prot · GM0996 · 1999-05-19 00:00:00 — Därför håller utskottetmed regeringen om att det behövs ett sådant här re-gister och med det innehåll som regeringen föreslår.Men vi vill återigen understryka vikten av att allmöjlig hänsyn tas till att registret kommer att inne-hålla mycket integritetskänsliga uppgifter.Det är också nödvändigt att noggranna övervä-ganden sker kring vem som får registreras, vad somfår registreras och inte minst vem som får användauppgifterna och för vilka ändamål.När det handlar om vem som skall föra registretföreslås att det skall föras av Rättsmedicinalverket,bl.a. för att för re-gister med samma inriktning som föreslås. finns alltså redan det skalskyddoch de rutiner som är anpassade till de integri-tetskänsliga uppgifter som kommer att registreras. Videlar bedömningen att det också fortsättningsvis skallligga på Rättsmedicinalverket.För att få använda uppgifter ur registret för forsk-ningsändamål krävs det, som jag tidigare sade, att enforskningsetisk kommitté har godkänt forsknings-projektet. Jag börjar nu att använda förkortningar, fördet blir så långa ord annars. Rättsmedicinalverketkommer jag nu att kalla för RMV. När det gällerRMV:s utvecklingsarbete - alltså uppföljning, utvär-dering och kvalitetssäkring av verkets verksamhet -ställs inget motsvarande krav.I reservation 1 begärs att ett sådant krav skall fin-nas även när det gäller RMV:s utvecklingsarbete. Jagoch också utskottet kan ha viss förståelse för kravet,för det kan vara svårt att tydliggöra gränsen mellanRMV:s egen forskning och det utvecklingsarbete somsker inom verket. Likaså kommer ju integritetshänsy-nen in här liksom i forskningen. Men det handlar juom fler frågor, för det är också frågan om ifall det ärmeningsfullt att kräva ett godkännande av en forsk-ningskommitté för utvecklingsarbete, som faktisktligger inom ramen för verkets uppdrag.Det handlar också om att gränsen mot forskning,som ju kräver godkännande, måste upprätthållas. Mendet är mycket troligt att denna fråga behöver tas upppå nytt, t.ex. när remissutfallet på betänkandet Godsed i forskningen föreligger. Jag skulle som sagt troatt frågan återkommer.I reservation 2 tas frågan upp om återrapporte-ringsskyldighet för forskare som får tillgång till re-gistret. finns ingen sådan återrapporteringsskyl-dighet gentemot de forskningsetiska kommittéerna,men jag återkommer till betänkandet God sed i forsk-ningen, för där finns ett förslag med just den inrikt-ningen. Men som brukligt är anser vi i utskottet att vibör avvakta remissutfallet och den fortsatta bered-ningen av betänkandet och återkomma vid ett senaretillfälle.Till sist skall jag säga några ord om frågan omsamtycke vid användning av uppgifter ur registret.Det handlar då om reservation 3.I den här delen föreslår regeringen att den regist-rerade skall få information om bl.a. registreringen ochom de sekretess- och säkerhetsbestämmelser somgäller för behandlingen av uppgifterna i sambandmed registreringen.När det däremot gäller samtycket avvisar rege-ringen tanken på att samtycke av den registreradeskall krävas för registrering eller när uppgifternaanvänds. Utskottet delar regeringens bedömningar,som sammanfattningsvis innebär att registret nästanskulle bli oanvändbart om samtycke krävdes medtanke på att man kan förvänta sig ett ganska stortbortfall.Men, icke att förglömma, det är ju faktiskt så attnär det gäller användningen av uppgifterna i registretkan vi redan nu konstatera att de forskningsetiskakommittéerna normalt ändå kräver att samtycke in-hämtas från de berörda. Därför tycker jag att man harkommit så långt som man eftersträvar i reservationen.Med detta yrkar jag bifall till utskottets hemställani betänkandet och avslag på samtliga reservationer.Anf. 158 ():Fru talman! Med tanke på den förståelse som fö-religger för reservation 1 just när det gäller utveck-lingsarbetet tycker jag att man inte kan vara nog såförsiktig, eftersom det handlar om så känsliga upp-gifter. Det sades att man skulle återkomma i ärendet,men då kanske skadan redan är skedd i flera fall. Detvore ju bättre att vända på resonemanget och varanog försiktig i detta läge och göra en etisk värderingäven av prövningen när det gäller utvecklingsarbetetför att sedan återkomma och se om det verkligenbehövs.Anf. 159 ():Fru talman! Som jag tidigare sade skulle jag troatt den här frågan kommer att behöva aktualiseras pånytt. Däremot vill jag inte låsa mig för att hela lös-ningen är den som förespråkar. Omden här frågan behöver tas upp på nytt får vi ju gåigenom den grundligt en gång till och inte bara låsaoss för den lösning som föreslås i reservation 1.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )11 § betänkande 1998/99:JuU27PåföljdsfrågorAnf. 160 ():Fru talman! I detta betänkande behandlas ett antalmotioner under rubriken . Till betän-kandets 22 hemställanspunkter har lämnats 18 reser-vationer och två särskilda yttranden. Av de 18 reser-vationerna står vi moderater bakom 11, ensammaeller tillsammans med andra partier.I detta betänkande har regeringen inte behövtkompromissa. Stödpartierna Vänstern och Miljöparti-et har sett till att regeringspartiets linje, att avfärdaeller säga nej till alla förslag, har fått majoritet, ävenom det i något fall betytt att man avstått från att följaupp egna partimotioner och den linje som man vidtidigare tillfällen hävdat som rätt och riktig.Fru talman! Den s.k. fängelseutredningen över-lämnade sitt huvudbetänkande till den dåvaranderegeringen . har det gåttsnart . I fängelseutredningens betänkande före-slogs att lagen om kriminalvård i anstalt, den s.k.KvaL, skulle ersättas med en ny lag med benämning-en lagen om verkställighet av fängelsestraff, fängel-selagen. Den gamla lagen, KvaL, är från 1974.Våren 1998 beslöt denna kammare med anledningav regeringens proposition Ändringar i kriminal-vårdslagstiftningen att det inte förelåg några skäl attinföra någon ny verkställighetslagstiftning. Vi mode-rater delade inte denna uppfattning, och vi hävdarfortfarande att regeringen bör ta initiativ utredning med uppdrag att lämna förslag till en nyverkställighetslagstiftning benämnd fängelselagen. Idenna utredning bör även verkställigheten av ung-domsstraff beredas. Då det gäller frågorna rörandeverkställighet av ungdomsstraff kräver vi att de be-reds skyndsamt och ges förtur.Trots beslutet har tydligen, enligt vadutskottet inhämtat, regeringen för avsikt att på nyttöverväga frågan om en ny verkställighetslag. Dettatycker vi naturligtvis är bra, men jag tillåter mig trotsallt att misstänka att det hinner gå avsevärd tid innanvi i denna kammare får se ett bra förslag till ny verk-ställighetslag. De olika socialdemokratiska regering-arna har inte visat prov på någonstörre skyndsamhet när det gäller att komma med nyaförslag inom rättsväsendet. Ja, man var förstås ganskasnabb med att göra de neddragningar som drabbat,och även drabbar, rättsväsendet.Öppenheten för att ta till sig förslag från opposi-tionen har inte varit speciellt påfallande med undan-tag för de fall där man inte har lyckats hitta stödparti-er för sina egna passiva linjer. Vi moderater anser attregeringen skall ta initiativ till en utredningmed uppdrag att lämna förslag till en ny lagstiftning.Den nya lagen bör benämnas fängelselagen. Dettatycker vi att bör ge regeringen tillkänna. Vitycker inte att det vore så farligt om någongång kunde göra ett tillkännagivande till regeringen.Det ligger väl också i uppgift.Fru talman! Vi moderater står naturligtvis bakomsamtliga våra reservationer, men vi yrkar, för att inteförlänga kammarens voteringstid, endast bifall tillreservation 1. Den tar upp vår syn på behovet av nyverkställighetslag. Jag kommer i fortsättningen att taupp och argumentera omkring våra övriga reservatio-ner i detta betänkande.Jag utgår från att samtliga partier i denna kamma-re vill att tiden i fängelse skall användas på bästa sätt.Bland dem som döms till fängelse finns det mångasom när de tas in inte kan läsa eller skriva och somaldrig haft en riktig anställning här i livet. Möjlighe-ten till grundläggande skol- och yrkesutbildning ochtill att få hjälp att komma till rätta med missbruk ochandra problem är en förutsättning för att livet efterfängelsestraffet skall kunna få en ny och positivareinriktning. Detta är särskilt angeläget för unga fängel-sedömda.Fru talman! För sedan var jag på Tida-holmsanstalten. Där pågick i och för sig en strejk tillförmån för semester. hade anstaltsledning-en sina dagliga problem att brottas med, bl.a. denekonomiska verkligheten. Här skall krympande an-slag räcka till att ge de intagna den utbildning och denprogramverksamhet som är en förutsättning för att deskall kunna börja ett nytt liv efter fängelsestraffetsslut.Inte minst många socialdemokrater, vänsterpar-tister och miljöpartister hävdar ofta att fängelsedömdaskall få utbildning och rehabilitering under vistelsen ifängelserna. Detta skriver också utskottsmajoritetenin i detta betänkande. Och vi moderater instämmer.Men skall inte detta bara bli en läpparnas bekännelsemåste det finnas tillräckligt med resurser för den härverksamheten - om man nu tror på den. Det gör vi.Fru talman! Med det moderata budgetförslagethade det funnits betydligt bättre förutsättningar attleva upp till de fina orden i detta betänkande och iregeringens budgetproposition.Som särskilt angeläget ser vi det att män som be-gått vålds- eller sexualbrott får effektivast möjligabehandling och terapi för sitt beteende. Strafftidenmåste användas på ett så effektivt sätt som möjligt. Viutgår från att det arbete som sägs pågå i Regerings-kansliet leder fram till att verksamheten i framtidenkan bedrivas på ett ännu bättre sätt än . Vi utgårockså från att regeringens arbete med dessa frågorleder fram till ett ställningstagande till framtida an-vändning av medicinsk behandling, s.k. kemiskkastrering, av sexualbrottslingar. Det är angeläget,och det är rättsväsendets uppgift, att se till att antaletbrottsoffer blir så litet som möjligt, inte minst då detgäller offer för vålds- och sexualbrott.I denna kammare råder det som bekant delademeningar om livstidsstraffets vara eller inte. Kamma-rens majoritet är dock för att ha kvar livstidsstraffet.Detta manifesterades här i kammaren i en debatt ochomröstning . Bådeinom opposition och regeringsunderlag är partiernadelade i fråga om livstidsstraffet. Om inte kammarenhar något emot det kan jag inte låta bli att låna ettuttryckssätt i debatten från socialdemokratin dengången. Man hävdade att en viss allians var oense.Det är också vänsteralliansen i den här frågan. Menkammaren har en majoritet för att livstidsstraffet skallbehållas.När vi nu har livstidsstraffet kvar måste man fun-dera lite över hur det fungerar. Enligt vår uppfattning,fru talman, är det oacceptabelt att livstidsdömda intekan åläggas någon direkt kännbar disciplinär be-straffning om de uppför sig illa eller begår brott underden tid då fängelsestraffet verkställs. Det här kanställa till ganska mycket oreda på en del av våra an-stalter, något som gör det besvärligt både för med-fångar och personal.Frågan om disciplinär bestraffning av långtids-dömda togs upp av den tidigare nämnda fängelseut-redningen. Utredningen ansåg bl.a. att det skulle varamöjligt att göra avdrag på den ersättning som utgårtill den intagne. Andra förslag som vi anser skallövervägas är minskat antal permissioner och in-skränkningar i möjligheterna att ta emot besök. förslag i dessa frågor har ännu intelett till lagstiftning. Vi moderater anser att det ärangeläget att det kommer förslag på disciplinåtgärderäven för livstidsdömda.Den moderatledda, borgerliga regeringen satsadeca på säkerhetshöjande åtgärderpå de tre tyngsta anstalterna. Detta har givit avsettresultat. Rymningarna har upphört. Enligt vår åsiktskall det vara omöjligt att rymma från de slutna an-stalter där de farligaste fångarna avtjänar sina straff.Allmänhetens skyddsintresse måste alltid sättas icentrum. Vi anser att denna säkerhet även i fortsätt-ningen skall ligga på nuvarande höga nivå. Detta harvi markerat i en reservation med nr 9 i betänkandet.Fru talman! Kvinnor och män skall aldrig avtjänafängelsestraff på samma anstalt. Enligt vår uppfatt-ning skall blandade anstalter inte förekomma. Vi serpositivt på de åtgärder som vidtagits, men dennuvarande minskningen av antalet fängelseplatser kankomma att försämra möjligheterna för fängelsedömdakvinnor i framtiden.Fru talman! När det gäller permissionerna måsteintresset att skydda medborgarna väga tyngre än denintagnes intresse av permission. Medborgarna måstekunna lita på staten i detta avseende. Vi anser attreglerna om permission måste vara restriktiva. Detgäller i synnerhet i fråga om återfallsförbrytare. Vihar lagt fram förslag om att man för att strama upp endel permissioner inleder försöksverksamhet medelektronisk övervakning vid permissioner.Det är inte ovanligt att höra företrädare för olikapartier här i kammaren tala om vikten av att missbru-kare får behandling under sin anstaltsvistelse. Dettagäller även dagens regeringsunderlag, alltså social-demokrater, vänsterpartister och miljöpartister. Ettverksamt redskap för detta är s.k. § 34-placering. Ensådan placering sker främst då den intagne skall fåmöjlighet att få vård på behandlingshem, men ävenför studier på internatskola och vård i familjehem ärdet möjligt att använda § 34.En § 34-placering bekostas av kriminalvårdenfram till den villkorliga frigivningen. Efter dettamåste den frigivnes hemkommun bekosta placering-en. Det är inte ovanligt att hemortskommunen avslåren sådan ansökan på grund av kommunens ekono-miska situation.Fru talman! Vi tycker att det här är mycket olyck-ligt och att det motverkar den dömdes möjlighet tillrehabilitering. Vi moderater föreslår, och får stöd frånsamtliga oppositionspartier, att kriminalvården får taöver det ekonomiska ansvaret för hela § 34-placeringen. Trots att Vänstern motionerat i fråganoch reserverat sig, byter man nu sida. Attinte komma på kant med Socialdemokraterna, att inteäventyra majoriteten i utskott och kammare, är tydli-gen viktigare än att missbrukare inom kriminalvårdenfår bättre möjligheter att komma till rätta med sinaproblem.Trots en lagskärpning 1994 har andelen utländskamedborgare som döms till utvisning inte ökat. Dennafråga faller inom ett annat utskotts beredningsområde,men enligt vår uppfattning bör regeringen i alla fallverka för att utländska medborgare som döms tillfängelse i i större utsträckning än skallkunna avtjäna straffen i sina hemländer.Fru talman! Slutligen vill jag säga att det i dagfaktiskt är så att de som är häktade får ersättning närde ägnar sig åt fysisk träning. Det är visserligenmycket ansträngande, det vet jag själv. Men jag tyck-er att detta är direkt stötande. Ute i samhället är detfaktiskt åtskilliga människor som ägnar en stor del avsin fritid åt fysisk träning, och det får de göra efter attde avslutat sitt arbete - tungt eller lätt. får manockså betala själv när man går till ett gym. Nuvaranderegler, där samhället både betalar och ger timersätt-ning åt häktade som ägnar sig åt fysisk träning, börslopas.Anf. 161 ():Fru talman! Jag börjar med att yrka bifall till re-servation 3. Givetvis står jag bakom alla våra reser-vationer men för tids vinnande kommer jag, som sagt,att yrka bifall endast till reservation 3.I det här betänkandet behandlas en mängd motio-ner från allmänna motionstiden som rör påföljdsfrå-gor. har jag här i kammaren när vi haft såda-na här samlade ärenden sagt att det ärsynd att vi får kriminalpolitiken sönderstyckad i smådetaljfrågor i stället för att vi har möjlighet att debat-tera helheten. När man får en sådan här mängd mo-tioner samlade utan att det finns en proposition är detsäkert många frågor som vi skulle kunna diskuteradjupare. Kanske skulle vi också kunna komma till enännu större samsyn i en hel del frågor. Men är detsom det är.Allteftersom åren går ser man ändå, fru talman, atten hel del av motionerna från olika partier berikarpartierna. Man ser ju hur motionerna efter något åråterkommer hos andra partier. Även om man iblandkan tycka att det blir sönderstyckat och att man kanpåverka mycket litet blir det en påverkan.Fru talman! Jag skall ta upp de motioner som vifrån har och som jag tycker att det ärviktigast att lyfta fram.Reservation 3 handlar om möjligheterna till sys-selsättning på anstalterna. Framför allt gäller detmöjligheten till studier på anstalterna. finns detute på anstalterna ett stort klientel som har stora läs-och skrivsvårigheter. Vi vet att det ärsvårt att motivera just dessa interner att börja studera.Där behöver ett mycket aktivare arbete bedrivas justför att stimulera personer med de största behoven attanvända sig av studierna och de möjligheter som därändå finns.Ett fenomen som börjar bli allt tydligare och somkommer att komma fram ännu mer ärmöjligheterna till högre studier. var studier-na på anstalterna mera inriktade på grundskolenivå,vilket ofta är fullt tillräckligt för stora grupper. Sedanhar man byggt på med möjligheter till gymnasieut-bildning ute på anstalterna.I dag ser vi att en allt större del av ungdomarnagår på gymnasiet men det är fortfarande stora avhoppfrån gymnasieskolan. Dock börjar det också på an-stalterna bli alltfler som ligger på en högre studienivå.Man borde alltså ta till vara fängelsetiden även förmöjligheter till högre studier. Anstalterna själva av-gör om man kan ge den möjligheten eller inte; det ärju inte alltid möjligt att genomföra det här. Vi skullegärna vilja se en utveckling av studiearbetet och möj-ligheterna att stödja även personer i nämnda grupp.De skall ha rätt till utbildning även på högre nivå;detta för att utnyttja fängelsetiden så effektivt sommöjligt.Sedan, fru talman, vill jag ta upp frågan om be-handlingsinnehållet vad gäller kvinnor. Inom krimi-nalvården har man börjat uppmärk-samma kvinnors situation ute på anstalterna. Frånkriminalvården har man nu tagit fram riktlinjer för ettprograminnehåll för kvinnor som är mera inriktat påkvinnors speciella behov och speciella krav när detgäller att få stöd i föräldraskapet. Det gäller också enmängd andra bitar.Även om kriminalvården har kommit en bra bit påväg är det hela fortfarande långt ifrån utvecklat. Manhar tagit fram riktlinjerna och börjat med program-verksamhet men det här ligger långt efter den manligabiten som utvecklats på ett helt annat sätt. Därför ärdet viktigt att lyfta fram frågan och atttrycka på så att det trots allt blir så bra som möjligt.Det speciella här är att man inom frivården, där deflesta kvinnor hamnar som begår brott och som blirdömda, inte kommit så långt att riktlinjer har tagitsfram. På en del ställen finns det program som är merariktade till kvinnor efter kvinnors behov men inomfrivården är det en stor brist i det avseendet.Därför är det viktigt att lyfta fram frågorna och att sedet här i ett helhetsperspektiv.Fru talman! Reservation 15, som tidigare talarehär tog upp, handlar om kostnadsansvaret vid § 34-placering. från gjordestort nummer av att inte var berett attstödja sin egen motion och sina egna krav. Det skullevara viktigare att hålla ihop samarbetet med regering-en än att ge missbrukarna på fängelserna vård.Moderaterna borde, fru talman, läsa andras mo-tioner lite noggrannare och läsa innantill. Samtidigtmåste jag säga att jag är glad över att så många parti-er så plötsligt har börjat inse den här problematiken.Av motion och vår hemstäl-lanspunkt framgår att det krävt är enutredning för att se över kostnadsansvaret när detgäller § 34-placeringar utifrån de problem som JeppeJohnsson har beskrivit. Vi har också krävt att omförändringar görs skall de vara kostnadsneutrala. Detinnebär att man i förhandlingar med Kommunförbun-det måste komma överens om finansieringen och omhur kostnaderna skall delas. Enligt ärdet inte riktigt att en kommun så fort man har enmissbrukare som har hamnat i fängelse bara skallkunna avsäga sig det totala ansvaret för kostnadernaför vård och behandling. är det, och såbör det också vara, kommunernas grundläggandeskyldighet att ge alla medborgare den rätt och demöjligheter som socialtjänstlagen innebär.Skall man göra förändringar här måste man alltsåäven göra sådana förändringar att det blir kostnads-neutralt. Det får inte bli en fördel för kommunerna attstrunta i att ta ansvar för just den här gruppen männi-skor.Just de krav som ställer i motionen,att det skall utredas och att det behövs en översyn närdet gäller kostnadsansvaret, har regeringen genom-fört. Man har gett i uppdragatt se över frågan, så krav har blivittillgodosedda här.Att nu är beredda att gå ännu längre- att det här skall komma så snabbt som möjligt - trorinte vi i är en rimlig väg att gå. Detfinns ingen realism i detta med att ,jämfört med den tid som sittande utredning har påsig, hitta ett förslag som är kostnadsneutralt. OmModeraterna är beredda att göra ett stort nummer avskillnaderna inom majoriteten - av att man nu vikersig - beror det kanske på att från sinregeringstid är vana vid att övriga partier lägger sigplatta och inte vågar driva sina egna frågor. Kanskehar man den utgångspunkten. Vi har inte de proble-men, så erfarenheter får nog stå förModeraterna själva.Fru talman! Jag vill också ta upp frågan om sär-skilda avdelningar för interner med utvisningsbeslut.Där har vi i bara ett särskilt yttrande.Jag vill ändå lyfta fram den här problematiken.I dag har man påbörjat ett projekt med speciellaavdelningar för dem som är dömda till fängelse ochsom har ett utvisningsbeslut med i domen. Det harman gjort därför att man har sett problemen ute påanstalterna. Det är svårt att motivera de här personer-na till behandling och det är svårt att få in dem i devanliga programmen därför att de vet att de sedanskall utvisas.Vi i tror inte på idén med speciellaavdelningar där man för samman alla med utvis-ningsbeslut. Det rör sig ju om en mängd olika natio-naliteter, en mängd olika språk och en mängd olikabehov. Att säga att de har samma behov därför att dehar ett utvisningsbeslut tror vi är en alldeles för dåliggrund. Snarare riskerar man då att få avdelningar medpersoner som inte alls är behandlingsmotiverade ochdär spänningarna, konflikterna och uppgivenhetenblir ännu större. Dessutom kommer man inte frånanstalternas sida att avsätta så stora resurser eller attha så stora ambitioner när det gäller att jobba meddenna grupp. Men eftersom det här nu är infört somett försök och man skall följa upp det och utvärderadet , har vi valt att acceptera det, ävenom vi är tveksamma. Vi kommer att följa fråganväldigt noga.Till slut, fru talman, vill jag återigen bara yrka bi-fall till reservation 3.Anf. 162 () replik:Fru talman! Det händer mycket . Förraåret när vi stod här i kammaren och hade sammaförslag sade också regeringen att man var uppmärk-sam på frågan. Men av någon anledning - jag kanbara spekulera i vilken - nöjde sig inte Vänstern dengången med detta utan man var med på en reserva-tion, nr 8, till justitieutskottets betänkande 19.Fru talman! Jag skall be att få läsa innantill urmotionen. Det som står där kan jag väl i alla fall intemissuppfatta. Under rubriken står det:"Tillgången till behandling utanför anstalt (§ 34)har försämrats alltmer. Kommunerna ansvarar förkostnaderna för att behandlingen slutförs när verk-ställighetstiden tagit slut och kriminalvårdens kost-nadsansvar upphör. Med dagens svåra ekonomiskasituation i kommunerna är de inte positiva till ytterli-gare kostnader och därför genomförs inte behandling-en. Det är olyckligt eftersom det är en behandlingmed goda resultat som bör användas i större utsträck-ning än . anser att regeringen börse över frågan om kostnadsansvaret för § 34 medkostnadsneutralitet som målsättning. Detta bör gesregeringen till känna. "Jag har just läst det som sade omkostnadsneutralitet. Jag tycker att det ärganska konstigt att trots detta inteföljer upp en sådan här motion, när man nu skulle hakunnat få majoritet för det förslag som man stred för .