inte tog hänsyn till intressen. må tycka vad han vill om detta, men för osssom representerar ett litet medlemsland i unionen ärdet ohyggligt viktigt att när man fattar den här typenav beslut, som rör unionens relationer till länder utan-för unionen, har alla medlemsländer samma principi-ella rätt och möjlighet att påverka besluten.Som beslutet nu växte fram, bl.a. efter vår inter-vention, blev en av arkitekterna bakombeslutet. Jag är övertygad om att den reaktion som vihar sett, inte minst i , bland dem som kämparför demokrati och mänskliga rättigheter är ett uttryckför att detta blev en bra process som var väl avvägd.Jag har all anledning att vara glad över den svenskalinjen.När det sedan gäller kapitalskatterna tror jag intealls att vi ska börja att skicka ut signalen att vi skaändra våra kapitalskatter av det här skälet. Det är klartatt det finns ett tryck bort från länder som tar ut skatt,men om detta ska resultera i att dessa länder tar bortsin beskattning eller radikalt sänker den får vi snarten situation då mycket av välfärdssamhällets baskommer att erodera. Och jag har inget intresse av,, att t.ex. fördyra villaboendet genomatt sänka kapitalskatterna, som ni moderater vill göra.Anf. 132 ():Fru talman! Den angav i som-ras ett antal villkor som först skulle uppfyllas innanTurkiet kunde bli kandidatland. Det var sådant somatt skulle avskaffa dödsstraffet. I och för det goda krav, men risken var ju att man drev bortTurkiet och att man då inte skulle få någon ändringtill stånd.Andra länder har ju insett att man genom att ta inTurkiet som kandidatland har mycket större möjlig-heter att påverka. Jag har sagt att detta är bra, och jagförstår inte varför statsministern verkar så förnärmadöver att jag berömmer regeringen för att den har inta-git denna ståndpunkt.Sparandedirektivet har ju stora brister. Det rör iförsta hand banksparande, och det begränsar sig tillEU:s område. Det innebär att länder som Schweizoch och för övrigt , somtillhör EU i någon mening, fortsätter att ta emotflyktkapital. Det kan ju inte vara någon mening frånsvensk synpunkt med att fortsätta att låta detta pågå.Det måste vara bättre att vi själva inser att vi inteklarar det här - för den händelse att det inte går attträffa en världsomfattande uppgörelse - och att vidärför harmoniserar i den riktning som ska ske inomEU.Anf. 133 Statsminister ():Fru talman! tror trots allt 14 av 15 medlems-stater att det är den här vägen som vi ska gå. Då fårväl svenska moderater bita i det sura äpplet. Det finnsregeringar i som vill hålla uppe skatteuttagetockså på kapital. Jag tycker att det är en oerhört de-fensiv och uppgiven linje att säga att bara för att detfinns tax havens ska vi plötsligt radikalt minska vårakapitalskatter med de fördelningspolitiska effekterdetta skulle få. Vi är nästan framme vid en uppgörelsenu. Vi kommer att fortsätta att kämpa för den.Turkiet återigen: Följ debatten och se vad vi helatiden har sagt om mänskliga rättigheter och inte minstom små staters möjlighet att hävda sina intressen isådana här sammanhang. Jag är glad att vi drev denlinjen. Det påverkade till att fatta ettbeslut som var acceptabelt, inte bara för utanockså för och för dem som kämpar fördemokratiska fri- och rättigheter.Anf. 134 ():Fru talman! Statsministern berömmer sig av enkonsekvens i den svenska EU-politiken. Jag ska integå så långt tillbaka som till folkomröstningskampan-jen 1994 för att beskriva den förändrade inställningtill en militarisering av EU som har skett. Det räckermed att citera statsministern från , dåhan i en artikel i skrev: "EU börges en förmåga att också kunna besluta och genomfö-ra begränsade fredsbevarande eller krisförebyggandeinsatser, som t.ex. minröjning och gränsbevakning.Sådana insatser bör kunna baseras på beslut i FN ellerOSSE. "byggs en militär komponent upp som är nöd-vändig för att bygga en federal stat i . Krisin-satserna ska inte längre ske efter beslut i FN ellerOSSE utan i enlighet med principerna i FN-stadgan.Vad är det som har föranlett regeringens ändradeinställning till militariseringen av EU?Den andra frågan berör . är ett landsom ockuperar en tredjedel av , förtrycker sinkurdiska befolkning, invaderar norra med jämnamellanrum och har otaliga kränkningar av fackligaoch mänskliga rättigheter på sitt samvete.Sverige har, precis som sade, tidi-gare ställt krav på en förändring av den turkiska poli-tiken för att skulle kunna accepteras somkandidatland. Jag vill fråga statsministern: Vad harTurkiet gjort som har ändrat den svenska inställning-en? På vilket område har visat att man bättrerespekterar mänskliga rättigheter, att man inte avseratt vara en offensiv stat i regionen och att man i fort-sättningen kommer att respektera demokratin?Anf. 135 Statsminister ():Fru talman! Först om krishanteringen: Det är all-deles rätt citerat ur artikeln i , ochdet gäller fortfarande. Men att fatta ett beslut i FN omexempelvis en civil krishantering är en onödig gong-gong i många avseenden. Det kan mycket väl räckamed att det vilar på de principer som finns i FN-stadgan.När det sedan gäller att använda militärt våld i enkrishantering vill vi ha ett FN-mandat. Det avspeglasju också i diskussionerna i EU-kretsen. Där finnsinget nytt. Att sedan försöka att beskriva denna kris-hantering som en början till en Europaarmé och mili-tarisering är ingenting annat än att säga att det som vinu gör i Kosovo är en Europaarmé eller en militarise-ring av EU.Jag tror att vi är ganska eniga i denna kammareom att det är en viktig krishanteringsinsats som Sve-rige medverkar i i Kosovo just . Men det tog förlång tid att komma på plats, för många människorblev mördade och många kom till skada innan vi vardär och gjorde de insatser för att hantera krisen somvar nödvändiga. Det borde vi lära oss av. Det finnsalltså ingenting, tycker jag, som på något sätt stridermot vad vi har sagt. Det är en konsekvent ochklar linje.Sedan kan vi ha tveksamheter omkring Turkiet.Vi har tillhört dem som har ställt och ställer väldigttydliga krav på demokrati och mänskliga rättigheter.Jag gjorde också klart i mitt anförande här alldelesnyss att om inte dessa krav motsvaras också av hand-ling, blir det heller inga medlemskapsförhandlingar,för här kommer det att ske regelbundna översyner ochregelbunden konsultation. Men det kan också vara såatt det som vi nu gör ger ett stöd åt en process inomTurkiet för att just hävda en utveckling i denna rikt-ning.Sedan finns konflikterna med grannländerna, ochdet är klart att i det sammanhanget var det av avgö-rande betydelse för oss att ha grekerna med på beslu-tet. Jag tror att det är en garant så god som någon föratt det här beslutet är väl avvägt just utifrån den ut-gångspunkten.Anf. 136 ():Fru talman! Man skulle mycket väl kunna tänkasig att den civila krishanteringen sker utan beslut iFN:s säkerhetsråd. Men när , vår utrikes-minister, efter Kölnmötet skrev ett brev till sin finskakollega poängterade hon att den svenska tolkningenvar att militära insatser från EU:s sida enbart skakunna ske efter beslut i . Det bordeväl inte ha varit omöjligt att skilja på dessa krishante-ringsinsatser och skriva in dem även i beslutet frånHelsingfors om det var den svenska positionen.När det gäller hoppades vi efter tullunio-nen kunna se en positiv utveckling eftersom Turkietutlovade det. Jag konstaterar att statsministern inte pånågon punkt kan visa att har förändrat sinpolitik, vilket skulle ha gjort det motiverat att ändraSveriges inställning till som kandidatland.Anf. 137 Statsminister ():Fru talman! Jag är inte beredd att gå in och sägaatt det har gjort, och det har gjort.Med den här uppläggningen får de nu en möjlighet attvisa att de driver en samhällsförändring som gör detmöjligt för dem att förhandla om medlemskap, mendet ska först visas. Det kan finnas tecken i den turkis-ka politiken som går åt rätt håll, exempelvis derasöppning för att gå med konflikter till Internationelladomstolen i diskussionen om FN-mandat: Ta bara denenkla situationen i , som ju visar hurabsurd den linje är som driver. Där var situatio-nen att vi fick avbryta en framgångsrik mission för attsäkra freden. Det lades nämligen ett veto i från , därför att diplo-matiskt hade erkänt . Alla förstod att dettaskulle drabba människor som fanns på plats. Men härvisade också FN-systemet sin ofullkomlighet.Egentligen borde vi diskutera hur FN ska reforme-ras för att förhindra den typen av situationer i ställetför att här strida om vad som är skillnaden mellanFN-stadgans anda och FN-mandat.Anf. 138 (fp):Fru talman! Först vill jag tacka statsministern fören bra och intressant redogörelse för konferensen iHelsingfors. Det var nästan lite finsk sisuslutspurtöver de sex månaderna, och det var glädjande rap-porter som kom från Helsingfors.I motsats till föregående talare vill jag understrykaatt jag och välkomnar att man nu harkommit till skott med en krishanteringsstyrka och attden nu börjar ta konkret form. Det är glädjande. Detligger på vårt ansvar att agera i de situationer somstatsministern här har berört.Statsministern sade att vi kan påverka utveckling-en i . Det som är så spännande är att vi nu ärmed. Vi vill inte gå ur det här samarbetet, utan vi villsätta axeln till och arbeta konstruktivt. Det är ocksåglädjande att det nu blir ytterligare sex länder somklappar på porten.När det gäller sade jag tidigare i en lik-nande diskussion att detta är en historisk chans att syin i arbetet. Vi är på väg att göra det, och vikan ställa krav på Turkiet.Det blir naturligtvis påfrestningar på EU när 25eller fler länder ska samarbeta. Det kommer att krä-vas institutionella reformer. Regeringskonferensensom startar kommer att ta tag i detta. Detkommer också att leda fram till det svenska ordföran-deskapet . Därför vill jag ställa en konkretfråga till statsministern: är regeringens strategioch hur långt är regeringen beredd att gå beträffandeden kommande regeringskonferensen och de institu-tionella frågorna och reformerna som behöver görasför att utvidgningen ska bli lyckad? Har regeringennågot eget konkret förslag på reformer?Anf. 139 Statsminister ():Fru talman! Låt mig först säga att jag delar Bi-örsmarks beskrivning av toppmötet. Finländarnagjorde ett utmärkt arbete. De var visserligen hårtkritiserade , men detresultat som kom ut av ordförandeskapet var, tyckerjag, utmärkt. Det är glädjande när man kan redovisaframgång när man kommer till slutet av perioden.Det är klart att Biörsmark sätter fingret på en cen-tral punkt när han talar om den kommande regerings-konferensen. Det är rimligen så att jag skulle vilja haen ganska förtroendefull diskussion i EU-nämndenomkring positioner vad gäller majoritetsomröstning,positioner vad gäller vilka som ska ha rätt till enkommissionär och vilka som inte ska ha rätt till enkommissionär, positioner vad gäller hur röster skafördelas och olika typer av uppslag däromkring. Detblir nu en hård förhandling, och jag vill inte stå iriksdagens talarstol och precisera svenska positionereller ens diskutera tentativt kring möjliga utgångar urregeringskonferensen utan att först ha fått en ordent-lig förankring i . Det är lyckligtvis så attdet som vi säger här i också noteras i de 14andra huvudstäderna som är inne i exakt samma för-handlingssituation som vi.Anf. 140 (fp):Fru talman! Jag skulle vilja följa upp med en frågapå temat om oppositionens roll och indragning i ar-betet. Där kommerdetta att diskuteras och positioner kommer att läggasfram från de olika partierna.Men frågan är om inte statsministern skulle ta ettinitiativ och bjuda in partiledarna eller att göra det inågon annan form för att diskutera dessa saker ,så att klara signaler kan komma på den nivån. Jagskulle vilja höra hur statsministern ser på detta.Anf. 141 Statsminister ():Fru talman! Jag har samma uppfattning som Bi-örsmark, och jag kan avslöja att vi på förmidda-gen bestämde för att kalla till en första partile-daröverläggning. Jag kommer att börja med att sam-tala individuellt med varje partiledare om det kom-mande ordförandeskapet, om hur vi bör samarbetaoch samverka för att få ut maximalt av ansvarstagan-de för unionen under en väldigt svår tid och dessutomom hur vi på bästa sätt ska förbereda oss. Jag tror attdet är tradition i andra EU-länder att man gör på detsättet inför ett ordförandeskap, och vi tänker frånregeringens sida arbeta med maximal öppenhet ochberedskap att lyssna på andras synpunkter i nationensoch i EU:s intresse.Anf. 142 ():Fru talman! Jag har en fråga till statsministernsom berör . Jag vill fokusera framför allt påkurderna, där vi var ganska tydliga inför . Men jag hittar ingenting om kurdernaskrivet i dokumenten från . Jag hoppas attjag har fel och att statsministern kan tala om för migvad som står skrivet om den frågan. EU har ju i åratalsagt sig försöka locka in på den demokratiskavägen med hjälp av moroten, ett utvidgat samarbete.Och jag vet att inför tullunionsavtalet mellan EU ochTurkiet framförde vi precis sammaargumentation om samarbete som vi gör . Menunder denna mellantid har vi mycket lite att uppvisanär det gäller förbättringar av de mänskliga fri- ochrättigheterna och kurdernas utsatta situation i Turkiet.Regeringen i har faktiskt möjlighetatt i det turkiska parlamentet genomföra t.o.m.grundlagsförändringar utan att behöva ha folkomröst-ning. Man har den politiska möjligheten att demokra-tisera landet och förbättra kurdernas situation om manskulle vilja. Men den viljan har inte infunnit sig än.Jag vill därför fråga statsministern: Vad är detsom gör att man tror att samma taktik och sammaförhållningssätt den här gången ska leda till en för-bättrad situation när det inte har fungerat i historien?Jag skulle välkomna att vi såg en förändring när detgäller de mänskliga rättigheterna för kurderna. Menjag kan inte riktigt se vad man i sak grundar detta på.Anf. 143 Statsminister ():Fru talman! Jag noterade faktiskt att den kurdiskepolitikern och ledaren uttryckte sig positivthäromdagen om det beslut som fattades i Helsingforsmed tanke på den kurdiska befolkningens situationoch ställning i Turkiet.Det är rätt som säger, att vi på inte talade specifikt om kurderna utan omde principer som gäller för ett lands inträde i deneuropeiska unionen. Vid noterade i 12 § i våra slut-satser att vi välkomnar den positiva utvecklingen iTurkiet såsom noterats i kommissionenslägesrapport liksom landets avsikt att fortsätta sinareformer i riktning mot uppfyllande av Köpen-hamnskriterierna. Däri ligger kraven på demokratioch mänskliga rättigheter. sägs det att omman inte ser att utvecklingen går åt det hållet, då blirdet inte heller några förhandlingar. Det blir utvärde-ringar.Jag tror att detta är en väl avvägd text. Man kundenaturligtvis ha gått längre. är det en textsom gör att vi får chans att följa upp och utvärdera,och vi kommer på inget sätt att släppa vårt engage-mang som vi har gett uttryck för i denkurdiska frågan - definitivt inte.Anf. 144 ():Fru talman! Jag är tacksam för att statsministerGöran är tydlig när det gäller vad som är densvenska linjen. Men jag vill upprepa att det ändå är såatt vi har haft samma förhållningssätt och sammaförhoppningar om att ett närmande skulle innebäraockså resultat i fråga om mänskliga rättigheter. Menhittills har vi inte kunnat se något konkret exempel pådet. Därför hoppas jag att jag också kan få svar på omman har talat om någon tidsaspekt i detta samman-hang, eftersom man i det turkiska parla-mentet har möjlighet att dag gå från ord tillhandling i detta sammanhang.Statsministern hänvisade till uttalande.Men såvitt jag förstår har det gjorts olika uttalanden iHelsingfors och i , där man inte alls har vid-gått det som vi har kunnat läsa i svenska medier ochdet som vi har kunnat höra härifrån talarstolen. Jagtror att det är oerhört viktigt att man är tydlig i frågaom en snabb process i detta sammanhang, så att manvisar på resultat innan vi kommer vidare.Anf. 145 Statsminister ():Fru talman! Det är klart att uppläggningen av Hel-singforsbeslutet är sådant att om det inte sker en ut-veckling i i riktning mot demokrati ochmänskliga rättigheter så blir det inte heller någraförhandlingar. Detta är ju så att säga kärnpunkten iuppgörelsen i beslutet. Sedan är det ju sant som Cari-na säger, att vi möts av lite skilda kommentarerfrån . Och där finns naturligtvis också enmångfasetterad politisk debatt med skilda värdering-ar. Jag har fäst vikt vid vad den turkiske premiärmi-nistern har sagt, och jag har också noterat vadÖcalan har sagt som kommentar till beslutet i Hel-singfors.Anf. 146 HANS ():Fru talman! Jag aktualiserade i frågestunden frågan om och och ställdekrav på en aktivitet i det fallet. Och jag tror att stats-ministern och jag var överens om det. Jag vill följaupp den frågeställningen.EU har ju uppenbarligen höjt sina säkerhetspoli-tiska ambitioner. Jag ska inte kommentera den frågannu. Man har definierat politiken för utvidgningenösterut. Vi har inte bara en risk för konflikter iEuropas grannskap, i randområdet. Vi har en pågåen-de konflikt och massförstörelse som drabbar civilbe-folkning urskillningslöst. Jag vill säga att vi är myck-et nära folkmordet - bombning av , tömningav byar och städer och en flyktingkatastrof.Min fråga är mer precis, och statsministern berör-de den något: Vad gjorde ? Och vad anser EUatt man kan göra? Kan beredas närvaro i enlig-het med vad man kom fram till vid förnågra månader sedan? Finns det diplomatiska möjlig-heter att nå förhandlingsinitiativ åt fredens håll ochmåhända vapenvila för att rädda civilbefolkningen?Kan man ha ett bistånd som garanterar Röda korset,Läkare utan gräns och andra organisationer att göraett humanitärt arbete och ge katastrofhjälp frånsvensk sida? Det är ju vinter , och det behövs.Beträffande ekonomiska sanktioner antyddestatsministern att man kanske kunde göra lite. Men ettlitet uttalande i protest och kanske en antydan om attgöra något som påverkar är för lite. Vimåste bryta tystnadens och passivitetens politik. Ochjag förutsätter att det finns mer att säga, statsminis-tern.Anf. 147 Statsminister ():Fru talman! Det finns mer att säga. Och det äringen tvekan om att irritationen, ilskan och besvikel-sen över vad som händer i är stor och ut-bredd i . Vi var alldeles tydliga på den punk-ten, och det var en gemensam uppfattning att det interäcker med bara ord utan att vi också måste visa att vimenar allvar genom att vidta åtgärder. Dessa åtgärdermåste vi också förfoga över, så att det inte bara blirdemonstrationspolitik. På tre områden var vi konkre-ta. Det handlade om sådant som rör partnerskapsav-talet med , exempelvis forskningsavtal ochandra typer av utbildningsinsatser som senareläggseller ställs in. Vi sade också att det nu finns anledningatt på handelsområdet ha en strikt tillämpning av våraavtal. Och det är oerhört viktigt för , exem-pelvis på deras stålsida och på andra områden när dedumpar priserna på världsmarknaden. Och vi sadeockså att Tacis som ju är stort - jag tror att det ärbortemot som går till Ryss-land - i så stor utsträckning som möjligt bör ställasin. I stället bör pengarna föras över till humanitärainsatser för att stötta offren i . Vi gjorde dåundantag för de program som syftar till demokratiut-veckling och som syftar till kärnsäkerhet i Ryssland.Det var alltså konkret.Jag tror att det var nödvändigt så att vi inte ham-nade i ett läge där vi bara talade om protester ochuttryckte vår avsky och oro utan faktiskt också vidtogåtgärder på de områden där vi själva äger åtgärderna.Anf. 148 HANS ():Fru talman! Jag tackar för svaret, och jag hoppaspå mer. Jag vet att det här inte är lätt. Det är väldigtlätt att göra någonting som blir kontraproduktivt, mendet räcker inte.Något mer om möjligheterna för , något merom ett tänkbart förhandlingsinitiativ, något mer ommöjligheterna av humanitär närvaro av Röda korsetosv. - jag vädjar till statsministern att ta initiativ. OmEU ska ha säkerhetspolitiska ambitioner och om manvill säga att det är ett lyckat resultat måste man se attjust nu pågår det i grannområdet, alldeles åt det hållEU tänker utvidgas, ett folkmord. Det är oacceptabelt.Vi måste höja ribban. Vi måste vilja mer. Vi måstegöra mer. Jag hoppas att statsministern delar minuppfattning.Anf. 149 Statsminister ():Fru talman! Vi har ingen skild uppfattning, utanhär ser vi naturligtvis rester av gamla sovjetiskastrukturer som vi ju har anledning, både Hans An-dersson och jag, att på ett kraftfullt sätt ta avståndifrån.Anf. 150 ():Fru talman! Jag tänkte också koncentrera mig påenbart . Det var med glädje jag såg reaktioneni somras då utrikesminister inte var be-redd att ställa sig bakom kandidatskapet för Turkiet.Det är med stor förvåning jag sett en förändringnu. Statsministern har tidigare refererat till att mannoterat en positiv utveckling. Då skulle jag vilja vetalite mer konkret vad den positiva utvecklingen är.Innebär det att människorättskämpar i blivitsläppta från fängelset? Innebär det att journalister harfått rätt att arbeta fritt? Innebär det att undantagstill-ståndet i sydöstra har hävts? Innebär det har rätten att använda sitt eget språk? Innebär detatt syrianerna har rätten till sina egna kloster?Jag är lite nyfiken på vad den positiva utveckling-en i innebär, som uppenbarligen använtssom ett skäl till att den bytt fot idenna fråga. Vilken är den positiva utveckling manhänvisar till?Anf. 151 Statsminister ():Fru talman! Den lägesrapport som kommissionenhar lämnat, och som naturligtvis bygger på politiskakonsultationer med turkiska politiska ledare, geranledning att tro att de faktiskt nu förstår vikten av attgå i den riktning som betecknas som mänskliga rät-tigheter och demokrati. Det kan vara en felbedöm-ning. Det kan det vara, men i så fall blir det ingaförhandlingar.För vår del var det viktigt att säga att det tydligtslås fast att det är Köpenhamnskriterierna som gälleroch att de gäller som förutsättning för förhandling.Det är också ohyggligt för vår del, vilket vi har sagthela tiden, att är med och tar ansvar förbeslutet. Det handlar ytterst också om denna statsintressen.Anf. 152 ():Fru talman! Det gäller också de signaler som manvia det här beslutet skickar ut. Det har funnits gruppersom har verkat för en turistbojkottutifrån bristen på respekt för mänskliga rättigheter iTurkiet och som efterhand har vunnit ett visst gehör iSverige. När vi nu från svensk sida är beredda attställa oss bakom ett kandidatskap innebär det ocksåatt trovärdigheten för de grupper som kämpar förmänskliga rättigheter i i viss mån har fått ståtillbaka.Jag konstaterar att statsministern bara har för-hoppningar. Det finns inga direkta tecken som visaratt man är beredd att ändra inställning. Jag var nere iTurkiet med Svenska stödkommittén för mänskligarättigheter i och träffade re-presentanter för samtliga partier. Jag kan konstateraatt det i sak inte skett någon förändring sedan i maj.Anf. 153 Statsminister ():Fru talman! Det är ytterst nu fråga om vilken ut-veckling vi har framför oss i . Jag hoppasnaturligtvis att beslutet i Helsingfros medverkar demokratisering och ger ett stöd åt de kretsar ochgrupper i som vill ha en sådan utveckling. Jagär glad för att vi har hört uttalanden från exempelvisÖcalan, som har sagt att det här är ett steg i rätt rikt-ning och bör kunna bidra till en god utveckling iTurkiet.Jag är inte naiv på något sätt. Jag förstår fortfa-rande att det naturligtvis finns risker i detta. Men manfår välja vilken linje man tror är den mest effektiva.När bestämmer sig för att ta ett konstruktivtansvar för beslutet, då är vi också beredda att ge Tur-kiet den möjlighet som kandidatstatusen represente-rar.