prot · GM0969 · 1999-03-16 00:00:00 — Då av denförsurning som sker beror på luftburna föroreningarfrån andra länder som landar på svensk mark, är dettaett problem som staten måste ha ett övergripandeansvar för. Det kan främst ske genom ett arbeta merför samarbete och överenskommelser över gränsernainom EU och globalt.Den omfattande kalkning som under de senasteåren funnits i landet kostar ca 200 miljoner kronor.Det har i stort sett blivitlivliga diskussioner när regeringen dragit ned pånivåerna för kalkning i budgetramarna. Det har skapaten oro inte bara på länsstyrelser och i kommuner utanframför allt hos lokala fiskevårdsföreningar, bygrup-per och eldsjälar som arbetar hårt och med stort en-gagemang för att bevara och förbättra vattendrag ochsjöar.Ser man till den nivå som skulle vara nödvändigför att garantera att de kalkningsprojekt som är i gångi dag får långsiktiga förutsättningar, är det inte såstora insatser som staten behöver säkra. Det är i stor-leksordningen ytterligare . Jagtycker att det kan ställas mot andra miljösatsningarsom regeringen driver, t.ex. kretsloppsmiljarden. Detär mer väl använda medel att garantera de kalknings-projekt som betyder så oerhört mycket lokalt, ofta pålandsbygden i glesbygdskommuner.Jag vill därför fråga miljöministern om han hållermed mig om att det borde vara möjligt att omfördelaresurser så att det går att garantera kalkningsprojektenlite mer långsiktigt än i taget.Anf. 66 Miljöminister ():Jag vill gärna ha en långsiktig kalkningspolitik,och jag vill ha en kalkningspolitik för framtiden sombygger på en ordentlig genomgång och bedömning avhur behovet kommer att utvecklas. Det är precis där-för regeringen har gett i uppdrag attta fram en nationell kalkningsplan. Det skall ge stabi-litet åt bedömningarna.Kalkningsanslaget har varierat mycket över åren.Vissa år har det varit stora reservationer, andra år haranslaget försvunnit. Det har varit en viss instabilitet ianslaget. Jag vill gärna komma bort från det.Den stora, tunga och viktiga frågan när det gällerförsurningen är, precis som varinne på, att hitta internationella överenskommelseroch även genomföra nationella åtgärder för att mins-ka försurningen. Här pågår det en omfattande aktivi-tet i i samband med miljökvalitetsmålen ochen rad andra åtgärder. Inte minst i EU diskuteras nuett direktiv för stora förbränningsanläggningar, vilketär en viktig sak för försurningen även i vårt land. Detpågår en omfattande aktivitet på det här viktiga om-rådet.Jag delar naturligtvis synen på att dessa resursermåste stabiliseras. De måste ligga högre än åretsanslag. Jag tror att och andra somär intresserade av denna fråga kommer att med storglädje ta emot den vårproposition som regeringen,efter ett gott samarbete med och Väns-terpartiet, skall lägga fram.Anf. 67 ():Fru talman! Då ser vi fram emot vårpropositio-nen!Låt mig kort berätta följande. träffadejag de som är ansvariga för kalkningsprojekt på läns-styrelsen i . är ett av de län somhar flest försurade sjöar och vattendrag i . Devisade mig ett par projekt som genomförs i länet.Totalt drivs 120 olika projekt med kalkning. De be-rättade hur arbetet hade startats och om förändringaroch förbättringar i vattendragen och sjöarna.Jag kan nämna ett exempel, nämligen Stöpälvenoch . Det är ett vattendrag som ligger i Sunnekommun mitt i . Systemet är ett litet vatten-drag, ibland , men det är fleramil långt och med ett antal sjöar efter vägen. Fördrygt var systemet så försurat att pH-värdet låg lite under 4. Det hade tidigare varit ettsystem med mycket bäcköring. fannsdet ett litet bestånd kvar på en sträcka mindre än 100meter. Öringen var i stort sett utdöd. Det startades dåett lokalt engagemang för att rädda och detunika öringsbeståndet.Nu har det här systemet kal-kats , och är pH-värdet drygt 6, dvs. istort sett normalt. Öringen har återhämtat sig ochfinns i stort sett över hela sträckan, som alltså är överen mil. Hela det här området har genom lokalt enga-gemang och med medel för kalkning kunnat räddas,och finns det en förening som lokalt säljer fiske-kort och ordnar rundturer för turister som kan besökaområdet och provfiska. Det har alltså blivit ett projektsom har skapat en positiv anda i hela den här lands-bygdskommunen.Med det här vill jag visa betydelsen av att maninte får avbryta projekt. Skulle resurserna minska såär - det var därför jag tittade på det - ettprojekt som direkt är i farozonen. utan kalkningi ett sådant betydelsefullt projekt kan få en direktnegativ påverkan. Jag hoppas att miljöministern stö-der den inställningen, vilket vi också har hört, och attdet kommer att bli mer långsiktighet i de beslut somgäller kalkning. Tack för svaret!Anf. 68 Miljöminister ():Det var ett väldigt bra exempel på behovet avkalkning, och jag är glad över att jag tror att vi klararden sjön och det vattendraget och en massa andrasjöar och vattendrag.Det har ju varit väldigt mycket diskussion omkalkningen i , inte minst , och jagtycker att vid det här tillfället skall man också lyftafram, precis som gjorde, det posi-tiva som ändå sker. Det är ju mer än 7 500 sjöar ochnära vattendrag i det svenska kalk-ningsprogrammet . Det är av denförsurade sjöytan och av de försurade vatten-dragens längd. Det är alltså ganska omfattande insat-ser som görs.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på interpellation 1998/99:192 omgenmanipulerade grödorAnf. 69 Miljöminister ():Också detta är ett tämligen långt interpellations-svar, och det beror på att jag bedömer den här frågansom väldigt viktig i sak, men också på att den oroarväldigt många människor.Jonas har frågat mig vad regeringen av-ser att göra för att få till stånd ett moratorium förodling av genmodifierade grödor och om regeringenavser att utfärda ett tilläggsdirektiv till bioteknikut-redningen om en översyn av behovet av ett längremoratorium för utsättandet av genmodifierade orga-nismer.Jag vill börja med att klargöra att det , både iSverige och inom EU, finns omfattande regleringarför användning av genetiskt modifierade organismer,s.k. GMO, inte minst vid utsättning i miljön och ut-släppande på marknaden. Dessutom regleras genetisktmodifierade livsmedel i EG:s förordning om nyalivsmedel och nya livsmedelsingredienser, den s.k.Novel Foods-förordningen.Odling av genmodifierade grödor är en avsiktligutsättning i miljön, vilket regleras i och irådets direktiv /220 om avsiktlig utsättning avGMO i miljön. I dessa regelverk framgår att GMOendast får sättas ut i miljön eller släppas ut på mark-naden om inga oacceptabla risker för människorshälsa eller miljön bedöms föreligga. Ett beslut om attsläppa ut GMO skall föregås av en utredning avseen-de effekterna på hälsa och miljö. Utredningen skallvara utförd i enlighet med vetenskap och beprövaderfarenhet. Regleringen av GMO är i första handförebyggande, och användningen av GMO måstealltid föregås av en fall-till-fall-bedömning av risker-na förknippade med dess tänkta användning.Enskilda länder kan enligt en artikel i rådsdirekti-vet införa ett temporärt nationellt stopp mot använd-ningen av GMO. För en sådan åtgärd måste det be-dömas finnas för landet specifika risker för miljöneller hälsan. En sådan bedömning skall bestyrkas medvetenskapliga argument. Det är med stöd av dennaartikel som och vill stoppaanvändning och försäljning av insektsresistent majs,medan vill stoppa import av en raps som ärtolerant mot en viss herbicid. Det är även med stöd avdenna artikel som under en tvåårsperiodavser att avslå alla ansökningar om kommersiell an-vändning av genmodifierad raps. kommer det att utföras ett flertal storskaligaförsöksodlingar med sådan raps för att bedöma deosäkerheter som diskuteras kring användningen avbl.a. genetiskt modifierad herbicidtolerant raps.Regeringen har, vilket torde vara väl känt, hela ti-den intagit en försiktig hållning till kommersiell an-vändning av genmodifierade grödor eftersom deraseventuella miljö- och hälsoeffekter inte är till fulloutredda eller analyserade i alla avseenden. Det hardock inte funnits skäl för att användarådsartikeln om temporärt nationellt stopp mot an-vändning av GMO.Vid ministerrådsmötet an-togs ett gemensamt åtagande att redan inom existe-rande direktivs ramar arbeta efter den överenskom-melse som medlemsstaterna nått under rådsförhand-lingarna beträffande gemensamma principer för risk-bedömning och övervakning av marknadsgodkändaGMO. Detta åtagande välkomnas från svensk sidaeftersom regeringen har krävt, och kommer att fort-sätta kräva, att uppföljningsprogram knyts till kom-mersiell användning av genmodifierade grödor. Syftetmed sådana program är dels att bekräfta resultaten avde riskbedömningar som alltid föregår ett godkän-nande, dels att kunna identifiera eventuella oförut-sedda effekter av användningen, såväl positiva somnegativa. Det har ännu inte framkommit några nyavetenskapliga rön som motiverar att göraavsteg från linjen att kräva uppföljningsprogram förmarknadsgodkända GMO eller som motiverar infö-randet av ett generellt moratorium för odling av gen-modifierade grödor.Jonas påpekande om att teknikens ut-veckling sprungit ifrån debatten är alldeles korrekt.När debatten om genmodifierade grödor och deraseventuella miljöpåverkan tog fart redan i mitten av1980-talet fokuserades intresset på bl.a. osäkerheternakring herbicidtoleranta grödor. Tyvärr ligger fokuse-ringen fortfarande till stor del kvar där. Detta belyseren huvudsvårighet i frågan, nämligen avsaknaden avtillräckliga data från en verklighetstrogen användningav sådana grödor. Utan data förblir svaren på frågor-na - hur kommer bekämpningsmedelsanvändningenverkligen att påverkas av herbicidtoleranta grödor ochvilka blir miljöeffekterna av en så att säga normalanvändning av sådana grödor - enbart spekulationer.Det är bl.a. därför som driver kraven på tids-begränsade tillstånd och uppföljningsprogram. Dennaavsaknad har också föranlett industrin i Storbritanni-en att på eget initiativ, men i samarbete med myndig-heterna, lägga ut ett större antal storskaliga odlingarkopplade till uppföljningsprogram och olika forsk-ningsprojekt, för att få mer verklighetstrogna data attanalysera. Detta är ett initiativ av industrin som väl-komnas av den svenska regeringen.När det gäller den av regeringen tillsatta parla-mentariska utredningen om bioteknikens roll i sam-hället så är den delvis ett resultat av den debatt omeventuella risker med genmodifierade grödor ochlivsmedel som har varit. Utredningens mandat är brettoch syftar till att analysera den moderna bioteknikensmöjligheter och risker för samhället i stort. Utred-ningen har bl.a. till uppgift att bedöma långsiktigaförändringseffekter av den moderna biotekniken samtlämna förslag till en övergripande politik för områdeti ett internationellt perspektiv.Sammanfattningsvis vill jag säga att frågan omövervaknings- och uppföljningsprogram för mark-nadsgodkända GMO är ytterst viktig för att man såtidigt som möjligt skall kunna identifiera eventuellaoförutsedda effekter på miljön. Som jag redan sagt ärdet inte aktuellt för att använ-da sig av stoppklausulen i rådsdirektivet. Det kan bliaktuellt för mig att stödja ett moratorium om skälenär tillräckliga och de legala aspekterna är utredda.Vad avser frågan om ett tilläggsdirektiv till bio-teknikutredningen konstaterar jag att det nuvarandekommittédirektivet gör det möjligt för utredningen attdiskutera frågan om moratorium . Jag utgårifrån att om, och i så fall när, bioteknikutredningenkommer fram till att det finns ett behov av moratori-um så lägger man också fram ett förslag till ett så-dant.Anf. 70 ():Fru talman! Jag vill tacka miljöministern för sva-ret på min interpellation, men svaret lämnar mig meden hel del nya frågor.Den oerhört snabba utvecklingen på bioteknikensområde har gett oss kunskap och möjligheter attöverträda gränser och förändra arvsmassan i allt le-vande material på ett sätt som naturen själv aldrigskulle ha klarat av. Utvecklingen av nya sorters grö-dor genom genmanipulation och även konventionellväxtförädling har i kombination med möjligheten attta patent på levande organismer ställt frågan om allamänniskors rätt till vårt genetiska arv på sin spets.Vad som händer om genetiskt modifierade växterkommer ut i naturen och hur genetiskt modifieradelivsmedel påverkar människors hälsa är frågor som vii dag inte har några svar på. Det finns många av-skräckande exempel på vad som kan hända när män-niskan, ofta med goda avsikter, försöker omorganise-ra naturen utan att ha tillräckliga kunskaper om följ-derna.Miljöministerns svar handlar till stor del om denokunskap som finns på genteknikens område. Hanpratar bl.a. om bristen på kunskap kring användning-en av grödor med herbicidresistens. Det finns fleraandra områden där kunskapen också är bristfällig,t.ex. effekterna av att använda antibiotikaresistentamarkörgener eller möjligheten för genmodifieradeegenskaper att okontrollerat spridas till andra växter,både vilda och odlade.Trots den här okunskapen, som miljöministernsjälv tycks oroa sig över, och trots de risker som finnsmed utsättande av genmanipulerade grödor är miljö-ministern inte beredd att införa ett moratorium.I inledningen av svaret berättar miljöministernvad som sägs i och i EU-direktiv /220.Där sägs att genmanipulerade organismer endast fårsättas ut i miljön om inga oacceptabla risker för män-niskors hälsa och miljön bedöms föreligga. Jag måstedärför fråga om han anser att riskenmed utsättande av antibiotikaresistenta gener är enacceptabel risk. Är riskerna med att utsatta genersprider sig andra odlade eller vilda arter acceptabla?Är det en sådan ekologisk rysk roulett som miljömi-nistern anser att vi skall delta i när genmodifieradearter sätts ut?Allmänhetens låga tilltro till genmodifierade grö-dor är någonting som jag anförde i min fråga som ettavgörande skäl till att införa ett moratorium. Ett mo-ratorium behövs för att den offentliga debatten skallhinna i kapp och för att hänsyn skall kunna tas till denallmänna opinionen. Utsättande av genmanipuleradegrödor i naturen är inte en fråga som skall få avgörasav experter över huvudet på allmänheten. Jag undrarvad miljöministern anser om det. Vem skall avgöraom vi skall sätta ut genmanipulerade växter i ,experter eller allmänheten och politiker? Om allmän-heten skall finnas med, hur skall den då kunna deltadå tekniken skenar i väg långt bortom den offentligadebatten? Ett moratorium skulle möjliggöra att vi kankomma i kapp i tanken men också i känslan. Fråganom genteknik och utsättande av genmanipuleradegrödor är till stor del en etisk fråga, som krävermycket övervägande och en levande diskussion isamhället.I svaret säger att det inte är aktuelltmed ett moratorium , men det kan bli det om skä-len är tillräckliga. Det är självklart positivt att miljö-ministern håller dörren öppen på det sättet. Jag undrarverkligen: Vad är det som krävs för att inse behovet av ett moratorium? Vad är tillräck-liga skäl?Anf. 71 Miljöminister ():Fru talman! Den ståndpunkt jag har kommit framtill när jag studerat det här är att med de ganska om-fattande säkerhetsåtgärder som finns på det här områ-det är risken acceptabel.När det sedan gäller frågan om experter kontraallmänhet har jag väldigt svårt att se att man skalldela upp det här på det sätt som villgöra. Jag tror att det är oerhört viktigt att allmänhe-ten, när den tar ställning i sådana här frågor, har till-gång till vad experterna säger och öppet kan ta emot,fundera på och diskutera vad experterna säger påsamma sätt som det är viktigt för experterna att kännatill, bedöma och utgå från den oro som finns hosallmänheten.Vid ministerrådet var det två miljömi-nistrar som var intresserade av den här frågan på ettprövande sätt. Det var min danska kollega och parti-vän och jag själv. En av de frågor som jag ställde varjust: Hur ser det här ut när det gäller de legala aspek-terna inom EU-arbetet? Jag hoppas att jag får ett svarpå den frågan. Det är en av de pusselbitar som jagbehöver för att kunna ta ställning till detta. Jag tyckeratt man skall ha en väldigt prövande och försiktighållning när man funderar över och tar ställning fråga av det här slaget.Jag måste ställa en motfråga: Vad är det egentli-gen vi skall använda moratorier till? Jag tycker attkonklusionen av resonemang inte ärett moratorium utan ett förbud. Jag vill gärna ha enliten diskussion om detta. Vi skall väl ha ett morato-rium alltså om vi förbjuder all utsättning under enviss period. Vad skall vi göra för attkomma vidare eller för att avbryta all fortsatt utveck-ling av genmanipulerade organismer?Anf. 72 ():Fru talman! Den fråga som tar uppär angelägen att diskutera. Där ingår frågan: Vad ärett moratorium? Är det ett generellt förbud, eller ärdet ett avgränsat förbud? Vilka områden är det därden stora oron finns? Ett sådant område är helt klartantibiotikaresistens och antibiotikaresistenta genersom sätts ut i naturen. Där har, såvitt jag för-stått, svenska myndigheter som arbetar med fråganintagit en restriktiv hållning. Men vad det får förpraktiska konsekvenser vid odling i vet jaginte. Såvitt jag förstått innebär det inte att man låterbli att sätta ut antibiotikaresistenta grödor. Det är ettproblem att man inte tar konsekvensen av vad mankommer fram till och inför ett förbud tills vidare. Närdet gäller antibiotikaresistens kan man bedöma säker-heten på andra sätt än genom fältförsök. Det görs julaboratorieförsök där man har lyckats visa hur antibi-otikaresistenta gener kan flyttas från en gröda tillbakterier som blir antibiotikaresistenta. Det är enannan metod.Frågan om allmänheten kontra experter: är att vi inte har en levande debatt, att vi inte haren diskussion i samhället om en så pass omfattandefråga och att vi inte lyfter in den etiska aspekten i dendebatten. Den domineras av experter. Det handlarväldigt mycket om vetenskapliga argument. Förord-ningen i EU-direktivet på området säger att det ärvetenskapliga argument som skall vara underlag förbedömning, inte frågor om etik. Det är ett allvarligtproblem. Den etiska diskussionen är väldigt relevant.Anf. 73 Miljöminister ():Jag tror att känner till att de etiskafrågeställningarna kring det här är de som Sverigeprioriterar kanske mest i det här arbetet och som jagsjälv talade om i ministerrådet för attframhäva, förtydliga och driva på etiken i samman-hanget. Jag vet inte om jag missuppfattade JonasRingqvist, men man kan inte ha någon motsatsställ-ning mellan etiken och användningen av kunskap ochvetenskap. Jag hoppas att jag missuppfattade JonasRingqvist på den punkten.När det gäller antibiotikaresistenta gener kan detteoretiskt inte uteslutas att en gen kan överföras frånett livsmedel till en bakterie i mag- och tarmkanalen,vilket således gäller alla gener vi får i oss när vi äter,inte bara sådana gener som sätts in med anledning avgenteknik. Det är ett batteri av steg där varje steg ärbehäftat med en mycket liten sannolikhet som skalluppfyllas och där den totala sannolikheten blir för-svinnande liten. Eftersom den teoretiskt inte helt kanuteslutas driver regeringen linjen att dessa gener skallundvikas eftersom de inte tillför till slutprodukten.Glädjande ser vi nu att flera av de nya produkter sombehandlats vid ansökningar för eventuell marknads-användning inte innehåller dessa gener.Jag ser det här mer som ett försök att nu så kraft-fullt som möjligt fasa ut sådana produkter som harfunnits tidigare. Jag tror att vi är överens om dengrundläggande hållningen till antibiotikaresistens igener.Moratorium enligt mitt språkbruk måste vara etttillfälligt uppehåll i en viss verksamhet som sedanunderförstått skall börja igen. Då är min fråga fortfa-rande till : Vad skall vi göra undermoratorieperioden?Anf. 74 ():Fru talman! Jag är medveten om att harprioriterat de etiska frågorna. Det är väldigt positivt.Det finns även andra frågor än ren säkerhet för miljöoch hälsa som man bör ta upp, t.ex. de globala frå-gorna om maktförhållandena i samhället. De storakemikalie- och utsädesbolagen skräddarsyr nyaväxtsorter för att passa deras egna bekämpningsmedeloch konstgödning. De skall göra sina sorter sterila såatt jordbrukarna inte har någon möjlighet att odla egetutsäde. Det är etiska problem med den nya teknikensom vi också måste ta ställning till och lyfta fram idebatten.Avslutningsvis om moratorium. Vad skall vi göraunder tiden? Det finns åtskilligt med kunskap att taställning till. Det finns en diskussion att föra som inte förs fullt ut. Den måste vi ta för att kunnabedöma om det här är en teknik som vi vill fortsättamed eller som vi inte vill fortsätta med. Är det här rättväg, är det på det här sättet vi vill utveckla vårt jord-bruk eller skall vi välja någon annan väg att utvecklavårt jordbruk, en väg som snarare handlar om attarbeta med naturens principer i stället för att på dethär aggressiva sättet arbeta mot naturens principeroch utgå från egna förutsättningar och bortse frånnaturliga förutsättningar?Det är en stor etisk diskussion som vi måste förakring dessa frågor för att vi sedan skall kunna bedö-ma om det är den tekniken som vi vill använda ellerinte.Anf. 75 Miljöminister ():Fru talman! Även om vi kanske inte kan varaöverens om moratorium hoppas jag att vi kan varaöverens om att vi skall ägna ganska mycket tid bådeåt att hitta kunskap på det här området och åt att föradiskussion från etiska och andra utgångspunkter. Detär viktigt att visa att vi tar människors oro på allvar,och det gör vi först när vi försöker att förmedla dekunskaper som vetenskapen är överens om.Fru talman! Slutligen vill jag be om ursäkt för attjag har glömt att inleda mina anfö-randen med "Fru talman". Jag lovar att jag skall bättramig till nästa gång.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på interpellation 1998/99:186 om sex-och samlevnadsundervisningen i skolanAnf. 76 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omjag avser att ta initiativ till en bred kartläggning avden faktiska kvaliteten på skolans sex- och samlev-nadsundervisning, inklusive undervisningen om ho-mosexualitet, och av det svenska skolväsendets be-mötande av homosexuella elever.Jag är väl medveten om att det finns problem vadgäller sex- och samlevnadsundervisningen i skolan.Folkhälsoinstitutet konstaterar bl.a. att ämnet sex ochsamlevnad riskerar att falla mellan stolarna, särskilt igymnasieskolan, och att undervisningen skiftar både ikvalitet och i omfattning från skola till skola. Oroan-de signaler finns också om ökad könsmobbning.För att öka kunskapen om hur sex- och samlev-nadsundervisningen bedrivs och för att stimulerautveckling av densamma har ett antal initiativ tagits.De statliga utbildningsinspektörerna, knutna tillStatens skolverk, fick i uppdrag attgenomföra en nationell kvalitetsgranskning av kvali-teten på skolans sex- och samlevnadsundervisning. Iuppdraget nämns särskilt betydelsen av att öka tole-ransen gentemot bl.a. människors olika sexualitet.Skolverket skall granska hur sex- och samlevnadsun-dervisningen bedrivs i förhållande till de mål somfinns inom området, inte minst utifrån ett jämställd-hetsperspektiv. En kvalitativ bedömning skall görasav de eventuella skillnader som finns i undervisning-en mellan de olika skolformerna. Av granskningenskall framgå hur samverkan sker med föräldrar ochövriga i närsamhället, såsom t.ex. socialtjänst ochpolis. Hur sex- och samlevnadsundervisning behand-las i skolornas arbetsplaner och kommunernasskolplaner skall också granskas. Syftet med gransk-ningen är att dels kontrollera och redovisa skolansresultat och måluppfyllelse, dels ge stöd till kvalitets-utvecklingen lokalt. skall redovisa sittuppdrag senast den 15 november 1999.Jag vill vidare särskilt understryka att frågor omsex- och samlevnad är nära förknippade med och endel av skolans arbete med samhällets värdegrund. Sexoch samlevnad hör ihop med frågor om exempelvisjämställdhet, tolerans och respekt mot sina medmän-niskor och bör därför bör ses i ett större sammanhang.Jag prioriterar arbetet med värdegrunden myckethögt och särskilda åtgärder kommer att vidtas under1999 för att stärka arbetet med värdegrunden.