prot · GM0992 · 1999-05-06 00:00:00 — Men när de alternativenhar startat - när utvecklingen har gjort att det harblivit så - har de privata alternativen kanske ingetexistensberättigande.Om det finns olika alternativ, på väldigt mångaolika sätt, kan alla de människor som väljer fritt hittanågonting som tillgodoser deras behov. Det är vårgrunduppfattning.Anf. 162 ():Herr talman! Inför valet kom skolan i fokusmer än . I bakgrunden kunde vi selarmrapporter om underkända elever med underkändabetyg i och gymnasiet. Det beskrevs somatt lärarna inte kunde hantera eleverna på vissa sko-lor. Man visste inte vad som hände i skolan, och detfanns ingen riktig kontroll. Nervositeten var stor, ochbekymren sågs som väldigt stora.Nyligen presenterade skolan vissa resultat för1998. För oss som har läst dem var det en skrämman-de läsning. Vi kunde se att ungefär var femte elev igrundskolan inte nådde kunskapsmålen i alla ämnen.Var tionde elev var inte behörig att gå vidare till ettnationellt program i gymnasieskolan. Av elevernamed invandrarbakgrund var det var femte som inteblev behörig.Alla som lyssnade på partiernas budskap i valrö-relsen måste ha nåtts av beskeden att vi nu kommeratt ta krafttag, att vi nu kommer att lyssna och att viinte kommer att sänka eleverna i skolan. Förvänt-ningarna på oss i riksdagsarbetet under denna periodvar stora, och de var så med rätta.Dystert nog har regeringen och dess medhjälpareinte lyckats ta något initiativ för en bättre skola. Efteralla löften från valrörelsen, och efter ett helt riksdags-år då skolan uppmärksammats kanske mer än någon-sin tidigare av oss i oppositionen, lyser de konkretaåtgärderna fortfarande med sin frånvaro. Detta inne-bär att vi på nytt kan se fram emot en vår då mångaelever kommer att gå ur skolan med icke godkändakunskaper.Det hade varit intressant, och det hade varit braför skolan och för eleverna, om vi hade kunnatdiskutera en proposition som hade varit framlagd avregeringen. Jag hoppas att den kommer snart och attvi får sätta i gång diskussionen.Detta innebär att behovet av en ny politik kvar-står. Det måste, som vi i ser det, vara vivuxna som har ett ansvar för barnens framtid. Mankan inte som lärare skylla på politiker när det gällerskolan, lika lite som vi som politiker kan skylla påskolledare eller på den konjunktur vi har . Det äri grunden ett gemensamt ansvar. Som politiker har viansvar för att prioritera och peka ut målen. Det ärdags för en ny politik. Vår ambition i äratt man i varje kommun och i varje regering skallkunna ta ansvar för den nya skolpolitiken.Herr talman! Jag tänkte nu ge en väldigt övergri-pande bild av den grund som lägger förden nya skolpolitiken. Vi kallar det för vår femstegs-plan.Vi anser att skolan skall vara en rättighet för alla -inte ett privilegium för några få. Alla barn kan lära,som vi ser det, och alla barn vill lära, men det kräveratt undervisningen anpassas, är flexibel och utgår frånvarje elev. Vi kommer inte att acceptera misslyckan-den. Det är skolans ansvar att se till att eleven uppnårkunskapsmålen. Politiken skall i första hand inriktaspå kunskapsresultat, och inte på hur skolan organise-ras. Skolans utveckling är slutligen inte bara en frågaför politiker. Det behövs ett nytt samhällskontrakt förskolan som engagerar lärare, föräldrar och det omgi-vande samhället.En huvuduppgift är därför attskapa en grundskola som ger eleverna godkändakunskaper. Ingen elev skall behöva lämna grundsko-lan underkänd. Vi i välkomnar därfördet förslag som har kommit om en översyn av skolla-gen. Grunden för en ny skollag skall som vi ser detvara just att alla elever skall ha rätten att gå ut grund-skolan med godkända kunskaper. Därmed, herr tal-man, vill jag yrka bifall till reservation 1 undermom. 1.Kraven på skolan måste också skärpas. Grundentill det livslånga lärandet och delaktigheten i samhäl-let läggs just - i . Det är förmå-gan att läsa, räkna och skriva och den kunskap maninhämtar i som är basen för det fortsattalärandet. Kunskapen är också en viktig faktor när detgäller att överbrygga de klyftor som finns i samhället.Resurserna till skolan är enormt viktiga, som flerahar påpekat tidigare i debatten. Men vi är också med-vetna om att det inte bara är resurserna som avgörskolans kvalitet. Den svenska skolan är , kan vise, dyrast i världen, men resultatet motsvarar inte dekostnaderna. Delvis beror det på att skolans resurserförsvinner i andra verksamheter än undervisning -främst i väldigt dyra lokaler. På många håll genom-förs det också nya besparingar på undervisning,medan lokalkostnaderna fortsätter att skena.Utifrån detta vill vi att en utvärdering görs av hurkommunernas anslag till skolorna fördelas och av hurmycket av resurserna som faktiskt går till skolanshuvuduppgift, dvs. att undervisa eleverna.Vi i vill också lämna den fixeringvid organisation och tidsstyrning som fortfarandepräglar skolan och skolpolitiken. Utgångspunkten äratt skolan och dess politik måste sätta elevernas rättatt få godkända kunskaper i fokus. Skolan skall därförbli flexibel, så att det är de uppnådda kunskapsmålenoch inte antalet år eller dagar i skolan som räknas.Ett riktvärde bör, som vi ser det, vara skol-gång med början . Men det skallkunna vara olika för olika elever, med tanke på ele-vernas olika utgångspunkter.Efter det vill jag yrka bifall till reservation 1 undermom. 4.Vi anser också att en individuell studieplan skallkomma till, där undervisning i olika tempon tillåts,anpassad efter varje elev. För att det skall bli möjligtbör grundskoleförordningen ändras. I samma ändringbör också den centralt fastlagda timplanen avskaffas.Dessa individuella studieplaner anser vi skall tas framgenom att lärare, föräldrar och elever gemensamt gårigenom och utvärderar det som uppnåtts i utveck-lingssamtal.Herr talman! En ökad individualisering i skolaninnebär också att resurserna anpassas individuelltefter varje elev. Det är inte statens uppgift att be-stämma på vilket sätt resurserna skall fördelas tillvarje elev. Det måste vara upp till varje kommun ochtill varje skola att fördela resurser så att målet god-kända kunskaper uppnås.Skolans huvuduppgift måste fokuseras i högregrad än . Det är en huvuduppgift att se till att justelevernas förmåga att läsa, räkna och skriva kommer ifokus och ges särskilda resurser. Alla lärare skallockså ha kunskaper om hur barns läs- och skrivut-veckling går till, och utvecklingen i de viktigasteämnena bör göras till allmänna mål för hela grund-skolan.Centerpartiet anser också att lärarnas roll skalluppgraderas och uppvärderas. Det är ett av de vikti-gaste yrken vi har. Vi vill stärka lärarna genom attbl.a. se till att de får en professionell roll, inrätta kar-riärvägar för lärare och öppna möjligheten för lärareatt vidareutbilda sig till specialister för att de t.ex.skall kunna undervisa elever med läs- och skrivsvå-righeter. vill också i samverkan medlärarnas organisationer införa en certifiering av lärare.Det behövs alltså, herr talman, ett målmedvetetkvalitetsarbete för att förbättra skolan. Staten harsjälvklart ett stort ansvar, men genom utvärdering ochuppföljning garanteras skolans likvärdighet i helalandet.Vi i vill därmed inrätta ett oberoen-de kvalitetsinstitut och ge stöd åt kommu-nernas eget kvalitetsarbete. Vår satsning på elevernaoch kvaliteten i skolan kan vi t.ex. se i den vårmotionsom vi väckte som innebär att vi vill satsa 1 miljardmer än regeringen och dess samverkanspartier på justkvalitetsutvecklingen i skolan.Slutligen, herr talman, vill jag också visa på att vitycker att decentraliseringen i skolan skall fortsätta.Makten över det dagliga livet vid skolan bör flyttas uttill varje skola, dess ledning, lärare, elever och föräld-rar. Vi vill att varje skola skall ha en egen lokal sty-relse med ett tydligt avgränsat ansvar. Men den härdecentraliseringen får inte enbart innebära att man fåren plats i en styrelse. Den skall innebära ett engage-mang och en äkta makt där det finns möjlighet tillsamverkan och utveckling.Vi kan ju se hur skolledningarnas ansvar harurholkats och dragits tillbaka. Det pedagogiska an-svaret har försvunnit från skolledarna. Det här måsteändras. Vi i förordar därför att kommu-nerna tecknar avtal med rektorerna där verksamhets-mål och resurser regleras.Herr talman! Starka grepp måste tas inom skolpo-litiken. Vi från har framfört en helhets-syn med grunden för hur vi vill att skolpolitiken skallförändras.Självfallet står jag bakom alla de yrkanden somjag har framställt i utskottet och som finns i betän-kandet, men jag nöjer mig med att yrka bifall till denreservation som jag har talat om, nämligen reserva-tion 1 under mom. 1 och 4.Tack!Anf. 163 () replik:Herr talman! Jag sade i mitt inlägg att en grund-läggande skillnad mellan högern och vänstern kanskefortfarande kan anas när det gäller människosynenoch synen på skolan.Centern har ju inte alltid samarbetat med högernutan ibland också med socialdemokraterna. Därförskulle jag vilja reda ut hur och Center-partiet egentligen ser på de disciplinära åtgärder somskall kunna stärka skolan, enligt den reservation somman har avgett. Jag uppfattade det som att dessa hår-dare regler för tillrättaförande, som det heter, skallbestämmas centralt. Rätta mig gärna om jag har fel påden punkten! Därför vill jag fråga omhon tror att hårdare regler och strängare straff, om viuttrycker det så, gör att det blir ett bättre arbetsklimati skolan. Om jag nu har uppfattat det här rätt undrarjag varför dessa skall fastställas centralt och intearbetas fram på den enskilda skolan av lärare till-sammans med skolledning och, inte minst, elevernasjälva.Min och uppfattning är i alla fallatt man har större benägenhet att följa de regler somman själv har varit med om att ta fram. Jag skullevilja höra åsikt om detta.Anf. 164 () replik:Herr talman! På något sätt tycker jag att det verkarsom att tycker att disciplinära åtgärder,hårdare tag i skolan och straff är något otroligt vik-tigt. Han verkar ju attraheras av det i varenda replik-skifte.För mig och handlar det om att byg-ga upp en ny skola, en skola där det finns ett samar-bete mellan elever, föräldrar och lärare. Det är enflexibel skola som medverkar till att varje elev kom-mer i fokus, i centrum, och där varje elevs förutsätt-ningar bejakas och kommer fram i god tid.Som vanligt pratar i gammal kom-munistisk anda. Det handlar om devisen att kommu-nerna skall styra den kommunala skolan, en kommu-nal skola som han i ett tidigare inlägg motsatte sig.Men det är en skola som innebär att varjeelev blir stöpt i samma form.Det här är inte min och åsikt. Vistår för en flexibel skola där eleverna sätts i centrum.Anf. 165 () replik:Herr talman! Det är visserligen smickrande ellerunderhållande att det har kommit så många till delvad jag betecknar min politiska verksamhet med förord. Men jag tror inte att kammaren är rätta stället föratt diskutera vad jag attraheras eller inte attraheras avi skolpolitiken. Jag skulle snarare vilja att svarar på mina frågor.Vad beror det på att ni uppenbarligen tycker attdet behövs strängare regler och - jag säger det engång till - hårdare straff i skolan? Ni motsäger ju intedet. Och varför skall dessa regler inte tas fram av denenskilda skolan av elever, lärare och personal till-sammans?Jag är medveten om att jag ställer samma frågoren gång till. Jag tror att det är uppenbart för de flestaatt jag inte har fått något svar . Det vill jag gärnaha, t.ex. nu.Anf. 166 () replik:Herr talman! står för en ökad de-centralisering i skolan. Vi vill bl.a. att nya skolstyrel-ser skall finnas på varje grundskola. Det skall varaskolstyrelser där föräldrar, elever och lärare tillsam-mans samverkar med samhället.För att eleven skall utvecklas, för att man skallkomma i ordning i skolan och för att man skall få ettbättre klimat vill vi att det skall finnas möjlighet förläraren att diskutera med föräldrarna kring eleven.Det skall finnas en sådan möjlighet i utvecklings-samtalen, och det skall finnas möjlighet att gå vidareoch se hur man kan hjälpa den här eleven. Disciplinä-ra åtgärder innebär inte att man, som i ett tidigare inlägg, går runt i polisuniform meden stor batong. Det är kanske fantasi-er, men det är inte mina. Det handlar om samtal,utveckling och den flexibla skolan, där eleven ochelevens förutsättningar kommer fram.Anf. 167 ():Herr talman! Den stora mängd elever som i dagslutar gymnasiet utan godkända betyg speglar grund-skolans problem, inte bara gymnasieskolans.I det utskottsbetänkande som vi diskuteraravstyrker majoriteten ett stort antal motioner om hurskolan skulle kunna hjälpa eleverna till en mer me-ningsfull skolgång. Inga elever skall gå vidare frångrundskolan utan att vara godkända i svenska, eng-elska och matematik. Jag har redan hunnit säga detflera gånger här i kammaren, men det tål att upprepas.I dag använder vi ju det individuella programmet föratt hjälpa elever som inte uppfyller kunskapskravenpå de vanliga nationella programmen. Och manmisslyckas allt oftare med att nå målet, nämligen sedan skall få över eleverna på ett nationelltprogram.En elev som kommer efter i skolan behöver tvärt-om stöd och hjälp tidigt, långt ned i grundskolan.Vänsterpartiet föreslår i sin motion att man skall delain eleverna efter något slags utvecklingsstadier sominnebär att de först är mogna för det praktiska ochsedan för det mera teoretiska. Det är absolut ingenlösning. Barn utvecklas ju faktiskt i helt olika takt. Ettbarn kan vara intresserat av att läsa och räkna vid enviss ålder, och ett annat barn kan då vara intresseratav något helt annat. Varje barn måste mötas och hjäl-pas utifrån den nivå som hon eller han befinner sigpå.Nu drabbas alltför många elever i det svenskaskolsystemet av att skolan blundar för verkligheten.Det är uppenbart att många elever går vidare tillgymnasiet med på papperet godkända betyg men utantillräckliga kunskaper. Det ser kanske bra ut på pap-peret att så många går vidare till gymnasiet, men iverkligheten blir ingen elev hjälpt av att slussas vida-re till en utbildning som den inte har förutsättningaratt klara av.Det behövs en utvärdering för att skolan skall vetahur många elever som behöver extra hjälp. Regering-en avskaffade 1994 de obligatoriska nationella proveni årskurs 5. Det är viktigt för elevernas skull att dessaprov blir obligatoriska igen. Fungerande utvecklings-samtal med elever och föräldrar är viktiga för att mangemensamt skall kunna komma överens om hur manskall arbeta för att skolarbetet skall bli meningsfullt.Betygen måste sättas i grundskolan.Det är för sent när en elev på höstterminen i årskurs 8får reda på att han eller hon ligger efter i något ämne.Tyvärr vill inte majoriteten i utskottet diskutera någraändringar när det gäller dessa frågor.Herr talman! har allt-mer betonat att skolan skall ställa högre krav på ord-ning och reda. Närvaroplikt skall råda i gymnasiet.Det skall ställas krav på antimobbningsprogram påalla skolor.Det har redan framgått av debatten att riks-dagen förmodligen kommer att avslå flera motionerom kamp mot mobbning, om skolans skyldighet attanmäla brott som begås i skolan till polisen osv. Vifrån beklagar att inte markeraren större tydlighet när det gäller de här frågorna.I debatten har vi liberaler ibland anklagats för attta ett steg tillbaka när vi säger att skolan måste krävamer av eleverna när det gäller respekt för medmänni-skor och en värdig umgängeston i skolan. Det är juprecis tvärtom. vill ha en skola där ele-verna är självständiga och ifrågasättande, där de själ-va kan vara med och påverka och utveckla arbetssät-tet i skolan. Men just det förutsätter en miljö därmänniskor respekterar varandra och där arbetsroråder.I det här sammanhanget hör också kampen motdroger hemma. efterlyser i sin motion ennationell handlingsplan för hur kampen mot ungasmissbruk av alkohol, narkotika och tobak skall inten-sifieras. Varje skola måste ha en plan för hur alko-hol-, narkotika- och tobaksfrågor skall belysas. Pro-jekt för nya metoder att närma sig de här frågornamåste startas. Det finns bl.a. mycket kunskap i folkrö-relser som skulle kunna komma skolan till del om ettsamarbete med världen utanför skolan utvecklas.Herr talman! har vi haft en politik somhar strävat efter att utjämna de sociala skillnadernagenom skolan. Vi kan genom en mängd undersök-ningar konstatera att den politiken har misslyckats.Statistiken visar att snedrekryteringen när det gälleratt komma till högskolan nu förhåller sig på ungefärsamma sätt till varifrån man kommer som för 40-50år sedan. Bl.a. tar upp detta i en intressantbok som heter Den ljusnande framtid. Där diskuterarhan på ett mycket seriöst sätt vad det beror på att viinte har lyckats få en större övergång mellan olikasociala miljöer när det gäller högre utbildning. Därförsäger jag, vilket redan har läst - up-penbarligen i motion - att skolan bordevara en murbräcka mot segregation. är uppen-barligen inte skolan det. Eftersom bl.a. människorsboende fungerar så att många invandrare bor för sig,många arbetslösa bor för sig i olika delar av en kom-mun och ytterst få föräldrar väljer en skola i ett annatbostadsområde för sina barn.Utifrån liberal utgångspunkt är inte valfrihet ochmångfald något som skapar segregation och utanför-skap. Med fritt val mellan kommunalaskolor och friskolor ökar engagemanget hos eleveroch föräldrar. Med en medveten politisk vilja skallkommunerna i utsatta bostadsområden göra särskildasatsningar på kvalitet, intressanta profilskolor ochkvalificerade lärare. Just i de områdena skall det varaviktigt att skolorna har en sådan inriktning att mångafrån andra områden väljer att gå i skolan där.Lärarbristen i skolan är inte längre ett hot utan ettfaktum. Det är många elever i skolor somjust nu får läsa olika ämnen utan att ha någon läraresom undervisar. Ja, det finns naturligtvis alltid någonsom efter bästa förmåga har ansvar för lektionerna.Men allt oftare är denna person inte lärare. När politi-kerna värderar vår skola så lågt att de tror att skolanfungerar utan utbildade lärare blir det ett tydligt bevispå att utbildning inte värderas på rätt sätt.För att vända den här utvecklingen behöver bådestat och kommun vidta en rad åtgärder: fortbildning,karriärmöjligheter, löneutveckling. Allt måste drivasså att fler människor väljer läraryrket.Folkpartiet föreslår i sin motion att skallgöra ett tillkännagivande om elevers rätt att undervi-sas av behöriga lärare.Herr talman! Liberaler har alltid ansett att skolanär en nödvändig grund för ett fungerande demokra-tiskt samhälle. Skolan är samhällets kraftfullasteverktyg för att ge alla människor jämlika livschanser.Skolans uppgift är att ge alla människor sådana kun-skaper att de kan delta i det demokratiska samhälletoch komma in i ett arbetsliv som kräver alltmer kvali-ficerad personal.Folkpartiet har lagt fram ett antal förslag somskulle kunna förändra och stärka skolans centrala ochviktiga roll. Samtliga motioner i den riktningen frånFolkpartiet och från andra partier avstyrks av majori-teten i utskottet. Visst debatteras skolan ofta här iriksdagen, men när jag läser detta betänkande drar ialla fall jag slutsatsen att den socialdemokratiskaregeringen och dess stödpartier visar ett förvånandesvagt intresse för att ta de aktuella problemen i skolanpå allvar.Herr talman! Avslutningsvis ber jag att för tidsvinnande yrka bifall endast till reservation 9 undermom. Jag stöder naturligtvis i övrigt alla folkpar-tiyrkanden.Anf. 168 () replik:Herr talman! Jag är lite osäker på vad i slutet av sitt anförande, men jag tror att hanmenade att alla de tre partier som har en överens-kommelse på riksnivå inte tar de aktuella problemen iskolan på allvar. Jag tror att det var så det var formu-lerat.Det vill jag nog bestämt avvisa. Ett exempel på attvi faktiskt gör det är att vi satsar mer pengar påkommunerna och ser till att faktiskt försöka göranågonting åt den dåliga ekonomiska situation sommånga kommuner befinner sig i och som drab-bar skolan.Jag har i inledningen av mitt anförande sagt att jaginte tycker att det räcker och att vi i Vänsterpartietinte anser att det räcker. Men nog gör vi något, ochvisst är våra förslag nog så goda som era på det om-rådet.Men jag skall fråga lite grann omdetta att skolan skall vara en murbräcka mot segrega-tion. Den tanken utgår från att vi har en segregation iövrigt. Det kan vi vara överens om att vi har. Vi haren bostadssegregation, vi har problem med arbetslös-het och vi har, framför allt i storstadsregionerna,också problem med att många människor med in-vandrarbakgrund söker sig till vissa områden. I densituationen vill uppmuntra friskolor. TrorUlf att det är de som har sociala problem somskall söka sig till andra skolor, eller tror det är de som blir kvar, medan de med en godsocial bakgrund söker sig till skolor som har alterna-tiv pedagogik och där man aktivt måste välja denskolan? Min uppfattning torde vara klar efter mittinlägg. Men jag skulle vilja att reder utlite grann hur han och ser på detta.Anf. 169 () replik:Herr talman! Det är riktigt som sä-ger att människor från olika yrkesgrupper och invand-rare kontra svenskar ofta bor i olika områden i kom-munerna. En möjlighet att välja över stadsdels- ochkommundelsgränserna gör att fler människor väljeren annan skola.Det andra ledet i vår politik, att satsa på hög kva-litet med intressanta profiler i skolor som ligger i s.k.utsatta områden, gör att möjligheten ökar för männi-skor från andra områden att välja dessa skolor.Det finns ingen annan väg att gå, måste skapa mångfald och stimulera människor attvälja mellan olika typer av skolor. Alternativet är attdet bara blir som det har varit.Kalle frågade också varför jag inte tyckteatt regeringen och stödpartierna vidtog tillräckligaåtgärder. Jag konstaterar bara att man säger nej till deförslag som finns i motioner från ochandra oppositionspartier om kraftfulla åtgärder motvåld och mobbning i skolan, om att göra någonting åtavhoppen i gymnasieskolan, om att se över betygs-systemet, som inte fungerar. Men det har inte väcktnågot gensvar. Det var det jag menade med ett visstointresse för våra förslag.Anf. 170 () replik:Herr talman! Det är bra. Då har vi rett ut varför viinte skulle ta de aktuella problemen i skolan på allvar.Det handlar helt enkelt om att vi inte röstar för Folk-partiets reservationer. Så enkelt var det. Det kommervi nog att fortsätta att undvika om de är så pass un-dermåliga som jag uppfattar att de här faktiskt är.Men jag tycker nog att slår lite grannknut på sig själv när han försöker resonera om segre-gation och friskolor. Menar att det fak-tiskt är de elever som har en annan bakgrund än enväletablerad akademisk, typisk svensk miljö somsöker sig till fristående skolor? Om det vore så dåvore väl också privata och fristående skolor just enmurbräcka mot segregationen. Då kunde man tänkasig att invandrarkillarna från faktiskt sattesig i Franska skolan i . Men vivet att så inte är fallet. Vi vet att det är de som har engod social hemmiljö som gör det. Var i de offentligaskolorna blir alla de andra? Jag kan inte se hur dettaskulle kunna vara en murbräcka mot segregationen.Det är tvärtom gödsel åt segregationen som Folkpar-tiet föreslår.Anf. 171 () replik:Herr talman! Vi kanske skall passa oss för gene-raliseringar, att människor från olika sociala miljöeralltid kommer att handla på exakt lika sätt, enligtnågon form av regelbok. Även om det vore så somKalle säger skulle en satsning på attraktivaoch intressanta - nämnde Franskaskolan - språk-, konst- och kulturprofiler i Rinkebygöra att en hel del människor från andra delar avStockholm flyttade dit eller satte sina barn i skolandär - det är jag ganska övertygad om.Jag beklagar att tycker att våra för-slag föra att lösa problemen med våld, mobbning,avhopp i gymnasieskolan och droger är undermåligaoch ointressanta. Det vore roligare att ha en levandedebatt kring dessa frågor än att bara få dem avfärda-de.Anf. 172 ():Herr talman! Den här debatten blir lite spretig,eftersom det är 166 motionsyrkanden vi har att taställning till, men jag tycker ändå att den är intres-sant.