prot · GM0941 · 1999-01-19 00:00:00 — Det räcker inte med attpytsa in detta i en regionalpolitisk utredning som haraviserats och som skall se på detta och försöka kom-ma med förslag till åtgärder. Det brinner i knutarnanär stora delar av Landsortssverige tappar av sinbefolkning och när många kommuner inte ens kanfylla en skolklass fastän man har infrastruktur, lärarnaoch allt det övriga. Är näringsministern beredd attvidta åtgärder nu för regional rättvisa? En testfrågakan vara vattenkraftsvinsterna, som statsrådet kännerväl till från sin tid i . Är det rimligt att föratillbaka dem till de regioner som genererar de resur-serna? I interpellationen fanns någon formulering omatt det är som genererar resurserna. Jag ärövertygad om att statsrådet och jag, med erfarenhetfrån landsorten och skogslänen, vet att det är därifrånsom skogen, malmen och vattenkraften kommer, detär där som resurserna genereras. Att det sedan finnshuvudkontor i som plockar hem vinsternaär en annan sak.Är näringsministern beredd att nu vidta åtgärderför att få den balanserade utveckling som han talarom i interpellationssvaret, genom att vidta åtgärdersom inte får akuta överhettningsproblem i ?Anf. 72 Näringsminister ():Fru talman! Man kan uttrycka det så att vi står in-för två problem.Det ena problemet, som interpellanten tar upp,gäller globaliseringen och internationaliseringen. Detär klart att måste ha en relativt god tillväxtoch ha en bra infrastruktur om skall kunnavara lika attraktivt som andra huvudstäder.Det andra problemet är att vi skall efter-sträva att få en tillväxt i andra delar av , somhar en stor betydelse för totalt men också förden ort där människor lever.Båda dessa mål måste uppnås. Man kan inte ställadet ena mot det andra.Den utflyttning som vi har sett från flera kommu-ner , inte minst från glesbygden,är ju ett uttryck för att vi har haft en hög tillväxt iSverige som har koncentrerats till . Män-niskor flyttar dit. Även om vi vet att de flyttar från enarbetslöshet till en annan arbetslöshet är orsaken tillutflyttningen att vi har haft en väldigt snabb tillväxt,inte minst i Mälardalen.Detta är en fråga om både-och. Som näringsmi-nister tänker jag nu försvara en balanserad tillväxt iStockholm och kraftigt understödja att vi får en merslagkraftig regionalpolitik än vad i har haft tidigare. fall skall det väl erkännas att det har uppstått enobalans, och där har vi inte varit så framgångsrikasom vi borde ha varit.Anf. 73 ():Fru talman! Jag kan instämma i det som närings-ministern säger om detta med både-och och att områ-den inte skall ställas emot varandra, vilket jag ocksåsade i mitt anförande. Det gäller att se till att ävenlandsbygden överlever och att resurser skapas fördetta. Men det är lättast att skapa resurserna i Stock-holm eftersom det finns ett tryck i och med globalise-ringen och utvecklingen i framför allt Baltikum.Det finns en stor oro när det gäller utflytt-ning av företag. Jag hoppas att ministern har rätt närhan säger att bilden som massmedierna förmedlar intehar med verkligheten att göra.I regeringsförklaring är de domi-nerande inslagen tillväxt och Europafrågor. De fyratillväxtområden som angavs är miljö, IT-utveckling,Östersjöutveckling och utbildning.Finns det inte kompetens tillgänglig hämmas fö-retagens konkurrenskraft, vilket leder till flytteller till att allt färre företag är villiga att investera iSverige. Efterfrågan på kvalificerad arbetskraft ärstörst i . Det betyder extra behovav utbildningsplatser på specialgymnasier och hög-skolor.Effektiva kommunikations- och transportsystemlokalt, regionalt och internationellt är grundläggandeförutsättningar för alla företags utvecklingsmöjlighe-ter.När det gäller de för företagen så viktiga direkt-flyglinjerna ser det sämre ut. En ökning av trafiken påArlanda flygplats - 16,1 miljoner passagerare och268 000 starter och landningar, enligt de senasteuppgifterna - gör att nu närmar sig sammanivå på trafiken som gäller för ,trots att har tappat destinationer till Köpen-hamn.Som jag har uppfattat det kommer trycket att varastort även om tredje banan på innebär att flerflygplan kan starta och landa.Vi väntar nu på att utredningen om behovet avflygkapacitet i blir färdigoch att den kommer att påvisa att det behövs ytterli-gare en flygplats i regionen och då på Södertörn.Vi ser en fara i den njugga inställning till Stock-holm som ofta framskymtar i svensk rikspolitik.Stockholms län missgynnas kraftigt i t.ex. det kom-munala skatteutjämningssystemet och i fördelning avplatser till högre utbildning, även om det har till-kommit 10 000 platser . Menser vi till storlek och behov är missgynnat.Det gäller också tilldelning av medel för underhåll avoch investeringar i infrastruktur.Jag skall också nämna något om Östersjöutveck-lingen.Kontakterna mellan måste stär-kas. Där är huvudporten mot öster. Öster-sjösamarbetet kräver bra infrastruktur såsom hamnar,vägar och flygplatser.Man bedömer att handeln i Östersjöregio-nen kan komma att tiofaldigas. av såvälEstlands och export går via hamn. Motsva-rande siffra för är . Sjöfarten betalargenom avgifter sina egna kostnader. Men det krävsinfrastruktursatsningar t.ex. i hamnar och vägar för attsjöfarten skall fungera.Nu skall jag bli mer lokal och prata om Nynäs-hamn ur ett tillväxtperspektiv, inte bara för Nynäs-hamns skull utan för att försöka att ge en helhetssynpå tillväxtpolitiken i där detockså ingår glesbygd.Nynäshamn ligger längs ned på - sexmil från - och är också en portmot , , , de forna öststaternaoch EU. Planeringen av en stor utbyggnad av hamneni och Norvik har påbörjats. Hamnen är endjuphamn med kort inseglingssträcka. Den ligger raktin från Mysingen som inte har någon känslig övärld.Stockholms hamnar avser att inom ett fåtal år taområdet vid Norvik i i anspråk för om-fattande gods- och containertrafik. Tonnage bedömstillkomma successivt med hänsyn till den ökandetrafiken på Östersjöstaterna.Parallellt med pågående satsningar på Norvik somframtida godshamn sker även satsningar på den be-fintliga hamnen i för utveckling av etttredje färjeläge med terminalanläggningar.Vi har tagit första spadtaget till en ny infartsled,och det är motorväg i fyra av de sex milen mellanStockholm och . Det låter ju bra, men detär en länk i kedjan som felar.Anf. 74 ():Fru talman! Om man skall se något positivt i detsom och här säger ärdet att det måste vara både-och. Både ochSveriges landsort skall ha rätt att leva och utvecklas.På den punkten är vi överens.Som jag tidigare sade har jag själv bott i Stock-holm. Jag vet att det är en attraktiv stad och förtjänaratt vara det också i fortsättningen. Men där vi skiljeross - åtminstone och jag - gäller frå-gan om det är av godo för att växa snabbt,få överhettningsproblem, få bostadspriser som gör attspekulationen gynnas, få bostadsköer, arbetslöshet-sköer och bilköer på löpande band. Jag är övertygadom att det inte är så.Därför borde vi kunna hitta en politik där vi sertill att utnyttja de resurser som finns över hela landet.Det handlar om en satsning på infrastruktur, arbets-platser, service osv. i stället för att låtaSverige kantra på det sätt som sker. Det är klart attdet blir en kantring när man förväntar sig att Stock-holmsområdet skall växa, inte med20 000, inte med 50 000 utan med 290 000 invånare,dvs. ett och ett ytterligare i dennaregion. Det säger sig självt att det blir enorma över-hettningsproblem med en sådan utveckling.Samtidigt ser vi hur stora delar av landet - intebara utpräglad glesbygd, som varinne på, utan ganska normala skogslän och städer ilandet - utarmas främst på unga människor. Dettaundergräver möjligheterna att bedriva service- ochaffärsverksamhet, vilket är en olycka för landet.Jag skulle väldigt gärna vilja ha åtminstone ett li-tet lillfinger från : Är han beredd attgöra någonting nu? Eller skall allt detta stuvas in i enregionalpolitisk utredning? Säg något om vatten-kraftsvinsterna, om arbetsgivaravgifterna och om engaranterad statlig grundservice! Ofta är det de statligamyndigheterna som har gått i spetsen för att avvecklaLandsortssverige, och det är en olycka.Om man menar allvar med att hela skallleva måste det finnas konkreta åtgärder, inte barafagert tal.Anf. 75 Näringsminister ():Fru talman! Som jag sade kommer denna diskus-sion upp . Men det går inte att tro att mankommer till rätta med regionalpolitiken genom atttillsätta en utredning. Men det finns många förslagsom behöver utredas innan de kan förverkligas. Situ-ationen är av den art att även om regionalpolitikenskall utredas måste det vidtas olika åtgärder undertiden. Men detta vill jag också återkomma till.Sedan vill jag avsluta med några ord om Stock-holm. När det gäller frågor som har att göra medinfrastruktur, med brobyggen, vägbyggen, järnvägaroch utbildning avser ca 2 miljarder eller avfakultetsanslagen på totalt att gåtill . harexpanderat väldigt snabbt, men man har också haft ettväldigt starkt stöd av staten, och detta med all rätt.Stockholmsregionen skall utvecklas, men det skallske balanserat, som jag har tagit upp i mitt interpella-tionssvar. Hela landet skall växa.Anf. 76 ():Fru talman! Precis som hela landet skall växaskall hela länet växa. Det ser väldigt olika ut i Stock-holms län. Vi har glesbygd i både norr och söder ilänet.Det jag pratar om när det gäller väg är den södradelen av länet, södra , och den länk i kedjansom felar är mellan och Nynäs-hamn, som har en undermålig standard. För att viskall kunna utveckla hamnen och samarbetet medBaltikum, för att över huvud taget få den södra delenatt utvecklas, är det den lilla vägsträckan som behövs.Jag vet att regeringen kommer meddirektiv för de väginvesteringar som skall göras, ochdet vore då intressant att veta dels när de kommer,dels hur direktiven ser ut, om det är direktiv somsäger att väginvesteringar också skall gagna den regi-onala tillväxten. I så fall finns det hopp om de här tvåmilen i södra var härmed avslutad.18 § Svar på interpellation 1998/99:92 om Ar-landabananAnf. 77 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder som jag avser att genomföra för att resenärertill inte skall behöva kontrolleras flera gång-er när de väljer att åka SJ-tåg till Arlanda.Bakgrunden till frågan är att den nya järnvägentill öppnas för trafik . Järn-vägstrafiken kommer att bestå dels av en särskildtågpendel från till , dels avgenomgående regional och interregional tågtrafik förvilken SJ kommer att svara.Arlandabanan byggs som ett privat järnvägspro-jekt med samfinansiering från staten. Grundprincipenför projektet är att ett privat bolag, , upp-för järnvägsanläggningen. När anläggningen är fär-digställd överförs äganderätten till ett av staten helägtbolag, men nyttjanderätten till anläggningen innehasav det privata bolaget av . Underdenna tid skall bolaget återbetala upptagna lån ochränta på dessa samt lämna en rimlig avkastning på detriskkapital som ägarna har satsat.A-Train AB kommer att ha intäkter dels från dentågpendeltrafik som kommer att köras mellan Stock-holm C och , dels i form av avgifter frånandra tågföretag som trafikerar med tåg.Bolaget har rätt att ta ut avgifter för att olika tågföre-tag väljer att nyttja station och Arlandaba-nan. Hur stor avgiften skall vara för detta och påvilket sätt som avgiften skall tas ut avgörs av intres-senterna utifrån vad som är kommersiellt och prak-tiskt möjligt. Enligt vad jag har erfarit har SJ och kommit överens om ett avgiftssystem förden genomgående trafiken förbi station.Detta avgiftssystem innebär bl.a. att passagerarnasom stiger av SJ-tåget på måste visa att manbetalt för att gå av vid station.Eftersom det är intressenternas sak att avgöra av-giftssystemets utformning med utgångspunkt från vadsom är kommersiellt gångbart, vilket även inkluderarpassagerarnas komfort, avser jag inte att vidta någrasärskilda åtgärder i syfte att uppnå en annan avgifts-lösning än den överenskomna. Jag har fullt förtroendeför att både SJ och har förmåga att avgö-ra avgiftssystemets utformning.Anf. 78 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka närings-ministern för svaret, även om jag inte delar synpunk-terna i det.Som riksdagsledamot för företräderjag medborgarna och konsumenterna, inte intressen-terna. Jag välkomnar det privata initiativ som hartagits i , men jag tycker att den lösningsom näringsministern försvarar inte är positiv vare sigför resenärerna eller för framtidens samverkan mellanprivat och offentligt, som vi ser här. Jag tycker inteatt de båda huvudmännen har lyckats integrera och fåen bra lösning för trafiken.Varför skall just SJ:s tågresenärer här behövakontrolleras extra eller betala en extra avgift för att fåstiga av på central? Är det så här vi skall fådet , när vi ser den här mixen av offentligtoch privat?I , där jag bor, klarar alla vi somåker kollektivt med SL att betala rätt avgift och sam-ma avgift för samma zon. Om någon fuskar åker hanfast i en kontroll. Varför skulle inte det gå att tillämpaför central? Resenärerna har ju redan visatsin biljett en gång. Köer och irritation kommer att bliresultatet av den här lösningen.Tyvärr har inte intressenterna lyckats, vilket drab-bar konsumenterna. Jag hoppas att de två huvudmän-nen nu tänker om, att man integrerar den nya trafikenoch att den får samma lösning som annan kollektiv-trafik i . Då kan det här första initiativetsom vi nu ser med en blandning av privat och offent-ligt bli en succé. Men det får inte bli mer krångel förkollektivresenärerna.Det som är oklart är om det sista ordet ärsagt. Är det slutliga beslutet fattat? Det ges olika svar.Men jag kanske kan få svar här av näringsmi-nistern om sista ordet är sagt.Anf. 79 Näringsminister ():Fru talman! Bakgrunden till detta är att det är pri-vata intressenter som har lagt upp själva finansiering-en. De gör sina bedömningar av hur mycket de kan tabetalt, med utgångspunkt i vad marknaden tål och vadde behöver för att betala sina räntor etc. Det är denena vägen. Den andra vägen är att SJ har sitt uppdragav staten. Då finns det ingen annan väg att gå än attde två intressenterna, om man använder det uttrycket,dvs. det privata bolaget och SJ, försöker kommaöverens om detta. Det har de gjort. Om de kan kom-ma överens på ett bättre sätt, som mer tillfredsställerinterpellanten, har jag ingenting emot det.Jag bara konstaterar att jag såsom näringsministerknappast kan gå in och bestämma vilket pris de skallsätta, hur de skall göra osv. Det är det jag har försöktuttrycka i mitt interpellationssvar.Anf. 80 ():Fru talman! Jag vet att näringsministern inte kangå in. Jag tycker att det här är en bra och spännandelösning, men det är fråga om principen. Är det så tror att de resenärer som kommer att åka med SJ-tåget fuskar mer än andra? Det är en absurd situation.Man kan tänka sig den vanliga barnfamiljen, somen gång har betalat sin biljett på tåget och för att fåkliva av vid central skall visa biljetten engång till. Alla vet hur det är med ungar och att detkommer att bli köer och irritation. Det här är inte braför kollektivtrafiken. Jag tror inte heller att det bidrartill goodwill eller till ett fortsatt intresse av denna mixav privat och offentligt.Jag skulle vilja veta: Är sista ordet sagt? Är be-sluten fattade? Det ges nämligen olika bud om det.Jag tycker att det är viktigt. Skall jag fortsätta att ståpå barrikaderna för SJ-trafikanterna, eller skall jaginte göra det?Anf. 81 Näringsminister ():Fru talman! Jag skall säga som det är: jag har ing-en aning om det är slutligt. Det här är ett avtal somträffas mellan två juridiska parter, och det är klart attdet avtalet kan ändras. Vad jag har försökt säga här,som är min poäng, är att det är två parter som harkommit överens om hur detta skall gå till. Det är interimligt att jag, som interpellanten också säger, skullekunna gå in och rätta till det här. Men jag har ingen-ting emot att både och jag försökertala med parterna.Än en gång: Jag kan icke gå in och säga hur deskall göra.Anf. 82 ():Fru talman! Jag måste säga att jag är väldigt nöjdom näringsministern, precis som jag, tycker att dennya principen är krånglig, att den inte ser bra ut. Detkanske går att lösa problemet. Jag tror att det är ettpraktiskt problem, och jag tror att man inte har tänkt.Jag ser fram emot att näringsministern och jag till-sammans kan försöka att få de olika parterna att tänkaöver detta en gång till, för vi tycker ju att det är braatt vi får en ny, spännande trafik i Mälardalen.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på interpellation 1998/99:61 omGravbergetAnf. 83 Miljöminister ():Fru talman! har frågat migvad som konkret kommit ut av diskussionerna mednorska företrädare avseende det av norska försvars-departementet planerade skjutfältet på Østlandet. Hanhar också frågat mig när ärendet kan komma att avgö-ras samt om jag kommer att agera i ärendet.Frågan om miljökonsekvenser och placeringen avdetta planerade norska skjutfält har diskuterats i riks-dagen . Det är Naturvårdsverketsom bevakar frågans hantering från svensk sida. Ver-ket har i sina kontakter med vid flera tillfällenframfört kritik mot förslaget att lägga ett skjutfält vidGravberget. Därutöver har jag själv agerat i ärendet.Vid flera tillfällen, med början , har jagsjälv varit i kontakt med den norska regeringen ge-nom min kollega, den norske miljöministern, ochframfört den uppfattning attNorge bör välja en annan lösning som inte berörsvenska intressen.Den norska regeringen har den 5 november 1998föreslagit att skall ge Forsvarsdepartemen-tet i uppdrag att utvärdera en begränsad utvidgning avbefintliga skjutfält i och Hjerkin. Det kanframhållas att förslaget lämnades av en enig norskregering. I den norska regeringens förslag finns starkaskrivningar beträffande de negativa effekterna avsamtliga tre alternativa lokaliseringar av skjutfältet.Den norska regeringen anför bl.a. att ett nytt skjutfältpå Østlandet skulle medföra så stora permanentanegativa konsekvenser för natur, miljö och samhälleatt försvaret måste hänvisas till andra lösningar. Dennorska regeringen är således mycket tydlig i sitt ställ-ningstagande att det inte bör etableras ett nytt skjut-fält på Østlandet. Den norska regeringen anför dockatt om har en annan uppfattning och vill attdet skall etableras ett nytt skjutfält, så är Gravbergetdet lämpliga alternativet.Stortinget skall ta ställning till dennorska regeringens förslag. ambassadör iOslo, , har upp-vaktat ordföranden i Forsvarskommiteen och framförtden uppfattning. Vidare har jagsjälv kontaktat den ledande socialdemokraten i For-svarskomiteen, , som alltså repre-senterar . Jag framförde då på nytt attNorge bör välja en lösning som inte berör de svenskaintressena.I dag måste de norska stortingsledamöterna, lik-som den norska regeringen, vara väl medvetna omden svenska ståndpunkten att en lösning bör väljassom inte berör svenska intressen. Jag ser för närva-rande ingen anledning för regeringen att vidta ytterli-gare åtgärder.Anf. 84 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka miljömi-nistern för svaret på min interpellation angåendeGravberget. Tyvärr konstaterar jag att svaret liknar enhel del vad som har sagts och den inställningsom har varit från svenskt ministerhåll.Jag vill påminna om att frågan om en eventuelletablering av skjutfält i på den norskasidan har varit uppe till debatt, precis som miljömi-nistern sade, ett antal gånger. Det som jag tycker harvarit genomgående i de svar som kommit från stats-råden är att de tyvärr har andats ett lamt engagemang.Tidigare har flera riksdagsledamöter, bl.a. moderater-na och , däremot varitstarkt engagerade i frågan och på alla sätt belyst defaror som finns för både boende och miljö och där-med stått på den enskilde människans sida. Det ärnågot som jag tyvärr måste säga att statsråden inte harkunnat visa i någon större utsträckning.Jag vill ta upp lite historia. I en debatt i frågan den22 efterlystes ett aktivt handlande frånsvensk sida. Jag vill citera i den de-batten för att än tydligare klarlägga den frustrationsom riksdagsledamöter har känt i denna fråga. Knut-son sade: "Det gäller att ta vara , för plötsligthar vi hela skjutfältsfrågan över oss." Jag kan nunågra år efteråt konstatera: Tänk så rätt han haderedan då.Statsrådets företrädare på miljöministerpostenfann ingen anledning för regeringen att ingripa därföratt ärendet var aktualiserat för tidigt av riksdagsleda-möter från Värmlandsbänken - en mycket besynner-lig inställning. Det är just den inställningen som mankan läsa i det ena protokollet efter det andra, att detinte var dags att lyfta upp frågan på regeringsnivå.Det hade nog inte skadat svenska intressen om dethade varit mer engagemang från den svenska rege-ringens sida , så att de inte nu hadebehövt komma springande med hjärtat i halsgropenoch eventuellt se bomberna explodera.Att nuvarande miljöminister har tagit upp fråganmed den norska regeringen är i och försig glädjande, men det räcker inte. Det är ett stortansvar som vilar på miljöministerns axlar att drivaden ståndpunkter, som jag hop-pas finns och är tydliga, i frågan och att dessutom fåklarhet i alla konsekvenser som kan uppstå om norskaStortinget fattar ett beslut inom sominnebär att Gravberget blir nya skjutfält.Vi har en finnskog i Värmlandmed unik kulturmiljö - en finnskog som drar tillsig turister för sin tystnad, sina vandringsleder och sinhängivande natur. Det är ett kulturlandskap som harbåde året-runt-boende och en mängd fritidsboende.Människor har valt tystnaden som ett inslag i sina liv,och det är just därför som de bor i detta område.Fru talman! Som utgångspunkt för ett fortsatt re-sonemang får jag för försöka atttänka mig in i den hemska tanken att det blir ett be-slut om ett skjutfält i . Vem vill vistas i ettområde som kommer att ha närheten till 30 000 gra-natsmällar, en miljon skott från automatvapen och1 000 pansar- och luftvärnsexplosioner samtstridshelikoptrar och annat flyg? Jag vill påstå attingen vill det.Kan miljöministern tala om hur de boende i om-rådet på svensk sida kommer att få sina intressentillgodosedda? Kommer de att få hjälp av regeringenom detta uppstår? Jag kan börja med dessa frågor.Anf. 85 ():Fru talman! fick vi i Vänster-partiet av vårt norska broderparti reda på planerna påen etablering av ett skjutfält i . Vi i Väns-terpartiet har tagit upp detta i interpellationer och påannat sätt.Vi är tacksamma att i Nordiska rå-det hakade på och tog chansen att markera att detta ärnågonting som vi inte vill ha från svensk sida. Jaginstämmer med att det har variten väldigt sen reaktion från regeringens sida. Men jagkonstaterar att det inte finns någon oenighetöver partigränserna.Jag tänker inte upprepa nackdelarna med dennaetablering. Jag vill bara trycka på den unika finnkul-turen som finns i detta område. Där samarbetar vifrån svensk, norsk och även från finsk sida för attbevara lämningarna från bosättningen som ägde rumpå . Det har skett en stor turistsatsning medvandringsleder i en orörd natur på bekvämt avståndfrån Syd- och Mellansverige.Anf. 86 Miljöminister ():Fru talman! Jo då - jag har ett mycket starkt en-gagemang. Jag har personlig erfarenhet av dessaskogar. Det gäller kanske lika mycket de lika tystaskogarna på andra sidan Dalagränsen från Värmlandsett. Jag inser fuller väl vad ett skjutfält i Gravbergetkan komma att betyda.Därför har jag också lagt mig vinn om att se till attden ståndpunkt har framförts tillden norska regeringen. Jag har haft kontakt med minpartivän , som också är den ledandesocialdemokraten i Forsvarskommiteen, som ärdet organ som hanterar denna fråga i . Jag harframfört de svenska ståndpunkterna med stor tydlig-het.Jag vet också att det har förekommit mycket opi-nionsbildning från svenskt håll, riktad mot det norskasamhället. Jag vet att själv harvarit aktiv i detta arbete. Jag vet att det är väldigtmånga människor i som har sett till att intebara den norska regeringen och det norska Stortingetutan också det norska folket vet hur vi i serpå denna fråga. Jag tror mig också kunna säga har tagit intryck av denna samlade opinionsbild-ning.Jag har svårt att se, måste jag erkänna, att jagskulle kunnat göra mer jag har varitmiljöminister.