prot · GM09109 · 1999-06-14 00:00:00 — Här har många olikafrivilliga organisationer med stor erfarenhet av frivil-ligarbete både engagemang och erfarenheter att ge.Det är sådant solidaritetsarbete som jag också serframför mig och hoppas kommer att följa den svenskafredsstyrkan i spåren.Fru talman! Jag blev positivt överraskad av Mil-jöpartiets välskrivna särskilda yttrande med desskritik och dess fördömande av den serbiska nationa-listiska regimen som ansvarig för folkfördrivningen,massmördandet och brotten mot mänskligheten iKosovo samt beklagandet av att vetorätten i FN:ssäkerhetsråd omöjliggjort ett FN-ingripande. Samti-digt blir jag lite fundersam då man kritiserar Natosflygbombningar, som enligt kan bli ettprejudikat för andra länder som vill handla likartat.I det särskilda yttrandet nämns dock inte med ettord det faktum att faktiskt är anklagad föratt vara krigsförbrytare och vilseledare av ett helt folkoch att han och hans regim därmed bär ansvar för denetniska rensning som ägt rum i först Bosnien ochsedan Kosovo.Vi vet ju att åtskilliga gånger varit ut-satt för outtröttliga diplomatiska överläggningar föratt få ett slut på den etniska resningen och få till stånden fred. Detta vill jag säga också till . Men hans löften har inte varit något värda. Dethar visat sig att det enda som har fåtthonom och hans regim till besinning är hot om våld.Många av oss trodde väl kanske inte att Nato skullebehöva tillgripa våldet, framför allt inte i den ut-sträckning som skedde. Och även om civilbefolk-ningen har drabbats mycket hårt var det inte den somvästvärlden och Nato ville åt utan krigsförbrytarenSlobodan och hans regim. Bombningarnahar inte varit riktade mot det serbiska folket utan motdess härskare. kanske man kommer att förstådet. Med stor inre smärta, med tanke på det serbiskafolkets lidande, hoppas jag det i alla fall.Fru talman! Som jag sade redan inledningsvis yr-kar jag bifall till regeringens förslag. Den politiskaenigheten när det gäller svenskt deltagande i freds-styrkan i Kosovo medverkar till att stärka vår utrikes-politiska profil, och det kan ju inte vara helt fel.Anf. 143 ():Fru talman! Det här är ju ingalunda en försvars-debatt, men jag måste ändå få kommentera MargaretaViklunds starka ord om försvaret. Såvitt jag vet ärskillnaden i pengar mellan alter-nativ och det försvarsbeslut som fattats inte alls avden dimensionen att den motiverar de här starka or-den. Det handlar inte alls om att ställa internationellainsatser mot det svenska försvaret, även om betoning-en på internationella insatser är större nu.Sedan tror jag att det får vara slut på försvarsde-batt i den här debatten.Fru talman! Det som vi upplevt den här vårenhoppas jag att , och för den delen världen iövrigt, slipper uppleva igen. Samma sak gäller denoerhört svåra fredsskapande process som förestår.Världssamfundet måste helt enkelt komma fram tillbättre krishanteringsförmåga och konfliktförebyg-gande åtgärder. Det måste bli möjligt att ingripa ibörjan av en konflikt för att undvika våld.Kriget i Kosovo visar ju att det behövs en funge-rande krishantering i och en europeisk säker-hetsordning som också skall kunna omfatta militärainsatser. EU behöver bli bättre både på förebyggandearbete och på att hantera kriser med militära medel.Det är inte detsamma som ett gemensamt försvar,gemensam armé eller att överge vår alliansfrihet. Menvi får information av utrikesministern omvad som har skett på Kölnmötet, så jag lämnar detockså.Jag tycker att det är viktigt, men än mer viktigt äratt förändra vetorätten i FN, att arbeta för en vetofrikultur, att stärka FN. Förhoppningsvis kan FN ändågå stärkt ur den här stora krisen.Jag skall också kommentera valet i går lite grann.Det är intressant att notera att den fråga som svens-karna tyckte var viktigast var freden. Paradoxalt noglåg på fjortonde plats. Det är egen-domligt med tanke på att just utvidgningen nog är detviktigaste instrumentet för fred i . Demokra-tiska länder som samarbetar startar inte krig. Ländersom respekterar minoriteter och mänskliga rättigheterutövar inte förtryck som leder till interna konflikter,folkmord och folkfördrivning. Jag hoppas att dettaockså kommer att gå upp för svenska folket.Inte minst hoppas jag att vi alla partier i -och givetvis har regeringen där det största ansvaret -tillsammans kan ge EU-frågorna ett mer folkligt an-sikte och större folklig förankring. Det låga valdelta-gandet pekar ytterligare på vikten av att arbeta fördetta inför ordförandeskap.Till Kosovo. Till slut har skrivit på av-talet om trupptillbakadragande och fredsbevarandestyrkor på marknivå. Det är inledningen på fredsar-betet. Det kommer att bli mycket svårt och säkertlångvarigt. Hatet är nu så djupt att vägen tillbaka kantyckas oöverstiglig. Exemplen på det har redan nåttoss i ganska stor omfattning. De serbiska styrkorna ärextremt arga för att de tvingas retirera. De var fulltberedda att möta i strid och tar nu tillomotiverat våld. Hämndbegäret hos kosovoalbanernaär likaså stort, och serberna i Kosovo känner sig ho-tade och flyr. Därför är det angeläget att avväpnas parallellt med det serbiska trupp-tillbakadragandet.Det händer så mycket i hela den här svåra proces-sen, bl.a. hörde vi att ryska styrkor, som egenhändigthade KFOR-märkt sig själva, tog flygplatsen i Pristi-na tillsammans med serber.Vad betyder det egentligen? Handlar det om någotsorts missnöje med den enhetliga ledningen av styr-korna, av hela den stora missionen? Är det någonsorts rysk reaktion inför det? Jag vet inte vad detbetyder. Men nog kommer det att hända fler sådanahär lite konstiga saker under den här processen. Detkan vi vara alldeles säkra på. Därför är det så bra attvi nu i stor enighet kan besluta att skall ställaupp med en betydligt större styrka än som aviseradesi propositionen.Jag tror, som flera har sagt här förut, att det ärviktigt att vi är eniga, för det är inget lätt uppdrag.Det är svårt och det är riskfyllt. Men förutsättningenför att hela den här missionen skall lyckas är att styr-kan är betydande, att det är rejält med människor ochresurser på plats för att kunna upprätthålla freden.Vi hade en diskussion i det sammansatta utskottetom huruvida det skulle vara en bataljon eller inte. Jagtycker inte att det är så viktigt med benämningen ellervad man kallar det. Det viktiga är att det är en bety-dande styrka under god ledning som kan arbeta ef-fektivt i den här svåra situationen.När det gäller finansieringen förväntar vi oss attregeringen återkommer. är inte styrkan fulltfinansierad. Men det får inte leda till att det blir för-seningar av insatserna på något sätt. Den svenskastyrkan måste vara på plats så snart som det någonsinär möjligt. Vi måste ta på oss vår del snabbt för attgöra det möjligt för flyktingarna att återvända itrygghet. Det är ett stort åtagande, och det är också ettmycket stort ansvar att skicka trupper på ett så svårtoch riskfyllt uppdrag.Det arbete som förestår, fredsbevarandet, återupp-byggnaden och minröjningen, är gigantiska uppgifter.Men den kanske allra största är fredsarbetet blandbefolkningen. Skall folket i Kosovo och på Balkankunna leva tillsammans krävs mycketstora insatser i det civila samhället: fredsfostran,fredsuppbyggnad, konfliktlösning, olika typer avsamarbete m.m. Det är mycket svårt och mycketviktigt.Grannländerna som fått och får utstå så stora på-frestningar måste också ha ettstarkt stöd.Självklart yrkar jag bifall till utskottets hemställani dess helhet. Men jag vill också kommentera de sär-skilda yttranden, särskilt från , som tillstor del speglar en debatt som också har förts underden här förfärliga våren.Vänsterpartiet kritiserar Natos bombningar ochhänvisar till FN. Man säger bl.a. att Nato aldrig kanersätta FN. Självklart är det på det sättet. Men Väns-terpartiet nämner inte alls att det var omöjligt att nåfram i FN på grund av vetorätter. pågickfolkfördrivning och massmord.Jag kan till viss del hålla med om kritiken av attbåde Nato och andra organisationer var ganskaaningslösa när de inte förutsåg vad kundeta sig för. Det borde man faktiskt ha kunnat göra.Men ändå är jag övertygad om att det inte fanns någotannat att göra just då.Men för att vi skall kunna hantera sto-ra kriser, och det anser vi i är absolutnödvändigt att göra, måste FN förändras så att det gåratt komma fram den vägen. Det är vi nog överens omallihop. Men just nu var det inte möjligt. Detta stårdet inte alls någonting om i särskildayttranden. Det tycker jag är lite synd.Jag vill då fråga: Hur skall vi med det system somvi har kunna klara kriser som den i Kosovo utanatt vi gör de förändringar som vi allihop tycker be-hövs?Anf. 144 () re-plik:Fru talman! framhöll, om jaghörde rätt, att det inte fanns någon motsats mellannationellt försvar och internationella insatser när detgäller ekonomin. Men i det betänkande som vi nudiskuterar står det någonstans i texten att regeringentänker återkomma till när det gäller denekonomiska delen av insatsen. Det visar att man inteännu har klart varifrån man skall ta de pengarna ellerhur den frågan skall behandlas.Vi kristdemokrater har sagt i många olika sam-manhang att vi anser att det i budgeten skall ingåsärskilda öronmärkta pengar just för de internatio-nella insatserna. Jag vidhåller det jag sade, att det råder ett motsatsförhållande mellan det försvarsom vi har och den internationella styrkan, och detskall inte finnas, tycker jag. Därför måste vi ha ensärskild pott, en särskild budget för just insatser påinternationell nivå.Anf. 145 () re-plik:Fru talman! Jag tror att litegrann blandar ihop det försvarsbeslut som är fattatoch den särskilda finansieringen av den här styrkan.Jag uppfattar i alla fall de starka ord som MargaretaViklund använde sig av i sitt anförande som en storkritik av försvarsbeslutet.Det är riktigt att det inte finns full finansiering avhela den här styrkan. Vi har i full enighet i det sam-mansatta utskottet sagt att det är viktigt att regeringenåterkommer med ett förslag så fort som möjligt. Nuvet vi att det blir en sådan här stor styrka. är det juklart. Det har faktiskt hänt ganska mycket sedan vifattade beslutet i utskottet. Det är bara att förvänta sigatt regeringen återkommer med detta.Frågan om att ha särskilda pengar avdelade försådana här insatser kan man naturligtvis alltid disku-tera, men i försvarsbeslutet sägs det tydligt att inter-nationella insatser skall och kommer att öka.Anf. 146 () re-plik:Fru talman! Till försvarets uppgifter hör ocksåinternationella insatser. Det står särskilt i förteck-ningen över försvarets uppgifter. Då måste ocksåtotalsynen på försvaret också in i denna diskussion.Var skall pengarna komma från? Hur skall vi in-ternationellt kunna företräda på ett positivtoch bra sätt om vi inte vet att vi har de resurser sombehövs? diskuterar vi hur försvarskostna-derna skall sänkas i . Det ger en skev bild.Förstår inte det?Anf. 147 () re-plik:Fru talman! diskuterar vi budgeten och utgiftersom härrör sig till innevarande år. Jag tycker att hålla isär det.Jag tycker också att det skall finnas pengar tillfredsbevarande insatser. Detta blir en enormt storinsats som ingen hade kunnat förutse. Jag hoppas attvi slipper ha den typen av stora insatser ,men jag vet att de kommer att behövas. Visst måste viklara av att finansiera dem.Men blandar ihop korten ochdiskuterar försvarsbeslutet kontra innevarande årsbudget. De hänger faktiskt inte ihop.(forts. 11 §)AjourneringKammaren beslutade på förslag av tredjevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 16.00 då voteringen skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 16.00.10 § Beslut om utskottsbetänkande som slutde-batterats vid dagens sammanträdeBoU11 Kommunala bostadsföretagMom. 1 (avslag på propositionen)1. utskottet2. 1 (m, kd, c, fp)Votering:160 för utskottet133 för res. 11 avstod55 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 111 s, 36 v, 13 mpFör res. 1: 70 m, 37 kd, 15 c, 11 fpAvstod: 1 vFrånvarande: 20 s, 12 m, 6 v, 5 kd, 3 c, 6 fp, 3 mpMom. 2 (lagförslaget)1. utskottet2. 1 (m, kd, c, fp)Votering:163 för utskottet134 för res. 152 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 112 s, 37 v, 14 mpFör res. 1: 70 m, 37 kd, 15 c, 12 fpFrånvarande: 19 s, 12 m, 6 v, 5 kd, 3 c, 5 fp, 2 mpMom. 3 (kommunerna och bostadspolitiken m.m.)1. utskottet2. 2 (m, kd, c, fp)Votering:163 för utskottet135 för res. 251 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 112 s, 37 v, 14 mpFör res. 2: 71 m, 37 kd, 15 c, 12 fpFrånvarande: 19 s, 11 m, 6 v, 5 kd, 3 c, 5 fp, 2 mpBeslut om samlad voteringKammaren beslutade på förslag av talmannen attsammansatta utrikes- och försvarsutskottets betän-kande UFöU2, finansutskottets betänkanden FiU25och FiU24 samt skatteutskottets betänkande SkU22fick avgöras i ett sammanhang efter avslutad debatt.11 § (forts. från 9 §) Svenskt deltagande i freds-styrka i Kosovo (forts. UFöU2)Anf. 148 (fp):Fru talman!Äntligen har kriget i Kosovo upphört.Äntligen är det möjligt att påbörja en fredspro-cess.Äntligen kan flyktingarna ges möjlighet att åter-vända till ett liv förhoppningsvis i fred och frihet.En helt avgörande förutsättning för detta är emel-lertid att en internationell fredsstyrka etableras i Ko-sovo. Det är det som pågår, och det är det sombetänkandet handlar om. är en del i den pro-cessen.Europas 1900-tal har förpestats av kommunismoch förvänd nationalism. I sitter fortfarandeen regim som är en tragisk kombination av båda des-sa. Priset för detta har betalats av många. Kroater,bosnier, albaner men också det serbiska folket harförnekats demokratiska rättigheter samt möjlighetenatt leva i ett land som respekteras internationellt.Det är bara genom ekonomisk och social utveck-ling och uppbyggnad av demokratiska institutionerinom ramen för ett ständigt vidgat europeiskt samar-bete som en varaktig fred och fredlig samlevnad kanbyggas på vid tröskeln till ett nytt sekel.Gamla historiska myter och oförrätter dröjer kvar,men framför allt har spåren från de fruktansvärdakrigen och övergreppen satt djupa sår imänniskorna. Det krävs ett långsiktigt och tålmodigtförsoningsarbete för att förhindra nya återfall i etniskthat. Här finns många värdefulla lärdomar att dra fråndet arbete som skedde efter slut.De utbytes- och kontaktprogram som då utveckladesmellan ungdomar i och dess grannstater,särskilt , kan kanske tjäna som en förebild . Särskilt viktigt är det att erbjuda den serbiskaungdomen möjligheter att bryta isoleringen och öpp-na för den. Den unga generationen måste in ien försoningsprocess och försöka förlåta gamla oför-rätter.Ideella organisationer och folkrörelser bör ges go-da möjligheter att arbeta för kontakt och försoningöver 90-talets etniska murar över hela det forna Jugo-slavien. Det bidrar till att skapa starka nätverk i ettallt starkare civilt samhälle, något som saknades näs-tan helt, när det bröt samman.Även politiska partier bör söka och utveckla sam-arbete med demokratiskt inriktade partier och rörelseri alla stater i det forna Jugoslavien.Fru talman! Folken på är inte mer krigiskaän andra folk men har alltför länge förnekats funda-mentala demokratiska rättigheter. Siktet måste varainställt på fred och samexistens. Förutsättningarna förfred i Kosovo är bl.a.:- att alla flyktingar ges möjlighet att återvända hem- att serber och andra minoriteter i Kosovo gesmöjlighet att bo kvar- att återuppbygga de demokratiska politiska struk-turerna i Kosovo- att alla krigsförbrytare ställs inför rätta i Haag.Kriget i Kosovo var ett av de mest förutsedda ihistorien. Ett mer konsekvent och kraftfulltuppträdande av omvärlden, inte minst Europeiskaunionen och dess medlemsländer, hade kanske kunnatundvika den militära konflikten. blev det inte så.Det är en lärdom som starkt talar fören mer samordnad utrikes- och säkerhetspolitik inomEU.Sedan den serbiska polisen intensifierade sinaövergrepp mot civilbefolkningen i i början av1998 ökade flyktingströmmarna. Enligt UNHCR harstriderna i Kosovo fram till attNato inledde sina flygattacker den 24 mars 1999tvingat ungefär 460 000 människor i väg från sinahem.Vittnesmålen från de flyende har varit samstäm-miga. Serbisk militär, polis eller paramilitära styrkor,men också serbiska grannar, hade givit flyktingarnaett fåtal minuter för att ge sig i väg från sina hem. Alltav värde togs ifrån dem, och deras hem eller gårdarbrändes och raserades. Misshandel och dödsskjut-ningar ägde rum för att ytterligare sätta skräck i deflyende. Omfattande rapporter om systematiskavåldtäkter har förekommit. ID-handlingar, pass ochandra registreringsbevis, liksom registreringsskyltartill bilarna, har fråntagits de flyende för att de intelängre skall kunna hävda sin identitet och därmed rättatt återvända.Flygbombningarna mot mål i och Kosovohar slagit i spillror med stora och svåraekonomiska konsekvenser som följd. Men ocksåSerbiens och Kosovos grannländer är konfliktensförlorare. De har alla varandra och kommunika-tionsvägarna mellan sig som huvudelement i sin egenekonomiska utveckling. Den ekonomiska utveckling-en har minskat drastiskt i flera av länderna, och allramest i Jugoslavien.För att möjliggöra för flyktingar att återvända tillsina hem och för att skapa förutsättningar för en stabilfred och utveckling krävs en massiv insats för åter-uppbyggnadsarbetet på . Ett omfattande pro-gram för stöd till och återuppbyggnad av länderna påBalkan måste äga rum. Även om alla bidrag är väl-komna förefaller det ändå naturligt att huvudansvaretför detta program tas av EU och dess medlemsstater.Programmet bör inkludera möjligheten för länder-na att bli associerade medlemmar i med sikte påsenare medlemskap. bör - med tanke pådet framgångsrika sätt landet hanterat sin mycketsvåra situation - ges möjligheter attomedelbart få förhandla om medlemskap, alltså blandde länder som förhandlar i första gruppen.Under förutsättning att får en politisk led-ning som arbetar för fredlig samlevnad och demokra-tisk utveckling är det viktigt att också får delav detta återuppbyggnadsstöd utan någon diskrimine-ring. Det är ändå där förändringarna måste ske - i denserbiska ledningen.Jag har lyssnat på debatten här tidigare. Det somjag funderade lite på och studsade lite inför var BeritJóhannessons formulering. Hon sade att ett helt årsförhandlingar är bättre än en dags krig. Det låter rik-tigt, och det låter bra. Så borde det kunna vara, menman frågar sig naturligtvis vad som händer underdessa långa förhandlingar. Problemet när detgäller denna del av har varit att det harpågått förföljelse av folk man har för-handlat. Det har pågått en etnisk rensning. I den situ-ationen är det inte alls säkert att förhandlingarär bättre än en dags krig.Det har sagts från talarstolen att ut-skottet är enigt om betänkandet, och det välkomnarvi. Det är en svår uppgift som står framför oss, ochdet är svenska unga män och kvinnor som skall gå ini mycket svåra situationer. Ett enigt utskott har nuställt sig bakom detta. Jag avslutar med att yrka bifalltill hemställan i betänkandet.Anf. 149 () re-plik:Fru talman! Jag skulle vilja svara lite grann på detsom togs upp här nu.Jag är övertygad om att förhandlingarna skulle hafått ett bättre resultat om de också hade inkluderatneutrala alliansfria stater. får vi tyvärr aldrig veta- varken Biörsmark, jag eller någon annan - vilkaresultat sådan förhandlingar hade kunnat få. Men jagvidhåller att det är bättre att förhandla. Det är bättreatt diskutera och använda diplomatiska medel än attbomba.Anf. 150 ()replik:Fru talman! Jag har lyssnat på några replikom-gångar, och jag har lyssnat på . Jag har uppmärksammat ett ord som upp-repas väldigt mycket. Det är ordet "om". Hon säger"om det hade varit på det viset", "om man hade gjortså" och "om och andra förhandlare hadegjort så hade vi inte hamnat här". Det är precis somBerit Jóhannesson säger att vi aldrig får svar på detta.Därför är det ganska lätt att anklaga andra för att deinte gjorde annorlunda.Här har man försökt att få påandra tankar. man har förhandlat har detpågått etnisk rensning. Folk har lidit. De förhandling-ar som talar om är naturligtvismycket bättre i situationer då folk inte förföljs och dåman har kontroll på situationen. Men det var inte detsom var fallet.När man har med personer som ochandra diktatorer att göra kommer man till slut till enpunkt då krig kanske är enda utvägen. är vi ändå ien situation då vi har fått någorlunda fred i denna delav världen.Anf. 151 () re-plik:Fru talman! Det handlar naturligtvis också om attNatos bombningar inte hade den effekt som det varavsett att de skulle ha, Biörsmark. De accentuerade istället fördrivningen och utrensningen av kosovoal-baner.Jag kan inte låta bli att säga "om". Det har hela ti-den fattats beslut, och det har alltid funnits olika vä-gar att gå.Nu har vi kommit till den situationen att det finnsett fredsavtal. handlar det om att försöka att byggaupp detta land och bygga upp förtroendet, och försö-ka bemästra allt det hat som finns i alla dessa folk-grupper. Det är vår framtida uppgift.Anf. 152 ()replik:Fru talman! När det gäller den framtida uppgiftenär vi helt eniga. Det gäller nu att försöka hitta vägarsom försonar dessa människor. Som jag sade i mittanförande måste man satsa mycket på den nya gene-rationen och på de unga människorna. Där kan mankomma in i en process där det finns en försoningstan-ke. Där kan man kanske t.o.m. förlåta. Glömma kanman väl inte göra, men man kan kanske förlåta för attgå vidare.Att vi har hamnat där - att vi äntligen är där - be-ror ju på att man till slut satte kraft bakom orden.Jag beklagar naturligtvis att det blev så här medhjälp av kanoner, stridsflyg och bomber. Men vi kun-de inte bara sitta stillatigande och se hur Milosevicoch hans gelikar trakasserade och förföljde sitt egetfolk och höll på med etnisk rensning. Det finns ensmärtgräns, och vi nådde den.Anf. 153 ():Fru talman! Ärade ledamöter och protokollsläsa-re! Vi för den här debatten om utskottets betänkandemot bakgrund av det fredsavtal som just har slutits.Många menar att vi nu ser slutet på ett krig. Men jagtror tyvärr att det finns anledning att se lite mer pes-simistiskt, eller kanske realistiskt, på det hela. Jag troratt vi är ganska långt ifrån slutet på den serbiska re-gimens tricksande och knixande. Med alla medelkommer man att försöka sätta käppar i hjulet ochförhindra såväl återflyttning som att fredsavtalethålls.Den här konflikten inleddes av den serbiska regi-men , och vi har framför oss ett åter-uppbyggnadsarbete och ett försoningsprogram. Dethandlar också om att ta hand om de flera hundratusenbarn som bär på tunga traumatiska upplevelser. Dethandlar om en period på 10 eller kanske . I dettidsperspektivet är vi fortfarande i början eller åt-minstone inte mer än i mitten av den här konflikten.Mot bakgrund av den debatt som har förts i sam-hället tycker jag att det är viktigt att understryka denserbiska nationalistiska regimens ansvar för mass-mord, dess ansvar för systematiska våldtäkter, dessansvar för att ha jämnat hela byar med marken ochdess ansvar för att ha fördrivit över en miljon männi-skor. Självfallet vilar det också ett ansvar över alladem som har vetat om detta men ändå har stött dennationalistiska regimen.Fru talman! Jag tror också att det är viktigt attkonstatera att Natos beslut om att militärt angripa ensuverän stat inte har något stöd i den internationellarätten. Det beslutet har förmodligen stärkt den natio-nalistiska regimen, och det beslutet kan innebära ettprejudikat där andra stater tar sig samma rätt att an-gripa andra suveräna stater.Fru talman! Även om de mellanstatliga krigentycks ha tagit slut har vi sett en utveckling mot lokalaoch regionala krig. Jag tror tyvärr inte att Kosovokri-get vare sig är det enda eller sista lokala kriget. Motbakgrund av det som har hänt är det viktigaste som vikan göra att dra slutsatser ochslutsatser för FN.