prot · GM0963 · 1999-03-04 00:00:00 — Vi har därförframfört vår klara uppfattning när det gäller en even-tuell nyanläggning av ett skjutfält i Gravbergsområdetmycket nära den svenska gränsen.Enligt min och regeringens mening är det intelämpligt att tar initiativ till att diskutera frå-gor om ett eventuellt samutnyttjande av svenskaskjutfält med som ett alternativ till regionfältÖstlandet.Sverige och är av tradition mycket godagrannar och vi har mycket gemensamt. Jag är därförövertygad om att om man från norsk sida vill diskute-ra ett samutnyttjande av t.ex. skjutfält såkommer man att fråga oss. Skulle så ske kommer vinaturligtvis att diskutera saken med våra norska kol-leger.Anf. 26 ():Fru talman! Tack för sva-ret. Även om vi ännu ej är överens i ärendet Älvda-len, är det kanske ett steg på vägen mot Älvdalensuthyrning till Norge.Låt mig ge lite bakgrund för min egen del. I minliberala värld bor man vid en gräns mot ett annatland. Detta grannland är . Det är ett vänligtsinnat land som en gång var drabbat av krig.I min liberala värld har grannar hjälpt till att lindraderas nöd bakom den stängda gränsen. Min gräns-övergång var stängd . På den andra sidan omden stängda gränsen bodde våra grannar, släktingaroch vänner från tiden före kriget. Vår hjälpinsats vardärför självskriven, och den har svetsat oss sammanpå ett speciellt sätt.En liten parentes är att vi glädjande nog har lyck-ats att glömma 1905. Vi kan vid flera olikatillfällen t.o.m. fira unionsupplösningen som en posi-tiv händelse.Under tiden 1939-1945 kände vi oss hotade i Sve-rige, men undkom ett anfall från ,vilket vi med tacksamhet kan notera.I mitt liberala liv ingår samarbete över gränsen ipolitiken, religionen och arbetslivet. Framåtskridandekräver ofta gränsöverskridande erbjudanden. Någrasådan exempel från politiken kan gälla vägar, skola,vård, miljö och varför inte försvar.Länge bodde vi vid gränsen i en demilitariseradzon som sträckte sig en mil från gränsen. Det var enfin tid. Då hade vi bara en tullstation oss emellan somvi kallade gränsskydd. Då var finansministern vårhögsta bevakare vid gränsen. Men i min liberala världvill jag ha försvarsministern som ansvarig för grän-sen. Jag vill ha ett gränsförsvar, men det skall varamycket öppet för samverkan med goda grannar.Älvdalens skjutfält ligger perfekt till för att kunnaanvändas av en god granne, nämligen . Vid ettbesök i framförde , via tvåministrar i regeringen, ett önskemål om ett erbjudan-de från om möjlighet att få hyra insig på skjutfält och därmed få ett alternativtill ett eget byggande i eller Gråfjäll.Om skulle välja Gravberget innebär dettaen miljökatastrof för de boende i Bastuknappen iTorsby kommun.I min liberala värld säljer vi försvarsmateriel tillNorge och vi gör samköp med av försvarsma-teriel. Vi samövar både efter kusten och i luftrummetredan i dag. Varför gäller då inte detta på markenmed markburen trupp?I min liberala värld hoppas vi att vi aldrig behöverdrabbas av krig, varken i eller . Att viändå skall ha ett spetsigt och effektivt försvar anser vivara viktigt. Ute i övriga världen har man ännu inteklarat av att umgås utan krig, varför vi i ochNorge har ett stort internationellt ansvar att varafredsbevarare. Här krävs samverkan igen, varför etthyreskontrakt gällande skjutfält borde varamöjligt och mycket tilltalande.Vi har inte fått någon förfrågan, säger försvarsmi-nistern. Nej, men det vore kanske rätt, när vi ändåkritiserar bygget i , att komma med etterbjudande. Enligt mening och uppfatt-ning är det svenska försvaret i behov av inkomstför-stärkningar. Uppfattningen om den goda grannenNorge är att brukar ha för vana att betala försig. Därtill kommer att deras ekonomiska sits i kronorär ganska god.Anf. 27 ():Fru talman! Just frågan omTrängslet har ju statsrådet och jag diskuterat ett antalgånger under de år som jag har suttit i , ochdet har jag gjort även med försvarsministerns företrä-dare.Ändå är jag lite fundersam över vad som egentli-gen är anledningen till varför det inte kan tas någotsteg åt något håll. Är det som väntar på attSverige skall ta ett steg och som väntar på attNorge skall ta ett steg, ta initiativet för att utnyttjaTrängslets skjutfält bättre?Jag har här ett urklipp med statsrådet. Det är pånorska och rubriken är: norsk bruk av svenskskytefelt. Det stämmer kanske med de svar jag ocksåhar fått . Men jag har inte blivit klok pådet här. Jag har läst svaren även infördagens debatt. Mitt kompendium om Trängslet ochden brevväxling vi har haft är tjockt.Det skulle vara intressant att veta vad anledningenär. Jag känner försvarsministern som en öppen ochärlig person i debatterna. Jag tror att vi kanske skullekunna komma ett steg närmare . Är det bara presti-gen när det gäller vem som skall ta första steget? Dåhar ju och jag en möjlighet redankommande helg, , då vi träffar nors-ka försvarsutskottet i . Vad är problemet?Jag tror inte att vi behöver tvista om förträfflig-heten på skjutfältet i som säkert är Europasbästa. Men det finns alltså en stor outnyttjad kapaci-tet. Och som sade: Alldenstund vihar synpunkter på kanske vi också skullekunna erbjuda ett alternativ.En annan fråga i det här är ju administrationen avskjutfältet i Trängslet, som jag tidigare också hardiskuterat med statsrådet. Frågan är varför det skallsortera under och dess Fo. Naturligtviskan man säga att det är lite egenkärt av mig somkommer från att säga att det borde till-höra Dalregementet och Dalabrigaden och det Fo somgäller , och delar av . Detär min mening att det borde höra dit. Dalregementetoch Dalabrigaden är också de flitigaste brukarna avTrängslets skjutfält.Jag vet ju tillkomsten av denna konstiga administ-rativa enhet. Det blev ju så det var time-out för Dalregementet, i förra försvarsuppgörelsen,och det skulle läggas ned. Då hamnade det undernågra skrivbordsveckor under . Men denfrågan kan vi kanske återkomma till när vi har sett attDalregementet blir kvar efter nästa försvarsbeslut.Till dess hinner det väl rinna lite vatten under broarnabåde här och på andra ställen.Anf. 28 Försvarsminister ():Fru talman! Jag är tacksam för att vi får möjlighetatt ventilera den här saken, och den ventileras ju ock-så i det norska . Utvecklingen i det norskapolitiska livet är ju den att har för-klarat i sitt meddelande till att man inteanser det försvarligt att göra det norska försvaretberoende av ett främmande lands territorium för attkunna öva. Det är kärnpunkten i den norska regering-ens hållning.Utvecklingen i synes nu vara att det finnsen majoritet i för att anlägga ett lämpligtskjut- och övningsfält i Östlandet. Vi har också fåttmedieuppgifter som pekar på att det kan bli en majo-ritet också i för . Det är möjligtatt de svenska synpunkterna, både de officiella ochfrån alla berörda vid gränser, när det gäller Gravber-get påverkar ställningstagandena i . Dettycker jag i så fall är någonting mycket positivt.Från min utgångspunkt vill jag säga att vi har enomfattade utländsk verksamhet i olika svenska för-svarsanordningar. Men de är som jag har sagt i inter-pellationssvaret knutna till två förutsättningar. Denena är att det handlar om en samverkan där Sverigesförband också samverkar t.ex. för att förbereda eninsats utomlands inom ramen för Partnerskap för fredeller . Det kan också vara fråganom samverkan kring gemensamma materielprojekt,och sådant är helt all right att gå vidare med självfal-let också med norska företrädare.Frågeställningens principiella innebörd är ju hu-ruvida vi bör byta eller ändra på principen och med-verka till att andra länder bedriver sin egen nationellaövningsverksamhet - i det här fallet också tänkt attvara mycket långvarigt - inom ett annat lands - vårtlands - territorium.Anf. 29 ():Fru talman! Vi är nog inte riktigt överens omNorges vilja. Det var dock två ministrar som framför-de önskemålet om att få ett bud om som ettalternativ.I svaret säger också försvarsministern att det härdiskuterades . Även när denna fråga diskuterades1997 anser jag att svaret visar feghet från Sverigesregering. Det är dags att finna okonventionella lös-ningar , herr försvarsminister. Det är dags att rege-ra och att i denna fråga reagera innan den goda gran-nen tvingas ställa till med en utbyggnad i onödan somkanske får oönskade miljöeffekter i Bastuknappen.Våga visa handlingskraft! Kontakta !Jag tror att vi blir nöjda på båda sidor om gränsen ochatt kampen för fred i världen tar ett steg framåt, lik-som klimatet för fortsatt samarbete på materielsidanför bådas förtjänst . I min liberala världförsvarar man sig gemensamt med goda grannar, somsamverkar på lika villkor och med respekt för varand-ras demokratiskt uppbyggda försvar. Ett positivtbesked i fråga om skulle säkert förgyllaförsvarsutskottets besök i . Gör nuavdelning framåt marsch i skjutfältsfrågan!Fru talman! Låt budet omuthyrning av skjutfältet i till framfö-ras . Det är ingen tid att förlora.Anf. 30 ():Fru talman! Jag tänker inte förlänga även dagensdebatt, utan jag tänker vara kort i mitt inlägg.På idrottsspråk skulle jag säga att det står 1-1mellan statsrådet och i fråga om vad Nor-ges vilja är. Jag tänker inte vara någon sorts domare.Det har jag inte ens kompetens för eller rätt att vara,utan jag tänker låta frågan bero till kommande veckasöverläggningar med det norska försvarsutskottet. Dåkanske vi får klarhet, och så kan vi träffas här igen föratt diskutera den här frågan.Jag tycker i alla fall att jag fick ett besked av stats-rådet. vill inte vara beroende av oss, och dettycker jag är ett svar som man skall acceptera. Mensom sagt, vi har ju möjlighet att diskutera det här denkommande veckan, och sedan kanske det finns anled-ning att återkomma. Eller också är frågan slutligtavgjord.Anf. 31 Försvarsminister ():Fru talman! Jag har naturligtvis också haft kon-takter med företrädare för . Norgesförsvarsminister har vänt sig till mig och vi träffas juofta. Visst har jag samtalat med honom och visst harjag lyssnat på hans åsikter, vilka ju också är de somframförs i meddelande till norska Stortinget.Likaså kommer jag naturligtvis att avvakta norskaStortingets slutliga behandling.Men jag vill understryka att i en stor och viktigfrågeställning måste man självfallet utgå från vadNorges regering lägger fram som sin proposition förnorska . Självfallet måste man också av-vakta det som storting kommer fram till.Jag har agerat i syfte att skapa mig och svenskaregeringen bästa möjliga klarhet. Jag har också själv-klart utgått från att det lägger framför storting är det som också är rege-rings åsikt, och avvaktar vi ställnings-tagande.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1998/99:176 om s.k.vikariestopp i skolanAnf. 32 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilka åtgärderregeringen avser att vidta för att eleverna i grundsko-lan skall få den undervisning de har rätt till.Kommunerna har ansvaret för att arbetet i grund-skolan organiseras, så att eleverna får den undervis-ning som krävs för att de skall nå målen. Den totalagaranterade undervisningstiden är därför en viktiglikvärdighetsfråga. Alla elever har rätt att få den ramav undervisning i , somriksdagen har bestämt. Jag instämmer därför i Beatri-ce Asks bedömning att det är oacceptabelt om enkommun medvetet organiserar undervisningen så atteleverna inte får den undervisningstid de har rätt till.Undervisning betyder ett arbete som lärare ochelever planerat tillsammans och som eleverna genom-för under lärares ledning. Detta hindrar naturligtvisinte att eleverna arbetar självständigt, t.ex. i gruppereller vid dator eller att visst arbete sker i biblioteketeller ute i samhället. Det viktiga är att det finns läraresom har ett ansvar för verksamheten.Skolan får liksom andra arbetsplatser ibland pro-blem med att personal blir sjuk eller av andra skälinte kan komma till arbetet. Att lärarna inom arbets-laget löser sådana hastigt uppkomna och kortvarigavikariebehov är också självklart. På vissa håll hardetta satts i system genom en förutseende planeringoch en viss överanställning av ordinarie personal.Detta är då ett normalt inslag i arbetsplaneringen ochsäkert bättre för eleverna än att få oerfarna vikarier.Att en enstaka lektion ställs in i brist på en kompetentvikarie riskerar förmodligen inte heller likvärdighe-ten.Det är en helt annan sak om en kommun genomolika administrativa åtgärder medvetet reducerarelevernas undervisningstid och därmed elevernasmöjligheter att nå målen. Planerade s.k. vikariestopphar uppenbarligen rent ekonomiska motiv och kandärför inte försvaras.De signaler som regeringen och fåttom s.k. lärarlösa lektioner eller vikariestopp har tidi-gare främst gällt gymnasieskolan. I be-handlas just nu ett förslag i regeringens proposition1997/98:169 Gymnasieskola i utveckling. Där avise-rar regeringen att gymnasieförordningen skall sesöver för att elevernas rätt till lärarledd undervisningskall bli tydligare. Regeringen överväger att nu göraen liknande översyn av grundskoleförordningen.Anf. 33 (m):Fru talman! Först vill jag tacka statsrådet för sva-ret. Eftersom det inte alltid är så, vill jag passa på attsäga att det här är ett väldigt bra svar. Det hade inteblivit bättre om jag hade skrivit det själv.Man kan möjligen också konstatera att det här ärviktigt eftersom det är en kraftfull signal om att vi äröverens om att eleverna har rätt till undervisningenligt den garanterade undervisningstid som riksda-gen har fastställt, och att det gäller. Man skulle för-modligen behöva skicka ut statsrådets svar till varen-da en som har ansvaret i kommunerna. Jag är trött påatt läsa rapporter om att elever inte får den undervis-ning de har rätt till.Bakgrunden till min interpellation är uppgifter omatt det finns kommuner som satt i system att inteanlita vikarier när ordinarie lärare är frånvarande.Som skolministern skriver finns det olika sätt atthantera sådana problem.Det är klart att strövikarier inte alltid är motivera-de. Det är helt korrekt. Men det är naturligtvis väldigttveksamt att man nöjer sig med att andralärare, utöver sin ordinarie tjänstgöring, skall ta an-svaret för elever som saknar lärare, alternativt att manskickar hem eleverna.Det finns tyvärr goda skäl att anta att eleverna isådana lägen inte får den undervisning de har rätt till.Skolministern säger i svaret att regeringen över-väger att se över grundskoleförordningen i syfte atttydliggöra vad som menas med elevernas rätt tilllärarhandledd undervisning. Jag utgår då ifrån att dethandlar om att också titta på en omfattning som mot-svarar kravet på garanterad undervisningstid. Jagtycker att det är bra.Jag vill fråga statsrådet: När kommer regeringenatt bestämma sig för hur det blir, om man nu tar itumed detta? Jag tycker att det är angeläget.Just nu kan det finnas elever i som inte fården undervisning som vi i har bestämt attde skall ha. Man vill ju då att det snabbt skall rättastill.Mitt intryck är dessutom att det är ganska oklart ivilken mån elever får den undervisning som vi tror attde får och har bestämt att de har rätt till. Jag har intehittat någon bra statistik eller undersökning som visarhur många timmar eleverna får i verkligheten, dvs.hur mycket eleverna missar på grund av sjukfrånvaro,ledighet m.m. och hur det varierar mellan olika sko-lor. Faktum är att jag inte ens tror att vi har kontrolle-rat hur många timmar skolorna i realiteten lägger utsom garanterad undervisningstid. Är det någon somhar tittat på hur schemana ser ut? Är det någon somvet om eleverna får detta?Jag vill därför lägga till en fråga till skolministern:Finns det sådan statistik? Var kan jag hitta den? Al-ternativt: Är det inte dags att på lämpligt sätt skaffafram ett sådant underlag?Det är alldeles uppenbart, med den avreglering vihar gjort i det nya styrsystemet, att vi måste ha koll påatt detta stämmer. Det är ett av de få mått som skallgarantera likvärdighet och kvalitet.Anf. 34 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker att det är mycket bra att vimarkerar från flera partier att vi har en gemensam synpå frågan om vikarier. Det gör också att vi kan varastarkare när vi möter respektive partis företrädare utei kommunerna. Så det är jag väldigt glad över.Beatrice frågade efter statistik över vad somhänder när man inte har vikarie och hur pass omfat-tande det är. Det finns inte någon sådan statistik i dag.I det förslag som vi har lagt om försöksverksam-het med slopad timplan har vi skrivit in att detta sär-skilt skall beaktas. Det är oerhört viktigt att se det,speciellt i en sådan försöksverksamhet.Problemet är att detta är beräknat på det totalatimtalet för årskurs ett till nio. Vi har ju ännu inte haftnågon grupp som har gått igenom så.Frågan är oerhört viktig. Man får fundera på omvi, även om vi inte har den fulla bilden från årskursett till sex, på något vis kan följa upp hur man hante-rar vikariefrågan.När det gäller frågan om när jag kommer tillbakamed en proposition vill jag säga att vi nu undersökerom det finns en möjlighet att komma , dåvi har en proposition om vissa skolfrågor. Det är intesäkert att vi hinner få den färdig, men ambitionen ärnu . Annars får det bli genast till hösten.Anf. 35 (m):Fru talman! Det är bra att vi tar tag i detta såsnabbt det går. Jag vet att det inte alltid är så lätt.Det är uppenbarligen sant det jag trodde ochmisstänkte, att det inte bara är jag som letar dåligtutan att vi inte riktigt har koll på hur det ser ut medden garanterade undervisningstiden i realiteten. Jaginser svårigheterna, men vill i alla fall vädja till skol-ministern att fundera över olika sätt att följa uppdetta.Lärarförbundet, som gav mig underlaget till denhär interpellationen, har tittat på några exempel. Detfinns naturligtvis fler. Jag tror inte att det bara handlarom lärares sjukfrånvaro, utan det kan också varabrister i övrigt.För egen räkning kan jag säga att mina partikam-rater kommer att uppmanas att kolla upp hur det stårtill i deras egna kommuner. Jag tycker att också vårakommunalpolitiker har ett mycket stort ansvar här.Jag är inte säker på att det beror på att de inte ärintresserade av att det skall vara riktigt, utan det kanvara annat som brister.Det här är en sådan sak som borde ligga i derasuppföljning och utvärdering lokalt.Om jag får vädja om att vi gemensamt försöker setill att vi får fram ett underlag så att vi vet att dengaranterade undervisningstiden är en realitet och intebara något som vi har bestämt oss för på papperet såär jag nöjd. Jag ser fram emot kommande förslag.Anf. 36 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror att det finns en okunskap omhur viktig vikarien faktiskt är. Vi pratar många gång-er om våld, mobbning och annat sådant som kanuppstå på skolorna. Grunden till mycket sådant elän-de kan faktiskt läggas på de lektioner där elevernainte har en lärarledd undervisning. Det kan där fåfäste och sedan fortplanta sig.Jag har genom Lilla Aktuellt - ett program förungdomar om nyheter - blivit uppmärksammad påhur skolledare hanterar att anställa vikarier. Det varfaktiskt beklämmande upplysningar. Man kan anställanågon utan att fysiskt ha träffat vederbörande. Densom ringer upp och säger sig vara intresserad av attbli lärarvikarie kan bli anställd i princip hur somhelst, utan att man frågar efter hur vederbörande ärsom enskild individ.Jag tar nu tillfället i akt att markera att det här ärhelt oacceptabelt. Man kan aldrig skylla på bristanderesurser. Det är ett ansvar för varje skolledare ellerföreståndare inom barnomsorgen att personligenträffa människor som man tänker anställa som vikari-er. Man kan ha presumtiva vikarier som man träffaroch bjuder in till skolan. Man kan visa upp sin skolaoch berätta hur skolan fungerar. Man kan visa vilkalärare de kan vända sig till när de kommer som vika-rier, och man kan visa på rutiner. Framför allt skallman ha fått en uppfattning om den människa somskall möta eleverna och som eleverna är beroende av.Jag har tagit tillfället i akt att säga detta i sambandmed att denna fråga kom upp.Anf. 37 (m):Fru talman! Vikten av att ha en bra vikariebevak-ning var en delvis annan fråga, men det är bra att dethär har sagts, eftersom många är be-kymrade över hur den uppgiften sköts. Också jag harsett de här inslagen, som är beklämmande. Att detslarvas med detta gör även att vikariernas status harundergrävts i den allmänna diskussionen.Men det som vi har pratat om och som viuppenbarligen är överens om är att vi gemensamtskall försöka se till att elever får den undervisningsom de har rätt till. Det är oerhört centralt. Vi får välsöka oss fram på olika vägar och se fram emot etteventuellt förtydligande av regelverket, vilket kanvara helt nödvändigt.Och som sagt: Låt oss fundera över om vi kanskaffa fram bättre statistik. Det här borde kontrolle-ras, eftersom en av de viktigaste anvisningarna frånriksdagen är att eleverna skall få ett visst antal tim-mar. Vi borde då också ta reda på om de får det.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1998/99:135 om sko-lor i glesbygdAnf. 38 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig om vilkaåtgärder jag avser att vidta för att stärka och göra detmöjligt för landets glesbygdsskolor att finnas kvar.Enligt nr 1998 är kost-naden per elev i i likhet med vad kost-nadsutjämningssystemet utgår ifrån hög i glesbygden.Enbart storstäderna visar högre kostnader. Utfallet iglesbygdskommunerna förklaras av höga undervis-nings- och lokalkostnader till följd av stora avståndoch att skolorna ofta är små. Också kostnaderna förskolmåltider är höga. I kostade engrundskoleelev , i och iSorsele jämfört med t.ex. i Trelleborg37 och i 38 600 kr.Kommunerna får ersättning för strukturella kost-nader genom utjämningssystemet. Men det är respek-tive kommuns ansvar att prioritera inom kommunenför att uppnå de nationella målen, både geografisktoch mellan de olika kommunala verksamheterna. Detär på det lokala planet som de mest ändamålsenligaprioriteringarna mellan barn, ungdom och äldre kangöras. Det är i den kommunala politiska debatten somden enskilde medborgaren kan följa och påverkautvecklingen inom dessa områden.I interpellationen framhåller denbetydelse som den lilla byskolan har för hela lokal-samhällets utveckling. Det statsbidrags- och utjäm-ningssystem som gäller för kommuner och landstingbidrar till att ge alla kommuner samma förutsättning-ar att erbjuda god service till sina invånare, trots attvissa kommuner har en mer ogynnsam struktur t.ex. iform av glesbygd än andra. Genom utjämningssys-temet kompenseras glesbygdskommunerna för struk-turella merkostnader för elevernas skolgång genommodellerna för och gymnasieskolan menäven i övriga delar av utjämningssystemet.Även om merkostnaderna för glesbygden kom-penseras i utjämningssystemet, finns det en gräns förhur små skolor som kan drivas såväl ur ekonomisksom ur pedagogisk synvinkel. Alltför små skolor kaninte erbjuda den allsidiga och utvecklande miljö somläroplanen förutsätter. En skola med ett fåtal eleverhar svårigheter att erbjuda underlag för samarbete,fostran och social utveckling. Vanligtvis undervisaselever i små skolor i åldersblandade grupper. För enundervisning av god kvalitet kan inte ålderssprid-ningen vara alltför stor. Det är kommunernas ansvaratt organisera den pedagogiska verksamheten så attden ger förutsättningar för en undervisning av godkvalitet.Utgångspunkten för regionalpolitiken är att den ifortsättningen måste bedrivas med än större kraft föratt stödja utvecklingen i de regioner som är särskiltutsatta och ge dem förutsättningar för utveckling ochtillväxt som är mer likvärdiga dem i andra regioner.Anf. 39 ():Fru talman! I min interpellation till skolministerIngegerd frågade jag henne just vilkaåtgärder hon är beredd att vidta för att stärka möjlig-heterna för landets glesbygdsskolor att över huvudtaget finnas kvar. Vi kan se hur situationen serut i Sverige.Närmare 210 kommuner minskar i invånarantal.Vilka är det som flyttar därifrån? Framför allt deyngre . Man flyttar till storstäder-na och till de större regionerna. Framför allt kan manse att av yngre nyutexaminerade frånhögskoleutbildningar flyttar till och stor-stadsområdena.De har dessutom inte någon möjlighet att flyttatillbaka.