prot · GM0981 · 1999-04-16 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:81Fredagen den 16 aprilKl. 9.00 - 11.13Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1998/99:236Till riksdagenInterpellation 1998/99:236 av ()om visumkrav vid väpnade konflikter.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den4 maj 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning och ut-landsresa.Stockholm den 14 april 1999Pierre SchoriInterpellation 1998/99:246Till riksdagenInterpellation 1998/99:246 av () om bromerade flamskyddsmedel.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den27 april 1999.Skälet till dröjsmålet är att ministern inte kunnatfinna en debattdag som passar både interpellanten ochhonom.Stockholm den 14 april 1999Kjell LarssonEnligt uppdragKathrin FlossingExpeditions- och rättschefInterpellation 1998/99:248Till riksdagenInterpellation 1998/99:248 av omolagliga överlåtelser av hyreskontrakt.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 22 april 1999.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor.Stockholm den 9 april 1999Laila Freivalds2 § Svar på interpellation 1998/99:211 om poli-sen i storstadsområdenAnf. 1 Justitieminister ():Fru talman! anser av olika skäl attsituationen för polisen i landets storstadsområden ärbekymmersam och har därför ställt ett antal frågor tillmig. För det första frågar om jag plane-rar förändringar för att förbättra det lokala samarbetetoch den ömsesidiga kännedomen mellan polismyn-digheter och olika etniska grupper.För det andra frågar om jag plane-rar några förändringar i ansvar och samverkan mellanpolis, åklagare, domstol och sociala myndigheter föratt förbättra vittnens trygghet och skydd under utred-ning och rättegång.För det tredje undrar om jag avseratt ändra fördelningen av polisresurser så att stor-stadsområdena får en större andel av de sammanlagdapolisresurserna.Avslutningsvis frågar om jag avseratt ta initiativ för att en satsning på polisens verksam-het särskilt i de utsatta stadsdelarna i storstäderna kankomma till stånd inom eller utom ramen för regering-ens storstadsprojekt.Sett ur en vidare synvinkel handlar fråga om den misstro invandrare kan känna motmyndigheterna på grund av att de upplever segrega-tion och utanförskap. För att komma till rätta medproblemet måste vi säkerställa att samtliga myndig-heter, och inte bara polisen, betraktar sitt arbete ur ettmedborgarperspektiv. Genom närpolisreformen -som innebär att tyngdpunkten i polisarbetet flyttasnärmare dem som berörs av brottsligheten och attpolisen skall arbeta i samverkan med andra, t.ex.kommuner, föreningar, enskilda och grupper av en-skilda - kommer medborgarperspektivet i förgrundenför polisarbetet. Sådan samverkan är nödvändig intebara för ett framgångsrikt brottsförebyggande arbeteutan också för att skapa förtroende mellan polisen ochallmänheten.Nämnas kan också att ,inom ramen för den nationella storstadspolitiken,erbjudit sju kommuner i storstadsregionerna att teck-na s.k. lokala utvecklingsavtal för de mest utsattastadsdelarna. Dessa kommuner kan i utvecklingsav-talen väga in brottsförebyggande insatser anpassadetill lokala behov och förutsättningar. I samband medstorstadspropositionen avsattes dessutom 10 miljonerkronor särskilt för att utveckla det lokala brottsföre-byggande arbetet. I den avlämnade ekono-miska vårpropositionen uttrycker regeringen viktenav att situationen i utsatta bostadsområden förbättras.Regeringen satsar därför sammanlagt närmare 2 mil-jarder kronor på storstadspolitiken fram ,vilket är den största politiska satsningen någonsin påintegrationsområdet i storstadsområdena.Det finns många exempel på att myndigheternasjälva arbetar på att förbättra det lokala samarbetetoch den ömsesidiga kännedomen mellan polismyn-digheter och olika etniska grupper. Ett av dem är detarbete som pågår vid en enhet inom Länskriminalpo-lisen i . Bl.a. har man inrättat ett samver-kansorgan i vilket knappt tio rikstäckande invand-rarorganisationer finns representerade. Samverkan-sorganet är ett diskussionsforum där bl.a. frågor omrasism, främlingsfientlighet och kriminella gäng kantas upp. Länskriminalpolisen kan sprida vidare denkunskap den får till närpolisområdena och invand-rarorganisationerna till sina medlemmar och andra.Enheten vid länskriminalpolisen arbetar också för attstödja uppbyggnaden av liknande samverkansorgan inärpolisområdena och även med konkret stöd tillnärpolisområdena i enskilda fall.Att vittnens och målsägandens trygghet är säker-ställd är av fundamental betydelse i en rättsstat. InomRegeringskansliet pågår ett omfattande arbete för attförbättra situationen för brottsoffer och vittnen. Förnärvarande bereds förslag omförstärkt stöd under rättegångar, förbättrat bemötandehos polis, åklagare och i domstol samt ökat ekono-miskt stöd till ideella organisationer. Regeringen har iden ekonomiska vårpropositionen föreslagit en höj-ning av avgiften till Brottsofferfonden. Syftet medförslaget är att öka utrymmet för bidrag till bl.a.brottsofferjourerna. Nämnas kan också att på regeringens uppdrag redovisat ett åt-gärdsprogram som skall leda till bättre bemötande idomstol av såväl parter och vittnen som målsäganden.Vittnesstöd är en växande verksamhet vid tings-rätterna. Verksamheten bygger på ideellt arbete ochbedrivs i nära samarbete mellan tingsrätten ochbrottsofferjourerna på orten. Vittnesstödet som finnstill hands vid tingsrätten tar kontakt med den somskall höras och ger information om hur rättegångengår till och andra praktiska detaljer. Vittnesstödsverk-samheten visar hur viktigt samarbetet mellan myn-digheter och ideella organisationer är för att utvecklaarbetet för brottsoffren.När det gäller vittnesskyddet vill jag också erinraom att regeringen lade fram propositio-nen i rättegång. I propositionen före-slås en tvåårig försöksverksamhet med videokonfe-rensteknik i rättegångar. Även om det inte är huvud-syftet med den föreslagna försökslagen, så ger denutrymme för bruk av videokonferensteknik också isådana fall då målsägande eller vittnen på grund avrädsla för t.ex. repressalier inte vågar inställa sig irättssalen. Regeringen avser vidare att ge Rikspolis-styrelsen i uppdrag att i samråd med Kriminalvårds-styrelsen och Riksåklagaren utarbeta ett nationellthandlingsprogram för skydd av bevispersoner. Vidutformningen av handlingsprogrammet kommer detatt finnas anledning att ta upp frågor av det slag somKarin nämner, dvs. vilka ansvarsförhållandenoch samverkansformer som skall gälla mellan polis,åklagare, domstolar och sociala myndigheter.Det råder ingen tvekan om att det i storstadsområ-dena finns problem som är särskilt förknippade medbefolkningskoncentrationen, näringslivets omfattningoch den rikliga förekomsten av olika evenemang.Regeringen har därför också uttalat att en stor del avde betydande ekonomiska resurser som tillförs po-lisväsendet för skall tillfallapolismyndigheterna i storstadsregionerna. Uppgifterom hur fördelar polisväsendetsanslag visar att i länerhåller motsvarande per invånare. För andrapolismyndigheter motsvarar anslagstilldelningen igenomsnitt per invånare.Dessutom har avsatts underår 1999 som en särskild förstärkning av polisväsendeti de mest belastade storstadsområdena. Jag har avRikspolisstyrelsen fått veta att av de nämnda 200miljoner kronorna har styrelsen beslutat till-dela i , Polismyn-digheten i och iSkåne en stor andel av detta. Tillskotten kommer attge dessa polismyndigheter möjligheter att förbättrasina ekonomiska förutsättningar att förebygga ochbekämpa brottsligheten i deras respektive distrikt.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka för svaretfrån justitieministern. Jag tycker att det är positivt attfler och fler, inte bara inom Justitiedepartementetutan över huvud taget i samhällsdebatten, börjar kän-na att detta är en mycket stor och viktig fråga. Poli-sens och rättsväsendets arbete i de utsatta stadsdelar-na är bara en del i detta. Vi måste alla på allvar se detsom hela problem att försöka överbrygga destora klyftor, skillnader och det utanförskap somfinns. Därför är det otroligt viktigt att man från högstapolitiska ledning i pekar på attdetta är allas vårt ansvar, och det gör man nu också.Det är självklart att polisen prioriterar brott sommord, rån och inbrott mot invandrare precis lika högtsom man prioriterar brott som begås mot svenskar.Däremot vet vi att det finns en känsla hos mångainvandrare, invandrargrupper och människor i utsattastadsdelar att det inte fungerar så.Det är kanske inte heller så väldigt konstigt attmånga invandrare inte har så stort förtroende förmyndigheter som t.ex. polisen. Man kom ju hit just pågrund av att man kanske har flytt från en regim somanvänder polisen som sitt verktyg för att förtryckamänniskor.Det i sin tur är väl en del av bakgrunden till minförsta fråga om vad man vill göra för att skapa denhär öppenheten och dialogen och för att klara av attförmedla den känslan även till människorna och få igång ett bättre samarbete.Det är t.ex. otroligt svårt att klara ut ett mord därpolisen inte har kännedom om gärningsmännen mendär det kanske finns människor som har det. Men dekanske inte vågar, inte vill eller inte förstår att mankan få hjälp och stöd och att det är de som känner tillvad som händer som måste framföra sina kunskaperoch det som de har sett och hört.Det var t.ex. ett mord som begicks hemma, i när-heten av mig. Det var en kriminell person från ettland som blev mördad av en kriminell person från ettannat land. En tredje person från ett tredje land varinblandad och den fjärde var från . Det fannsungefär 50 personer på plats när polisen kom. Femminuter senare var det ingen som hade sent någon-ting. Det är klart att det då är svårt för polisen attsköta sitt jobb och utreda en sådan händelse.Som kommentar till några av de andra frågornavill jag säga att det talas mycket om pengar när detgäller storstadssatsningen. Det kanske är bra på sittsätt. Men pengar är inte alltid samma sak som sats-ning. Att det nu är den största projektsatsningen i ettsammanhang betyder inte att det kommer att ge detstörsta resultatet. Jag har personligen ganska godinsyn i just det projekt som pågår i . Det ger migverkligen stöd för vår tes att det inte är projektpengarsom är den allra största hjälpen.Framför allt är det så att varken de lokala utveck-lingsavtalen eller pengarna är till någon hjälp i deandra statsdelarna. Möjligen kan satsningen i Fittjapåverka eftersom de ingår i samma närpoli-sområde. Men det hjälper ju inte på något sätt männi-skorna och polisen i eller Flemingsberg.De är ju inte utvalda som en sådan här stadsdel.En annan fråga som jag skulle vilja veta lite merom är polisens uppdrag att aktivt rekrytera människormed invandrarbakgrund till polisyrket och även inomövriga rättsväsendet. Hur går det med den verksam-heten? Det är ju också ett sätt att överbrygga okun-skapen och bristen på förtroende.Jag skulle också vilja säga att det är bra om mannu kan få fram mera pengar till brottsofferjourerna.Vi har ju haft det i vår budget , så vi kommergaranterat att stödja det förslaget från regeringen.Anf. 3 ():Fru talman! Jag förstår att det råder oro bland in-vånarna i och andra större städer då detgäller polisens möjligheter att bekämpa brottslighe-ten. Men samma oro finns faktiskt i övriga delar avlandet.Det väsentliga är polisens resurser totalt. Så längepolisen har så dåligt med resurser som kommeringet fördelningssystem att skapa möjligheter tillpolisarbete av god kvalitet i hela . Hederligtfolk och inte bovar skall kunna leva i hela Sverige.Uttrycket "Det går inte att lugga en flintskallig" pas-sar faktiskt ganska bra in på polisen och dess resurser.Justitieministern tryckte i sitt anförande på viktenav närpoliser. I min lilla hemkommun meddelades ibörjan av året att man var tvungen att minska antaletnärpoliser från tolv till tio. Det skulle egentligen havarit tretton poliser. Men så många har man aldrighaft. Det handlar om minskning. Mendenna gång gjordes inte neddragningen av ekonomis-ka skäl. De två poliserna måste flyttas inom länet tillKarlshamn och för att klara viktiga upp-gifter där. Det finns inga poliser att få tag på. Då enpolis måste vara föräldraledig finns ingen vikarie attfå. Det är ju inte så med poliser som med t.ex. lärareatt man bara kan ta någon som inte är utbildad.Men som man bäddar får man ligga. När social-demokraterna tog över regeringsmakten var detfaktiskt ett uttalat mål att minska antalet poliser. Föratt åstadkomma detta stoppades intagningen till Po-lishögskolan. För att minskningen snabbt skulle slåigenom erbjöd man polismän förtida av-gång med ganska hyggliga villkor. Många erfarnapoliser antog det här erbjudandet.Ovanpå detta har en stor del av den administrativapersonalen avskedats så att polisen i flera fall får göraskrivuppgifter och annat administrativt arbete i ställetför att göra polisarbete.Drygt 3 000 personer, poliser och administrativpersonal, har försvunnit från polisen . Detär inte konstigt att polisens arbetssituation är svår.Det är inte konstigt att antalet brottsoffer ökar. Det ärinte heller konstigt att antalet anmälda brott har ökatoch att antalet uppklarade brott minskar.Fru talman! För oss moderater är det en självklar-het att polis och även övriga rättsväsende även i eko-nomiskt svåra tider skall tilldelas tillräckligt medresurser. Den som utsätts för ett brott måste kunnautgå från att statsmakten gör sitt yttersta för att brottetklaras upp och att brottslingen ställs till svars för sinahandlingar och döms till ett straff som brottsoffer ochallmänhet betraktar och uppfattar som rättvist.När polisutbildningen startade igen vårterminen1998 togs 60 nya elever in. Det är bra. Sedan har manökat utbildningstakten. Men nuvarande utbildnings-takt räcker inte till på långt när. Det är visserligen braatt ni har anslagit lite mer pengar till polisen.Men en stor del av dessa pengar är engångspengaroch ger inget utrymme långsiktigt för nyanställningar.Fru talman! Nuvarande utbildningstakt kommeratt innebära att de nyutbildade poliserna inte räckertill för att ersätta kommande avgångar. Avser justi-tieministern att öka polisutbildningen eller är avsiktenatt antalet poliser skall minska ytterligare?Anf. 4 Justitieminister ():Fru talman! När det gäller frågaom rekrytering av poliser med invandrarbakgrund ärdet en uttalad ambition att man bör försöka att hamänniskor med olika bakgrund när man rekryterarunga personer för utbildning till poliser, så att po-lisväsendet och den personal som arbetar där repre-senterar något slags genomsnitt av befolkningen. Detskapar de bästa förutsättningarna för att ha en poli-sverksamhet som har möjlighet att tillgodose olikaintressen och förstå olika sammanhang.Regeringen har givit i uppdragi regleringsbrevet att särskilt beakta invand-rarbakgrund vid rekryteringen. Jag kan tala om att dethar skett förbättringar . 1997 hade19 % av de antagna till polisutbildningen invandrar-bakgrund. 1998 var siffran . Det är en viss ned-gång men ändå inte någon låg siffra i sammanhanget.Det här är en viktig fråga för dem som handläggerrekryteringen av nya poliser.Jeppe ställde väl egentligen en fråga omvi har målsättningen att minska antalet poliser. Jagvet inte om har dålig hörsel eller omläsförmågan är dålig på något vis, men regeringen hari olika sammanhang uttalat att vår ambition är att ökaantalet poliser. Jag är inte ens säker på att det beslutsom har fattat om vad som är ett lämpligtantal poliser är realistiskt. Jag anser att vi inte skallbinda oss för att säga hur många poliser vi behöverutan vi skall bygga upp en verksamhet ochse till att den verksamheten har resurser och att denrekryterar personal så att den kan uppfylla de målsom statsmakterna sätter upp för polisen.Jag vill också erinra om att denproblematiska ekonomiska situationen som den soci-aldemokratiska regeringen övertog 1994 ledde till attmånga verksamheter i samhället fick känna av attförsöka få balans i sina budgetar. Man hade levt översina tillgångar. Var fjärde polislön lånade vi till vidden tidpunkten. Ändå skall vi minnas att det var un-der moderat ledning som det stora besparingskravetpå poliserna beslutades.Nu ökar antagningen till . Som vihar uttalat i vårpropositionen avser vi att fullfölja denmålsättning vi har att reformera rättsväsendet. I detligger också att säkerställa att polisverksamhetenutvecklas enligt de riktlinjer vi har beslutat om, bl.a.att säkerställa att närpolisverksamheten utvecklas såatt den blir den bas i polisverksamheten som medbor-garna kräver.Anf. 5 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för informationen.Det är självfallet så att det inte finns en lösning på hurman skall få verksamheten att fungera bättre, utan detbehövs väldigt många olika förändringar.För att ge en bakgrundsbild vill jag säga att jagskrev interpellationen i samband med att jag hadedeltagit i ett möte hemma i Norsborg.Många andra faktorer bidrog, men den utlösandefaktorn var att jag hade deltagit på ett möte till vilket500 personer från en enda liten förort hade kommit.Bara något sådant som att 500 personer kommer tillett offentligt möte är något som man verkligen skallta fasta på som en positiv kraft.Polisen var representerad vid mötet, och det varuppenbart att man talade helt förbi varandra. Manförstod inte varandra och kunde inte få till stånd enfungerande dialog. Det som den lokala polisstyrelsenangav som en kommande förbättring av vittnesskyd-det var att det skulle bli lättare att få byta identitet.För en person som kanske sett ryggen på någon i entrappuppgång men inte vågar säga det därför att manär rädd att få spö känns det inte särskilt attraktivt atthelt byta identitet. Man vill gärna ha ett skydd somfungerar lite bättre i vardagen.Vittnesskydd och information om hur det fungerarnär man lämnar uppgifter och vittnar i en rättegång ärviktigt inte bara i de utsatta områdena utan över hu-vud taget för att hålla ihop ett samhälle där vanligasvenssöner vill bidra till att rättsväsendet skall funge-ra, till att de som har begått brott skall bli fällda, tillatt de som inte har begått inte skall bli fällda och tillatt brottsoffer skall få sin rätt.Jag tror att man skulle behöva göra många olikasaker. För dem som har begått vissa brott men somvill ändra sig, ta sitt straff, gå in i en utbildning ochkomma in på rätt väg i livet är det ofta väldigt be-svärligt att få skydd under den aktuella perioden.Självfallet skall vi inte ha någon amerikansk modell,där de som vittnar kan få en mildare behandling ellerkan få fördelar som kronvittnen, slippa straff e.d.,men de som vill bryta den gamla livsstilen måstekunna få ett sådant skydd som även andra får.Jag vet att det är svårt att ordna detta, och det voreväldigt bra om man kunde arbeta vidare med detta.Man måste t.ex. lyfta bort det här från både närpoli-sens och den lokala socialnämndens ansvar. Det kanbåde ekonomiskt och tekniskt vara svårt för dem attlösa det.Ibland finns det inte teknisk bevisning, och dåbehövs det vittnen. finns det teknisk bevisningpå platser där småbrott begåtts, men man tycker inteatt man har råd, tid eller möjlighet att anlita tekniker.Skall man verkligen satsa förebyggande tror jag ändå behöver göra det.Jag har fått ett exempel av en polisman som job-bar inom närpolisen på min hemort. Om det har varitett kioskinbrott och några ungar går omkring ochbjuder 20 kompisar på godis, skall man säkra tekniskbevisning och sätta dit förövarna. Man skall då pratamed föräldrarna och blanda in , så attungdomarnas brottslighet stoppas redan från början.Det är en positiv nolltolerans som jag tycker att viverkligen skall ta tag i på hemmaplan. Man kanskeinte kan klara detta över hela linjen, men det voreoerhört angeläget att i de mest utsatta områdena få envändning redan i de allra lägsta åldrarna för att skapaen bättre framtid för barn och ungdomar. Vi vet att desom växer upp i de här områdena har en sämre pro-gnos för framtiden, men de har inte sämre ambitioner.De har oerhörda ambitioner för sina liv, men det ärlätt att de ambitionerna bara kanaliseras i destruktivaverksamheter. Där har vi som vuxna och som om-värld ett oerhört ansvar.Anf. 6 ():Fru talman! Socialdemokraternas historiebeskriv-ning verkar alltid börja . De glöm-mer gärna vad som har hänt i vårt land ,när vi låg i topp. Det gör vi inte , och det påver-kar naturligtvis våra resurser. Olika regeringar har välbidragit till det här, men det är inte bara en som harskuld till det inträffade. Glöm dessutom inte 80-talet!Om det finns ambitioner att öka antalet poliser gällerdet också att utbilda poliser i den takt som de försvin-ner.En annan viktig fråga, fru talman, som tar upp i sin interpellation är vittnens trygghetoch skydd under utredning och rättegång. Sambandetmellan organiserad grov brottslighet och ökningen avantalet fall där vittnen utsätts för våld eller hot fram-står allt tydligare, och den rädsla som många med-borgare känner för att vittna t.ex. mot olikagäng, inte minst mot mc-gäng som misstänks förbrott, måste tas på största allvar.I dag är straffsatsen för övergrepp i rättssak lägreän för mened, och båda brotten utgör allvarliga an-grepp såväl mot rättssamhället som mot enskilda. Vidövergrepp i rättssak utsätts den enskilde för repressa-lier eller hot i syfte att förmå honom eller henne atttiga om t.ex. ett begånget brott. Mened kan i värstafall innebära att en medborgare blir oskyldigt dömdför ett allvarligt brott eller att ett brottsoffer går misteom skadestånd då gärningsmannen felaktigt frias frånansvar för brottet.I båda fallen hotas rättssäkerheten och förutsätt-ningarna för att skipa rätt. Övergrepp i rättssak ochmened tillhör således samma art av brott, och enligtmin och åsikt bör de också bedömaslika.Fru talman! Är justitieministern beredd att kommamed förslag till en straffskala som jämställer de all-varliga brotten mened och övergrepp i rättssak?Anf. 7 Justitieminister ():Fru talman! berör ytterligare poli-sens möjligheter att ta särskild hänsyn till och förståsituationen för människor med invandrarbakgrund,och det är en angelägen fråga. Jag bör kanske i denhär diskussionen nämna att det numera i den grund-läggande polisutbildningen ingår en särskild kurs ominvandrare, invandringspolitik och det mångkulturellasamhället. Det krävs naturligtvis kunskap för hante-ring av situationer som för den enskilde polisen kan-ske är främmande. Jag tror att en grundläggande ut-bildning och vidareutbildning av poliserna i frågorsom har att göra med invandrares bakgrund är vä-sentlig och underlättar den framtida utvecklingen avett bra polisarbete.När det gäller vittnesskyddet kan det vidtas en radolika åtgärder. Vi har redan ett stort spektrum avåtgärder som polisen kan vidta, innefattande larmpa-ket och skydd av andra slag. Att byta identitet är enåtgärd som man vidtar bara i mycket speciella situa-tioner. Den åtgärden är en oerhörd belastning för densom utsätts för den, och den skall inte tillgripas annatän när det inte finns möjlighet att erbjuda andra typerav skydd.Som jag nämnde är detta en fråga där vi ytterliga-re kan utveckla vår förmåga att skydda personer somär viktiga som vittnen. De behöver i många situatio-ner men ibland kanske underlängre tid särskilda åtgärder. Därför avser vi att ge ettuppdrag till , Kriminalvårdsstyrel-sen och Riksåklagaren att utarbeta ett nationellthandlingsprogram för skydd av bevispersoner.Karin nämner hur det kan gå till ute i detpraktiska livet, och jag tror att det är väldigt värde-fullt när politiker sätter sig in i hur det ser ut ute iverksamheterna. Jag besökte i går , ettområde i län där det finns en närpolisverk-samhet som har utvecklat sig mycket väl. Det ser intelikadant ut över hela landet. På många håll finns detfortfarande stora bekymmer, inte minst med att be-manna närpolisområdena ordentligt. Men här har viett område som har lyckats.