prot · GN0936 · 1999-11-30 00:00:00 — Då måste vi skapa en form avtredjepartsaccess eller något annat för att upprätthållakonkurrenstrycket och hålla prisnivåerna nere.Vi ser ju redan mycket tydligt att när det blir kon-kurrens mellan olika operatörer på fiberkabel gårpriserna drastiskt ned. Därför är det väldigt viktigt förglesbygden, de små orterna, att kunna få det här kon-kurrenstrycket.Detsamma har vi sett när det gäller elavreglering-en, när det gäller användningen av gasnät i Europaoch när det gäller delar av mobiltelefonin, som detförhoppningsvis kommer ett lagförslag om inom ensnar framtid. Det är tredjepartsaccessen, att man fårdenna konkurrens, som driver ned priserna. Därmedborde inte detta vara en främmande fågel. Jag tror attdet är väldigt viktigt att man tar ställning och är be-redd att driva konkurrensfrågan på ett tidigt stadium.Det gäller inte minst också stadsnäten. De tende-rar att bli lokala monopol. Vi ser även att ett antalbolag har velat bygga de lokala näten i kvarteren, ifastigheterna, och därmed få en form av marknads-kontroll. Man måste klart markera att det måste blinågon form av tredjepartsaccess, någon form av kon-kurrenstryck för att driva ned priserna.Fru talman! vill jag säga att när det gällerfrekvenserna är ju mitt intresse att hitta ett annat sättän att gräva eller skicka kablar i luften via olika typerav stolpar. Det handlar om att kunna länka eller reläaut bredbandsteknik till orter på ett tidigt stadium. Jagtycker att detta är en mycket intressant bit. Det härmåste hållas öppet. Det är alldeles uppenbart den övredelen av det nämnda frekvensbandet som är intres-santast här.Fru talman! Jag vill också säga att det härinte bara är fråga om fibrer, överföringskapacitet ochdigitala motorvägar. Det handlar om förmågan attutveckla landet, att kunna utnyttja den nya tekniken ihela det svenska näringslivet. Det gäller hela denmjukvaruindustri som är så central. Det är väldigtviktigt att vi håller nere priserna och därmed hålleruppe vår nationella konkurrenskraft. Då kan vi intedröja, som näringsministern har gjort när det gällerUMTS-systemet.Anf. 85 Näringsminister ():Fru talman! Jag vill bara än en gång säga att närdet gäller det här med monopol och ökad konkurrensär det särskilt de lokala näten jag pekar på. Med dettamenar jag inte att det inte också berör de regionalanäten och stomnäten, eller de som ska gå från kom-mun till kommun.När det gäller det som föreslås från Svenskakraftnät handlar det alltså om upp till 200 fibrer. Se-dan är det självklart så att vi måste ha konkurrensbåde i fråga om fiberkablarna och stomnätet och närdet gäller teknologin. Det är ingenting som säger ska använda just den eller den tekniken. Detmåste vara konkurrens också på det området.I bor i centralorten och i gles-bygden. Det är omvänt mot vad som gäller för övrigakommuner. Där är det klart att det inte är möjligt mednågot annat än att ha en helt annan teknik där manvarken hänger kablar eller gräver ned dem. Det är intemin sak som näringsminister, och jag tror inte att detär någon politikers sak, att bestämma vilken teknologisom ska förekomma. Däremot ska man öppna för attvi kan ha olika teknologier för att uppnå detta medbredbandskommunikation.Sedan vill jag också säga något om en sak som jagtycker förekommer rätt mycket i debatten. Jag villinte säga att det gäller , men det finns en riskatt en del företag också går in väldigt kraftigt för attfå monopol. Det finns en stark tendens till detta närdet gäller bredbandsutvecklingen. Det gäller lokalt,regionalt och i fråga om det rikstäckande. Problemetför staten är att vi måste tillse att även där marknadeninte kan verka, där det inte finns naturliga förutsätt-ningar för konkurrens, ska det finnas förutsättningaratt ha en stor mängd och att mycket snabbt kunna haen datakommunikation.Det är där det går en gräns. Jag tror inte precis attmarknaden skulle spela i . Där måste man troli-gen vidta särskilda åtgärder. Men det är också ensådan sak som jag vill återkomma till när regeringenlägger fram sin proposition i januari nästa år.Anf. 86 PER ():Fru talman! Det är precis det jag säger, närings-ministern. Det är väldigt mycket i fråga om de lokalanäten, i glesbygden, som konkurrensen saknas. Där-med måste man vara beredd att reglera fram konkur-rens. Det har vi gjort inom elen, och så gör man ifråga om gasen ute i . Det borde vi också hagjort tidigare i fråga om GSM. Där är näringsminis-tern ansvarig för att det har blivit förseningar medlicensieringen av den tredje generationens moblitele-foni. Vi har fått väldigt höga priser i jämförtmed våra nordiska grannländer. Det hämmar denteknologiska utvecklingen.Vi ska inte avgöra tekniken, men jag tror att nä-ringsministern är väl medveten om att det är fiber dethandlar om. Det här är inte dyrare att bygga än vanligtelekabel när det väl är på plats. Det är fråga om för-nyelse och om takten på förnyelse.Jag tror att behöver den här tekniken. Detkan vara så att man får länka. Det kan vara att mananvänder befintlig kopparkabel . Men det är väldigt centralt, det visar sig helatiden, att konkurrenstrycket hålls uppe. Överallt därkonkurrensen kommer fram har priserna på överfö-ringskapaciteten sjunkit dramatiskt. Det är där jagefterlyser näringsministerns aktivitet, precis som jaghar gjort tidigare när det gäller mobiltelefonin. Jagefterlyser det i synnerhet eftersom detta är en oerhörtviktig sak för nationella konkurrenskraft,inte minst glesbygdens konkurrenskraft.Jag delar helt uppfattningen att detta självfalletäven gäller privata företag som naturligtvis försökerskapa egna lokala monopol - precis som inom mo-biltelefonin och alla andra branscher. Men då måstestaten vara aktiv. Det kan man vara genom att reglerafram konkurrens eller genom att använda, och draklara gränser för, konkurrenslagstiftningens klausul,det ena huvudrekvisitet: Missbruk av marknadsdomi-nerande ställning. Jag efterlyser aktivitet, inte denpassivitet som jag ser från departementet för närva-rande.Anf. 87 Näringsminister ():Fru talman! Låt mig konstatera att det inte är nå-gon passivitet från departementet eller regeringen.Under de senaste åren, då räknar jag med denna rege-ringen och den tidigare regeringen, båda socialdemo-kratiska, kan man bara konstatera att inget land harhaft en så snabb utveckling när det gäller IT och till-gänglighet till detta. Det finns faktiskt inget land därdet har utvecklats så snabbt.Men jag kan hålla med om att det inte är tillräck-ligt. Vi måste öka takten. Det är precis vad vi ocksågör. Det är det jag kommer att beskriva i regeringensIT-proposition som kommer att läggas fram i januari.Jag tror alltså att Per kan känna sig lugn.Han kommer att bli förvånad när han ser med vilkensnabbhet utvecklingen sker.I övrigt delar jag i stort sett uppfattningen i denbeskrivning som Per har gjort i fråga omkonkurrens osv. Jag arbetar också efter denna linje.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1999/2000:74 ometnicitet och kulturell mångfaldAnf. 88 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilkensituation som ska uppstå för att jag skulle vara bereddatt föreslå kvotering i arbetslivet baserad på etniskoch kulturell mångfald.Jag vill en gång för alla slå fast att både jag somintegrationsminister och regeringen i sin helhet äremot etnisk kvotering på arbetsmarknaden. Jag anseratt det finns bättre verktyg för att främja mångfald änatt förespråka en kvotering. Det är inte den etniskaoch kulturella bakgrunden utan kompetensen som skavara avgörande när man bedömer en arbetssökande.Jag har i många olika sammanhang och med all önsk-värd tydlighet klargjort mitt principiella ställningsta-gande i denna fråga.Härutöver vill jag peka på en annan fråga som ärmycket viktig för vårt samhälles framtid och som vialla måste ta på största allvar. Det är segregationenoch bristen på kunskap om mångfaldens samhälls-ekonomiska och demokratiska fördelar i arbetslivet.En rad faktorer, däribland etnisk diskriminering ochoförmåga att ta till vara utbildning och arbetslivserfa-renhet förvärvade i andra länder, har tyvärr lett till attvi har en påtaglig etnisk segregation på arbets-marknaden.Detta är oacceptabelt. Segregationen och utanför-skapet kränker inte bara människovärdet. Den skadarockså vår demokrati, hämmar tillväxten och miss-gynnar utvecklingen i vårt samhälle. Att inte ta tillvara den stora potential som finns i mångfalden är ettresursslöseri, såväl mänskligt som samhällsekono-miskt.En av mina huvuduppgifter som integrationsmi-nister är att med full kraft bekämpa och förebyggasegregationen och den etniska diskrimineringen så attden kompetens och skaparkraft som finns hos allamänniskor oavsett etnisk och kulturell bakgrund tastill vara i alla sektorer och på alla nivåer i vårt sam-hälle.Stimulansåtgärder för att främja mångfald är för-hoppningsvis temporära. De kommer att vara över-flödiga när vi lär oss att bortse från etnicitet, kön,funktionshinder, ålder eller sexuell läggning och istället värderar en arbetssökande enbart utifrån hanseller hennes kompetens.Anf. 89 ():Fru talman! Jag tackar för svaret. Problemet medintegrationspolitiken - som vi av och till debatterarhär i kammaren, och som framför allt diskuteras utan-för denna kammare - är att har haft en unikflyktingpolitik . Den är unik jäm-fört med politiken i våra grannländer i allmänhet ochän mer unik jämfört med politiken i övriga EU. Det ärdärför som det bl.a. kommer mer eller mindre despe-rata förslag.Det är intressant att höra vad statsrådet säger isista stycket i svaret. Hon säger att stimulansåtgär-derna förhoppningsvis ska vara temporära. Som jagser det har man vidtagit temporära stimulansåtgärder imånga år. eller i förrgår var statsrådetnere i och delade ut lite pengar för nya pro-jekt. Men var det en ny innovation. Förslagen tillhur det skulle lyckas skulle komma underifrån. Varhar förslagen kommit ifrån tidigare?Sedan skulle jag vilja ha svar på en annan fråga.Jag förstår inte riktigt vad som menas med"mångfaldens demokratiska fördelar". Vari ligger de?Nu är statsrådet och hela regeringen mot kvote-ringar. Det betonar statsrådet i svaret. Jag brukar inteminnas fel. Jag vill påstå att er nuvarande partisekre-terare har sagt - antingen i ett uttalande eller i enartikel - att han i ett visst läge kan tänka sig kvote-ringar. Det vore bra om det blev klargjort om jaguppfattat det rätt eller fel.Det ska inte vara någon diskriminering i arbetsli-vet. Det tycker jag är bra. är det besvärligtatt införa det så snabbt som man gör . En småföretagare är lite osäker,säkert ofta med rätta. Han uppfattar rykten om vissamänniskor - som vi tyvärr gör. Då kanske han drarsig för att anställa och låter det gå till någon utanför-stående entreprenör. Eller så går det inte via arbets-förmedlingen utan via bekantas bekanta. Den farankan man inte helt bortse från.Fru talman! Statsrådet sade eller skrev någontingför sedan om att hon var förvånad över att detinte fanns någon riksdagsledamot i riksdagmed afrikanskt ursprung. Då undrar jag: Vari bestården förvåningen?Till sist: Kan statsrådet peka på något land somhar haft en integration per capita som haftunder som har lyckats med sinpolitik?Anf. 90 Statsrådet ():Fru talman! menar att vi har enunik flykting- och invandrarpolitik i vårt land jämförtmed många andra länder. Jag menar att den kanske ärunik på flera sätt. Den är dessutom väl förankrad, inteminst i denna riksdag. Det finns en stor och breduppslutning kring den flykting- och invandrarpolitiksom vi har bedrivit under de senaste åren.Jag menar att den i och med det också är brett för-ankrad hos vanligt folk, hos medborgare. De harmöjlighet att rösta i allmänna val på bl.a. flykting-och invandrarpolitiken. Det betyder inte att det intefinns problem både kring invandrarfrågor och kringflyktingfrågor. Det har vi sett inte minst , där arbetslösheten har varit hög.De flyktingar som kom från t.ex. det forna Jugo-slavien har haft oerhört svårt att komma in på arbets-marknaden. Det handlar om att kunna få ett jobb, attfå en egen lön att leva på och därmed slippa bidrags-beroendet och skapa sig nya möjligheter att påverkasin livssituation och sin närmiljö. Det har lett tillsegregation och utanförskap.Det har vi bl.a. försökt att åtgärda genom denstorstadspolitik som hänvisade till.Vi tecknade med kommun det andraavtalet av sju. Det är viktigt att poängtera att stor-stadspolitiken inte är något nytt projekt. Jag tror attmånga människor som bor i våra ytterstadsområdenoch i våra förorter - där segregationen är som tydli-gast, där socialbidragsberoendet är som högst ocharbetslösheten är som störst - är ganska trötta på nyaprojekt som kommer från politiskt håll. De flammarupp som fina fyrverkerier, men när projekten sedantar slut blir vardagen igen ganska grå och trist.Detta är ett brett arbete. Vi har fått med oss de bo-ende i de stadsdelar som omfattas av avtalet. Vi harfått med oss föreningslivet, frivilligorganisationerna,de lokala myndigheterna och alla de anställda somfinns på skolor, socialbyråer och arbetsförmedlingar iarbetet med avtalet. Det är ett viktigt steg vi har tagit.Nu ska vi fortsätta, utvärdera, förbättra och fördjupaden processen. Storstadspolitiken för att minska seg-regationen är inte något nytt projekt.Det är min övertygelse att alla demokratier ut-vecklas av möten mellan människor - möten mellankulturer, mellan könen och mellan olika etniciteter.Jag tror det är mångfaldens stora fördel att skapa såmånga mötesplatser som möjligt där vi kan låta åsik-ter brytas mot varandra. Jag är övertygad om att flerinfallsvinklar också vitaliserar demokratin. Ju flermänniskor som är aktiva i det demokratiska arbetet -de kan vara det i ett politiskt parti, men också i andraorganisationer och föreningar - desto bättre, destotryggare och desto bredare blir vår demokrati.Men man kan ändå bli diskriminerad, som StenAndersson var inne på. Det finns fortfarande arbets-givare, fackliga representanter, grannar, föräldrar tillklasskamrater och många andra som har fördomar.Då är den folkliga opinionen och debatten viktig. Närvi hör att fördomar uttalas på ungarnas hockeyträ-ning, i fikarummet på jobbet eller var som helst måstevar och en av oss vara beredd att tala om vad som ärrätt och vad som är fel.Vi måste också ha starka lagar mot diskrimine-ring. har vi alldeles skärpt lagen motetnisk diskriminering på arbetsmarknaden. Det är minövertygelse att det är ett riktigt beslut. Jag önskar attintegrationsarbetet gick fortare, att vi kunde se att allaområden i vårt samhälle speglar befolkningen i övrigti vårt land.Det är en tydlig skillnad mellan den gamla in-vandrarpolitiken - som var väldigt fokuserad då människor invandrade till vårt land - ochintegrationspolitiken. Den berör inte bara de männi-skor som har kommit hit utan också i allra högstagrad dig och mig som politiker och hela det offentligasystemet.Anf. 91 ():Fru talman! När jag säger att politiken är unikmenar jag så klart antalsmässigt, per capita. Jämförtmed alla andra länder i hela har inteett smack erfarenhet av en storskalig integration medandra kulturer.Statsrådet talar om "väl förankrad". Jag har oftasagt att man har gjort massor av undersökningar omfolks attityder och inställningar, och i den här fråganhar kritiken varit enorm enligt alla mätningar de se-naste åren. Men det är dessbättre så, vilket jag är gladför, att folk inte röstar på enfrågepartier. Det ska vivara tacksamma för, och vi ska gemensamt kämpa föratt så inte ska bli fallet.Statsrådet nämner som konkret exempel jugosla-ver. Jag har själv en bakgrund som fackligt aktiv vidKockums varv i . var detmassvis med jugoslaver som fick jobb där nere. Jagtror inte att jugoslaverna har förändrat sig till detsämre , men har inte kapacitet attta emot den mängd som vi har givit asyl de senasteåren.Statsrådet säger också att det är nya projekt nu.Men vad har man då gjort tidigare? Har man varit såsällsynt inkompetent att man bara har skyfflat utpengar utan att ha en susning om hur pengarna skulleanvändas? sägs det här att fack, arbetsgivare,föreningar och allting ska vara med. Kunde inte nå-gon på något departement ha tänkt ut det tidigare,med tanke på alla de misslyckanden som faktiskt harinträffat?Det är klart att det är ett mål som vi alla jobbar föratt fler ska bli delaktiga i en demokrati. Men just detkonkreta, särskilda är vari den demokratiska fördelenmed mångfald ligger. Jag skulle vilja ha det förklarat,så att också jag förstår det.Till sist vill jag säga att diskriminering arbetskam-rater emellan på våra arbetsplatser är en mycketkänslig fråga. Var går gränsen? Ska jag kunna skojamed en dansk eller någon med afrikanskt ursprung,som man gör på arbetsplatser utan att menanågonting illa? Jag undrar om det ligger på gränsenför det åtalbara. Skulle det bli så i någon domstol-sprövning - vilket jag inte hoppas - lär domstolarna iSverige få mycket att göra helt i onödan. Mycket avden jargong som finns på en arbetsplats, därman skojar med varandra om ursprung, är inte allvar-ligt menat. Det är skämt, humor och något trevligt idiskussionerna. Vi får inte uppfatta det så gravallvar-ligt, som jag misstänker att en del politiker och byrå-krater tyvärr gör.Anf. 92 Statsrådet ():Fru talman! Jag är övertygad om att vi har en delatt lära av andra länder när det gäller många politiskafrågor, både sådant som vi kan ta efter och likna ochsådant som vi absolut inte ska ta efter. Visst har vi attlära av andra.Ett land som vi har att lära en del av när det gällerinvandring och mångfald är , som är ett land somär uppbyggt på människor som under århundradenhar invandrat. Det är ett samhälle som på många sättpräglas av en mångfald av etniciteter. Det kan vi seinte minst på hur offensivt som man i underlång tid har jobbat med starka lagar mot olika formerav diskriminering och hur mångfalden har blivit enkonkurrensfördel för nya arbetsgivare när de skaanställa och rekrytera nya, unga människor till sinaarbetsplatser. Vi kan lära mer av deras arbete. Vi kanockså titta på och många andra länder.Jag tror att vi kan vara överens om att de vikti-gaste faktorerna för att öka, bredda och förbättraintegrationen är skolan för barnen och arbetsmarkna-den för oss vuxna. Det är att människor har en utbild-ning som de kan söka vidare på och att de sedan kanfå jobb, att vuxna har jobb där de kan möta andra ochfå prata det svenska språket och där de får en lön attleva på så att de kan göra egna val i livet, men så attde också får en självkänsla och ett självförtroende ifråga om att de behövs.Sverige är ett land som för alltid kommer attpräglas av en mångfald av etniciteter. Det är min fastaövertygelse. Invandringen har kommit till vårt landför att stanna. har en femtedel av alla medbor-gare i vårt land en annan etnisk bakgrund än dentraditionellt svenska. Den förändringen kommer attfortsätta. Om dessa människor får vara med i demo-kratin, får vara med och bestämma och påverka sittbostadsområde och om de får jobb breddas ocksådemokratin. Då tar man till vara mångfalden. Men omdessa människor aldrig får vara med, inte får jobb,om deras barn inte söker vidare till högre utbildning,om de inte kan påverka via de politiska partierna ellerinte kan de sociala koderna i ett samhälle, ja, då är deinte heller med. Då blir demokratin sämre, därför attdå är det en del av våra medborgare som står utanförmöjligheterna till både reell och informell makt. Detvore en brist för vårt samhälle. Det är någonting somvi alla måste arbeta aktivt för att förhindra.Hur mycket får man skoja om kön eller etnicitetpå jobbet eller någon annanstans? Jag tror att de allraflesta av oss känner en glasklar linje för vad man kanskoja om utan att det kränker någon annan eller attnågon känner sig kränkt. Det är skillnad på jargongoch fördomar. Det är min bestämda uppfattning.Anf. 93 ():Fru talman! Jag tror att de flesta kan dra gränsennär det gäller att skoja och hantera de här frågorna.Däremot tror jag ibland när jag läser vissa alster somär skrivna och publicerade av Diskrimineringsom-budsmannen att hon tar sitt uppdrag på lite väl stortallvar och kanske lever i en verklighet som hon inteborde leva i, med tanke på det viktiga uppdrag somhon har.Fru talman! Jag har ställt de här frågorna på grundav att det har sagts att vi har haft en lyckadpolitik här i . Men det är få andra än de somhar uttalat de orden som har sett den som lyckad ipraktiken. Jag tror säkert att vi kommer attklara det här, men det kommer att ta . Vi hartagit på oss för mycket som vi inte har resurser, kom-petens och möjlighet att klara. Men en gång kommervi att klara det. kommer självklart att överle-va, men det kommer att kosta, inte blod, svett ochtårar, men mycket pengar och kommer att orsakamånga konflikter. Men man lär sig ofta av sina miss-tag.Fru talman! Är verkligen ett gott exempel?Den som har rest i och sett verkligt seg-regerade samhällen, som med , där människor från bor ivissa stadsdelar, tycker nog inte att det är någontingatt skriva hem om.Fru talman! hoppas jag och förutsätter attsvenska arbetsgivare är så pass kloka att de anställerden person som är bäst lämpad för ett jobb. Om det ien kommun t.ex. finns många pensionärer som är frånSerbien är det klart att de som sköter skabehärska serbiska. Men för att sälja datamaskiner iSverige behöver man inte behärska serbiska. Vi kaninte tvinga någon arbetsgivare att agera på det viset.Anf. 94 Statsrådet ():Fru talman! I den bästa av världar får alla jobbefter sin kompetens. Ända tills vi är där är jag överty-gad om att vi behöver de starka lagar mot diskrimine-ring som vi har, bl.a. på arbetsmarknaden. Jag hoppasatt fler arbetsgivare kommer att inse vilken konkur-rensfördel det är att ha ett arbetslag som kan olikaspråk, olika kulturer och olika traditioner och att detberikar deras förmåga att konkurrera.Sten tog själv exemplet från på60-talet, när jugoslaverna kom och fick jobb. Omläget och konjunkturen hade varit annorlunda , när vi har tagit emot stora flyktingströmmar frånt.ex. gamla , hade deras möjligheter attkomma in i samhället, få arbete och välja boendesjälvfallet varit betydligt bättre. Då hade vi sluppit endel av de satsningar som vi nu gör för att minskasegregationen. måste vi göra dessa satsningar föratt hjälpa dem på vägen. Jag är övertygad om att detarbetet är mödan värt. Jag tror att inte barablir ett bra land att överleva i med en mångfald avetniciteter, utan dessutom ett bättre land att leva i.I ett land med nio miljoner människor finns detinte bara ett sätt att leva på, utan där finns det själv-klart miljontals sätt. Jag tror att det är mångfaldensom gör livet roligare att leva.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1999/2000:85 omfunktionshindrades rätt att byta bostadAnf. 95 Socialminister ():Fru talman! de har frå-gat mig vad jag avser att göra för att funktionshindra-de ska kunna flytta fritt, om jag har för avsikt attföreslå att bostadsanpassningslagen klargör funk-tionshindrades rätt att fritt byta bostad och om jagavser föreslå ett införande av ett statligt särskilt bo-stadstillägg för funktionshindrade med höga hyror pågrund av högre boendekostnader som beror på funk-tionshindret.För cirka ett år sedan besvarade jag här i kamma-ren nästan samma frågor från de . Mitt svar är liksom den gången att personermed funktionshinder behöver moderna rymliga bo-städer med god tillgänglighet och ibland individuellanpassning. Sådana bostäder är ofta dyrare än bostä-der med normal standard, även om bostadsanpass-ningsbidrag täcker kostnaden för individuell anpass-ning. Ålders- och förtidspensionärer har möjlighet attsöka bostadstillägg. Barnfamiljer och ungdomar kansöka bostadsbidrag. Möjlighet finns att höja gränsenför den bidragsgrundande bostadskostnaden om sö-kanden eller någon i familjen är funktionshindrad.Kommunen har enligt socialtjänstlagen huvudan-svaret för att människor med funktionshinder fårmöjlighet att leva som andra och bo på ett sätt som äranpassat efter behovet av stöd.