prot · GM0996 · 1999-05-19 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:96Onsdagen den 19 majKl. 09.00 - 17.5619.00 - 21.29Det justerade protokollet beräknas utkomma -----------------------------------------------------------------------1 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesRedogörelse /99:RFK1 till konstitutionsutskottetMotion 1998/99:Sk35 till skatteutskottet2 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återBostadsutskottets betänkanden /99:BoU10 ochBoU8Försvarsutskottets betänkanden /99:FöU6 ochFöU7Miljö- och jordbruksutskottets betänkande1998/99:MJU103 § Ersättning av staten till steriliserade i vissafallFöredrogsSocialutskottets betänkande 1998/99:SoU13Ersättning av staten till steriliserade i vissa fall(prop.1998/99:71)Anf. 1 ():Fru talman! Betänkande SoU13 behandlar ersätt-ning av staten till steriliserade i vissa fall. Jag villinledningsvis säga att utskottet är helt enigt i sinaställningstaganden. Inga motioner har väckts medanledning av regeringens proposition, och det finnssåledes inga reservationer. Det innebär att jag för helautskottets talan här i kammaren.Fru talman! Fram steriliserades män-niskor i vårt land med stöd av då gällande sterilise-ringslagstiftning. Lagarnas utformning och hur dekom att tillämpas i praktiken präglades av bl.a. ettrashygieniskt synsätt och en tro på folkrening som varförhärskande bland många beslutsfattare, forskare ochläkare under den första i Sveri-ge, liksom i andra länder. Många av dem som sterili-serades blev offer för detta synsätt. ärdetta någonting som det svenska samhället starkt taravstånd ifrån.I september 1997 gav den dåvarande socialminis-tern en särskild utredare i uppdrag att allsidigt belysade politiska beslutsfattarnas, myndigheternas, fors-karsamhällets och den medicinska professionensställningstagande och ansvar vad gäller tillkomstenoch tillämpningen av den steriliseringslagstiftningsom var i kraft i och fram bit in , dvs. fram till dess att dennuvarande steriliseringslagstiftningen trädde i kraft år1976.Regeringen ställer sig i allt väsentligt bakom förslag och de övervägandensom där redovisas. Mot bakgrund av detta föreslårregeringen en lag om ersättning till steriliserade ivissa fall. Lagen skall gälla för dem som steriliseratsmed tillämpning av och sterilise-ringslagar. Utöver dem som steriliserats enligt dessalagar skall vissa andra personer som steriliserats harätt till ersättning under de förutsättningar som lagen iövrigt ställer upp.Regeringens avsikt med ersättningen är att ge depersoner som steriliserats mot sin vilja eller på någonannans initiativ upprättelse och en gottgörelse frånstaten. Regeringen är medveten om att en sådan er-sättning aldrig kan ersätta den enskilde för det lidandesom denne fått utstå. Ersättningen får därför framförallt en symbolisk funktion. Regeringen anser att detersättningsbelopp som utredningen kommit fram till,dvs. , är en väl avvägd symbolisk ersätt-ning. Beloppet på bör vara ett schablon-belopp, lika för alla, och skall vara skattefritt. Fråndetta belopp avräknas ersättning som staten tidigarekan ha lämnat på grund av steriliseringen. Rätten tillersättning är personlig och kan inte överlåtas.Propositionen anger villkoren för att ersättningenskall kunna beviljas. Som exempel kan nämnas attvederbörande kan vara berättigad till ersättning omhan eller hon varken undertecknat ansökan om sterili-sering eller skriftligen samtyckt till steriliseringsåt-gärden eller om han eller hon steriliserats till följd avdiagnos som sinnessjuk, sinnesslö eller epileptiker.Regeringen föreslår att en av regeringen utseddnämnd skall pröva ansökan om ersättning. Initiativettill en begäran om ersättning skall komma från denenskilde själv. Regeringen föreslår att lagen skalltillämpas på ansökningar om ersättningar som kom-mit nämnden till del från det att lagstift-ningen träder i kraft. Lagen föreslås träda i kraft den1 juli 1999.Ersättningen till dem som steriliserats mot sinvilja eller på någon annans initiativ beräknas kommaatt omfatta 500-1 000 personer. Detta skulle innebäraatt kostnaderna för utbetalda ersättningar totalt kanberäknas uppgå till . Inklu-sive viss administration och information bedömskostnaden till ca under åren1999-2001. Initialt har en del av den summan, 75miljoner kronor, anvisats i vårpropositionen för 1999.Fru talman! Jag vill också i det här sammanhangetkommentera den diskussion som har förts om möjlig-heten att undanta ersättningen från inkomstberäk-ningen t.ex. då man uppbär försörjningsstöd ellerbostadsbidrag. Utskottet har diskuterat frågeställning-en. Som jag uppfattar det ser alla partiers företrädarekomplexiteten i frågeställningen. Utskottet resonera-de om olika typer av icke skattepliktig ersättning sominte undantas vid inkomstberäkning vid tillämpningvid viss annan s.k. skyddslagstiftning som t.ex. soci-altjänstlagen vad avser försörjningsstöd.Utskottet gör den bedömningen att det är svårt attvärdera graden av lidande, dvs. vilken ersättning somskall och inte skall utgöra underlag för inkomstberäk-ning. Utskottet förde också diskussionen om att det ärsvårt att överblicka och göra sådana övervägandenoch att det inte kan ske utan ett genomarbetat under-lag som är väl genomtänkt med hänvisning till olikalagars syfte och tillämpning samt kvaliteten i lagstift-ningen. Lagförslaget om ersättning av staten till steri-liserade i vissa fall riskerar då också att försenas vadavser beslut och genomförande, vilket skulle miss-gynna dem som ofrivilligt steriliserats.Fru talman! Utskottet delar regeringens uppfatt-ning att det är ytterst angeläget att de som mot sinvilja steriliserats får upprättelse och gottgörel-se från staten. Utskottet anser också att den föreslag-na lagen om ersättning till steriliserade är väl avvägd.Till sist vill jag säga att detta förslag till lagstift-ning inte på något sätt kan gottgöra det lidande somen del av de människor som steriliserats mot sin viljafått utstå. Det får ses som ett erkännande från dagenssamhälle att tidigare händelser var fel och ett sätt attsäga förlåt.Mot bakgrund av detta är det ett enigt utskott somtillstyrker regeringens förslag vad avser ersättning avstaten till steriliserade i vissa fall. Avslutningsvisyrkar jag härmed bifall till utskottets hemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 § anf. )4 § Vissa ändringar i läkemedelsförmånenm.m.FöredrogsSocialutskottets betänkande 1998/99:SoU14Vissa ändringar i läkemedelsförmånen m.m. (prop.1998/99:106)Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill först säga att jag tycker att detär trevligt att se socialministern här. Sedan, fru tal-man, vill jag visa en av fem korgar med namnunder-skrifter. Det är tusentals namnunderskrifter som harkommit in i det här ärendet. Aldrig någonsin harsocialutskottet fått ta emot så många brev från upp-rörda människor. Det är klart att det är svårt och bäremot att spara på dem som är gamla och sjuka.Visst är det angeläget att vidta åtgärder för attminska samhällets kostnader för läkemedel. En godekonomisk hantering är alltid viktig, men vilka är deverkliga kostnadsökningarna för läkemedel? Det ärkomplicerat att överblicka. Visst kostar nya, oftastmycket effektiva, mediciner mer än gamla. Visst harvi fler äldre människor som behöver medicin. Det ärutgiftssidan som föranlett klagolåten från huvudmän-nen och även krav på en time-out för introduktionenav nya läkemedel. Men landstingen ser ju inte in-täktssidan. De ser inte den högre livskvaliteten, deminskade sjukskrivningarna, de färre sjukpensione-ringarna och den ökade produktionen när fler kanarbeta. De tycks inte ens se den egna intäkten i formav färre operationer och mindre behov av vårdplatser.Det föreligger en hälsoekonomisk paradox. Läke-medlen frigör resurser och höjer livskvaliteten samti-digt som landstingens budgetsituation i det begränsa-de perspektivet verkar förvärras. Bakom den upphet-sade stämningen inför läkemedelsnotan ligger ocksåatt de nya s.k. komfortmedicinerna gjort entré. Härhar en oklar lagtolkning medfört att man trott attdessa nu aktuella och alla tillkommande måste sub-ventioneras de skrivs ut. Möjlighe-ten att förskriva preparaten utan subventionering närorsaken inte kan anses vara strikt medicinsk har inteobserverats. Här gör utskottet på moderat initiativ ettenigt tillkännagivande om ett lagförtydligande.Om nu regeringen, fru talman, inte kan se läke-medlens intäktssida och inte tror på sådana åtgärdersom hjälper förskrivarna till bästa rutiner, rationalise-ringar och avmonopolisering så är ändock förslagetinte acceptabelt. Det innebär kraftigt ökade kostnaderför dem som har en hög läkemedelskonsumtion ochslår naturligtvis särskilt hårt mot dem i små omstän-digheter. Människor som har stort behov av läkeme-del skall garanteras detta genom ett rimligt högkost-nadsskydd. Det är för mig en gåta att regeringen kanföreslå en besparing på 1,4 miljarder på dem sombehöver medicin, som den vill genomföraen maxtaxa i barnomsorgen, en taxa så konstrueradatt den förstärker dagens orättvisor. De stora vinnarnaär de som har sina barn på dagis, och de stora förlo-rarna är de som vill ta hand om sina barn själva.Man anser sig nu kunna lägga ytterligare 1,7 mil-jarder första året på en maxtaxa och sedan öka påefterhand upp till 5,1 miljarder . Samtidigtsäger man sig ha så illa ställt att gamla och sjukamåste betala mer. Är det underligt attdet jäser?Men regeringens supportrar, t.ex. av förslaget li-dande miljöpartister och plågade vänsterpartister,säger kanske att man ju ger de svagaste pensionärernaen höjning av pensionstillskottet. har, fru tal-man, något blivit så sönderkritiserat av pensionärsor-ganisationer och kommuner som pensionstillskotts-höjningen. Förutom hisnande administrativa problemför en 18 månaders förändring, oerhört välbeskrivna iett brev till utskottet av en plågad ekonom vid om-sorgsförvaltningen i , är förslagets träffsäker-het dålig då det gäller att skydda personer med lågainkomster och stort medicinbehov. På grund av bo-stadsbidragets konstruktion, skattesystemets utform-ning och kommunernas ovana att ha inkomstrelatera-de taxor kommer pensionärerna i mycket liten ut-sträckning att kompenseras. Det mesta går i ställetdirekt ned i kommunernas fickor.Fru talman! Det är lätt att låta orättvist raljerandeoch kritisk mot detta förslag. Det vore mig fjärran.Jag skall därför låta företrädare för majoriteten ute iett av våra landsting komma till tals. Jag fick ett brevfrån majoritetskoalitionen i läns lands-ting, dvs. från socialdemokrater, vänsterpartister ochmiljöpartister - en inte helt okänd majoritetskonstel-lation och dessutom mycket välkänd av utskottsmajo-ritetens talesman , f.d. landstingsråd iÖstergötland. Representanterna för denna hedervärdakoalition skriver: "Först och främst är förslaget djuptorättvist." Vidare: "De som drabbas av beslutet ärframförallt barnfamiljer, äldre, svårt sjuka och funk-tionshindrade." Man redogör sedan för flera alternati-va förslag som utbildning, råd och stöd till förskri-varna samt för alternativinkomsterna på grund avminskat vårdbehov m.m. - sådant som ligger ossmoderater nära. Man slutar med: "Slutsatsen blir attregeringens förslag om en höjning av högkostnads-skyddet för läkemedel till är ett dåligt förslagutan rimlig motivering. "Det är så sant som det är sagt, fru talman. Jag de-lar helt undertecknarnas, det socialdemokratiskalandstingsrådet , det vänsterpartistiskalandstingsrådet och AgnetaNilssons synpunkter. Om flera sådana företrädare förrespektive parti fanns här i skulle mångasjuka och gamla få det bättre.Fru talman! Hur svagt förslaget är framgår ocksåav att , med som högkostnadsskyddoch som gräns för reducering av avgiften, inteanser sig ha råd att ta ut sin medicin. Trots avbetal-ningsmöjlighet står 20 000 i kö hos kronofogden. Hurmånga kommer inte att ha råd när högkostnadsskyd-det blir och gränsen för reducering tror att av astmati-kerna inte kommer att hämta ut sina mediciner. Hurmånga kommer att be om avbetalning, och hur mångaär det då som inte är kreditvärdiga? För att räddaansiktet vill nu majoriteten höja gränsen för kredit-prövning . Det betyder ju baraatt människor som i övrigt, med alla mått mätt, inteanses kreditvärdiga nu kommer att beviljas kredit påoffentliga medel, och kronofogdarna kommer att fåännu mer att göra.Fru talman! Vår utgångspunkt är att människorsom har ett stort behov av läkemedel också skallgaranteras dessa genom ett rimligt högkostnadsskydd.Vi föreslår därför att dagens högskostnadsskydd er-sätts med en frivillig försäkring. Den skall ha en pre-mie om . Ansluter man sig till försäk-ringen, som skall administreras av ,ingår alla receptbelagda mediciner. Den enskildebetalar endast i expeditionsavgift vid varjeinköpstillfälle, inget mer.Den som väljer att inte teckna försäkringen fårbetala hela kostnaden för det receptbelagda läkemed-let i likviditetsskydd. Man kan närsom helst ansluta sig till försäkringen, som gäller tolvmånader från det tillfälle man ansluter sig. Om maninte är försäkrad och råkar ut för en sjukdom somkräver mediciner kan man ansluta sig efter det att detförsta receptet har expedierats. Väljer man detta till-vägagångssätt betalar man mellanskillnaden mellanvad läkemedlet kostade och likviditetsskyddet i inträ-desavgift.Barn omfattas av vårdnadshavarensförsäkring och betalar således inte. En familj med tvåvuxna och två barn vet att den betalar2 jämfört med regeringens förslag somkan innebära . Förslaget ger de svagaste medhöga kostnader ett bättre skydd.Det finns, fru talman, möjligheter till ytterligarebesparingar genom rationaliseringar och genom attmindre förpackningar förskrivs i större utsträckning.Vi vill också understryka vikten av att förskrivarnautbildas och har tillgång till ett väl utvecklat dator-stöd, så att den enskilde förskrivaren löpande kanfölja sin förskrivning och sitt förskrivningsmönster.Fru talman! Problemen runt läkemedelskostna-derna visar hur olämplig överföringen av kostnads-ansvaret till landstingen var. Vi moderater reservera-de oss också redan i utredningen mot detta. Alla vårafarhågor har snabbare än vi kunnat befara visat sigbefogade. Vi anser att kostnadsansvaret för läkemedelskall återföras till staten, så att det bl.a. blir möjligt attgöra en bättre avvägning mellan de direkta läkeme-delskostnaderna och läkemedlens övriga effekter påsamhällsekonomin. Vi anser också att det s.k. recep-tregistret bör avvecklas.Till ärendet hör, fru talman, också frågan omapoteksväsendets utformning. Vi anser att Apoteks-bolagets monopol bör upphävas. Det är en fråga omvårdtillgänglighet och service. är ett av de fåvästländer som har ett statligt monopol för detaljhan-del med läkemedel. Vi delar denna tvivelaktiga äramed , ett land knappast känt för mångfald menväl för planekonomi. Svensk läkemedelsdistributionhar utretts gång på gång. har kännetecknatsav överlappande utredningar, som i stort sett allakommit fram till att monopolet bör avskaffas. Efter-som detta varje gång varit ideologiskt fel slutsats hardet tillsatts en ny utredning, som kommit fram tilldetsamma, varför en ny utredning tillsatts, osv. Rege-ringen och socialdemokraterna stöder sig i dessafrågor huvudsakligen på departementsskriften Apo-teksbolagets framtida roll som togs fram av en ar-betsgrupp i departementet - jag tror det var 1995.Den blev grundligt avrättad, bl.a. av Konkurrensver-ket. Man skrev i sitt utlåtande: "Enligt mening underskattar arbetsgruppen kon-kurrensens och särskilt prisets betydelse som konkur-rensmedel för att uppnå en effektiv kostnadspress tillnytta för konsumenterna." Vidare skrev man: "uppfattning har inte arbetsgruppenkunnat visa att ett fortsatt monopol för Apoteksbola-get är nödvändigt för att tillgodose konsumenternasbehov. "Fru talman! Monopol är ineffektiva och skadligavar de än finns och bör avskaffas. Ett avskaffande avApoteksbolagets detaljhandelsmonopol skulle ökatillgängligheten och ge egenvården bättre förutsätt-ningar. En privatisering av Apoteksbolaget skulleleda till billigare läkemedel, vilket skulle minskakraven på fortsatta besparingar på de sjuka. Som jagredan tidigare sagt är regeringens hållning märklig,att hellre bevara ett dyrt monopol än underlätta förgamla och sjuka. Det har bedömts att en avregleringpå tre till skulle ge ca 1 miljard, alltså del av den besparing man gör på de sjuka. Rege-ring och socialdemokrati utnyttjar med stöd av väns-ter och miljöparti gamla och sjuka för att bekosta ettideologiskt betingat planekonomiskt monopol.Utgångspunkten för apotekens verksamhet måstevara att människan sätts i centrum, både när det gällerservice och när det gäller säkerhet. Alla människorskall vara garanterade en fullgod service. Ambitionenmåste då vara att öka apotekens service och tillgäng-lighet.Sverige har ca 900 apotek, 13 000 ochFrankrike 20 000. En normal västeuropeisk standardtycks vara att ha ca 1 apotek på 3 000-4 000 invåna-re. har 1 apotek på ca 10 000 invånare. I enliten svensk stad finns i bästa fall 1 apotek, som för-visso inte är nattöppet. I en fransk stad av sammastorlek finns 4 apotek, varav alltid något är nattöppet.I hela finns bara ett enda nattöppet apotek.Under det senaste året har antalet apotek minskatsmed 25 som, av vad jag har sagt, alla bordeförstå att antalet borde ha ökats.Fru talman! monopol bör ersättas medlicensierad försäljning av läkemedel. Enskilda apotekbör kunna säljas ut till privata eller kooperativa före-tag. kontroll och godkännande ären garanti för säkerhet och kvalitet. Ytterligare ettskäl för att avskaffa monopolet är att tillgänglighetenökar om receptfria mediciner, s.k. OTC-preparat, kansäljas i vanliga affärer samt om receptbelagda medi-ciner kan köpas i privata affärer under farmaceutiskledning. Här finns en väl förberedd handel klar för attöka servicen till allmänheten.Fru talman! Läkemedel skulle enligt alla utred-ningar bli billigare vid en fri konkurrens, och det hartidigare fått regeringen att synas vackla i sin planeko-nomiska nit när det gäller Apoteksbolagets monopol.Men se då har rusat till Apo-teksbolagets hjälp och försvarat monopolet med att deadministrativa kostnaderna för landstingen skulle ökavid en avmonopolisering. Ett bättre erkännande avhur patientfrånvänt man arbetar går knappast att få.Bestämmelserna om apotekens detaljhandelsmo-nopol bör upphävas. En avreglering på området, för-enklade hanteringsmetoder, konkurrens från postor-derdistribution och nya apoteksformer skulle leda tillstora rationaliseringseffekter.Fru talman! Det här är en bedrövlig proposition.Jag yrkar därför bifall till reservation 1, innebärandeavslag på propositionen. Jag står givetvis också bak-om våra övriga yrkanden.Anf. 3 ():Fru talman! Det är många människor i Sverigesom har hört av sig med anledning av den här propo-sitionen. Kanske borde vi som politiker vara glada föratt det finns ett engagemang, men jag har när jag hartagit del av brev och telefonsamtal lidit oerhört medmänniskor som redan har drabbats svårt av sjukdomoch som på grund av det behöver hjälp, behöver me-diciner, och har hamnat i ett läge där de känner attde inte kommer att ha råd. Det finns bakom varjebrev en smärta, en oro och en ångest, och det tyckerjag är beklämmande år 1999.Väldigt många människor har också frågat: Hurkan en socialdemokratisk regering tillsammans medmiljöparti och vänsterparti lägga fram förslag somgör att det kanske bara är de som har de största eko-nomiska resurserna som kan få vård och behandling?Den frågan tycker jag att majoritetens företrädareVänstern, och Socialdemokraterna skallsvara medborgarna på. Jag kan inte förstå det.Kristdemokraterna säger absolut klart och tydligtnej till försämringar i högkostnadsskyddet. Vi tyckerredan att det är för dåligt. Anledningen till att vi sägernej är att vi anser att det är oetiskt att de människorsom redan är drabbade så hårt skall få ökade bördor.De som inte orkar bära skall få ryggsäckar med kilo-vis av ytterligare bördor.Vi accepterar inte att det är den enskildes ekono-miska situation som avgör om man skall få vård ochbehandling. Ingen skall behöva avstå från vård ochbehandling av ekonomiska skäl. Vård och behandlingskall man få inte enbart för att man har gjort sig för-tjänt av det eller betalat sin skatt. Vård och behand-ling skall man få därför att man är människa. Detta ären djup ideologisk fråga, och det är en grundbult i ettvälfärdssamhälle.Samtidigt har vi kristdemokrater under flera årpåpekat att man måste se till helheten för enskildamänniskor. Det är så lätt att säga att en viss åtgärdinnebär bara en liten höjning - inom tandvården,inom läkemedelsavgifterna osv. Totalt sett blir detändå omöjliga bördor att bära.Anledningen till att vi en gång i vårt land infördedet s.k. högkostnadsskyddet var att den enskildeskulle veta vilka egna kostnader man maximalt skullefå för den egna vården och behandlingen. Som bekantförekommer det nu en mängd olika avgifter, men manser sällan till helheten. Därför vill vi kristdemokraterha en översyn för en samordning av de olika avgifter-na, så att den enskilde vet vilken kostnad som kanuppkomma under ett högkostnadsskydd. Först då kanman garantera trygghet. Det här har vi utvecklat i enreservation.Vi har i vårt land den principen att våra avgiftertill sjukvården betalas via skattsedeln. Vi kristdemo-krater tycker att det är en bra princip. Men ännu vik-tigare är att vården fungerar när man behöver den,och vi ser nu att det börjar fallera inom många områ-den av sjukvården. Det räcker inte längre med detsom vi har betalat in, utan vi skall betala mer. Vård-köer och annat är exempel på att det inte fungerar.I propositionen saknas det också helt en kon-sekvensanalys av vilka kostnader som skulle uppståom den sjuke inte får sin medicin. Jag tycker att detmåste kännas som ett nederlag för socialministern att man inte ens har förmåga att göra en prognosav vad det skulle kosta om en patient inte tar sin me-dicin.Jag tänker på de kroniskt sjuka, kanske på reuma-tiker som har behov av sin medicin bara för att kunnavara i rörelse. Skulle de inte ha råd att ta ut dennamedicin utan får avstå från den, skulle det bli oerhörtmycket andra kostnader.Vi vet ju att läkemedelskostnaderna har ökat. Detkan vi inte sticka under stol med. Trots det har viinternationellt sett inte höga läkemedelskostnader.Men det är också kommunicerande kärl i frågan ommedicinerna. Alla vet att medicinkostnaden ökade närLosecbehandlingen för t.ex. magsårspatienter kommen också att det blev en kvalitetsökning för denenskilda människan. Kirurgklinikerna fick minskadekostnader när man inte behövde operera, och mångaliv sparades tack vare den här behandlingen. Ocksåmånga sjukskrivningspengar sparades. Men man harinte alltid förmåga att se de här kommunicerandekärlen, utan man ser bara att läkemedelskostnadernahar stigit i höjden.Samtidigt är människors livskvalitet oerhört vik-tig. Det är svårt att sätta prislappar på detta, men detär ack så viktigt i alla fall. De icke materiella kvali-teterna måste komma fram tydligare.Enligt de prioriteringsprinciper som och också vi i har fastslagitskall människor med kroniska sjukdomar prioriterashögst när resurserna fördelas. Det gäller också medi-ciner. Vi har också föreslagit det i vår motion. Jagskall i likhet med med glädje notera attockså utskottet har ett tillkännagivande när det gällerde regler vi har för rabatterade läkemedel. Det ärnästan genant att vi fattar sådana beslut att det inteblir klara regler. Det är nu viktigt att man rättar tilldet. Här kan pengar rinna bort oerhört fort.Fru talman! Avslutningsvis yrkar jag bifall till re-servation 4. Givetvis står vi kristdemokrater bakomde reservationer som vi finns med på. Men för attspara tid här i kammaren, som man brukar säga, yrkarjag bifall endast till reservation 4.Målet för vård- och omsorgs-politik är att ge trygghet och medmänsklig omsorg åtalla oavsett kön, ålder, etnisk bakgrund eller yrke.Alla har samma rätt att leva ett värdigt liv. Ingen skallbehöva avstå från vård av ekonomiska skäl. Inkoms-ten skall aldrig styra om eller när man skall ha till-gång till läkemedel.