prot · GM0963 · 1999-03-04 00:00:00 — Det är precisde frågorna som det är dags att komma ett steg längremed.Jag delar grundsyn i frågan.Vi skall se över samarbetsformerna mellan departe-menten. Detta är ett exempel på en fråga som harmånga bottnar och som går in i många olika ansvar-sområden. Jag hade nog tänkt mig en snabbare över-syn och inte en ny stor parlamentarisk utredning. Jagär beredd att överväga formerna. Självfallet är detviktigt att partierna får och skall vara delaktiga.Jag får lov att återkomma i fråga om formerna. Såhade jag tänkt att hantera frågan. Vi har den bakgrundsom behövs i bl.a. den utredning som hänvisade till.Anf. 11 ():Fru talman! Jag har lärt mig att om jag inte harfjärilar i magen när jag skall prata blir det inte bra, dåhar jag inte förberett mig på ett tillräckligt ansvars-fullt sätt.Så till frågan om översynen. Man skall se på an-gränsande frågeställningar när direktiven skrivs. ISocialdepartementet finns utredningen om genetiskintegritet. Det blev en departemental utredning. Endepartementstjänsteman skrev en promemoria somhar gått ut på remiss. Liksom alla remisser fick dennaremiss en del kritik. Nästan varje vår har vi väntat påett förslag eller juni, men det dröjer. Det är ju knepiga frågor.Detta anknyter till övriga test i arbetslivet. Nuseglar ju användandet av de s.k. biobankerna upp. Iutredningen om forskningsetik, som jag har lett, harvi föreslagit en parlamentarisk utredning.Test som tas på nyfödda, patologavdelningar ellerpå människor i arbetslivet, innebär att det finns till-gång på prover. Proverna sparas kortare eller längretid och kan komma att användas för andra syften ände ursprungligen var tänkta för. Om en sådan situa-tion aktualiseras, hur skall man då informera den somlämnade provet för länge sedan?Det finns ett brett spektrum av frågor. Jag hoppaspå en dialog mellan de två departementen och ävenUtbildningsdepartementet. Vad är det för frågeställ-ningar som gränsar till varandra? Kanske skall deläggas i samma utredning, eller också skall de läggaspå olika ställen. Jag kan inte svara på det här och ,men det är viktigt att de tre departementen för dialo-gen för att få bästa möjliga resultat.Dialogen med parlamentarikerna i de etiska frå-gorna är viktig. Vi är ju också sändare in i våra egnapartier. Vi aktualiserar frågorna i våra riksdagsgrup-per och skapar en debatt där. Då kommer det in flersynpunkter, och då blir det en bättre förankring av deförslag som sedan tas fram.Anf. 12 ():Fru talman! Det är en intressant debatt. Jag villändå föra ned debatten på verklighetsnivå. Hur skallmetoden för att testa människor i verkligheten använ-das? I vår motion har vi tagit upp svårigheterna medatt reglera dessa frågor på ett bra sätt.Vi har tänkt på frågan varför. Vad är motivet?Vad skall kontrolleras? När skall kontrollen ske?Skall det vara vid nyanställningar? Skall det vara vidmisstankar? Skall det vara arbetsledarens godtyckligatankar eller misstankar - här känns det som om någotär på tok? Då blir det inte bra. Vem skall utföra tes-ten? Var skall testen utföras? Missbrukare är mycketduktiga på att manipulera med sina urinprov. Det helamåste vara väl genomtänkt.Huvudfrågan är naturligtvis hur positiva svar skallhanteras. Om det finns svar som visar att människoranvänder narkotiska preparat, vad gör företagsled-ningen då? Det är då viktigt att det inte blir fråga omatt avskeda osv. Det finns nu en dom som visar att detinte är så enkelt.Människor skall erbjudas rehabilitering, kamrat-stöd osv. Jag tror på utbildning. Det måste ske utbild-ning på arbetsplatserna med början i arbetsledningoch ned till fotfolk. Sättet att tänka måste förankras.Det handlar inte om att vara dum mot sina arbetskam-rater. Det handlar om att upptäcka i syfte att stöttaoch hjälpa människor så att de kan leva ett bättre liv.Anf. 13 Statsrådet ():Fru talman! Det är en intressant fråga. Jag utgårfrån att detta inte kommer att vara enda gången vikommer att diskutera frågan. Varje gång jag försökeratt sätta mig in i den får jag en del svar, men jag fårframför allt ännu fler frågor. Det är så en sådan fråge-ställning måste närmas. Det finns inte givna svar.Vi tar påpekanden på allvar,och vi skall se över huruvida frågorna skall avgörasgemensamt - om inte, skall det motiveras tydligt. Detskall också vara en parlamentarisk förankring - ochdet lovade jag att ta på allvar i mitt svar.Yvonne ställer de frågor som måsteställas. Jag utgår från att man på alltfler arbetsplatserfrågar sig om det finns en drogpolicy, hur den skallformuleras, på vilket sätt fack och arbetsgivare skallarbeta tillsammans, hur tillförlitliga testen är, vemsom skall utföra dem, om de skall sparas och i vilketsyfte. Det gäller att reda ut rättsläget i fråga om deintegritetskränkande frågorna. måste vi gå vidare,eftersom det är otillfredsställande att det inte finnsfler konkreta svar i dag.Anf. 14 ():Fru talman! Det fina med interpellationsdebatterär att man kan ha en dialog och känna att frågankommer vidare. Jag är väldigt nöjd att höra att ni kantitta på det här från de tre departementen.Yvonne nämnde bro-schyr, och det är oerhört viktigt att den sprids till allaarbetsplatser och verkligen används. Där finns väldigtmycket klokt, som jag tror löser många av de problemsom kan uppstå.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1998/99:169 om kon-kurrensneutralitetAnf. 15 Statsrådet ():Fru talman! har frågat nä-ringsministern vilka åtgärder han avser att vidta föratt komma till rätta med den snedvridna konkurrenseninom bl.a. veterinärområdet. Arbetet i regeringen ärså fördelat att det är jag som skall svara på interpella-tionen.Låt mig först framhålla att jag ser de små och me-delstora företagen som en mycket betydelsefull del iarbetet för att stärka och utveckla näringslivets kon-kurrensförmåga och för att skapa tillväxt och därmednya jobb. Småföretagsdelegationens arbete och erfarenheter har visat att det finnskonkurrensproblem mellan offentlig och privat verk-samhet.De klagomål som framförs gäller ofta konkurren-sen på lokala marknader mellan små företag ochkommuner. Klagomål förekommer emellertid ävennär det gäller statlig verksamhet. Jag har i tidigaredebatter här i kammaren och i den allmänna debattenframfört att jag tycker att det är angeläget att kommatill rätta med dessa problem och att jag ser det som ensjälvklar utgångspunkt att offentlig näringsverksam-het inte får slå ut jobb eller hindra tillväxtförutsätt-ningarna i privata företag.För att arbeta med och utreda dessa frågor inrätta-des Rådet för konkurrens på lika vill-kor mellan offentlig och privat sektor. I rådet, somleds av en opartisk ordförande, ingår företrädare förnäringslivet, stat, kommuner och landsting. Rådetsuppgift är att behandla enskilda klagomål om konkur-renssnedvridningar och att försöka nå en samsyn omde långsiktiga spelreglerna. En första delredovisningav rådets verksamhet skall lämnas till regeringen den31 mars i år.Som ett led i regeringens arbete att främja småfö-retagandet presenterade regeringen förraåret en handlingsplan för att förenkla och förbättravillkoren framför allt för små företag. En viktig upp-gift bland de åtgärder som presenterades var just attskapa klarare spelregler för samspelet mellan privatoch offentlig näringsverksamhet. I enlighet med vadsom togs upp i den planen har jag inlett dis-kussioner med Kommun- och landstingsförbundenom utformningen av en långsiktig konkurrensstrategiför frågor som rör den kommunala sektorn.När det sedan gäller den statliga sektorn har själv-klart regering och riksdag huvudansvaret för vilkagrundläggande regler som skall gälla för olika myn-digheters verksamhet. Utgångspunkten är att statligverksamhet inte skall konkurrera ut privat verksamhetoch att myndigheter inte skall bedriva uppdragsverk-samhet eller kommersiell verksamhet om den kanskötas av andra.I den särskilda frågan om distriktsveterinärorgani-sationen har fått en utförlig be-skrivning av förhållandena på området i ett frågesvarden . Av svaret framgår attJordbruksverkets olika roller har klargjorts genom attmyndighets- och fältverksamheten bedrivs åtskildainom olika enheter. Vidare framgår att det ibland ärsvårt att uppnå fullständig konkurrensneutralitet justdärför att den offentliga aktören har ett myndig-hetsansvar och t.ex., som i detta fall, har ålagts upp-giften att svara för servicen i glesbygd.Jordbruksministern och jag är överens om attkonkurrensneutraliteten mellan offentliga och privatautövare på veterinärområdet är lika viktig som påandra områden och att det så långt som möjligt börgälla likvärdiga villkor. På veterinärområdet, liksompå en del andra områden, måste hänsyn dock tas tillde för området mycket speciella förutsättningarna.Regeringen följer noga utvecklingen i den här fråganoch kommer bl.a. att beakta de erfarenheter av denordning som vi har som kan komma att redovi-sas av Rådet för konkurrens på lika villkor mellanoffentlig och privat sektor när rådet kommer med sinrapport i mars.Anf. 16 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka för svaret.Jag kan notera att det finns en viss samsyn i dennafråga, när statsrådet påpekar att det är angeläget attkomma till rätta med dessa problem och ser det somen självklar utgångspunkt att offentlig näringsverk-samhet inte får slå ut jobb eller hindra tillväxtförut-sättningar i privata företag. Trots detta kan man ty-värr konstatera att det inte händer någonting.Vidare påpekar statsrådet i sitt svar att både Små-företagsdelegationens arbete och Konkurrensverketserfarenheter har visat att det finns konkurrensproblemmellan offentlig och privat verksamhet. Därmed bor-de detta vara klargjort. Men ändå hänvisas här till har inrättat en grupp, Rådet för konkurrens pålika villkor mellan offentlig och privat sektor, somskall utreda och utvärdera dessa frågor. Låt mig ut-trycka en förhoppning om att detta inte bara är ett sättatt skjuta upp de konkreta åtgärder som behövs för attleva upp till statsrådets ambitioner.Statsrådet säger också att det när det gäller denstatliga sektorn är regering och riksdag som har hu-vudansvaret för vilka grundläggande regler som skallgälla för olika myndigheters verksamhet.Därför undrar jag: När kommer det en propositionangående detta som kan ta ställning till ochrösta om här i kammaren?Anf. 17 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill först säga till CarolineHagström att vi är överens om att den privata verk-samheten inte får bli utkonkurrerad av den offentliga.Sedan finns det alltid en diskussionspunkt om vargränssnittet går däremellan.Jag berättade förut i kammaren om en upprördsmåföretagare som tyckte att vi borde lägga ned bib-lioteket i hans kommun, därför att han hade en bok-handel och tyckte att gratis bokutlåning konkurreradeut honom.Det finns alltid en diskussion. Men det är ett pro-blem, som har uppmärksammats , närframför allt kommuner och landsting men även iblandstaten går in på områden där de inte borde vara ochdärmed förhindrar för den privata aktören.Jag menar allvar med de här frågeställningarna.Jag tycker att regeringen har visat det . Det är inteså, som säger, att det inte händernågot. Genom det råd som har inrättats, också medbranschens goda vetskap, skall man just pröva attinrätta en instans dit de som har klagomål kan vändasig och få dem prövade. Då får förhoppningsvis ocksåvi i det politiska systemet exempel på om det är lageneller tillämpningen det är fel på eller om det behövssanktionsmöjligheter - det är som bekant ganskasvårt när det handlar om kommuner och landsting,som i så fall har överträtt sina befogenheter. Allt dettaskall vi nu samla ihop till en hel och ny konkurrens-strategi.Jag vill också peka på att man i län hardragit i gång en försöksverksamhet som handlar omhur man regionalt kan upprätta en konkurrensstrategi,där det också finns lokala råd. kanfrågeställningarna lösas lokalt, om man är medvetenom hur problemen ser ut.Den andra delen handlar om det som är jord-bruksministerns ansvar. Om jag har förstått det rätt,har jordbruksministern gett en så tydlig beskrivningsom hon kan ge av synen på distriktsveterinärorgani-sationen specifikt och de problem som finns när detill viss del har myndighetsansvar. Jag kan inte i dagsvara på om jordbruksministern skall lägga fram enproposition på detta område eller inte. Däremotkommer en samlad proposition om konkurrensfrågor-na från , där bl.a. synen påoffentlig och privat verksamhet kommer att ingå.Anf. 18 ():Fru talman! Det är positivt att det kommer en pro-position, men trots svaret och hänvisningen till delre-dovisningen från rådet kvarstår ändå faktum att detfinns konkurrensproblem på det här området. Detvore en fördel om statsrådet nu kunde ge ett konkretbesked om när propositionen kommer. Kommer dentill våren, eller först ?Anf. 19 Statsrådet ():Fru talman! Med risk för att låta tjatig vill jagupprepa: Det råd som har inrättats kom till just för attbl.a. vi politiker skulle få en tydlig och klar bild avvilka problemen är, hur de ser ut, om det handlar omupphandlingsproblem eller prissättning, om kommu-ner och landsting inte följer lagen som säger var manfår bedriva näringsverksamhet och inte. Det är justdärför rådet har kommit till.Vi har skyndat på rådets delredovisning, somskall komma . Först när vi har den bilden kanjag säga hur stora de förändringar är som behövs ochnär propositionen kommer. Jag kan inte ange ett da-tum i dag.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1998/99:188 om F 10ÄngelholmAnf. 20 Försvarsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att återupprättaflygsäkerheten för de värnpliktiga på i Ängel-holm. Bakgrunden till fråga är attomstruktureringen av Försvarsmaktens helikopter-verksamhet, enligt , har lett till att detinte finns någon helikopter på , trots att helikop-ter skulle vara baserad där . När det inte finnsnågon räddningshelikopter på plats kan man, enligtMaud , inte längre garantera flygsäkerhetenför de värnpliktiga på F 10.I budgetpropositionen för (prop.1997/98:1, UO 6) redovisade regeringen utförligt denförestående omstruktureringen av . På lokal nivå skulle verksam-heten vara organiserad i fyra divisioner. Division sydskulle ha sin ledning i och omfatta enheterna12:e helikopterdivisionen i , 13:e helikopterdivi-sionen i samt flygräddningsgrupperna vidF 7 i , i och F 17 i Kallinge.Inom Division syd skulle helikoptrar för flygräddningutgångsbaseras i och . Flygräddningsre-surser för F 7 och skulle baseras vid respektiveflottilj under flygövningstid och hämtas från Kal-linge. Regeringen ansåg vidare i propositionen att denredovisade organisationen i fred innebär en tydligförsvarsmaktsgemensam organisation som tillgodoserFörsvarsmaktens krav på bl.a. en effektiv för-bandsproduktion och yttäckande flygräddningsbered-skap.Regeringens förslag om helikopterorganisationenföranledde ett flertal motioner i , bl.a. frånMaud , om helikopterverksamheten i anförde i sitt betänkande (bet.1997/98:FöU1, s. 70) bl.a. att det ankommer på an-svariga myndigheter och inte på att beslutaom var enskilda helikoptrar skall baseras för att kun-na uppfylla kraven på beredskap m.m. Riksdagengodkände regeringens förslag och avslog motionsyr-kandena. inrättades helikop-terbataljon, som benämningen på Division syd slutli-gen har bestämts till.Maud grundar sin interpellation på om-sorg om de värnpliktiga. Eftersom det inte är värn-pliktiga som flyger våra stridsflygplan utan officerareutgår jag från att vill innefatta ävendessa i sin fråga.Luftfartsverket är enligt räddningstjänstlagen(1986:1102) ansvarig myndighet för flygrädd-ningstjänsten. Sådan räddningstjänst innebär efter-forskning, lokalisering och undsättning av nödställdavid haveri eller olycka. Den militära flygräddningenutgör en sådan verksamhet vid haveri eller olycka imilitär luftfart. Den centrala flygledningen beslutarom insats och ledning av militära flygräddningsresur-ser. Flygledningen har härvidlag avtal med Försvar-smakten. Försvarsmakten medverkar i insats medflygande räddningsresurser och basräddningstjänst.Med hänsyn till främst personalens hälsa och sä-kerhet är det angeläget att Försvarsmaktens organisa-tion för medverkan i militär flygräddning är yttäck-ande och väl fungerande. Det är Försvarsmakten somskall detaljutforma myndighetens verksamhet i fred. Idetta ansvar ligger att utforma en ändamålsenligflygräddningsorganisation.Varje flygflottilj har fått sig tilldelad särskildaområden för flygövning. F 10:s huvudsakliga flygöv-ningsområden är belägna i luftrummet över södraHalland, nordöstra och . Om etthaveri inträffar larmas närmast tillgängliga helikop-ter, oavsett var denna helikopter är baserad. Det vik-tiga är därför inte att det står en helikopter i bered-skap på , utan att det finns helikopter i beredskapsom täcker in F 10:s - och naturligtvis andra flottil-jers - flygövningsområden. Om ett haveri skulleinträffa i direkt anslutning till en flottilj svarar i förstahand flottiljens egen markbaserade basräddnings-grupp för undsättningen.Tack, fru talman!Anf. 21 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka försvars-ministern för det svar som jag har fått. Och så kan jagsäga att jag menade också officerarna fast det intestod i min interpellation.Försvarsministern har klart och tydligt redogjortför den omorganisation som har genomförts av heli-kopterverksamheten och framhåller just vikten av skall ha en ändamålsenlig flygräddningsorgani-sation. Det vill jag instämma i; det är väldigt viktigtatt man har det.Jag ställde den här frågan till försvarsministerneftersom piloterna själva har gått ut och talat om attde på inte längre känner någon säkerhet när detgäller deras arbetsmiljö. De trodde - och det harmånga trott - att i och med omorganisationen skulleen helikopter vara baserad där under övningstid, somförsvarsministern sade i sitt inlägg. Om det finns enhelikopter på plats medan de är ute på sina uppdrag iövningstid kan man ju ingripa betydligt snabbare närdet händer olyckor. Det har ju hänt olyckor utanförvår kust där piloter har hamnat i vattnet osv.Flygövningarna sker runt omkring i våra trakter iSkåne, och helikoptern står i . Det tar entimme innan man kommer fram. Vi vet ju hur det ärmed väder och vind. När man sitter i en gummibåteller ligger i vattnet är , den tid somdet handlar om för att man skall kunna ta hand om enskadad.Försvarsministern! Jag måste därför tyvärr sägaatt jag tycker att det var tokigt att besluta sig för att haen enda division, dvs. den som kallas Division syd.Det var ju faktiskt väldigt många från militärt hålloch inte minst från partier som förordadeatt även Division väst skulle inrättas, så att manskulle kunna garantera den här helikoptertrygghetenoch täcka behovet även vid våra vatten- och landom-råden.Vi skall komma ihåg att man nu håller på att ut-veckla . Jag ser ju när jag flyger hurden nya hangaren till JAS-plan växer fram. När JASkommer till har man ungefär 32 000 rörelser perår med krigs- och skolflygplan. Dessutom finns detcivila flyget vid sidan om. När det här kommer attväxa fram blir ju militärt sett ett av landetsstörsta flygfält. Och har jag undantagit transport-flygningarna.Jag tycker att det är lite märkligt att regeringenfråntar sig ansvaret och att man nu när det inte finnsnågon helikopter baserad i under flygtidhänvisar till att det är myndigheten som får avgöradet här själv. Eftersom vi är i det här läget vill jagändå ställa en fråga till försvarsministern. Jag har nupåtalat att det inte finns någon helikopter i Ängel-holm. Kan man tänka sig att försvarsministern ändåtar upp de här diskussionerna med de helikop-teransvariga i , så att det här rättas till?Anf. 22 Försvarsminister ():Fru talman! Jag anser det klarlagt, när jag har gåttin för att förbereda mitt svar, att både chefen för heli-kopterflottiljen och högkvarterets säkerhetsinspek-tion, som svarar för flygsäkerheten, anser att det ärtillfredsställande som det har kommit att fungera nu.Men det är givet att jag och regeringen avser attmycket noggrant följa hur hela helikopterverksam-heten, naturligtvis inklusive flygsäkerhetsverksam-heten, utvecklar sig.Det är en betydelsefull organisatorisk förändringsom har skett i samband med att vi har skapat enförsvarsmaktsgemensam helikopterverksamhet. Detfinns många tecken som pekar på att det är en bety-delsefull och viktig förändring som ökar effektivite-ten. ger den säkerligen också möjligheter förhela helikopterverksamhetens utveckling.Jag avser självfallet att följa och orientera mig omhur utvecklingen av detta nya försvarsmaktsgemen-samma förband förmår att uppfylla de krav vi ställerför Försvarsmaktens krigsorganisatoriska förutsätt-ningar, fredsoperativa verksamheter och stöd åt detcivila samhället.Anf. 23 ():Fru talman! Om försvarsministern tänker följafrågan skulle jag vill ställa frågan så här i stället: Omman följer en fråga, är avsikten då att man kanske gören utvärdering? Och om det visar sig, som man sadefrån början, att en Division Syd inte är det bästa, ärman då beredd att eventuellt ompröva sitt beslut så även får en Division Väst? Det var många somtyckte att det var det bästa ändå.Anf. 24 Försvarsminister ():Fru talman! Det är givet att när regeringen menaratt vi skall följa en utveckling så innebär det att vi villse hur verksamheten fungerar i förhållande till de målsom vi har satt upp. Jag vill inte göra någotuttalande som pekar på att jag är inriktad på att ge-nomföra förändringar i den verksamhet som nyligenhar etablerats. Men jag kan försäkra interpellanten omatt jag är väl medveten om det stora intresse somfinns inom Försvarsmakten, samhället och riksdagenför helikopterverksamheten, och jag tar självfalletdetta på största allvar.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1998/99:173 om skjutfältAnf. 25 Försvarsminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen är beredd att ta upp en diskussion medNorges regering om möjligheten att hyra ut Älvdalensskjutfält, vilket enligt verkar varaNorges önskan. Bakgrunden till frågan är diskussio-nerna i norska om eventuell nyanläggningav ett skjutfält i Östlandet.Frågan om norskt och annat utländskt samutnytt-jande av svenska skjutfält har diskuterats tidigare häri kammaren. En grundläggande debatt ägde rum vå-ren 1997 (interpellation 1996/97:253). Frågan gälldedå, som , gemensamt svenskt och norskt utnyttjan-de av skjutfält. Jag sade då att en rad fakto-rer spelar in när det gäller samutnyttjande, bl.a. detsvenska intresset i saken, vilka stater som skulle kun-na bli aktuella samt folkrättsliga och andra rättsligaaspekter. Jag ansåg då att frågan var av stor principi-ell vikt, och jag har samma inställning i dag.Jag delar inte helt uppfattningatt skulle vilja hyra eller samutnyttja Älvda-lens skjutfält. Visserligen har i olika sammanhangframförts uppfattningen att i stället för attanlägga ett nytt stort skjutfält i Östlandet skulle kunnasamutnyttja . Men enligt den norska rege-ringens redogörelse till i november 1998om regionfält Östlandet var alternativet att hyra inte aktuellt. Någon förfrågan från den norskaregeringen har heller inte kommit till Sverige.Den hittillsvarande svenska inställningen när detgäller att tillåta utländska militära förband att öva iSverige är restriktiv. Sådan övning har endastmedgivits om det gäller internationella övningar däräven deltar, såsom inom ramen för FN ellerNato/PFF eller om det gäller gemensamma materiel-projekt. Att medge en enskild stat att öva på svenskaskjutfält utanför dessa ramar vore ett principiellt nyttställningstagande.I diskuteras frågan om ett nytt skjutfält se-dan . Den grundläggande frågan när det gällerbehovet av skjutfält är det egna försvarets behov avövningsområden. Andra frågor som är av betydelse ärt.ex. miljöaspekterna och de regionalpolitiska aspek-terna.Det är som avgör hur man vill lösa fråganom områden för utbildning och övning av norskamilitära förband. skall inte ha synpunkter iden saken. Däremot skall vi kunna ha synpunkter påom en annan stat inrättar en anläggning som riskeraratt påverka förhållandena i vårt land.