prot · GM0943 · 1999-01-21 00:00:00 — Dekriterierna uppfyller inte de här kamraterna.De uppfyller nog snarare kriterier i Kommu-nistiska manifestet där han avslutade ett av de mestviktiga kapitlen med orden: Och så framträdde ettsamhälle vari envars fria utveckling är en förutsätt-ning för allas fria utveckling.Det är snarare den definitionen man lyfter fram.Ni rör er nog med helt olika definitioner av begrep-pet.Sedan skall jag ta upp lite mer närliggande ochverklig politik, . Jag har en viss sympatiför det här med direktvalda kommundelsnämnder.Visst är det knepigt att här i , därkanske av invånarna röstar på Vänstern ochSocialdemokraterna, skall styras av moderater frånPer parti. Visst är det konstigt.Anf. 75 BO () replik:Fru talman! Vi är tydligen överens på en punkt,nämligen att det är mycket konstigt att ha en sådantingens ordning. Låt oss då, vi som tycker det, verkaför att vi får en förändring. Jag minns möjligen fel närjag tycker mig minnas att vi inte fick stöd från Väns-terpartiet här i kammaren för sedan när justden frågan var uppe. Men vi välkomnar alla, ävenföreträdaren för ett parti som hade ordetkommunism i sitt namn, att stödja förslaget om di-rektvalda kommundelsnämnder.Sedan blev det, med förlov sagt, nästan lite pate-tiskt att höra tala om vad man egent-ligen menar med kommunist, nämligen personer somägnar sig åt och är anhängare av individers fria ut-veckling, i ett läge där ordet kommunist för alla andraförstås är förknippat med den hemska och blodigahistoria som kommunismen står för.Anf. 76 () replik:Fru talman! Jag kallar mig i och för sig inte kom-munist, och har aldrig gjort det, på grund av de brottsom har begåtts i kommunismens namn. Men det harockså begåtts brott i demokratins och i kristendomensnamn. Visst är det så. Det gör inte att man kan slutakalla sig kristdemokrat.Jag kan som gruppledare säga att jag personligenhar sympati för det sade om direktvaldakommundelsnämnder. Vi lever inte under någondemokratisk centralism där alla talar med en stämma.Det är kanske möjligtvis så att ni har det så i Folk-partiet eller att en man - en röst. Men vihar en öppen och levande debatt i därvi tillåter oss att i fri demokratisk mening även ikammaren bryta åsikter.Sedan vill jag ställa en fråga: Bör roll ibudgetprocessen stärkas, ? Jag har hörttill leda att säger att vi skall göra upp omen särlösning i ett utskott om änkepensioner. Ni bordeveta att det inte är möjligt att göra sådana uppgörelseri utskotten. Det sänker kammarens anseende om erpartiledare står här och låtsas som om man kan hante-ra budgetprocessen hur som helst. Vill ni stärka riks-dagens roll i budgetprocessen, så säg det. Sluta annarsmed dessa påhopp i pensionsfrågan!Anf. 77 BO () replik:Fru talman! Jag har noterat att ären av dem som inte kallar sig kommunist i den parti-gruppen. Jag var t.o.m. vänlig att tala om ungefär hurmånga de var efter att ha läst innantill i tidningen. Deär ungefär en fjärdedel av partigruppen. Ungefär ettfotbollslag av denna kammares ledamöter kallar sigpå direkt fråga för kommunist trots den långa historiasom gör att själv inte vill kalla sig fördetta.Jag har antagit att de menar någonting med det.Jag har, till skillnad från , varit bereddatt ta dem på allvar. Det är klart att det underlättarLars arbete som gruppledare för dengruppen om han inte behöver ta dem på allvar utantror att de med detta menar att de är för individersfrihet.Sedan konstaterar att det finnsandra åsiktsriktningar som har saker på sitt samvete.Ja, , men den stora skillnaden är attden som kallas kommunism har varit för-knippad med förtryck och diktatur medan de andrasäkert har gjort misstag genom årens lopp. Det är enväldigt konstig jämförelse.Sedan gällde det budgetprocessen och änkorna.Där har vi framför allt kritiserat er när det gäller än-korna för att ni uppenbarligen inte har sett till att dethände någonting på den punkten, trots att ni lyftefram den kraftigt i valrörelsen.Anf. 78 () replik:Fru talman! Jag har egentligen inga sakliga in-vändningar mot anförande och stånd-punkter.Däremot blir jag lite konfunderad över terminolo-gin. Han använder begreppet närhetsprincip. Från denkommunala sidan har jag vant mig vid att närhets-principen uttrycker närheten till en institution, ettdaghem, ett ålderdomshem eller en läkarstation. Mensom jag förstår använder begreppet när-hetsprincipen för det som egentligen är subsidiaritets-principen. Men den kan ju vara både en när- och enfjärrprincip. Jag tror att det vore väldigt bra om manövergav det dumma danska begreppet närhetsprincip.Anf. 79 BO () replik:Fru talman! Jag har i denna kammare,framför allt i Europadebatterna, varit inne på diskus-sionen om närhetsprincip och subsidiaritetsprincip.Då har jag sagt ungefär så här: I det praktiska arbetetsammanfaller ofta den liberala närhetsprincipen, dvs.att beslut skall fattas så nära medborgaren som möj-ligt och helst av honom eller henne själv, med densubsidiaritetsprincip som inspirerats av den katolskasocialläran. har vi glädje av att kunnaåberopa subsidiaritetsprincipen inom EU, men jagtror inte att de är alldeles identiska.Anf. 80 () replik:Fru talman! Jag fortsätter på samma tema. Jagnoterar att talar om närhetsprincipen ochtalar väl om densamma, men han berör inte företagen.Då måste jag fråga om detta innebär skall tolka hållning så att de anställ-das makt och inflytande över sina företag bör stärkas.Är för arbetarmakt och ekonomisk demo-krati? Om inte, varför skall i så fall andra principer ände demokratiska gälla inom företagen?Anf. 81 BO () replik:Fru talman! Som så ofta skulle mänskligt um-gänge och kommunikation underlättas om vi försökteatt använda orden på ungefär samma sätt. Då menarjag inte att alla måste använda just min terminologi,men det underlättar om vi använder den på sammasätt.Demokrati handlar om folkstyre. Traditionellt ochhistoriskt har det handlat om rätten att genom friröstning se till vem som bestämmer i landet och av-sätta honom eller henne, att det finns en rättsstat etc.Det är inte samma sak, fru talman, som frågan omvilket inflytande man skall ha på den arbetsplats därman är anställd. Det är en viktig fråga, men det är intesamma fråga som frågan om rätten att göra detta.De som har tyckt att det är samma fråga är ju oftakommunister eller demokratiska socialister som harhävdat att man, inom ett företag som någon annanäger, har rätt att bestämma över detta företag. Mendet är en annan fråga. Vi kan gärna diskutera den,men den har inte så mycket att göra med hur vi vitali-serar demokratin i vårt land.Anf. 82 () replik:Fru talman! blir det intressant. Det är sant att det finns en skillnad härmellan å ena sidan socialister och vänster och å andrasidan borgerligheten. Vänstern har genom sin historiasagt att demokratin bör gälla hela samhället. Demo-kratins principer bör även gälla för den bas på vilkensamhället vilar, nämligen produktionen. Borgerlig-heten har däremot sagt gränsen för demokratin gårvid ägandet av produktionsmedlen. På den andrasidan av den gränsen skall demokratin inte råda. Detär grunden, kärnan i skillnaden mellan den borgerligasidan och den socialistiska sidan i demokratiuppfatt-ningen.Anf. 83 BO () replik:Fru talman! har alldeles rätt i attdet går en väsentlig skiljelinje mellan liberaler ochkommunister - jag tror att tillhör detfotbollslag som jag nämnde förut - i synen på hur viskall ha det. Det är inte så som sadeatt skillnaden har funnits länge i historien mellan oss,att ni tyckt att demokrati skall genomsyra hela sam-hället. Under en större del av ert partis historia och errörelses historia har ni inte velat ha demokrati i sam-hället utan i stället velat ha samhällets ägande avproduktionsmedlen. Den dag ni är försocialism är avståndet mot liberaler självklart mindre.Anf. 84 ():Fru talman! Svenska Dagbladets största rubrik var: "Teliaaffären lyft för börsen". Dagens Ny-heter hade en lite mjukare rubrik: "Patientsäkerhetenhotas" och en annan om att fyller 50 år.Jag undrar vad barn och ungdomar säger om Teli-aaffären, om patientsäkerheten eller om att Perssonfyller . Och det jag hittade i min tidning i dagom barn var om en liten pojkes talande docka, somför in grannarnas mobiltelefonsamtal i sin elektronis-ka mage. Barn förväntas inte ha några synpunkter påden ekonomiska politik som förs i landet eller ens iden egna kommunen. Ekonomi anses vara för svårtför barn att förstå sig på.År 1997 levde över 100 000 barn och ungdomar ifamiljer där båda föräldrarna saknade arbete, och debarnen och ungdomarna vet verkligen mycket ombåde arbetslöshet och ekonomi.Barn kan nämligen klara av väldigt mycket överhuvud taget. Det jag nu berättar är ingenting jag läst itidningar, utan det har jag lärt mig när jag arbetat påungdomsmottagningar och barnavårdscentraler. Ty-värr, säger jag, klarar små barn av väldigt mycket,t.ex. att förlåta vuxnas skröplighet. De klara av attt.o.m. sköta om sina föräldrar, administrera föräldrar-nas skilsmässa, medla, trösta, lugna.Små barn klarar förvånansvärt bra av att vistas istora stökiga grupper på dagis, att klara sig själva närvuxna inte har tid. Mycket små barn klarar av att varapå dagis fastän de är hängiga eller sjuka och t.o.m.förstår att pappa eller mamma inte har råd eller intetörs för arbetsgivaren att vara hemma hos dem.Skolbarn klarar av att gå till skolan trots mobb-ning, trots att lärararna kanske inte hinner se dem,trots obekväma stolar och obekväma lokaler meddålig luft. De klarar av att vara utan mat fram tillskollunchen och att då snabbt och stressigt äta istimmiga lokaler.Skolbarn tolererar att det fattas speciallärare ochresurser till barn med t.ex. dyslexi. De vet kanske inteom att det finns hjälp att få. Det kanske inte ens vetatt de har läs- och skrivsvårigheter utan tror att detberor på annat att det inte går att hänga med. En delflickor tar på sig ansvaret att hjälpa till och sköta omklasskamrater som t.ex. har koncentrationssvårighe-ter.Barn klarar suveränt att anpassa sig till föräldrarsom är jäktade, panka, bekymrade, ledsna, deprime-rade eller psykiskt sjuka. Barn klarar av att föräldrarkan vara så förtvivlade att de tar till flaskan för attdöva bekymren eller minska misshandlar varandraeller barnen.Barn är duktiga på att ljuga för att skydda sinaföräldrar. Små barn och skolbarn klarar av väldigtmycket men inte hur länge som helst. Till slut bristerdet.Det här har med demokrati att göra. Demokrati,fru talman, lever inte vidare av sig själv. Både i går och nämndes den un-dersökning som gjorde och där mediernasnappat upp att ju högre elever kommer upp i klas-serna, desto mindre är deras känsla för rättvisa ochdemokrati.Vill vi bevara vår demokrati måste vi alla vuxna -föräldrar, skola, politiker - satsa på våra barn. Om vivuxna är demokratiska mot barnen - det betyder att viger dem det de behöver - bäddar vi gott för att solida-ritet, rättskänsla och demokrati kan leva vidare.Dessutom är det både bättre och billigare sam-hällsekonomiskt att förebygga än att bota. En hållbarekonomisk och social utveckling är omöjlig utan barnsom mår bra. Barns otroliga anpassningsförmåga fårinte göra att vi slår oss till ro. Det är svårt med före-byggande åtgärder, för det tar så innan manser resultaten.Tillit grundläggs i barndomen. Den kan ödeläggasunder barndomen eller senare, men när barn växerupp utan tillit uppstår skador som kan räcka hela livetut. Och hela samhällets sociala kapital försvagas.Jag ställde en fråga till vår socialminister.Den handlade om alkohol och goda förebilder ochföljaktligen bäddande av demokrati. Barn och ung-domar gör inte som vi vuxna vill eller tycker ellersäger till dem att göra, eller som : Som de gamla sjunger kvittrar de unga. De görsom vi gör. Så är det med demokratin. De gör som vigör.Vi kanske kan börja med barneko i radio varje dagi stället för börseko, eller åtminstone både-och. Vadsägs om barnkvarten ?Tack, fru talman!Anf. 85 PER () replik:Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga om ettämne som inte berörde. Härom-dagen höll högst rankade miljöpartist, dentyske utrikesministern , ett anförandeom framtid, det folkliga inflytandet ochdemokratin. Jag håller inte med om allt, men det ärförvisso ett intressant anförande därför att det pekadefram mot nästa Europadebatt för att göra tillmedborgarnas Europa.En händelse som ser ut som en tanke är att dettainträffar ungefär som det ställs krav från detsvenska ledning på att alla miljöpartistersom vill in i skall kräva att Sveri-ge skall gå därifrån.Då anmäler sig frågan: Hur anser attsvenska folkets möjligheter att hävda sitt inflytandepå den europeiska demokratin i så fall skall se ut?Vad är det som så monumentalt skiljer svenska mil-jöpartisters analys från den gav ut-tryck för i sitt anförande?Anf. 86 ()replik:Fru talman! Jag tänkte först att inte svara. Det varen mycket svår fråga, och jag hörde inte riktigt. Menjag vill utgå från det jag berättat. Gör vi på det sättetsom jag sade, att vi ger våra barn vad de behöver,klarar man förhoppningsvis också av demokratin ilandet och även i . Jag kan inte säga på någotannat sätt.Jag vill inte föra någon Europadebatt. vill jagtala om barn. Jag har med flit inte nämnt vare sigmoderater, folkpartister eller miljöpartister utan velatkoncentrera mig på att tala om barnen.Anf. 87 PER () replik:Fru talman! Jag har stor respekt för detta. Det varbara det att jag inte kunde hålla tillbaka min nyfiken-het. var den miljöpartist somkom att delta i denna del av demokratidebatten.Det som säger är ingenting kons-tigt. Han säger egentligen det som alla vi som på etteller annat sätt också är engagerade på den europeiskanivån upptäcker, nämligen att man inte bara kanblunda och säga: "Det där rör inte mig. "Det som oroar mig i förhållningssättär att man blundar och säger: "Vi går därifrån" - somom det internationella inte fanns. Detta kommer attleda till - och det vill jag att tarmed sig - att isolerar sig och att svenskafolket går förlustigt en möjlighet att säga sin mening.Jag tycker inte att detta är en god utveckling.Lika väl som jag tycker att man skall öka möjlig-heterna att säga sin mening i kommunerna måste viockså skaffa oss ett forum där vi kan säga vår meningom de internationella frågor som under alla omstän-digheter angår alla oss.Anf. 88 ()replik:Fru talman! Vi blundar inte. Om Per hadehört mitt anförande hade han vetat att det handladeom att inte blunda. Det handlade om demokrati ochatt vi inte får blunda för våra barns behov. Vi måstese till att de mår bra, och vi får inte blunda för om delåtsas som om de anpassar sig. Det var detta som mittföredrag handlade om. Sedan får vi föra en Europa-debatt vid ett senare tillfälle.Anf. 89 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill tacka för att vi har givits tillfälle att diskutera demokratin. Jagtycker att det är många kloka synpunkter som hittillshar framförts i diskussionen.De är dags att göra bokslut över århundradet.1900-talet är det århundrade då folkstyret inledde sittsegertåg över världen. Jag säger "inledde", för det ärmin fasta övertygelse att människan bara settdemokratin födas.I går var jag vid , som inteligger särskilt långt från . Där var 200 folkhög-skoleelever samlade från hela landet för att under tvådagar diskutera den svenska demokratin. Den fram-tidstro och det samhällsengagemang som dessa eleveruttryckte är vårt samhälles största tillgång.Andra delar av den svenska demokratins utveck-ling inger däremot större oro.I höstens riksdagsval avstod nästan en femtedel avbefolkningen från att använda sin rösträtt. Av demsom ändå valde att gå och rösta uttryckte att dehade ett litet förtroende för politiker. Allt färre går påpolitiska möten eller har förtroendeuppdrag. Mindreän av den svenska befolkningen uppger attde är medlemmar i något parti. kan riskera attutvecklas till ett fåtalsvälde där enfalden styr.De som deltar i den offentliga debatten blir alltfärre. De som har förtroendeuppdrag blir allt färreoch har alltfler förtroendeuppdrag. De som fattaravgörande beslut blir allt färre, men de fattar alltflerallt viktigare beslut i en allt snabbare takt.Klyftan mellan folket och dess förtroendevaldaväxer. I synnerhet växer klyftan till de nya svenskar-na.Av dem som bor i och är medborgare if.d. använde vid höstens kommunalval27 % sin rösträtt. Av de finska medborgarna röstade40 %.Det finns naturligtvis ingenting ödesbestämt i denhär utvecklingen. Precis som demokratin och väl-färdssamhället har vunnits genom människors envisakamp kan även denna utveckling vändas åt rätt håll.Misstro kan vändas till engagemang och ömsesidigtförtroende. Enfald kan ersättas med mångfald ochrikedom och klyftor med lika möjligheter för alla attdelta oavsett klass, kön, fysiska förutsättningar elleretnisk bakgrund.Under de närmaste månaderna tänker jag resa tillde tio kommuner och stadsdelar där valdeltagandetvar som lägst. Jag vill personligen träffa någon avdem som valt att inte använda sin rösträtt, och jag villträffa någon som tvärtom valt att ta ett politiskt an-svar just i dessa områden där vanmakten tycks somstörst. Jag tror att de alla har något att berätta.I vårt alltmer internationaliserade samhälle hardemokratin halkat efter. Ekonomi, miljöhot, kulturoch medier är redan globaliserade. Det är oerhörtviktigt att de internationella organisationerna utveck-las i en riktning som är positiv för hela världssamfun-det. Demokratin är dödsdömd om inte också denvidgar sin verkningskraft.Vikten av att gå och rösta i valet till Europaparla-mentet skall ses i detta ljus.1990-talets ekonomiska kris och höga arbetslösheti vårt land är väsentliga orsaker till demokratins svagaställning . Många var de människor som tving-ades ut från arbetsliv och social gemenskap. Detunderminerar grunden för vårt demokratiska styrelse-skick. Politikens möjligheter att styra vårt land ifråga-sätts.I dag har vi lyckats att bryta den ekonomiska ned-gången och politikens spelrum har därmed ökat. Menförtroendet är brutet.Visst är det bra för en demokrati att människor ärkritiska mot makthavare. Blind auktoritetstro hör sombekant andra samhällsskick till. Men ett visst mått avförtroende mellan väljare och valda krävs för att dis-kussion om samhällsfrågor skall vara meningsfull ochför att det skall fattas legitima beslut.Förtroende krävs på alla politiska nivåer, blandmedborgare i kommunen, på riksplanet, i ochglobalt. Om medborgarna inte själva eller via medier-na kan få insyn i den politiska processen kan de inteheller bilda egna åsikter om eller påverka de politiskabesluten. Då växer misstron.Därför är ökad öppenhet ett demokratiskt vägvalför EU. I och med Amsterdamfördraget skall en of-fentlighetsprincip gälla för EU-institutionernas hand-lingar. Det är nu en stor uppgift för den svenska rege-ringen att tillsammans med andra medlemsländerockså genomföra detta.I denna kammare har vi ett uppdrag gemensamt,oavsett partifärg. Det gäller kampen mot dem som taravstånd från demokratins principer och som användervåld och kränker människors rättigheter. Rasister,nazister och delar av den s.k. djurrättsrörelsen ärnågra exempel.Samhället måste naturligtvis ingripa mot dem sombryter mot lagar som har antagits i demokratisk ord-ning. Därutöver bör vi demokrater också möta deåsikter som dessa grupper ger uttryck för i en öppendiskussion. Diskussionen är demokratins grundläg-gande och unika arbetsform.Mot de som tar våldets och brottets väg för att nåsina syften skall vi ta till vårt vassaste vapen: argu-menten.Det finns en demokratisyn som betonar valet somhandling. Medborgarna uppfattas som kunder, somframför allt kräver att det som demokratin levererar ärav bra kvalitet. Vi kan kalla denna demokratisyn förkonkurrensdemokrati eller kunddemokrati.Det andra synsättet kan vi kalla för deltagardemo-krati, inte för att alla skall vara med och fatta varjebeslut utan för att alla har en roll, antingen i diskus-sioner vid framtagande av de politiska förslagen, ikritiken av dem eller i beslutsfattandet på någon nivå.Som socialdemokrat tror jag att den verkliga dy-namiken i demokratin frigörs först den dag då så gottsom alla människor deltar i utformandet av det ge-mensamma. Med den grundsynen går utvecklingen åtfel håll. har 150 000 förtroendevaldaförsvunnit i det här landet.Utvecklingen går också åt fel håll när valdelta-gandet sjunker. Kompassen pekar på samma sätt felnär allt färre människor väljer att engagera sig i parti-er och folkrörelser. Vi borde bli fler.För en rättvis diskussion krävs också att vi fram-håller det som är positivt och det som är möjligt attgöra.Vid en internationell jämförelse har välfungerande partier, kunniga och engagerade medbor-gare samt ett högt valdeltagandet.Förväntningarna på det politiska systemet i Sveri-ge är höga, vad gäller både själva servicen och möj-ligheterna att påverka.Andelen kvinnor i våra folkvalda organ har ökatmarkant under 90-talet.Personvalet gav en högre representation av ut-ländska medborgare i kommunfullmäktigeförsam-lingar runt om i landet. Alltfler människor tar ansvarför verksamhet som direkt angår dem, t.ex. i föräldra-kooperativa dagis eller i elevstyrelser inom gymna-sieskolan.För att förstärka och utveckla den svenska demo-kratin i en positiv riktning anser jag att åtgärder börvidtas på bl.a. följande områden:1. Mer öppenhet skall prägla EU.2. Medborgarskapet skall ges en ökad betydelse ochmedborgarrollen stärkas.3. Skolans roll att fostra våra barn och ungdomar idemokratins anda måste stärkas.4. Förvaltningen skall stå i medborgarnas och demo-kratins tjänst.5. Den representativa demokratin skall stärkas, bl.a.genom en stärkt förtroendemannaroll. De förtro-endevaldas villkor skall ses över, framför allt vadgäller invandrares och handikappades möjligheteratt åta sig och fullfölja politiska uppdrag.6. En parlamentarisk utredning om regeringsformenskall tillsättas.1900-talet har varit demokratins genombrottsse-kel. Kolonialism, rasism, fascism, öststatskommu-nism och apartheid har ersatts av demokrati i alltflerländer. upplever många av oss i de etable-rade demokratierna att människors förtroende för ochdeltagande i vår demokrati minskar. Det påminner ossom att demokratin måste återerövras av varje ny ge-neration. Det gäller också oss. Låt oss börja nu.Anf. 90 PER () replik:Fru talman! Först ett pikant påpekande: Jag hållermed statsrådet om att det är synd och skam attvi har tappat 150 000 kommunala förtroendemänsedan början på 50-talet. Av hänsyn till statsrådetskall jag emellertid inte upplysa om vad detta egentli-gen beror på.Det var ett vackert tal, statsrådet. Men vad vill re-geringen egentligen göra?Vad vill regeringen göra i alla de hänseenden somdebatten har kretsat kring? Vad vill regeringengöra med valen? Skall vi fortsätta att ha val på hös-ten, trots att alla nu inser att det inte fungerar? Hurskall det gå med den kommunala självstyrelsen?Många här har talat för att kommunerna måste få enökad möjlighet att själva och självständigt sörja försina medborgares framtid. talade ombehovet av maktdelning i ett tidigare inlägg. Vadtycker regeringen om detta? Statsrådet underströkbehovet av öppenhet i . Menvad vill regeringen göra i relationen mellan minister-råd och parlament i ? Hur vill regeringen ver-ka i EU för att skärpa det folkliga inflytandet överden europeiska unionen?Svar utöver anförandet tror jag skulle föra dennadebatt en bra bit framåt.Anf. 91 Statsrådet () re-plik:Fru talman! När det gäller ett flertal av de frågorsom har ställts till mig - frågorna om folkomröst-ningar, skilda valdagar, direktval till kommundel-snämnder och förändrad budgetprocess - är det så attallt det som rör grundlagarna och förändringar avregeringsformen mycket väl passar att fundera över iden parlamentariska utredning som vi gemensamtskall ägna oss åt framöver.För närvarande bereder vi i ettunderlag för detta. Innan några direktiv har fastställtskommer överläggningar att föras mellan partierna.Därför avstår jag nu från att närmare gå in på det somhar direkt koppling till grundlagsändringar.Anf. 92 PER () replik:Fru talman!