prot · GM09104 · 1999-06-01 00:00:00 — Men ärdet på det viset att vi tycker att det är riktigt att öppnamarknaden, att får en bättre tillträde tillden europeiska marknaden. Problemet med regering-ens nuvarande politik är att det inte framför allt är detsvenska jordbruket - om vi skulle få gehör för av-regleringstankarna och hela EU skulle gå en snabbavreglering till mötes - som kommer att slås ut ellertvingas konkurrera med jordbrukspro-dukter. Då kommer vi i stället att få ett ytterligareinflöde av danska, engelska, irländska osv. Det är regeringen som är ansvarig förden politik som gäller på det här området. I dagfungerar faktiskt EU:s jordbrukspolitik som ett skyddför de svenska bönderna.Jag blir naturligtvis allvarligt bekymrad när utri-keshandelsministern här säger att svenska bönderkommer att stå sig mycket väl även om en avregle-ring sker. Det tror inte jag, om vi inte förändrar deinhemska ekonomiska villkoren för bönderna. Därhar regeringen makten i sin hand. Regeringen harinstrumenten till sitt förfogande. Men har manstått hårdnackat emot varje krav som innebär att desvenska bönderna skulle kunna få rimliga eller åt-minstone likartade förhållanden med sina europeiskagrannar.I det här avseendet får regeringen bära ett mycketstort ansvar. Det som utrikeshandelsministern härsäger gör mig mycket bekymrad.Anf. 120 Statsrådet ():Fru talman! Det känns lite genant att behövaupplysa om att vi diskuterarEU:s utrikeshandelspolitik. Vi diskuterar mot bak-grund av regeringens skrivelse inför kommande för-handlingar i Världshandelsorganisationen.I en sådan debatt får man höra att en sådan för-handling efter de riktlinjer som regeringen driverkommer att leda till att svenskt jordbruk slås ut avdanskt jordbruk. Vi förhandlar ju om detta gemen-samt i EU. Det handlar om EU:s yttre tullmurar, omEU:s exportsubventioner på tredje marknader och omandra internationella åtaganden. Och vi i EU agerarsamfällt.Göran tar upp frågor om hur EU internthanterar sin jordbrukspolitik. Det finns många tillfäl-len att debattera det, och det har gjorts med jord-bruksministern och med statsministern inför förhand-lingarna i EU. Men är ämnet för debatten hurEU agerar utåt mot resten av världen. På jordbruks-området handlar det i hög grad om hur vi agerar motfattiga länder och inte om hur EU agerar mot Dan-mark.Kd:s linje är osammanhängande, om jag använderett värdeneutralt ord. Det är en politik som å enasidan bejakar att behöver sälja mer tillvåra rika marknader för att kunna utveckla sina eko-nomier, för sin försörjning och för att få en stigandelevnadsstandard. Å andra sidan kan man inte accepte-ra att det leder till att det blir mer import, eftersomnågon annan då måste sälja lite mindre här. Det är enpolitik som inte går ihop. Och jag tycker att det härborde vara mer problematiskt för ett parti som pratarmycket om solidaritet med tredje världen. Det härborde spegla en ökad insikt om en svår avvägningmellan olika angelägna mål, och den attityden bordespeglas skarpare i sätt att hanteradet här. Det borde inte bara handla om rivaliteten medCenterpartiet om svenska lantbruksväljare.Anf. 121 () re-plik:Fru talman! Jag tror att statsrådet försöker blandabort korten för den som till äventyrs följer debatteneller läser om den efteråt.För den enskilde lantbrukaren spelar det naturligt-vis en mindre roll om villkoren som man lyder underberor på en nationell politik, EU-politik eller världs-handelsöverenskommelser. Det är den sammanvägdapolitikens effekter som spelar roll för den enskildejordbrukaren när hans eller hennes varor skall mätasig med varor från andra länder.Vi är naturligtvis för goda villkor för ,och vi är för en öppen marknad som gör att kan komma in på den västeuropeiska mark-naden. Det tror vi är bra. Vi tror att det är väldigtviktigt för att det sker en stegvis öppning.Det har ju varit tullmurar gentemot omvärlden sominte har varit rimliga.Men det här får ju inte gå till på ett sådant sätt attvi låter våra europeiska grannar slå ut den svenskajordbruksnäringen. Jag tror att utrikeshandelsminis-tern vid en närmare eftertanke kommer fram till attdet här är den enda rimliga linjen på det här området.Och det är någonting som vi kristdemokrater envistkommer att fortsätta att verka för.Tack!Anf. 122 () replik:Fru talman! Jag tror att det börjar klarna. GöranHägglund säger nu att det egentligen handlar om attförsvara svenska jordbrukares intressen gentemotjordbrukare i andra EU-länder. Därmed hör ju intedenna debatt alls hemma i diskussionen om regering-ens WTO-skrivelse.Det kanske finns ett sammanhang. Det kanske ärså enkelt som att har skrivit underen reservation som hör hemma på ett annat område ien annan debatt och att han därför kan dra tillbaka sittbifallsyrkande till denna reservation. Den kan juomöjligen hanteras i detta sammanhang om GöranHägglunds främsta poäng är att skall skyddasig mot konkurrens från och Irland.Men det kanske är så som handelsministern ochjag har sagt i våra inlägg. Vi tror att det egentligenhandlar om en protektionistisk syn på EU:s jord-brukspolitik gentemot tredje världen. Det kanskeegentligen handlar om att man vill sitta på två stolarsamtidigt. Man talar väl om intressenmen försvarar sig mot allt som luktar kon-kurrens från deras sida. Om det är så är det mycketvärre. Då handlar det om en politisk skiljelinje som ärmycket viktig att framhäva inte bara för de protokol-läsande utan också för alla andra politiskt intresseradei landet.Anf. 123 () re-plik:Fru talman! Som väl känner till uppträ-der EU här med en röst. Inom EU går avregleringenrelativt långsamt. Jag måste nog tyvärr konstatera attdet är till godo för det svenska jordbruket med deförhållanden som råder i för den svenskajordbrukssektorn.Jag skulle önska att jag kunde säga att vi skallskynda på avregleringen, eftersom jag tror att detsammantaget är bäst för de svenska konsumenterna,de västeuropeiska konsumenterna och för producen-terna vare sig de finns i , eller itredje världen. Vi välkomnar konkurrens. Vi tror attdet är viktigt. Men är problemet att vi inte kanöppna oss. Och är spelplanen som den är. EUuppträder för att diskutera det här.Då är frågan: Skall vi i det sammanhanget drivaavregleringen, eller skall vi säga att vi först måste setill att de svenska jordbrukarna får villkor som ärlikartade med omgivningens. Med vår politik hadeinte det varit något problem. Med vår politik hade vihaft likartade villkor. Med vår politik hade vi haft ettbättre bistånd som hade gett bättre möjlig-heter att bygga upp eller förstärka sitt eget jordbruk.Då hade situationen sett helt annorlunda ut. Mentyvärr styr vi inte över alla de politiska instrumenten.I opposition gör man tyvärr inte det. Det gör att manfår använda de instrument som finns.Nu diskuterar vi just det här. Därför står vi bakomden här reservationen. I den mån jag inte har yrkatbifall till reservation nr 2 gör jag det nu.Anf. 124 () replik:Fru talman! Jag skall inte förlänga debatten alltförmycket , men jag vill påpeka attGöran argumentation må vara hedervärd ien debatt om EU:s jordbrukspolitik och förhållandenanär det gäller konkurrensen mellan olika EU-länder.Nu diskuterar vi dels position, dels EU:sgemensamma syn inför WTO-förhandlingarna om attöppna världsmarknaden och liberalisera handeln medjordbruksprodukter.Såväl som och rege-ringen menar att EU visar en alltför stor sluten-het gentemot omvärlden, vilket missgynnar och i stället gynnar en produktion som intealltid är effektiv och rationell. Kristdemokraternaställer sig tydligt på en annan sida. Man menar attavregleringen går för snabbt. Man menar att det ärviktigt att slå vakt om den inhemska europeiska pro-duktionen av jordbruksprodukter. Det går, fru talman,inte ihop med det vackra tal om solidaritet som ocksåfinns i reservationen.Anf. 125 () re-plik:Fru talman! Jag skall försöka summera det här.När det gäller den svenska positionen måste vi natur-ligtvis inta den position som vi tror är bäst för tredjevärlden, för och för . Och vi måstenaturligtvis även väga in jordbruksnäringens intresseni dessa sammanhang.Vi är bekymrade över den svenska linjen. Därförhar vi skrivit den här reservationen. Vi tror att det behövs en stegvis avregle-ring av jordbruket i , så att man får mermarknad och färre regleringar. Men på det altaret ärvi inte beredda att offra det svenska jordbruket ochlandsbygden.Anf. 126 ():Fru talman! Det är sällsynt att man utnyttjar möj-ligheten till ytterligare ett anförande, men slutreplik föranleder att jag måste.Jag fick inga som helst svar när det gäller vilkakonsekvenser det skulle få för om frågan omarbetsvillkor skulle bli WTO:s ansvarsområde. Jagfick inget svar på hur regeringen ser på risken attSverige kommer att medverka till att försena ochförlama förhandlingsarbetet i den nya WTO-rundan.Ministern var inte närvarande i kammaren när jaghöll mitt huvudanförande. Trots detta kommer mi-nistern, i stället för att svara på frågor, i sin slutreplikmed fula påståenden om att jag inte visat engagemangför alla de värden som frihandeln innebär för och hur viktigt det är att vi bidrar till enbättre utveckling för dem.Fru talman! Jag konstaterar att idenna debatt har visat att regeringen saknar respektoch förståelse för berättigade skepsis motatt få regler på handelspolitikens område som de vetskulle innebära handelshinder för dem.Anf. 127 Statsrådet ():Fru talman! är arg för att jag intesvarar på frågan vad vår linje, att man skall ta uppfrågan om arbetsrätt också i WTO, skulle innebära förILO:s auktoritet. Jag menar att det faktum att den härfrågan diskuteras och har diskuterats i WTO har in-neburit att arbetet i har intensifierats, accelereratoch fått ökad tyngd. Jag vill bygga vidare på detta.Jag tycker att det har varit en uppmuntrande peri-od sedan Singaporemötet. Jag beklagar att det inte hargått ännu bättre, men jag tycker att detta är erfaren-heter som vi nu skall bygga vidare på. Jag ser helleringen motsatsställning mellan och WTO i detta.Här gäller det att mobilisera de olika goda möjlighe-ter som kan existera och dyka upp för att skapa bättrevillkor i arbetslivet i hela världen. Det finns också i-länder som har en del att göra. Det handlar alltså intebara om u-länder.Karin Falkmer anklagar mig för att vilja försenaoch förlama förhandlingarna därför att jag tar uppsvåra frågor. Detta är en svår förhandlingsfråga. Detär många mycket svåra förhandlingsfrågor i WTO.Det är därför vi förhandlar på detta sätt: med en bredrunda. Det framgår i skrivelsen, för alla som vill läsa,att skälet för att göra rundan bred och stor är att detskall möjliggöra en sorts byteshandel, en förhandlingdär viktiga frågor för vissa länder byts mot frågorsom är viktiga för andra och där så många frågor sommöjligt bör upp på bordet. Detta är en fråga som visätter upp på bordet och som vi vill ha med i denkompromissrunda som det här kommer att bli.Jag har aldrig noterat att skyr att taupp kontroversiella frågor. Många frågor moderaternatar upp här i denna kammare är ju jättekontroversiel-la. Argumentet att man skall låta bli därför att de ärkontroversiella begriper jag uppriktigt sagt inte. Ochatt detta med självklarhet skulle vara protektionismstämmer absolut inte! Vi är inte kända för protektio-nism. Vi kommer inte att driva några protektionistis-ka krav i WTO, inte heller på det här området. 128 ():Fru talman! Under Singaporemötet kom man framtill att ge mandatet att jobba med frågor om ar-betsmiljö och arbetsvillkor. Skulle detta föras in un-der WTO:s mantel tar man därmed bort uppgifternaför på det här området; åtminstone bidrar mantill att avsevärt försvaga . Är inte inne medveten om att om de här frågornaskulle bli WTO-kompetens skulle bli en tandlöstiger?Det är ingen tvekan om att det är en uppenbar riskförknippad med att återigen föra in de här mycketkontroversiella frågorna i WTO-förhandlingarna omdet skall lyckas att genomföra WTO-rundan på tre år.Jag tycker att måste ta av sig skygg-lapparna och erkänna att det här skulle innebära väl-diga förseningar och riskera att förlama hela arbetetsom sådant.Det här handlar ju om vår gemensamma strävan -och min, socialdemokraternas ochmoderaternas - att åstadkomma ytterligare förbätt-ringar när det gäller handelspolitiken genom en nyrunda. Avstå då från att medvetet införa frågor somkommer att förstöra, förhala och försena arbetet!Anf. 129 Statsrådet ():Fru talman! Återigen: Jag ser inte den här kon-flikten mellan WTO och . Att frågan debatteras iWTO har gjort att arbetet i intensifierats ochaccelererat. Det har blivit ökad kraft. Det ger oss somvill fortsätta på den här vägen ökad energi att kämpavidare för den här frågan.Min förvåning i mitt förra inlägg gällde KarinFalkmers prioritering av ämnen. Hon hade valt attägna fyra repliker åt frågan om fackliga rättigheter iandra länder. är det ytterligare ett par repliker ochett anförande. Inte med mer än en halv mening i sittanförande berörde hon den för enormtmycket viktigare frågan om tillträde till vår marknadför jordbruksprodukter.Karin Falkmer och hennes parti skriver ju underpå samma politik som vi gör i utskottsbetänkandet,nämligen att det är viktigt för - och likasåför oss i i-länderna - med ökad frihandel på jord-bruksområdet. Men om detta väljer hon att inte säganågonting som helst, när det faktiskt är en av de fåtvistefrågor vi har här. Tvistefrågorna är synen påarbetsrätt, synen på handel med jordbruksvaror samtu-ländernas utvecklingsmöjligheter. Men intresset föru-ländernas utvecklingsmöjligheter begränsar sig tillatt de skall vara fackföreningsfria. Det sträcker siginte så långt som att de skall kunna sälja jordbruks-produkter, även om det skulle ske på bekostnad avborgerliga väljare på den svenska landsbygden. Dettycker jag är synd.Jag hade gärna sett en klargörande debatt mellankristdemokrater och moderater, mellan centerpartisteroch moderater, om de här svåra avvägningarna - inteminst med tanke på att i den här fråganskriver under på samma politik som ,och Socialdemokraterna, nämligen attdet är oerhört viktigt för och för vårt en-gagemang för att våra marknader öppnasför de exportvaror de klarar av att få fram, i förstahand jordbruksvarorna.Anf. 130 ():Fru talman! säger att fått bätt-re muskler i och med att de här frågorna diskuteradesi . Tacka sjutton för det! Man fick ju man-datet!Sedan gällde det debatten och hur många replikerjag ägnar åt det vi är oense om. Närjag debatterar med socialdemokrater debatterar jagdet vi har olika uppfattning om. Jag har debatteratmed ; jag har debatterat med LeifPagrotsky. Jag har valt att ta debatterna med er i den-na fråga, som jag tycker är så viktig.Min innersta drivkraft, som gör att jag lägger såmycket kol på detta, är att jag ser en fara att Sverigemedverkar till att försena och förhala en WTO-rundasom skulle betyda så oerhört mycket, inte minst för . Stigande välstånd ger resurser för högrelevnadsstandard och åstadkommer också förbättringarpå miljöområdet och arbetslivsområdet.Leif undervärderar de möjligheter detskulle innebära för att få mer del av denfria handeln och slippa handelshinder. i debatten, tycker jag, en misstro gentemot defattiga ländernas vilja och kraft att när man får bättreekonomiska resurser göra som vi gjort: förbättraarbetsvillkor och levnadsstandard för sin befolkning.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )12 § Utrikeshandel och internationella investe-ringarFöredrogsUtrikesutskottets betänkande 1998/99:UU12Utrikeshandel och internationella investeringarAnf. 131 ():Fru talman! Den internationella handeln har ut-vecklats mycket kraftigt och växtsnabbare än världsekonomin som helhet. Handelnstillväxtbefrämjande effekter är en viktig orsak till detsnabbt ökande totala välståndet i världen.Handeln är inget nollsummespel, utan någontingsom alla vinner på. Genom att länder utnyttjar kom-parativa fördelar och gör det man relativt sett är bästpå fungerar världsekonomin som effektivast. Deskillnader som finns mellan ländernas ekonomiskastrukturer är själva drivkraften för handelsutbyte.Handelshinder av olika slag stör världsekonominsfunktion.Handeln skapar ett ökat konkurrenstryck som bi-drar till resurshushållning. Den som slösar med in-satsvaror är inte bara miljömässigt utan också eko-nomiskt ineffektiv och slås därmed ut. Nationell mil-jöpolitik på icke-diskriminerande grund liksom inter-nationella åtaganden är viktiga komplement till detta.De senaste decennierna har världsekonomin för-ändrats genom att naturgivna komparativa fördelarhar minskat i betydelse. Det är i moderna ekonomier ibetydande grad förvärvade komparativa fördelar somstyr den ekonomiska utvecklingen och därmed kon-kurrenskraften.Nya branscher, som IT och underhållning, ärknappast beroende av var grundämnet kisel finns. Istället är det kunskapsutvecklingen som styr tillväx-ten.Vägen till välstånd går för utvecklingsländernavia internationell handel, precis som den en gånggjorde för . Handeln är den enda väg till rike-dom som finns. Frihandel är inte en form av bistånd,men väl en förutsättning för välstånd. Att öppna våraeuropeiska marknader så långt det bara är möjligt förprodukter från är en effektiv välståndsska-pande åtgärd. När länder utnyttjar sina komparativafördelar fungerar också den inhemska ekonomin someffektivast. Skyddade länder eller sektorer blir inef-fektiva, vilket resulterar i välfärdsförluster.Det finns inga belägg för att frihandelsvänligaländer skulle präglas av ojämlikare fördelning änprotektionistiska länder, vilket ligger i majoritetensresonemang i dagens betänkande. Tvärtom finns detanledning att tro att frihandelns tillväxtbefrämjandeeffekter kommer alla till godo när den samlade väl-ståndsnivån höjs, vilket brukar beskrivas som ned-sippringsprincipen. sagt alla tillgodogörs merän vid isolationism och slutenhet.Länder med utpräglat stora klyftor, där människortvingas leva i direkt fattigdom, är inte sällan protek-tionistiska och slutna ekonomier, långt från marknad-sekonomin.De länder som har bristfälliga marknadsekono-miska strukturer eller rent planekonomiska strukturerhar inte sett och ser heller inte samma positiva eko-nomiska utveckling som länder som strävat efterinstitutionell mognad. Marknadsekonomi, äganderätt,rättsstat, utbildning och demokrati är fundament förländers ekonomiska utveckling.Öppenhet för idéer, för handel och investeringarär likaså nödvändigt. Länder som stängt dörren ochsatsat på importsubstitution och självförsörjning harmisslyckats med att skapa ett ökat välstånd. Mångahar dessutom sett ett fallande välstånd, vissa t.o.m.från mycket goda utgångslägen. Ivern att skydda deninhemska ekonomin från konkurrens har fått dem atthalka efter i ineffektivitet och att fastna i fattigdom.Med handel och investeringar följer överföring avkunskap, som modern teknisk och organisatoriskförmåga samt marknadskunnande och kontaktnät-verk. Få saker betyder så mycket för att lyfta ett landsekonomi som öppenhet för handel och internationelladirektinvesteringar. Med den ökade ekonomiska öp-penheten kommer ofta också krav på demokratiskutveckling. Fri handel är ett viktigt medel för att stär-ka ett lands ekonomiska, demokratiska och socialautveckling.Fru talman! Lika viktigt som det var för Sverigesekonomiska utveckling att våra varor kunde exporte-ras när vi stod i början av vår industrialisering, likaviktigt är det för dagens att handeln medderas varor inte utsätts för olika hinder.De minst utvecklade länderna i världen är beroen-de av att kunna handla med just de varor de är bäst påatt producera. I många fall rör det sig om teko- ochjordbruksprodukter, vilket olyckligt nog varit just deprodukter för vilka bl.a. EU haft svårast att accepteraliberaliseringar. EU har annars verksamhet bidragittill en liberalisering av handeln. Det är i svenskt in-tresse att driva på utvecklingen för frihandel också pådessa områden. Det är inte bara - om än främst - föratt ge fattiga länders ekonomier möjlighet att utveck-las, utan också för att nedmonteringen av handelshin-der gynnar svenska konsumenter. Regeringen måsteanvända sitt inflytande i EU och WTO till att liberali-sera synen på handeln i riktning mot en stegvis alltfriare handel.Vårt förslag till utgångsbud för EU är att avskaffaindustritullarna till i-länderna och att EU skall anta enbindande plan för övergång till en fri marknad förjordbruksprodukter. har en lång tradition somfrihandelsförespråkare. Vi lever i en liten, öppen ochexportberoende ekonomi. Kanske är det också så föratt motsvarande av BNP exporteras. Vi skulledrabbas mycket hårt om utvecklingen tilläts gå åt felhåll.Fru talman! måste motverka varje försökatt införa nya villkor för handel som skulle hindra i deras utveckling mot en bättre ekonomisksituation och förbättrat välstånd. Det finns en tydligrisk att de socialklausuler och miljöklausuler somförekommer i debatten och i dagens betänkande kanbli en form av förtäckt protektionism, framför allteftersom resonemangen ofta är så oklara. Vem skallavgöra om brott mot klausulerna begås? Vilka sank-tionsåtgärder skall genomföras? Sanktionsåtgärder ärmajoriteten annars skeptisk till i dagens betänkande.Vem skall fatta beslut om vad som skall hända? Detär dags för en konkretisering från majoritetens sida.De som argumenterar för att miljö och olika ar-betsmarknadskrav skall drivas gentemot utvecklings-länderna riskerar faktiskt att förvärra den situation devill förbättra. Om alternativet till barnarbete är pro-stitution eller tiggeri är det inte alls givet att handel-sklausuler, bojkotter och sanktioner, som stryperhandeln, hjälper de berörda barnen. I takt med stigan-de välstånd däremot kan brister avhjälpas och kravenhöjas.Förhållandena vad gäller sociala villkor och mil-jömässiga hänsyn är i hög grad en ekonomisk mog-nadsfråga. Hade drabbats av den typ av klau-suler som förespråkas på sina håll skulle vi ha hind-rats från att handla oss till välstånd. Hade Sverigegranskats med samma ögon när vi stod i början av vårindustrialisering hade vi heller inte klarat kraven.Förbättrat välstånd genom bl.a. handel är en förut-sättning för reformer på de sociala och miljömässigaområdena. Den som vill snabba på sociala reformeroch utvecklingen av sunda miljöhänsyn bör arbeta föratt öppna handeln i stället för att reglera handeln ellerförsvåra den.Det kan inte, fru talman, vara en slump att de somav ideologiska skäl ofta är motståndare till en växan-de världshandel är starka förespråkare för olika typerav restriktivt verkande klausuler. Det är heller ingenslump att de som tror att inte skall klara deninternationella konkurrensen, därför att detta ställerkrav på en modernisering av dagens ekonomiskastrukturer, ofta ropar på skydd mot utländsk konkur-rens.Vidare är det knappast en slump att de som roparpå skatt på internationella kapitalrörelser, vilketskulle störa ekonomins funktionssätt och missgynnau-länder som är i behov av investeringar, ofta ocksåhar en lite missunnsam misstänksam syn på konkur-rensen.Ibland finns antydningar om att alla de länder sominte har samma typ av sociala regleringar som Sveri-ge på något sätt skulle agera oetiskt eller snedvridakonkurrensen på ett otillbörligt sätt.Många , för att inte säga de flesta , är starka motståndare till miljö- och arbets-livsklausuler. Det är knappast för att man skulle varaför att barn utnyttjas eller att miljön utarmas. Där-emot är det för att man är rädd för att tillträdet till deeuropeiska marknaderna skall försvåras om och närklausulerna kommer.Fattiga länder vill och har en rätt att handla sig ri-ka, precis som en gång gjorde.Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall till re-servation 1 från till dagens betänkande.Anf. 132 ():Fru talman! Det rasande tempo som presterat kommer jag inte att klara av. svalde min dator mina tankar , och detkom upp en vit sida. Dataenheten lyckades inte hittadessa tankar igen. Jag är därför hänvisad till att tänkanytt och improvisera. Jag har med mig betänkandet,och vi får se vad det ger. Men det kommer att innebä-ra att jag inte kommer att kunna hålla den utsattatiden. Det går inte.Detta betänkande ligger nära den debatt som justhar varit.