prot · GN0911 · 1999-10-12 00:00:00 — Det ska vara en styrelse som handläggeralla frågor, frågor som handlar om affärsstrategier,om var de olika affärsområdena ska ligga, om hur deska arbeta och om vilka strategier man allmänt settska ha inom de olika affärsområdena. Dessa frågor ärstyrelsefrågor, och därmed har vi mycket klart dekla-rerat att vi som ägare inte går in i de frågorna.Däremot har vi självklart ett starkt intresse av hurförsäljning ska gå till när det gäller börsen, aktier,börsvärde och liknande. Det är en ägarfråga. Mendriften av detta bolag kommer, det kan jag garantera,att ske under stor affärsmässighet.Sedan gäller det frågan om värdering. Det hargjorts många värderingar. Det här beloppet på400 miljarder har nämnts av de olika s.k. ledarbankersom har gjort de här värderingarna. Det har kanskeäven använts av mig. Det är självklart så att markna-den får avgöra vad värdet på bolaget faktiskt kommeratt bli. Men som jag sade är jag övertygad om att detkommer att bli mycket högt. Detta är också väldigtförknippat med ledningens förmåga att hämta hem desynergieffekter som vi som ägare förväntar oss.Avslutningsvis vill jag säga att enligt fondkom-missionärsfirman var värdet på 1995ca . Då ville, om jag är rätt under-rättad, Per sälja . Jag kan bara kon-statera att om vi säljer ut av vår andel så att vikommer ned till , och säljer ut ochkommer ned till och sedan ska säljas ut påmarknaden, då kommer det att ge oss avsevärt mer än45 miljarder. I den meningen tycker jag att jag ska få- inte beröm kanske, men en liten lätt klapp på axelnav Per Westerberg.Anf. 38 PER ():Fru talman! Jag tror att näringsministern blir be-sviken i den delen. Jag kan upplysa om att det vidsamma tidpunkt fanns värderingar som låg på mellan120 miljarder och för bolaget,dvs. på en helt annan nivå. Med den börsutvecklingsom vi har haft ligger det någonstans i dethäradet. Att vi sedan dessvärre har haft en nedgångnär det gäller telekomaktier under det sista halvåretmå vi fortsätta att tvista om, om det nu finns intresseför sådant.Jag noterar näringsministerns svar om värdering-arna kring 400 miljarder. Vi får se vad marknadendärvid ger med de förutsättningar som finns. När detgäller det kommersiella beslutsfattandet kan man jusäga att har utvecklats väl i många avseenden.Men jag vågar också säga att kunde ha utveck-lats ännu bättre om man hade fått möjligheter att gåtill marknaden tidigare, att kunna delta i omstrukture-ringar och försäljningar av telebolagen i ochDanmark för att skapa en starkare nordisk aktör.Jag noterar att fusionen mellan kommer att slutföras - som jag ut-trycker det. Men det kunde ha skett under väsentligtsmidigare former. Jag anklagar inte näringsministernför alla problem därvidlag. Det finns många medaktö-rer i det sammanhanget. Men det är ingen tvekan omatt fusionen har varit tumultartad och om att det harfunnits betydande drag av stark politisk inblandning,starkt politiskt beslutsfattande som inger betydandeoro för framtiden för ett av och vik-tigaste företag. Det är vad /är med denteknologiska kompetensen, marknadsförutsättningar-na och över huvud taget storleken.Jag vill därför ånyo ställa frågan till näringsmi-nistern: Kommer det nu verkligen att bli så att styrel-se och ledning får ta det fulla ansvaret så att vi slipperse flera tumult mellan de svenska och norska rege-ringarna om lokaliseringar, tolkningar av avtal ochliknande? Därigenom skulle vi kunna få ett normaltkommersiellt styrt och börsnoterat företag.Den andra punkten gäller låsningarna. Det är för-visso riktigt att en part, eller , kanminska ägandet i bolaget. Men det ger den andraparten rätt att gå upp i majoritetsägande och därmedfortsätta att ha statlig ägarkontroll i bolaget. Det finnsdärmed knappast någon möjlighet för ett land attensidigt kunna dra ned sitt ägande. Det kommer attbli någon form av dubbelt veto från både svenska ochnorska regeringen mot att släppa det statliga majori-tetsägandet i bolaget. Det skapar, anser jag, en lås-ning, i synnerhet när det är ett kommersiellt besluts-fattande som är nödvändigt för bolaget. Det här ärnågot som allvarligt kan komma att skada den framti-da utvecklingen. I normala fall brukar man snarastsäga att huvudägarna ligger kvar med sitt ägandeunder . Man borde ha ställt utgarantier för att man ska släppa det statliga majori-tetsägandet inom en förutsägbar framtid - i synnerhetsom det är ett strikt kommersiellt beslutsfattande somdet ska vara fråga om i framtiden.Fru talman! vill jag säga något om hem-lighetsmakeriet och bristen på informationsmaterialtill . Jag vill bara säga till näringsministernatt jag har följt näringsutskottet . Jag vågarpåstå att det är liten skakande om det beslutsmaterialsom fanns i näringsutskottet är det enda som rege-ringen hade att ta del av. Jag har inte under någonannan industri- eller näringsminister haft ett så dåligtunderlagsmaterial för en så stor affär. Jag tycker attdet är besvärande att mina norska kolleger haft ettbetydligt bättre underlagsmaterial för sitt beslutsfat-tande än vad den svenska haft.Anf. 39 Näringsminister ():Fru talman! Först kan jag konstatera att ledningenav bolaget kommer att ske med en kommersiell sty-relse. Vi har tillsatt , som är vd påTelia, som ordförande för bolaget. Vi har också iövrigt tillsatt styrelseledamöter som har en myckethög kompetens inom telekom. Därtill kommer dettabolag, för att nu än en gång klara ut detta, att drivaspå kommersiell grund - liksom många statliga bolag.Jag förstår inte detta förakt för en statlig ägare,tron att en statlig inte skulle kunna hantera saker ochting. Vi har ett flygbolag. Vi har en försvarsindustri.Vi har en mängd olika industrier som faktiskt väl kanmäta sig med dem som enbart har privata ägare.Jag tycker inte att man kan dra den här skarpalinjen. Det handlar om att bolaget ges möjlighet attutvecklas på en kommersiell grund. Om man tittar påfonderna ser man att staten till stor del är inblandadsom ägare på ett eller annat sätt. Men vi tillser ju attvåra bolag drivs på en kommersiell grund.Jag vill ändå påstå att vi från Näringsdeparte-mentet har haft ett minst lika gott beslutsmaterial somden norska regeringen har haft. Jag förutsätter också,och är övertygad om, att det materialet har legat tillgrund för våra föredragningar och den informationsom har givits till näringsutskottet. Därför tycker jagatt det är lite att ta i att säga att detta bygger på ettdåligt underlag. Det är inte sant.Tack!Anf. 40 PER ():Fru talman! Jag vet inte om det var en medvetenmisstolkning från näringsministerns sida när han sadeatt det var ett dåligt material i departementet. Jagnoterade att det var ett betydande hemlighetsmakerigentemot och dess utskott, vilket är an-märkningsvärt. Jag har inte varit med om att man harhaft ett sådant hemlighetsmakeri tidigare.Jag förutsätter att det, trots att vi tog in hela akten,har funnits ett mer långtgående beslutsmaterial i Re-geringskansliet som vi inte har kunnat ta del av. Vihar kunnat ta del av delar av det som har funnits i detnorska . Jag tycker att det är besvärande attöppenheten har varit sämre i än i närdet gäller beslutsmaterialet.Fru talman! i den här diskussionen noterarjag de värderingar som finns kring 400 miljarder. Jagnoterar näringsministerns tal mycket noga när hanbeskriver det kommersiella beslutsfattandet via denkommersiella styrelsen. Jag noterar dock attfusionen inte har varit tecken på ett starkt kommersi-ellt beslutsfattande, utan den har varit ett tecken påpolitiska överväganden, politisk kohandel och politis-ka låsningar. För mig är detta djupt oroande införframtiden för och . Jag skulle vilja haklara garantier för att det icke ska vara någon in-blandning från den politiska sfären i det här bolaget.Jag vill mycket klart och entydigt säga att en delav de företag som näringsministern ville ta upp ocksåhar problem med det statliga ägandet. Vi ser det påSAS. Vi kan notera att är privatise-rat till den dominerande delen. Vi noterar även att detblir problem när det blir politisk inblandning. Dethindrar inte att företag som lämnas åt sig själva attagera kan fungera väldigt bra, även om jag tror att ettkompetent ägande har någonting positivt att medföraoch tillföra varje bolag.Anf. 41 Näringsminister ():Fru talman! Jag vill avslutningsvis säga att jag,när det gäller den här fusionen, delar uppfattningenatt det har varit diskussioner, som vid alla fusioner.Jag kan ge exempel på mycket stora fusioner - nästanlika stora som den här fusionen - där helt privataföretag har försökt slå sig samman.Jag har inte följt de sammanslagningarna, men närjag följer med i medierna och läser tidningsrubrikernamåste jag tyvärr konstatera att vi nästan ligger i lä idet här avseendet. Med det här vill jag ha sagt att detlätt fokuseras och blir en debatt när man gör sådanahär stora fusioner där det handlar om mycket pengaroch stora intressen. Vi har snarare varit sämre än deandra i det här avseendet. Men detta bolag ska styraspå kommersiell grund. Ägarna ska ta sitt ansvar, ochvi ska vara aktiva när det gäller vår roll som ägare. Viska inte gå in och göra politiska bedömningar när detgäller företagets affärsstrategier etc. Det kan jag ga-rantera Per Westerberg.Tack!Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1999/2000:12 ompraktiska ämnen i skolanAnf. 42 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vad jagtänker göra för att den praktiska kunskapen ska upp-värderas i skolan och hur praktiskt kunnande skavärderas vid betygssättning. Jag vill gärna redovisamin syn på relationen mellan det teoretiska och detpraktiska i det lärande som ska ske i skolan.Den teknologiska nivån och komplexiteten i detmoderna arbets- och samhällslivet har ökat. En alltstörre del av arbetskraften är sysselsatt inom sektorerdär det i stor utsträckning efterfrågas generella kom-petenser som kommunikativ, matematisk och analy-tisk förmåga. Man ställer också allt oftare krav påsocial kompetens. Den tekniska utvecklingen och dendecentralisering av beslut och arbetsuppgifter somkännetecknar moderna företag och organisationer harinneburit att traditionell händighet inte efterfrågas isamma utsträckning som förr och att teoretiska ochpraktiska inslag är sammanvävda i de flesta yrken.Det finns inga arbeten som endast kräver prak-tisk färdighet - om det nu någonsin har funnits.Thomas Tempte - en man med ett långt liv sommöbelsnickare bakom sig - har funderat mycket överden praktiska kunskapen. I boken ära gerhan uttryck för en uppfattning om det praktiska sompå ett bra sätt visar komplexiteten i den fråga som vidiskuterar här. Tempte skriver att "en vanlig missupp-fattning från icke hantverkare är att hantverk är ettkroppsarbete. En annan att tankearbetet är mindrekomplicerat. Dessa vanliga tankekullerbyttor grundasjust på okunnighet. Abstraktionsförmågan är tvärte-mot mycket hög. I förväg ska man bilda sig en före-ställning om hur ett föremål ska se ut, tillverkas,fungera. "Den utveckling som jag kortfattat har försökt be-skriva och den insikt om den praktiska kunskapensberoende av tänkande och teori som i citatet ovan har betydelse för undervis-ningen i skolans olika ämnen.Det är ett väl belagt faktum att hjärnans kognitivautveckling påskyndas om barn och unga får en såallsidig undervisning som möjligt och utsätts för såmånga olikartade lärandesituationer som möjligt.Skolarbetet ska alltså inte bara innebära lösande avuppgifter av abstrakt och logisk natur utan också geutrymme för lärande genom alla sinnen och för kon-kret lärande eller learning by doing som ,den välkände reformpedagogen, uttryckte det i börjanav vårt århundrade.Jag vill också hävda att huvudlinjen inom dagensforskning om människors intelligens, utveckling ochlärande avvisar tanken på en skarp uppdelning mellans.k. praktisk och teoretisk begåvning. Det förekom-mer lika ofta att dessa aspekter på begreppet begåv-ning förekommer hos en och samma individsom att en individs profil är ensidigt inriktad motantingen den ena eller den andra sortens begåvning.Mot bakgrund av det som jag har anfört menar jagatt undervisningen ska utgå från den enskilde elevensbehov men att vi inte bör göra en uppdelning av sko-lans ämnen i praktiska och teoretiska ämnen. Allaämnen innehåller kunskaper av både praktiskt ochteoretiskt slag, och i alla ämnen främjas lärandet avatt undervisningen tar fasta på dessa båda kunskap-saspekter. På samma sätt måste undervisningen växlamellan det abstrakta och det konkreta. Med andra ordska arbetsuppgifterna i skolan vara så meningsfullaoch arbetsformerna så varierande att de inte produce-rar skoltrötta elever.Skolverket har ett uppdrag att löpande se överkursplanerna i samtliga skolformer. En utgångspunktför den översyn av kursplaner som förnärvarande slutförs har, enligt , varit atttydliggöra kopplingen mellan läroplanens mål ochvärdegrund och kursplanerna i de skilda ämnena.Genom att lyfta fram den medborgerliga aspekten avde kunskaper som ska utvecklas i , ge-nom att belysa den praktiska tillämpningen av ämne-na och klargöra deras samhälleliga funktion och ge-nom att visa hur kunskaperna kan berika varje männi-skas livssituation och hur värdefrågorna finns om-kring oss i vår dagliga verksamhet kan olika sidor hosämnena lyftas fram, även mera praktiska sådana.Vad gäller gymnasieskolan har regeringen tillsatten arbetsgrupp som har i uppdrag att lägga fram för-slag till hur en modern lärlingsutbildning ska varautformad. Gruppen ska även lägga fram förslag tillhur samverkansformerna mellan skolan och arbetsli-vet ska kunna utvecklas och fördjupas, både pågrundskolenivå och gymnasial nivå. Inte minst viktigtär att yrkesutbildningarna utvecklas i samklang medförändringarna inom arbetslivet. I direktiven för detuppdrag om nya programmål som redovi-sade till regeringen - och som förnärvarande bereds i - haringått att framhäva behovet av samverkan mellankärnämnen och karaktärsämnen.I fråga om hur det praktiska kunnandet ska värde-ras vid betygssättning konstaterar jag att betyg sätts irelation till den kvalitet med vilken eleven uppnåttmålen i kursplanen. Till stöd för betygssättningenfinns särskilda betygskriterier. I ochgymnasieskolans läroplaner sägs att läraren ska göraen allsidig bedömning av elevens kunskaper. Dettainnebär att alla kunskapsaspekter i ett ämne ska vägassamman, således även den praktiska aspekten. Jaganser att nuvarande reglering är tillräcklig och attytterligare åtgärder inte behövs på denna punkt.Anf. 43 ():Fru talman! Jag vill tacka skolministern för svaret.Till stora stycken håller jag med om svaret. Men jagär inte nöjd med hur skolministern har valt att tolkamin interpellation. Det är problemet.Tolkningen utgår ifrån vad vi har gjort på politisknivå och vilka teorier vi har i skolan. Vi har mål somär väldigt tydliga. Våra barn ska i skolan få lära sigolika former av kunskap som finns i läroplaner ochkursplaner. Vi har mål om att det ska finnas olikaarbetsmetoder så att barnen ska utvecklas allsidigt.Allt det håller jag med om, och jag tycker att det ärväldigt viktigt.Men i min interpellation har jag utgått ifrån hurdet faktiskt är för , , , , och alltvad de heter, som är trötta. Jag har varit ute i ett stortantal klasser och sett hur många kän-ner att de inte riktigt orkar med. Man kan se hur deförlorar i motivation och hur lusten att börja stökamed lite andra saker växer inom en del barn.Jag kan själv ha upplevt att vissa lektioner somjag i egenskap av besökande lektor haft möjlighet attbevista också har varit tråkiga och svårfångade. Am-bitiösa lärare har fångat kursplanerna och sitt ämne-sinnehåll. De undervisar såsom de har uppfattat kurs-planerna, men eleverna kan inte alltid ta till sig kun-skaperna.Vi har en skollag där det i 2 § står att eleverna skagenomgå en harmonisk utveckling. Ska våra barnvara harmoniska i skolan har de också rätt att utifrånsin begåvning och sina intressen få möjligheter attutvecklas. Jag har funnit att mycket av det som sak-nas är de praktiska, näraliggande kunskaperna.Många har intresse och fallenhet för att fånga kun-skaper kanske först utifrån ett praktiskt perspektiv föratt senare lära sig det teoretiska.I dag har vi tyvärr hamnat i att det många gångerfinns en negativ attityd i samhället mot det praktiskakunnandet. Det är lite finare att lära sig teorierna ochatt undervisa teoretiskt. Det är den problematikensom jag tycker är väldigt viktig. Varken skolministerneller jag själv har lust att sitta ned och se att verklig-heten är något annat än vad vi de facto har velat medde mål- och kursplaner som finns. Det jag har funde-rat på är hur skolministern har tänkt att hantera det.Anf. 44 Statsrådet ():Fru talman! Jag är övertygad om att och jag har samma känsla för detta. Vi serbåde möjligheterna och bristerna. Jag har beskrivit destyrdokument och kursplaner vi har och också inrikt-ningen på målen. Men jag är också medveten om attverkligheten inte alltid ser ut precis som de målbe-skrivningar som vi fattar beslut om här i riksdagen.Jag tänker ta några av de goda exemplen. Jag trormycket på den kompetens som finns inom förskolan.I förskolan har man lärt sig att praktiskt stimulera ochutveckla barns lärande. Jag kan också se att i de sko-lor där man t.ex. har bildat arbetslag mellan förskollä-rare, fritidspedagoger och grundskollärare har manockså förändrat metodiken, dvs. arbetssättet och ar-betsformerna, och där genomsyras alla ämnen av denpraktiska delen. Eleverna skriver inte bara med enpenna sin bokstav. De skapar med lera och på mångaolika sätt, om man tar det konkret. Det har iblandfunnits innan, men det har förstärkts genom att vi harfått in nya yrkeskompetenser. Min tanke är att denpraktiska delen måste genomsyra alla ämnen.Jag mötte en läkare som just togupp det faktum att så många elever inte klarar mate-matiken och att en del inte är godkända när de går utårskurs nio. Hon visade på att om man bara haft ensamverkan mellan matematik och t.ex. hemkunskaphade det varit en väg att nå de elever som inte såg deabstrakta siffrorna och att de då kunde knyta mate-matik till en praktisk tillämpning.Här har skolan fortfarande mycket att göra för attskapa en samverkan. Matematiken är ett bra exempelpå hur det kan bli abstrakt om man inte knyter det tillnågot praktiskt. Här kan vi bli bättre. Därför kommeren del av vår kompetensutvecklingssatsning just attgälla matematiken för att hitta nya sätt att arbeta medden så att den blir tillgänglig för fler barn och ung-domar.En annan del jag ser är användningen av timpla-nen. Vi har en försöksverksamhet med slopadtimplan. Här hoppas jag också att det ska leda tillmycket mer av projektarbete där man använder allasina sinnen för att utvecklas.En tredje del, som vi också lägger fram förslagom, är kompetensutveckling på gymnasiet. Vi villstärka lagarbetet mellan lärare i kärnämnen och prak-tiska ämnen. Det gäller just det som vi nu är inne på idenna debatt. Lärarna ska få kunskaper om varandrasämnen. Kärnämneslärarna bör lära sig vad karaktär-sämneslärarna arbetar med och också hitta metodersom passar de elever de ska möta. Vi är överens omatt vi i den praktiska verkligheten måste bli bättre påatt använda alla sinnena.Anf. 45 ():Fru talman! Jag tycker att skolministern ger enväldigt klar och tydlig deklaration om hur man fak-tiskt kan arbeta inom ramen för de kursplaner somfinns för att åstadkomma en utveckling och attattityden till den praktiska kunskapen förändras. Lik-väl är vi olika. Utifrån olika begåvning har vi fallen-het för olika saker. De flesta har erfarenheter av det.Det är också en del av den människosyn som byggerpå västerländsk humanistisk tradition.Vad innebär det när skolministern tidigare ut-tryckte sin önskan att i princip alla skulle gå vidaretill universitet och högskola? Vad innebär det om vifår ett samhälle där i huvudsak alla är akademiker? Vileker med tanken, fast jag aldrig tror att den blirverklighet. Om människor ute i samhället känner attdet är den teoretiska kunskapen som de i hög grad skavärderas utifrån, vad får vi då för samhällsutveckling?Vill vi ha den?Jag funderar på dem som vi i vårt yrke är beroen-de av. Vi är glada för att det finns taxichaufförer somär beredda att köra oss och att vi har någon som lagarvår mat när vi själva inte kan vara hemma att göradet, osv. Många behövs för att samhället ska fungera,och vi behövs tillsammans.Här är jag orolig för att vi i de in-stitutioner som alla medborgare går igenom, och allamåste gå igenom skolan, lägger grunden för en attitydsom ger konsekvenser i samhället som vi egentligeninte vill ha.Jag tror att skolministern och jag kan vara överensom att vi alla behöver varandra för att det hela skafungera och för att det ska finnas en balans i sam-hällssystemet.Det är just attityden som jag i hög grad vill göraoss uppmärksamma på. Hur kan vi förändra attitydentill denna typ av kunskap?Anf. 46 Statsrådet ():Fru talman! Det är oerhört viktigt att arbeta medattityder, och ibland också med fördomar som finnsmot dels vissa inriktningar av ämnen inom skolan,dels mot olika yrken.Det har nog funnits, och finns på vissa håll kanskefortfarande kvar, en form av hierarkisk uppdelning avvad som är finast och sämst inom skolan. Jag vet attdet också har varit så att man ibland har haft synsättetatt vissa av de s.k. praktiska ämnena har haft en lägrestatus än t.ex. ett sådant teoretiskt ämne som mate-matik. Detta måste vi som politiker ständigt motver-ka.Jag tror också att en viktig del i arbetet med att gealla inriktningar ett lika berättigande är att vi arbetarmer öppet med skolan.I mitt förra inlägg gick jag mer in på arbetssättoch arbetsformer. En annan del är att de elever somlämnar skolan ska gå till väldigt olika uppgifter. ska gå till högskola, en del ska gå till eftergymna-siala utbildningar och andra ska gå till kortare yrkes-utbildningar eller direkt ut på ett jobb.Tanken är att man , frångrundskola till gymnasium, ska lära sig om skolansomvärld. Då kommer jag in på områden som t.ex.prao eller arbetsplatsförlagd undervisning i skolan,som jag tycker är mycket viktiga delar i det som vidiskuterar . Det är viktigt hur man arbetar meddessa delar. Det är ju man skaha möjligheten att pröva olika områden för att se hurde ser ut. Här kommer eleverna ut på en arbetsplats.Det ska vara noggrant förberett i skolan vad det helainnebär. När eleven är ute på arbetsplatsen ska haneller hon föra en dialog med de vuxna som finns därom hur de ser på sitt arbete och vilken kompetens deanser att man ska ha med sig för att kunna fungerabra på just den arbetsplatsen.Sedan - och det är kanske det allra viktigaste avallt - ska detta ges tid i efterbehandlingen när elevenkommer in på skolan igen. På skolan kan man då visapå alla olika typer av jobb, och varför den som ska blibyggnadsarbetare - eller taxichaufför, som YvonneAndersson nämnde - ska ha med sig just detta. Vadär det som är så viktigt för den personen? Detta är ettotroligt bra tillfälle för lärarna att visa detta med likavärde för olika jobb. Det visar också på var vi behö-ver stärka oss, och hur det påverkar skolarbetet.Därför har jag också uttryckt att jag ser att det ärviktigt med mer arbetsplatsförlagd undervisning pågymnasieskolans alla program, och inte bara på vissa.Jag kan ta upp ytterligare en sak. Det gäller grup-pen med samverkan mellan skola och arbetsliv. Endialog pågår om hur man ska kunna göra med den s.k.lärlingsutbildningen . Hur ska den se ut?Kan man där t.ex. ge den praktiska delen ett störrevärde? Det har den ju inte . Detta ligger så attsäga utanför själva gymnasiedelen. ställer jag barafrågor, och ger inga svar. Men kan man där gå in ochäven t.ex. tala om betygssättning på den praktiskadelen? Det finns inte i dag.Det finns alltså olika vägar att gå för att kanskemöta det som är inne på, nämli-gen att ge ett erkännande till var vi har de olika kom-petenserna. Vi har olika kompetenser och väldigtolika begåvningsprofiler. Sedan tror jag att vi behöverolika delar för att verkligen kunna fungera ute påarbetet. Men vad jag förstår är det erkännandet av dethela som är ute efter.Anf. 47 ():Fru talman! Ja, det är precis det som jag är uteefter.