prot · GN0931 · 1999-11-23 00:00:00 — Det ärviktigt att skolorna får en bra grund och att elevernafår en bra start.Friskolorna har också lett till att många kommu-nala skolor ibland har fått en spark i baken för attkomma framåt och på ett bra sätt höja kvaliteten. Jagtycker att den debatt som vi nu har är bra, och jaghoppas att vi kan fortsätta att diskutera. Jag hoppas attvi kan få bra och godkända friskolor.Anf. 60 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig börja med att säga att vi intehar några som helst belägg för att den kommunalaskolan skulle vara bättre eller sämre än de friståendeeller för att de fristående skolorna skulle vara bättreeller sämre än den kommunala. Från den utgångs-punkten kan vi tänka på dem som lika mycket värda.Den här frågan kommer framtiden att avgöra.För mig som skolminister och ansvarig för alla dehär skolorna är det viktigaste av allt att man följerläroplanen och att vi därmed också kan titta på kvali-tetsredovisningar av hur man följer upp läroplanen.Vi vet att det finns brister i den kommunalaskolan. Jag ser det som mycket angeläget att vi nuockså ser en möjlighet för de fristående skolorna attdelta i de kommunala uppföljningarna och utvärde-ringarna för att vi inte ska få ett ställningstagande motden ena och för den andra skolformen i frågan om dehar god kvalitet eller inte. Vi har som riksdagsleda-möter i uppgift att se till att alla de skolor som vi har ivårt land har en god kvalitet.Sedan 1998 har det kommit in 121 ansökningartill . I 25 fall sade kommunen att man inteville ha en fristående skola därför att detta kunde fåpåtagliga negativa följder för kommunen. Skolverketsade till dessa kommuner att man ansåg att det fannsen möjlighet att starta dessa fristående skolor. De fickalltså i den bemärkelsen ett godkännande. Det varinte så att alla dessa skolor sedan startades. Även omansökningen godkänts har skolan kanske ändå intestartat sin verksamhet.Jag har mött företrädare för de här kommuner-na som säger att de inte tycker sig ha blivit ärligtbehandlade. Jag har också lyssnat på Skolverketsredovisning, som jag har redogjort för här . Föratt ytterligare fördjupa mig i den här frågan har jag nuvidtalat generaldirektör . Jag ska intelägga mig i myndighetens verksamhet - det får jaginte som minister - men jag kommer att sätta mig in ihandlingarna från de olika kommunerna och även attlyssna till hur har hanterat de här frågorna.På det sättet kan jag själv få mer kunskap, och då kanvi föra den här debatten på ett annat sätt.Jag tycker att jag på detta vis givit ett besked tilldem som har riktat kritik mot . Jag har inte någon som helst avsikt att ändra regelverket,men jag vill fördjupa mig i frågan.Sedan var det frågan om vinsten. Så länge intealla eleverna har nått de mål som har fast-ställt, anser jag inte att det finns ett överflöd av peng-ar. De pengar som finns måste gå till de elever sombehöver mer än andra.Flera frågor har gällt om det verkligen finns enskola för alla eller inte. Nästa översyn av gymnasie-skolan syftar till att se över denna fråga. Vi ska se påom intagningspoängen till de fristående gymnasie-skolorna påverkar valfrihet och social struktur. Vi skatitta på elevavgifterna. Vi ska titta på om det går atttillämpa samma grunder för riksrekrytering oavsetthuvudman, så att det inte blir olika förhållanden. Detska vara en neutralitet mellan kommunerna och defristående skolorna. Vi ska utreda konsekvenserna förden kommunala gymnasieplaneringen och utbudet påsikt av det ökande antalet fristående gymnasieskolor,men också för det ökande antalet kommunala gymna-sieskolor. De ökar också. För mig gäller det att hittaett likasystem, så att vi har det rättvisetänkande somvi började med en gång och i bör-jan av 90-talet, dvs. att skapa samma villkor. Vi skaockså titta på den segregerande effekten, dvs. vilkaelever som kommer att gå på gymnasierna.Det finns fristående grundskolor med inrikt-ning mot elever med särskilda behov.Anf. 61 ():Fru talman! Debatten har varit klargörande på ettpar väsentliga punkter. Vi kan konstatera att det finnsen vänster. Även om den liberala vänstern saligentycks ha avsomnat finns det en vänster med en klarståndpunkt i dessa frågor, dvs. att det ska finnas enlikvärdig skola, en skola som är tillgänglig för allaoch att valfriheten ska gälla alla och inte bara några.Vi har fått en klar markering från skolministernssida när det gäller de privata alternativen. Vi har inteekonomiskt utrymme i för den typen avskolor, så länge vi inte har kunnat tillgodose de behovsom finns i den svenska skolan.Sedan finns det en höger som inte ser några somhelst problem med utvecklingen och som uppenbarli-gen är beredd att acceptera den här typen av alternativ- PR-guru, nya skolmagnat på börsen.Vinstdrivande aktiebolag är framtiden ur den borger-liga högerns synpunkt.Jag vill avrunda debatten genom att citera . De borgerliga citerar gärna honom. Nuska jag citera honom utifrån ett skolperspektiv.Kjell-Olof skriver i boken : "Den borgerliga regeringens ambition är up-penbarligen att antalet privatskolor skall växa på denkommunala skolans bekostnad, gynnade av förmånli-ga bidrag och socialt ambitiösa föräldrars val. Jag serdet som en uppenbar risk att den senaste 'valfrihetsre-formen', där skolorna för sin ekonomi blir beroendeav var föräldrarna placerar den s k skolpengen, ökaravståndet mellan 'bra' och 'dåliga' skolor. Och atturvalet av elever till dessa skolor får ett starkt sam-band med deras sociala förutsättningar i övrigt." Såsäger , socialdemokrat.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förlag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.9 § Svar på interpellation 1999/2000:59 omsocial kompetens som kärnämne i gymnasiesko-lanAnf. 62 Statsrådet ():Fru talman! har frågat dels om jagtänker lägga fram en proposition om social kompe-tens som nytt kärnämne eller ämne i gymnasieskolan,dels på vilket sätt jag avser att ta initiativ för att bättreän säkra ett samarbete mellan hem och skolavad gäller barnens fostran.Låt mig inledningsvis säga att jag uppskattar den-na interpellation, då den ger mig tillfälle att klargöravissa förhållanden. För mig är den värdegrund somskolans läroplan vilar på av central betydelse både fördet dagliga livet i skolan och för de förhållningssättsom de unga behöver ha med sig såväl i arbets- ochsamhällslivet som i privatlivet. Värdegrunden handlarom relationer mellan människor och om hur vi be-handlar och värderar varandra.I regeringens skrivelse Samverkan, ansvar och ut-veckling - Utvecklingsplan för förskola, skola ochvuxenutbildning (skr. 1998/99:121) framhåller rege-ringen bl.a. att värdegrunden är en pedagogisk frågasom rör verksamheten i sin helhet. Därför har jagtagit initiativ till ett värdegrundsprojekt för att stödjaoch stimulera det lokala arbetet med värdegrundeninom förskola, skola och vuxenutbildning. Projektetpågår , fram till år 2000.En särskild bok och en åtgärdsrapport kommer attpresenteras i slutet av projektet. Initiativet har fåttstor uppslutning på skolor i hela landet och en mängdaktiviteter pågår eller planeras.Regeringen konstaterar i utvecklingsplanen attundersökningar visar att det finns strukturer i skolansom ibland hindrar att viktiga uppgifter blir synlig-gjorda. T.ex. lägger organisationen ofta hinder i vä-gen. Kraven på ämneskunskaper uttryckta i kurspla-ner och betygskriterier har av tradition en så starkställning i skolan att annat tenderar att trängas undan.Detta har lett till att många skolor ännu inte lyckatsförverkliga uppgiften att förena läroplanens värde-grund med kravet att stödja elevernas kunskapsut-veckling.Mina uttalanden grundar sig på att jag sett beho-vet av att ytterligare förstärka värdegrundsarbetet.Det behövs utrymme för samtal om relationer, kom-munikation och samverkan som individen upplever ifamiljen, i förskolan och inte minst under skolåren.Det diskussionen bör handla om är möjligheterna attpåverka och främja dessa utvecklingsprocesser där dei första hand äger rum, dvs. i förskolan och grund-skolan, på ett genomtänkt, systematiskt och pedago-giskt sätt. Frågan är, med andra ord, om vi organiseratskolans arbete och kunskapsinnehåll på ett sådant sättatt läroplanens viktiga mål får tillräckligt utrymme.Det är ju genom undervisningen i skolans ämnen somläroplanen ska förverkligas. Olika ämnen och arbets-sätt kan, tillsammans med skolans dagliga socialapraktik, bidra till detta.Jag vill särskilt betona att värdegrundsarbetet intefår isoleras till vissa lektioner utan måste genomsyrahela verksamheten i skolan. Arbetet med värde-grundsfrågor är ett ansvar för alla som arbetar i sko-lan. Alla elever, oberoende av vilken skola de går i,har rätt att få diskutera livs- och värderingsfrågor. Detär när man är ung som värderingar och livshållningargrundläggs. Under den känsliga tonårstiden är frågorsom berör tillhörighet och utanförskap helt centralaför att forma en mogen och ansvarskännande person.Jag vill ta tillfället i akt att ytterligare en gång un-derstryka att jag inte använder begreppet social kom-petens när jag talar om att eventuellt ha ett särskiltämne i skolan för livs- och värderingsfrågor.Flera skolor har inrättat ett ämne eller en kurs meden tydlig inriktning på värdegrundsfrågorna. KursenLivskunskap vid i ett exempel som tillsammans med andra liknandeexempel bör studeras närmare. Jag vill att man prövarolika vägar att fördjupa värdegrundsarbetet och använder de möjligheter som systemet ger ut-rymme för. Erfarenheterna kommer att utgöra ettunderlag för den utredning som ska göra en översynav gymnasieskolans programutbud och som ocksåkommer att få i uppdrag att fortsätta beredningen avfrågan om en eventuell förändring av kärnämnena igymnasieskolan.I fråga om samarbetet mellan skolan och hemmenvad gäller barnens fostran säger läroplanen för detobligatoriska skolväsendet att skolan ska vara ett stödför familjerna i deras ansvar för barnens fostran ochutveckling samt att arbetet därför måste ske i samar-bete med hemmen.Jag anser att detta på ett utmärkt sätt klargör an-svarsfördelningen mellan skolan och hemmen. Rege-ringen gör ingen annan bedömning av den grundläg-gande ansvarsfördelningen. Rektor har enligt läropla-nen för den obligatoriska skolan ett särskilt ansvar föratt formerna för samarbete mellan skola och hemutvecklas och att föräldrarna får information om sko-lans mål och sätt att arbeta och om olika valalternativ.Anf. 63 (m):Fru talman! Låt mig börja med att tacka skolmi-nistern för svaret.Bakgrunden till min interpellation är dels otaligadebatter om att det är stökigt och oroligt i mångaskolor, dels skolministerns uttalande om social kom-petens eller något liknande, bl.a. i radioprogrammetEfter 3, där statsrådet ju sade att man ska se över omdetta kan bli t.o.m. ett kärnämne.När det gäller den allmänna bristen på ordningoch uppförande i många skolor har skolministern intesärskilt mycket att säga i svaret, och det är beklagligt,därför att det är just i vardagen som förmågan ochinlärningen av hur man uppför sig och verkar i ettsocialt sammanhang är så särskilt viktig. Det räckerju inte med att tro på demokrati eller att kunna prataom existentiella frågor. Man måste kunna komma itid, man måste kunna sitta still, hälsa, ta ansvar försitt arbete och uppföra sig i väldigt många olika situ-ationer under hela skoltiden.Det krävs ju bättre arbetsro i klassrummen om allaelever ska få chansen till seriösa studier. Om man intehör vad läraren säger, alternativt om halva lektionernagår åt till tjafs, ja då blir resultaten lidande, och vi harfått skrämmande rapporter om hur många elever somfaktiskt inte når godkända kunskaper i grundskolanoch att flertalet säger att det som bekymrar dem närdet gäller arbetsmiljön i skolan är att det är oroligt iklassrummen. Det här markerar att det här lilla var-dagliga ordning och reda faktiskt är väldigt betydelse-fullt.Jag och många med mig hade väl hoppats på attskolministern skulle ha några synpunkter på vad manskulle kunna göra för att få mer av den varan i våraskolor. Undervisning i ett nytt ämne i den gymnasie-skola som många elever aldrig kommer att börja i,alternativt hoppar av från, verkar vara att kasta injästen efter degen. Det är just många av de elever somhar uppenbara problem med att fungera i ett socialtsammanhang som drabbas allra värst, och därför trorju jag att vardagsarbetet och det konkreta arbetet är såotroligt viktigt.När det sedan gäller frågan om ett nytt kärnämnekonstaterar jag att ministern hänvisar till denfortsatta beredningen av frågan om en eventuell för-ändring av kärnämnena i gymnasieskolan. Då ska väldet här utspelet ses som ett uttryck för attIngegerd sett behovet av att ytterligareförstärka värdegrundsarbetet. Det här förslaget äralltså närmast att betrakta som någon typ av försöks-ballong.Men om det nu skulle bli ett nytt ämne - det är juuppenbarligen inte helt avskrivet på departementet -undrar man ju vilken ämnesprofil man tänker sig attde lärare som ska undervisa i detta ska ha. Man und-rar också vilka betygskriterier som ska gälla. Och hurbedömer man tolerans i ett kärnämne? Det här är juväldigt komplicerade frågor.Jag håller heller inte med skolministern om attämnesundervisningen i skolan , och därmedlärarnas ämneskompetens, lägger hinder i vägen förvärdegrundsarbetet. Tvärtom är ju gedigna kunskaperi historia, om olika kulturer, vårt språk, andras språk,religioner osv. den klangbotten som har lett till att vihar dragit slutsatser i värderingsfrågor och som ocksåbehövs för att man ska få insikt i de här frågorna somelev.Jag tror att det är farligt att ställa dessa mot var-andra, och jag är uppriktigt bekymrad över tanken påett obligatoriskt ämne av det här slaget. En del skolororganiserar undervisningen i nya ämnen och teman,och det är en sak. Men ett nytt kärnämne skulle lättkunna bli väldigt fel i ett fritt och öppet samhälle.Staten ska nog vara mycket försiktig med att undervi-sa medborgarna i värderingsfrågor. Än värre blir detnaturligtvis om man försöker betygssätta om någon ärjämställd eller förstår detta med demokrati. Det vorebra om regeringen och ministern tänkte efter lite till ijust den här frågan.Jag får återkomma till min andra fråga eftersomtalartiden är slut.Anf. 64 ():Fru talman! Skolministern har för avsikt att införaett nytt ämne som kallas social kompetens. Jag kaninte tolka det på annat sätt än att hon därmed harreducerat värdegrunden till att handla om någon typav gott uppträdande mot varandra i största allmänhet.Det tycker jag är ett övergrepp mot ett innehåll somförtjänat en bättre hantering.I och för sig förstår jag om skolministern har haftett problem, för det finns ett uttalat krav från samhäl-le, föräldrar och lärare på att man ska motarbeta denvåg av mobbning, våld och rasistiska beteenden somhar utvecklats. En bra metod att möta dessa krav ärnaturligtvis att hänvisa till arbetet med värdegrundenoch skapa tilltro till att värdegrundsarbetet ska vändatrenden.Som jag kan tolka det har skolministern faktisktstött på problem. Hon vill tillfredsställa de kraftersom vill tona ned vårt kulturarv som honmåste visa respekt för beslut. Beslutet,som omfattade värdegrunden, gällde både innehålletoch yttringarna. Social kompetens tolkar jag som attdet enbart har med yttringarna att göra.Den reducering som en sådan kompromiss inne-bär kan allvarligt skada tilltron till värdegrundsarbe-tet. Det är jag personligen djupt oroad för. Det är enolycklig strategi att överlämna makten till Skolverketatt besluta om kursplaner, och det har fått som resul-tat att kristendomen med sin särställning i vårt kultur-arv i princip är utraderad. Därmed har en självklarplats för värdegrundsarbetet, nämligen ämnet religi-onskunskap, försvunnit.I sitt inledningsanförande nämner skolministernjust att barn och ungdomar har ett stort intresse förexistentiella frågor enligt regeringens skrivelse. Då ärutgångspunkten religionskunskapsämnet. Värde-grundsarbetet borde snarare ha bidragit till att religi-onskunskapsämnet fått utökat tid och det kristnakulturarvets innebörd ökad uppmärksamhet.Om nu skolministern väljer att skapa ett nytt ämnesom ska benämnas social kompetens måste det få ettutrymme på ett redan fullt schema. Ämnets innehåll,dess kunskapsformer och dess struktur måste formu-leras. Det kräver en ämnesteoretisk förankring somfaktiskt tar tid.Enligt läroplanen ska värdegrunden vara förank-rad i etik och västerländsk humanism. Dennaturliga basen för innehållet har tagits bort. Därmedhänger ett sådant ämne i luften, även om jag i och försig tycker att social kompetens är väldigt viktigt.Men värdegrundens yttringar kan inte koncentre-ras till en ämmnesundervisning, utan de bör återfin-nas i skolans alla ämnen också someleverna inte har lektioner. Träning ska ske i det dag-liga mötet mellan elever och mellan elever och perso-nal.Fru talman! Jag ser att min talartid har nästintilltagit slut. Men jag skulle önska att skolministerntänkte över att byta strategi och i stället ta upp detbeslut som fattats av och som återfinns iläroplanen.Anf. 65 ():Fru talman! Förskolan och skolan är och ska varabärare av moraliska värden såsom tolerans, respektför alla människor, lika värde och rättigheter samtinsikt om vars och ens personliga ansvar.Den värdegrund som diskuteras här är ju enständigt aktuell fråga. Värdegrunden är en viktiguppgift i verksamheten för förskola och skola. Den äroch kommer alltid att lägga en grund för och förankrade värden som vårt samhälle vilar på.Jag anser att sådana frågor som etik och moral hörhemma i skolans och förskolans vardagsarbete, iundervisningen och i övrig verksamhet. Om målet äratt utveckla elevernas kunskaper och värderingar, såbehandlas frågor om respekt, solidaritet och demo-krati bäst i de naturliga sammanhangen, i alla desituationer som uppstår i skolans vardag.I ett läge när vi kan se att gymnasieskolan brottasmed stora problem, bl.a. med elever som på vissaprogram går ut skolan utan att vara godkända i flerakärnämnen, presenterar nu regeringen och skolmi-nistern en idé om ett nytt kärnämne som ska benäm-nas social kompetens. Jag tycker att man i ställetborde fokusera på en förstärkning av grundkunska-perna så att alla elever klarar av de kärnämnen somhar fastställts och får godkända kunskaper i dem.Fokus måste alltså sättas på de viktigaste kunska-perna svenska, engelska och matematik som närmastär förutsättningen för allt fortsatt lärande. Vi hade endebatt här om riskerna med att fler ochfler går ut skolan utan godkända betyg, och det gällerbåde och gymnasieskolan. Man kantycka att det är svårt att lära en nioåring att läsa ochskriva, men det blir än svårare att lära eleverna detom de är 14-15 år.I stället för att prata om skolans verkliga problemhar skolministern valt att tala om social kompetenseller en ny värdegrund i skolan - eller vad hon nukallar det för. Visst är det viktigt, men när blev någonen bättre människa genom att teoretisera kring hur enmänniska borde vara? Är det inte en smula sent attengagera sig i social kompetens i gymnasieåldern?Vad kommer att hända med dem som får Icke god-känt i ämnet? De kommer att vara stämplade förresten av livet. Visst ska social kompetens, att kunnauppföra sig och att visa respekt, vara en naturlig del iskolans vardag i stället för att hänvisas till ett särskiltämne av - som jag ser det - tvivelaktigt värde.Lärare har rätt att kräva respekt från elever ochandra, men det måste ske i klassrummens vardag såatt lärarna får tillfälle att vara lärare och förmedlakunskaper, inte genom att stänga in vanligt hyfs i ettsärskilt ämne och i övrigt låta allt annat vara som detär.Fru talman! I sitt svar skriver att det är oerhört viktigt att alla elever oberoendeav vilken skola de går i har rätt att diskutera livs- ochvärderingsfrågor, och visst är det så. Men det stårockså i skollagens portalparagraf om hur det ska gåtill. Där står det att alla ska ha den möjligheten. Detstår:"Verksamheten i skolan skall utformas i överens-stämmelse med grundläggande demokratiska värde-ringar. Var och en som verkar inom skolan skallfrämja aktning för varje människas egenvärde ochrespekt för vår gemensamma miljö. Särskilt skall densom verkar inom skolan1. främja jämställdhet mellan könen samt2. aktivt motverka alla former av kränkande be-handling såsom mobbning och rasistiska beteen-den. "Jag vill fråga skolministern, eftersom hon harhoppat fram och tillbaka i den här frågan: Är detfortfarande skolministerns mening att man ska införaett helt nytt ämne, i så fall när och vilka andra ämnenska försvinna?Anf. 66 ():Fru talman! Den fråga som också jag ställde mignär jag hörde skolministerns uttalande var: Behövervi ett nytt ämne i den svenska skolan? Vi hade enlång debatt om situationen i skolan där viallihop mer eller mindre var överens om att skolaninte klarar av att nå de grundläggande målen - att läraeleverna läsa, skriva och räkna - som skolan ska klaraoch att man har stora svårigheter med detta. Är det dårätt läge att över huvud taget ta upp en diskussion omatt man ska införa ett nytt kärnämne som det intefinns någon lärarutbildad personal för?De ord som skolministern tidigare använde, näm-ligen orden social kompetens, är dessutom dåliga ordi det här sammanhanget, som ämne i skolan. Socialkompetens är viktigt, men det har väldigt lite medmoral och etik att göra. Man kan vara socialt kompe-tent i en viss miljö, och det kan vara en väldigt tristmiljö. Det kan vara alltifrån en kriminell miljö till enideologiskt mycket tvivelaktig, auktoritär miljö. Manär helt enkelt socialt kompetent om man anpassar sig.Naturligtvis ska man lära sig att anpassa sig i en vissutsträckning i skolan, men att ha social kompetenssom ett kärnämne i skolan kan mycket väl innebäraatt man får högsta betyg fast man inte alls har någonsärskilt genomtänkt etik eller moral.Skolan visar naturligtvis att man förväntar sig re-spekt genom att man har tydliga regler, genom har närvaroplikt i gymnasieskolan - som vi ock-så har diskuterat här en gång i kammaren och somskolministern då inte gav ett klart besked om att viskulle ha -, genom att man polisanmäler brott, genomatt man har en intensiv kampanj och ett handlings-program mot droger och mot mobbning i skolan.Däremot behöver vi naturligtvis en diskussion ometik och moral i skolan, men för den sakens skullbehöver vi inga nya ämnen. Vi har ett ämne somheter religion som innehåller livsåskådningsfrågoroch etiska frågor. Vi har ett ämne som heter filosofi.Vi har dessutom litteratur, konst och andra ämnen därman naturligt kommer att beröra moraliska och etiskafrågor och där man mycket väl kan ha en djupgåendediskussion om på vilka moraliska principer olikaställningstaganden grundar sig. Där hade jag gärnaställt upp på att ger en signal att det börföras en diskussion kring moraliska och etiska frågori skolan mer än vad som görs . Men vi behöverinte ett nytt ämne.Anf. 67 ():Fru talman! Jag skulle gärna vilja tala lite grannom de två orden social kompetens. De kan betydaväldigt mycket. Det finns ingen bestämd definition avinnehållet i detta begrepp.Från mina erfarenheters perspektiv kan socialkompetens vara någonting oerhört destruktivt. Socialkompetens i vissa miljöer betyder angiveri, tystnad,brist på kurage och brist på civilt motstånd. Etik kantvärtom betyda att inte anpassa sig, att vägra gå medtrenden, att stå emot trycket från miljön. Etik visadepojken när han lät sig mördas för en kam-rats skull - ni minns den fruktansvärda händelsen.Jag skulle gärna vilja att vi glömmer orden socialkompetens.Förresten förstår jag inte varför vi behöver nyaord. Vi har i vår kultur, i vår civilisation, i vår mycketlångvariga kamp för demokrati, som är en mycketvacker del av västerlandets historia, en kontinuitet avställningstaganden för de mänskliga rättigheterna, förmänniskans värde, för respekt för varje individ.