prot · GM09101 · 1999-05-27 00:00:00 — Det var inte så att man lite på måfåstiftade lag.Det gjordes ganska omfattande utredningar, ochman hade ganska omfattande kontakter med Europe-iska unionen just därför att man var medveten om attdet juridiska läget var komplicerat. Detta gällde inteminst på grund av ovilja att följa EG-direktivet i annat avseende.Min slutsats är fortfarande: Regeringen gjorde vadman rimligen kan begära av regeringen i det läge somman då befann sig.Anf. 180 () replik:Fru talman! Regeringen tittade enbart på den fi-nansiella sidan av ärendet och inte på det som hademed den inre marknaden att göra. Det kan hända attdet är efterklokt att så här efteråt komma och påpekadetta. Men det ligger i granskningens karaktär.Vi skall titta på och göra bedömningar av: Vadborde regeringen ha gjort? Enligt mitt förmenandeborde den inte bara ha tittat på den finansiella sidanutan också på de fyra friheterna och de möjlighetersom fanns i det sammanhanget.Då borde man ha efterfrågat fler synpunkter såvälfrån näringslivet som från generaldirektorat XV, ellermöjligen XVI, om jag minns rätt, som sysslar medden inre marknaden.Anf. 181 () replik:Fru talman! Jag menar att denna beskrivning inteär korrekt. Om man läser betänkandet och alla dedokument som ligger till grund för betänkandet fram-går det att regeringen inte enbart såg till skattebasenoch att försvara den utan att den också vägleddes avde problem som fanns när det gällde konkurrenssned-vridning.Det var just medvetenheten om att det här fannsen konflikt mellan olika principer i EG-rätten somgjorde att man försökte att på olika sätt få rätsida pådetta. Men det lyckades ändå inte.Jag kan inte säga mer än att jag utifrån det jag iefterhand har läst mig till inte kan komma till någonannan slutsats än det jag tidigare sade. Den svenskaregeringen gjorde vad man rimligen kan begära av enregering i ett sådant här fall.Anf. 182 ():Fru talman! KU:s granskning av regeringens ochstatsrådet hantering av frågan omfinsk rödmärkt dieselolja kanske inte här i riksdagenbetraktas som en stor fråga. Men jag kan försäkra deledamöter som finns här i kammaren att i norra , vid enda landgräns till ett annat EU-land, har hanteringen av den röda dieseln varit, och ärfortfarande, en mycket stor och viktig fråga.Det finns ett antal faktiska omständigheter somenligt min mening visar att regeringen varit försumligoch dessutom av skatteintäktsskäl medvetet åsidosattgemenskapslagstiftningen i enlighet med EG-rätten.I regeringens proposition framgår det, som IngerRené sade, klart och tydligt vad vi förband oss attgöra i och med att vi gick med i den europeiska unio-nen. Det reglerades tydligt i gemenskapslagstiftning-en och den inre marknaden. I fördragets artiklar 6, 7och 8 framgår det med all önskvärd tydlighet vad somgäller - och vad vi också har förbundit oss att följa.Alltså var det ingen tvekan om vad som gällde. Där-för blir jag förvånad när jag hör att det inte var som bröt mot gemen-skapsrätten. Det var tydligen någon annan. Men jagkommer tillbaka till det småningom.Trots vetskapen om vad vi har förbundit oss attgöra infördes ett generellt förbud mot röd diesel frånden . Då måste man fråga sig: Hur kandet komma sig att och regering-en inte visste vad som gällde när andra departementvisste det? UD skrev en rapport i slutet av våren 1994med rubriken utan gränsformaliteter ochgränshinder. Läget inom EG. Den heter UD 1994:48.Där påpekas det precis vad den inre marknaden ochgemenskapslagstiftningen betyder och vad vi fårfinna oss i att leva efter från den 1 januari 1995.Även gav ut rapporter tilloss riksdagsledamöter. Jag vet inte hur många av ersom har läst dem. Även då skrev de om just den inremarknadens principer och vad som gällde. Trots detvisste tydligen inte detta.Jag vill påpeka, eftersom det har sagts från talar-stolen att man hade kontakt med ,att när jag hade kontakt med EU-kommissionensdirektorat 21 hade ingen kontakt tagits med deminnan det första beslutet om generellt förbud fattades.I slutet av 1996 hade jag en interpellationsdebattmed statsrådet om de problem som uppståttefter det att man fattat beslut om det här förbudet. Jagpåpekade detta med EG-rätten och gemenskapslag-stiftningen och att förbudet stod i strid med detta.Statsrådet hävdade motsatsen och sade att jag hadefel. Det kanske inte var så mycket att undra över.Men han blev i alla fall medveten om att det fannsandra synpunkter.Den 26 mars kom så det här från EU:s direktorat.Det kom en skrivelse till sompåpekade den gällande lagstiftningen. I skrivelsenpekade man på tre områden. Det är här man kommerin på det som också sades här, att det inte var för-sumligt, att det inte var passivitet. Men jag hävdar attdet var det, för den första proposition som kom togbara med en sak av de tre som påpekades i kommis-sionens skrivelse. Sedan fortsatte det. Man kan funde-ra på varför bara en del togs med.Efter ytterligare påtryckningar genom motioneroch interpellationer, bl.a. av mig, kom sedan ytterli-gare en lagändring. I proposition 1997/98:140 för-slogs att användarförbudet mot röd diesel nu ävenskulle gälla lastbilar och bussar. Även det stod i denförsta skrivelsen från . Men detförhalade så att det kom ett helt årefter den första propositionen.Fortfarande är den tredje delen i denna skrivelseinte genomförd. Den är på väg till nu.Det gäller privat införsel. Det är fortfarande så attSverige bryter mot gemenskapsrätten , den27 maj.I artikel 8 i EU-direktivet står det: "Vad beträffarvaror som förvärvats av enskilda individer för deraseget bruk och transporteras av dem själva följer avprincipen för den inre marknaden att punktskatt skalltas ut i den medlemsstat där de har förvärvats." Detbryter vi fortfarande mot. Därför kommer det säkerten proposition till som vi får diskutera.Statsrådet har alltså trots påminnelser, delsfrån och dels från , medhänvisning till skatteundandragandet medvetet för-halat åtgärder enligt lagstiftningen. Statsrådet harunder utfrågningen hävdat att rättsläget inte var klart.Detta är ju fullständigt felaktigt. Rättsläget var klartnär vi blev medlemmar, och dessutom bevisas det juav JK:s yttrande. Vi skulle väl knappast betala utmiljonskadestånd om det inte vore så att vihar brutit mot gemenskapslagstiftningen.Förbudet och de förhalade ändringarna drabbademånga privatpersoner, men framför allt ett antal fö-retagare. Departementet konsulterade heller aldrig detdirektorat som handlägger just de här frågorna. Ären-det har således inte beretts i vederbörlig ordning.Enligt den senaste noteringen ligger skadeståndet nupå uppåt 30 miljoner kronor.Enligt min mening har regeringen, och statsrådetÖstros, varit försumlig. Man har varit försumlig ge-nom att inte före det första förbudet ta reda på vadsom gällde. Man har inte heller tagit kontakter medde övriga departementen. Man har medvetet förhalatlagändringarna och ej berett ärendet i vederbörligordning. Därmed har man också förorsakat statenonödiga kostnader. Därför borde en anmärkning hablivit följden av KU:s granskning. För min del vill jagyrka bifall till den moderata reservationen i det häravsnittet.Anf. 183 () re-plik:Fru talman! Det var mycket som kom på en gångfrån . Det är svårt att veta vilken skall börja i. Men jag skulle gärna vilja frågaOlle : Vilken EG-rättslig regel var det somöverskreds när förbjöd röd diesel? VilkenEG-rättslig regel överskreds?I kommissionens brev till var det nämli-gen inte riktigt juridiskt klart. Men måhända är OlleLindström klokare, så att jag kan få besked om detnu.Anf. 184 () replik:Fru talman! Om jag får börja med den första frå-gan så strider det mot artiklarna 6, 7 och 8 i fördraget.Det nämnde jag tidigare. Det beslut om förbud som vihar fattat i strider mot dessa tre artiklar.Sedan vill jag ställa en fråga, och jag hoppas attKerstin tar en replik till, för jag glömdeatt ställa den tidigare: Vilken annan vara har förbju-dits i på grund av det här skatteundandragan-det? Jag vet ingen annan vara. Jag förstår att det härkan vara ett problem, men vi har faktiskt en polisiärmyndighet och andra som handlägger just sådanafrågor om ett skatteundandragande sker. Jag vet ingenannan vara i förutom de undantag vi har fåttför alkohol och tobak. Men det är ju en fråga för sig.Anf. 185 () re-plik:Fru talman! Man kan ju ändå inte helt bortse frånde stora skatteundandraganden som skedde i det härfallet. Det var liksom inte lite. Det skedde alltsåtransporter med stora lastbilar. Man for över denfinska gränsen in till och sålde de här varor-na. Man får ju ändå förstå att Svenska petroleumin-stitutet reagerar en sådan gång - inte bara mot skatte-undandragandet utan också i fråga om konkurrens idet här fallet. Det kan vi inte helt bortse från. Jagtycker att det vore ganska tragiskt om det.Anf. 186 () replik:Fru talman! Nej, jag negligerar absolut inte skat-teundandragandet. Men det är ju inte så att man förvarje skatteundandragande gör en ny lagstiftning. Vihar ju polisiära myndigheter som skall sköta det här.Därför är det självklart att man inte ändrar lageneftersom sådant inträffar. Jag vet inte någon annanvara som vi har förbjudit på grund av ett skatteun-dandragande. I så fall har vi ju ett rättsväsende i dethär landet som också skall träda in. Jag upplevde attdet gjordes . Det var inte så var passiv i det fallet. Däremot var man väldigtsnabb med att införa en lagstiftning som stred motEG-rätten. Dessutom tog det att ändra lag-stiftningen efter det som och andrahade påpekat.AjourneringKammaren beslutade att ajournera för-handlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.6 § (forts.) Granskning av statsrådens tjäns-teutövning och regeringsärendenas handläggning(forts. KU25)Kulturminister handlande när detgäller frågan om försäljning av Svenska Dagbladettill (avsnitt 2.5)Anf. 187 ():Fru talman! Per gav mig i sitt inlednings-anförande anledning att kommentera utskottsgransk-ningen av handlande när det gällerSvenska försäljning till ; dettatrots att endast ett särskilt yttrande är fogat till ut-skottsmajoritetens text.Per kategoriserade nämligen ärendet somdunkelt, lämnandes ett tomrum i kontrollmaktensgranskningsfunktion - för att återskapa vad han självsade. I det här avseendet blir nog själv merdunkel än utskottet. I utskottet har vi med hjälp avskicklig och mycket noggrann kanslipersonal grans-kat ärendet så långt detta låter sig göras inom ramenför vad ett demokratiskt kontrollorgan kan göra.Vi har tagit del av tidningsuppgifter. Vi har haften öppen utfrågning av , och vi harbjudit in och från köpa-re respektive säljare och de intressenter som de repre-senterar. Att de sedan inte ville infinna sig är ett be-kymmer i sig men för den skull kastas ingen skuggaöver har primärt handlat om Ulvskogshandläggning och uttalanden om den planerade affä-ren har förhindrat densamma. Endast sekundärt hargranskningen handlat om den eventuella affär avnärmast motköpskaraktär som antyds ha förelegat i dediskussioner som rör Arbetet. Dessa antydningarkunde möjligen ha belysts om herrarna ochDahlbäck hade infunnit sig men det gjorde de alltsåinte. I huvudfrågan, i huvudgranskningen, finns detsåledes inga oklarheter och inga dunkla gömmen iMarita agerande.Det verkligt dunkla - då vänder jag mig egentli-gen till , som inte finns här i kammarenför närvarande - och det som KU inte har mandat attgranska är följande: Vilka skäl hade köpare och sälja-re att över huvud taget gå till ministern och än mindreatt villkora den påstådda affärens genomförande medministerns eventuella välsignelse? Fanns det någon-ting dolt, någonting förhöljt i dunkel, hos köparna ochsäljarna? Detta hade det varit intressant att granska.Kanske själv med sin nära anknytning tilldet saluförda företaget i fråga kan kasta ljus överdetta dunkla.Anf. 188 ():Fru talman! förekom imassmedierna uppgifter om en affär mellan och Marieberg.Enligt dessa uppgifter hade Svenska Dagbladetsledning bett och dess ägare att taöver administrationen av . Denföreslagna konstruktionen påminner starkt om den lagsom i går under beteckningen NPA, NewspaperReservation Act. på samma ort slårsamman de redaktionella tillgångarna. Syftet är attgöra det möjligt för flera oberoende pressröster attbevaka samma marknad.Förslaget föredrogs för kulturministern, som tidi-gare har varit kritisk mot familjen ställningpå mediemarknaden. Därför kunde hon tänkas hainvändningar mot detta det tilltänkta samarbetet.Kulturministern uttryckte sig också starkt kritiskt tillmedierna. Det bidrog sannolikt till att affären gick omintet. Den principiellt viktiga frågan i det här ärendetär om och i vilken utsträckning den politiska maktenskall ha inflytande över mediemarknaden.Denna princip har att göra med två frågor i dettaärende: dels i vilken utsträckning kritiska inställning till affären har uppfattats påett sådant sätt att den tilltänkta köparen av politiskaskäl avstod från affären, dels om en affär mellanArbetet och diskuterades i sambandmed /och kanske somett villkor för att affären Svenska Dagbla-det/skulle få politisk acceptans.Det är möjligen ett märkligt sammanträffande attdet veckan efter det att kontakten togs angående Ma-rieberg/lär ha förekommit kon-kreta diskussioner om hur en affär mellan Bonniersgenom och tidningen skulle gåtill.Längre har vi, dessvärre, inte kommit i vårgranskning. Det är jag den första att beklaga. Utskot-tet är enigt i sin bedömning där vi samfällt uttalar attgranskningen "inte kunnat genomföras på ett fullttillfredsställande sätt". Det kan man kalla för dunkelt.I ett särskilt yttrande utvecklar vi moderater detta,speciellt när det gäller de kontakter som förevaritmellan genom tidningen . Det antyds inte bara utan det veri-fierades också av kulturministern vid vår utfrågningatt den kontakten har ägt rum. Vi beklagar att vi intehar kunnat utföra granskningen på ett tillfredsställan-de sätt i detta avseende.Anf. 189 () replik:Fru talman! säger nu att det dunkla ärjust det som jag påstod var dunkelt, nämligen densäljande partens och den köpande partens intention attbesöka ministern och efterhöra hennes åsikt och möj-ligen också det dunkla faktum att någon annan sortssidoaffär var uppe till diskussion. Men när PerUnckel i sitt inledningsanförande gav sken av detdunkla föll skuggan på . Enligt vårtförmenande kan hon inte läggas till last för att herrar-na och och kanske andra i ägarkret-sen inte ville infinna sig i utskottet.Anf. 190 () replik:Fru talman! Det är faktiskt kulturministern, stats-råden och regeringen som vi granskar. Vi granskarinte köpare och säljare av eller någonannan organisation, utan det är, som sagt, ministernsom vi granskar. Kanske hade hennes uttalandekommit i en annan dager om vi hade kunnat utfrågaockså andra parter i det här arbetet. Det är detta somvi säger i vårt särskilda yttrande.Anf. 191 () replik:Fru talman! Det står också utom allt tvivel. Mankan i utskottsförhören med henne ta del av att honinte alls förnekar sin kritiska inställning till dennaaffär, som skulle ha skapat en ännu större maktkon-centration på den svenska mediemarknaden. Honförnekar heller inte att hon i samtal med har diskuterat den typ av affärsupplägg som manhänvisar till i . Hon förnekar inte detta.Av detta drar vi i utskottet slutsatsen att det harvarit möjligt att granska henne. Vi finner ingen an-ledning till för detta.Det vi möjligen hade velat granska vidare, mensom inte ligger i utskottets makt eller inom vår kon-trollbefogenhet, är de dolda avsikterna eller det somär höljt i dunkel, som sade. Det står tyvärrinte i vår makt att granska det.Anf. 192 () replik:Fru talman! Nej, och det beklagar vi djupt. Där-emot finns det en mängd uppgifter från medierna,både när det gäller tidningsvärlden och när det gällerandra massmediala instrument, och åsikter, rykten,sanningar och halvsanningar som vi inte har kunnatverifiera. Det hade vi gärna velat göra i dennagranskning, men det har vi alltså inte haft möjlighettill, vilket vi beklagar.Kulturminister handläggning avvissa ärenden om sändningstillstånd för digital-TV(avsnitt 2.6)Anf. 193 ():Fru talman! Både yttrandefriheten och tryckfrihe-ten i bygger på ett antagande om att mångfaldgynnas av etableringsfrihet och att det är etablerings-frihet som gör att det blir många röster både i trycktamedier och i radio och TV. Det som ändå gör detmöjligt eller ger oss rätt att reglera radio- och TV-frekvenser är bristen på frekvenser. Det är just kravetpå att kunna ordna användandet av ett begränsat antalfrekvenser som gör att yttrandefrihetsgrundlagens 3kapitel innehåller en andra paragraf, som börjar såhär: "Rätten att sända radioprogram på annat sätt ängenom tråd får regleras genom lag som innehållerföreskrifter om tillstånd och villkor för att sända".Men det handlar alltså ytterst om en ambition och ettkrav på att ordna användandet av ett begränsat antalfrekvenser. Jag menar att det också leder till att statenskall vara mycket återhållsam när man ställer krav påvad program får innehålla.I samma yttrandefrihetsgrundlag - 3 kap. 4 § -står det så här: "Den som sänder radioprogram avgörsjälvständigt vad som skall förekomma i program-men". Det innebär alltså att det är den som sändersom själv skall avgöra och som själv skall bestämmaöver innehållet i programmen. Det skall icke reglerasav staten eller av någon annan.Om man sedan går vidare till radio- och TV-lagenser man att det där räknas upp ett antal villkor som ärmöjliga att ställa vid ett tillstånd. De som är aktuella idetta fall finns i 3 kap. 2 §. Punkt 7 gäller användan-det av en viss sändningsteknik. I punkt 13 förenas etttillstånd med villkor om att sända ett mångsidigtprogramutbud.I förarbetena och i propositionen står det att devillkor som anges inte är de enda villkor som rege-ringen får förena med ett tillstånd. Regeringen fårdessutom ställa upp de villkor som anges i §§ 2-4,vilka dessa två punkter hör till. Det fortsätter meduppgiften att regeringen inte skall få ställa någraandra villkor för rätten att sända. Regeringen är alltsåenligt radio- och TV-lagen förbjuden att ställa villkorsom går utöver denna katalog på 13 uppräknadepunkter.Villkoret om skyldighet att sända ett mångsidigtprogramutbud går tillbaks på avtalet med , dådet handlade om att reglera villkoren för en TV-kanalsom skulle få monopol på reklam i marknätet. Då vardet naturligt att sätta upp villkor som skulle ge ettmångsidigt programutbud i denna kanal.Men när man nu tittar på de tillstånd som har gettsför det digitala marksända nätet kan man konstateraatt det inte är mångsidighet som man har regleratfram. Villkoren har förenats med krav dels på pro-graminnehåll, dels på teknisk samordning med andra,kryptering och programkort. De har också förenatsmed krav på statliga monopolbolags medverkan.Vi börjar med att titta på vilka krav på programin-nehållet som har ställts på . Det står i regerings-beslutet att faktaprogram, sportprogram och barnpro-gram i betydande omfattning skall ingå i sändningar-na. Man kan fråga sig om detta är villkor som skaparett mångsidigt programutbud.Man kan gå vidare och titta på vad som gäller förKanal . Det talas om att dramaprogram på svenska,underhållning, dokumentärprogram och barnprogramskall ingå i sändningarna i betydande omfattning. Ärdetta villkor som skapar ett mångsidigt programut-bud?Man kan fortsätta med . Långfilmer, sport,dokumentärprogram och barnprogram skall i bety-dande omfattning ingå i sändningarna. Man kan ställasamma fråga där. Är detta villkor som skapar ettmångsidigt programutbud?Mitt svar på den frågan är nej. Dessa villkor regle-rar i själva verket en ensidighet i varje programutbud.Det är inte ett krav på mångsidighet för , Ka-nal 5 eller - det är ett krav på ensidighet.Man kan kanske, som vissa i debatten, argumente-ra för att regeringen här bara har lyft in de program-förklaringar som programbolagen själva har kommitin med. Men det är inte sant.I villkoren för Kanal ingår krav på dramapro-gram på svenska, underhållning, dokumentärprogramoch barnprogram. Själva hade de dessutom angett attde ville sända nyheter och sport. Det blir än tydligareom man väljer att titta på egen programför-klaring, där det bl.a. står att erotisk film ingår i detnuvarande utbudet. Jag har i och för sig full förståelseför att inte tog in den delen av pro-gramförklaringen i tillståndet för , men detvisar ändå att argumentet att villkoren bara speglardet som programbolagen själva ville ha inte stämmer.Vad sedan gäller kravet på samordning med andrakan jag säga att kravet på kryptering och kravet pågemensamt programkort innebär att tillstånden för-enas med villkor som rimligen inte handlar om sänd-ningsteknik. I utskottstexten hänvisar man till tidigarepropositioner. Regeringen skriver själv i propositio-nen om digitala TV-sändningar att de avkodare somanvänds bör vara sådana att varje person i publikenhar möjlighet att ta del av alla program som sänds ut,givetvis på de villkor som programföretaget ställerför tillgång till programmen.Men när regeringen meddelar sina tillstånd ställerman krav på kryptering. Då ställer man krav på ettsystem som innebär att tittarna måste köpa program-kortet för att kunna ta del av de olika programmen,inte på de villkor som programföretagen ställer upp,utan på de villkor som staten ställer upp för krypte-ringen.Det här innebär också att man ställer krav på destatliga monopolbolag som skall svara för de härtjänsterna. Det är och somskall svara för den tekniska samordningen. Jag serinte någonstans i radio- och TV-lagen möjligheter förstaten att ställa som villkor att vissa bolag skall stå förde här tjänsterna. Jag tycker att det är extra besväran-de när de här villkoren innebär att det är statliga mo-nopolbolag som ges en möjlighet att bygga upp de-taljerade kundregister, med detaljerade uppgifter omkundbeteende och om tittarbeteende. Det handlar omvilka program som tittarna väljer att köpa via pro-gramkortet och , med ett pay per view-system, också om vilka enskilda program som dessatittare väljer att köpa och titta på.Jag menar att har gått långt utöversåväl yttrandefrihetsgrundlagen som radio- och TV-lagen när hon har meddelat tillstånden för digitalmarksänd TV. Därför bör stark kritik riktas mot hen-ne på denna punkt.Anf. 194 ():Fru talman! har mycket välta-ligt utvecklat varför vi reservanter är så kritiska motförslaget om digital TV. Jag vill bara i korthet sum-mera mina egna åsikter.Det handlar här om yttrandefrihetsbegränsningar.Då är det självklart att de villkor som ett sändnings-tillstånd har måste ha stöd i lag.Radio- och TV-lagen hade för re-geringens beslut en bestämmelse om att sändningstill-stånd kan förenas med villkor om skyldighet att an-vända viss sändningsteknik. Men i de tillstånd somregeringen meddelat anges villkor som bl.a. handlarom kryptering, åtkomstkontrollsystem och elektro-nisk programguide. Det här är ju mycket avlägset frånfrågor om att använda viss sändningsteknik. Därförstår inte regeringens beslut om sändningstillstånd fördigital TV i överensstämmelse med bestämmelserna iradio- och TV-lagen enligt den lydelse som gällde vidtidpunkten för regeringens beslut.Det är två frågor som är av central betydelse i dethär sammanhanget. Den första frågan är: Har rege-ringen haft stöd för den i tillstånden angivna begräns-ningen i fråga om programinnehållet? Den andrafrågan är: Har regeringen haft stöd för den i tillstån-den angivna begränsningen i fråga om samverkan?När det gäller den första frågan är svaret att detinte är förenligt med gällande lagstiftning att i sänd-ningstillstånd för digital TV reglera vilken typ avprogram som respektive programföretag skall ha i sittutbud. Det här går tillbaka till radio- och TV-lagensom i sin tur är kopplad till yttrandefrihetsgrundlagen,som talar om redaktionellt oberoende.Beträffande den andra frågan, om regeringen haftstöd för den i tillstånden angivna begränsningen ifråga om samverkan, är det så att regeringens villkorinnebär att vissa samverkansfrågor skall skötas av destatligt kontrollerade bolagen .