prot · GM0963 · 1999-03-04 00:00:00 — Vid det tillfället tilldela-des kommun extra anslag för att komma tillrätta med bristerna och därmed bättre tillgodose fram-för allt de elever som hade de största behoven.Jag har uppmärksammat strejken och att manåterigen klagar över bristerna. Jag kommer att följasituationen i kommun, men just har jagingen åtgärd att presentera.Anf. 95 (m):Fru talman! Jag är glad över att skolministernföljer frågan och utgår från att hon också ingriper omstrejken visar sig fortsätta, för vi kan naturligtvis inteha tusentals elever som inte går i skolan.En enig utbildningsnämnd i har begärtextra pengar från kommunstyrelsen, så det är ju enintern kommunalpolitisk fråga. Men jag tycker att detär allvarligt när ansvariga skolledare deklarerar att deär tveksamma till att de kan leva upp till de reglersom vi i detta hus har bestämt skall gälla för vadeleverna skall få.Men jag är nöjd med att skolministern noga följervad som händer och att hon kanske är beredd att in-gripa om det visar sig att eleverna fortsätter att varaså här missnöjda. Detta är ju någonting som måsterättas till snabbt.Rättegången mot ÖcalanAnf. 96 ():Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga tillstatsminister har, i likhet med en rad andra länder,krävt internationella observatörer vid rättegången iTurkiet mot . Detta är bra, inte minstmed tanke på vad som har hänt med de advokatersom har haft till sitt förfogande, varav den enasitter i fängelse, den andra är häktad och den tredjevågar över huvud taget inte agera längre.Oron för att denna rättegång inte skall bli en rätt-vis rättegång är stor, och jag delar den oron. Turkietsvägran att ta emot observatörer stärker bara farhågor-na om att det snarare handlar om ett politiskt spel änom juridik - ett spel som jag tror riskerar att ytterliga-re skärpa förföljelse av det kurdiska folket.Kurder i hela , och framför allt i ,behöver känna ett stöd från Sverige.I samtal med olika kurdiska organisationer har detframförts en önskan om ett mer konkret handlandefrån sida när det gäller bevakningen av rät-tegången. Jag skulle därför vilja ställa följande frågor:Har begärt hos den turkiskaregeringen att få sända en delegation till föratt bevaka rättegången? Är statsministern beredd attsätta samman en delegation bestående av läkare,jurister och parlamentariker och begära att dennadelegation får rätten att delta i rättegången och iförberedelsearbetet till densamma?Anf. 97 Statsminister ():Fru talman! Jag utesluter inte ett sådant initiativ,men vi har valt vägen att först pröva att gemensamtinom Europeiska unionen sätta ett tryck på Turkietför att den vägen garantera en rättvis rättegång. Detinnehåller offentlighet och naturligtvis de krav somgäller för en rättegång i en demokrati och dessutommöjligheterna att sända observatörer. Kan vi enas omdetta i och göra det kraftfullt och samordnatinom EU:s krets väger det tyngre än om gördet ensamt. Jag har gott hopp om att så kommer attske.Anf. 98 ():Fru talman! Jag tror att det finns en poäng, i allafall gentemot alla de kurder som bl.a. finns i ,om den är beredd att aktivt skickaen färdig delegation med namngivna personer till denturkiska regeringen. Då får vi se om den turkiskaregeringen är beredd att avslå även den begäran. Detblir ett större tryck.Jag skall bara lite kort beröra varför man skallskicka ned en läkare. Det hann jag inte med. Jag troratt det är viktigt att undanröja eller bekräfta de farhå-gor som finns om att tortyr och neddrogning av Ab-dullah förekommer inför rättegången. Det ärviktigt att få klarlagt om så är fallet eller inte. Jagpåstår inte att det är på det viset, men det är oerhörtviktigt att få detta klargjort.Anf. 99 Statsminister ():Fru talman! Jag är inte av samma uppfattning somfrågeställaren vad gäller tryckets tyngd. Om vi enas iunionen om att ställa denna typ av krav tror jag att dethar en större tyngd än om ett enskilt medlemsland gördet. Alldenstund som det är den linjen vi vill prövavill vi nog faktiskt fullfölja den innan vi gör någon-ting annat. Jag utesluter inte ett sådant agerande.Att en sådan delegation eller observatörskretsskulle innehålla en läkare tycker jag heller inte kännsorimligt. Mot bakgrund av nyhetsförmedlingen kanjag säga att sådana tvivel mycket väl kan behövaundanröjas.Jag vill också säga att det för del är så atträttegången kommer att följas av världsopinionen. Dehar naturligtvis att se till så att deras anseende ochrykte i samband med rättegången inte skadas.Assi DomänAnf. 100 ():Fru talman! Jag vill ställa en fråga till näringsmi-nister finns planer på att skall föra överca skogsmark till ett helägt dotterbo-lag med arbetsnamnet . Min fråga till nä-ringsministern blir följande: Var ligger frågan idagsläget? När kan vi vänta oss ett beslut när detgäller om planerna skall förverkligas och när de i såfall skall förverkligas?Anf. 101 Näringsminister ():Fru talman! Jag vill säga att vår ambition är attplanerna skall förverkligas. Det har också fattats ettbeslut om detta i denna kammare. Vi hanterar denfrågan så, att vi för en diskussion med styrelsen ochhoppas att vi skall få en lösning som leder till det somnämns här - . Jag är övertygad om att vikommer att klara av det.SjukvårdenAnf. 102 ():Fru talman! Jag har en fråga till socialministern.I lördagens hade socialministerntillsammans med ordförande enartikel om hälso- och sjukvården. Det var mycket iden artikeln som var bra. Bl.a. skriver man att rättenatt välja vårdgivare skall stärkas. Man skriver attprivata vårdgivare måste kunna etablera sig i väsent-ligt större utsträckning än framför allt i primär-vården.Nu vet vi att vissa landsting är negativa när detgäller att teckna vårdavtal. Min fråga är följande: Ärsocialministern beredd att dels i socialtjänstlagen,dels i hälso- och sjukvårdslagen skriva in rätten förpatienter att välja vårdgivare, så att landstingen intekan neka patienterna den rätten ? Jag trorfaktiskt att det krävs en lagstadgad rätt till valfrihet pådetta område.Anf. 103 Socialminister ():Fru talman! Vad vi talar om i vår artikel - jag villpåpeka för att den inte bara innehöll endel bra saker utan att allt var bra - är två viktiga prin-ciper för svensk sjukvård framöver. Den ena är attsjukvården fortsättningsvis skall vara gemensamtfinansierad och att landstingen och kommunernafortfarande skall vara huvudmän för svensk sjukvård.Sjukvården skall vara en del i det politiska uppdragetpå lokal och regional nivå.Men vi vill påpeka att det för att vi skall kunnautveckla sjukvården är viktigt att vi också arbetarmed en mångfald av vårdgivare. För mycket lång tidframöver kommer naturligtvis landstingen och kom-munerna att själva producera det mesta av vården,men vi tror att det är angeläget att vi också stimulerarprivata vårdgivare att fungera som entreprenörer medavtal med landstingen och kommunerna.Vägen till denna ökade mångfald går via attlandstingen och kommunerna själva initierar samar-bete med de privata vårdgivarna och tecknar avtal.Friheten att välja vårdgivare måste handla om attvälja de vårdgivare som har ett avtal. Det är bara pådet sättet som vi kan garantera att sjukvården ocksåblir gemensamt finansierad.Anf. 104 ():Fru talman! Jag tycker att mycket i artikeln varbra, men allt var inte bra. Det kan vi diskutera om litelängre fram. Jag delar socialministerns uppfattningom solidarisk finansiering. Det är också bra i dettasammanhang.Livet är lite underligt, socialministern. På lörda-gen skrev socialministern tillsammans med ordförande att vi måste öka antaletprivata vårdgivare. Jag förutsätter därför att det är braför vården. Det är bra för patienterna. isamma vecka avslog läns landstings ma-joritet en hemställan om att få teckna avtal med pri-vata vårdgivare - med två kiropraktorer och en pri-vatpraktiserande psykiater. Det intressanta är att denprivatpraktiserande psykiatern vill etablera sig i ettområde där samma majoritet säger att man är under-försörjd när det gäller psykiatrer i öppenvården.Då ställer man sig frågan, socialministern, om vaddet är för politik som gäller. Är det den som visades ihandling , eller är det den som det stod omi i samma vecka? Jag frågar eftersomdet är ordförande som står förbåda dessa beslut. Det är därför jag frågar.Om socialministern anser att det är viktigt attkunna välja vårdgivare måste också lagen ge stöd förpatienter.Anf. 105 Socialminister ():Fru talman! Jag har en liten korrigering när detgäller innehållet i artikeln. Allt i artikeln var bra.Felet var rubriken, men den svarade jag inte själv för.Den var en smula hårddragen.Tillbaka till diskussionen. Poängen i artikeln ärjust att landstingen skall vara sjukvårdshuvudmän.Varje beslut och varje avvägning måste ske mot bak-grund av det politiska ansvar som landstingspolitiker-na har.Vad vi vill uttala oss för är att en långsiktiga ut-veckling måste gå mot att vi använder alltfler privatavårdgivare, men i varje läge måste man bedöma omdessa privata vårdgivare garanterar bra vård och omjust de passar in i organisationen. Det vore illa omSveriges riksdag beslutade vilka vårdgivare som skallkomma ifråga. Det måste landstingen ha ansvaret för.Just därför att det var som skrevartikeln är jag garanterad att man i vägdedetta mycket noggrant och hade starka skäl för att justi det avseendet säga nej.Satsningar på skolan i utsatta områdenAnf. 106 ():Fru talman! Vi har fått vänja oss vid att regering-en skriver i om vad den kanske tän-ker göra i stället för att lägga fram propositioner påriksdagen bord. Jag tänkte just också referera till ensak i Dagens Nyheter.Det pågår just nu en artikelserie om hur det ser uti förorten - en stadsdel i min hemkommun.Regeringen bedriver där en viss projektverksamhetmed integrationsprojekt. Man har utsett förhandlaresom från regeringens sida skall förhandla med kom-munledningen om hur man skall utveckla livet förmedborgarna där.Samtidigt pågår där lite mer i skymundan enegentligen ganska stor tragedi. Utbildningen för barn-och ungdomar är nämligen så otroligt dålig att hög-stadieskolan har sämst resultat och sämst betygspo-äng i hela Sverige.Från kommunens sida ägnar man sig, i stället föråt att rycka upp skolan och låta den ingå i projektet, åtatt försöka svälta ut och på olika sätt försvåra för denfriskola som finns där. Jag tänkte därför fråga skol-ministern om hon är beredd att agera för att integra-tionsprojekten mer lyfter fram skolan som den bas-verksamhet som kan skapa en bra framtid för barnoch ungdomar i utsatta områden.Anf. 107 Statsrådet ():Fru talman! I den s.k. storstadssatsningen riktar vipengar just till de minsta barnen. Vi föreslår också attdet skall finnas en allmän förskola för barn . Jag ser det här som en oerhört viktig del.Skall vi satsa på barn och ungdom skall vi börja ti-digt, och det är de små barnen som skall ha de störstaresurserna.Vi lägger också pengar på en satsning på språkut-veckling. Den kan gälla alla som arbetar inom såvälförskola som skola. Vi har också en satsning på vux-na.Jag kommer dessutom i den s.k. utvecklingspla-nen från departementet, som jag kommer att lämnaifrån mig , att speciellt uppmärksammadet vi kallar den mångkulturella skolan. Där läggsockså vikt vid att verkligen uppmärksamma de pro-blem som finns i vissa tätorter men också de fall därman har lyckats med invandrare i andra tätorter.Anf. 108 TREDJE VICE TALMANNEN:Tiden för frågestunden är slut. Jag tackar rege-ringens företrädare och kammarens ledamöter fördeltagandet i dagens frågestund.10 § (forts. från 8 §) Svar på interpellation1998/99:135 om skolor i glesbygdAnf. 109 Statsrådet ():Fru talman! Jag fick flera frågor - vi var ju tresom deltog i debatten. Jag tänkte börja med att svarapå den fråga jag fick av . Honfrågade hur jag såg på glesbygdsskolan i förhållandetill de stora skolorna i de stora städerna och hur barntrivs, mår och har det i respektive skola. Jag väljer attsärskilt inrikta mig på barn som kan ha stora socialaproblem. Det kanske har varit problem inom familjen,och man kan ha kommit till den mest drastiska menibland nödvändiga lösningen att flytta ett barn från etthem.Vad vi då kan se är ett exempel på hur den lillaskolans fungerar. Här rör det sig ombarn från storstäder. De som har mest familjehems-placeringar, dvs. tar hand om de här barnen, är just desmå skolorna i de små kommunerna. Det finns entydlig statistik på detta.Det var väl svar på den fråga som jag fick avYvonne om hur jag ser på det här.Själva den problematik som vi är inne på har be-rörts av näringsministern under frågestunden i dag.Värnandet av skolor är nämligen helt beroende av hurmycket människor det finns i regionen. Jag kan somskolminister tala hur varmt som helst om alla godaexempel på glesbygdsskolan, men förutsättningen föratt den skall kunna överleva är att det finns männi-skor i regionen.Våra satsningar och det vi nu driver inom EU,t.ex. att vi skall kunna använda oss av för att göra en satsning på så attNorrland skall kunna leva vidare, är egentligen basenför det samtal vi nu för om glesbygdsskolan. Det ärdärför som detta inte bara är en fråga för mig utan enfråga för hela regeringen - men framför allt förkommunpolitiker och näringsliv. Här måste det till ensamverkan, om vi inte skall få en del av somär döende. Det är basen och grunden för att vi sedanskall ha de små skolorna.Jag vill dock understryka att det i dessa kommu-ner finns, och skall finnas, färre elever än vad detkanske gör på andra håll och att det är en förutsätt-ning för att de över huvud taget skall kunna ha sinskola. Det är långa avstånd, det finns färre barn, ochdå måste det bli färre barn i skolan.IT-satsningen - och här kommer min möjlighet attpåverka in - är som jag ser det ett oerhört framstegför att också de här barnen skall få en undervisningsom håller god kvalitet. De kan få kompetens frånmånga lärare som finns på annat håll och kommerdärmed inte att hamna i underläge jämfört med deelever som kan gå i en större skola där det finns ettstörre utbud av lärarkompetens.Anf. 110 ():Fru talman! Skolministern tar återigen upp fråganom underlaget för skolan. Jag håller självfallet med.Vi kan inte ha en skola som baserar sig på ett parelever. säger hon att inland ärabsolut viktigast och att det är där vi måste lägga vårbas. Men problemet är, återigen, att över 200 av Sve-riges kommuner minskar i invånarantal. Konkreta förslag måste komma till. Jaghar fortfarande inte hört svarakonkret på någon av mina frågor.Skolministern pratar också om merkostnaden förglesbygden och kostnadsutjämningssystemet. Härskulle jag vilja säga att nedläggningen av glesbygds-skolorna egentligen strider mot de intentioner somfinns i kostnadsutjämningssystemet, där bidragsbe-loppet inte ändras om en kommun väljer att lägga nedsin glesbygdsskola. Många kommuner har ju fortfa-rande bidraget kvar, trots att man inte har några sko-lor. Det här måste man ändra på nu.Skolministern tog också upp samverkan. Det ärmycket viktigt, men återigen: inga konkreta förslag.IT-satsningen är mycket viktig, men där går ju skol-ministerns förslag tvärtemot. Här satsar man återigenpå de stora städerna och de skolor där man har mångaelever. Vi är inte överens, konkreta förslag har inte kommit upp.Min slutsats när man inte vill svara på frågornablir att skolministern och regeringen inte tar den härproblematiken på allvar. Landsbygdsutvecklingenoch skolorna på landsbygden finns inte med i rege-ringens prioriteringar. Jag hoppas att skolministernoch regeringen tar den här frågan på allvar och kom-mer med konkreta förslag.Anf. 111 ():Fru talman! Jag var ärligt intresserad av skolmi-nisterns förhållningssätt och syn på de här frågorna.Jag är också glad för dessa synpunkter.Jag ser ett värde i glesbygdsskolan i sig som manöver huvud taget inte får förlora. Det är viktigt att vibehåller denna mångfald för de barn som är i behovav den här typen av social gemenskap, närhet tillnatur osv. Här kan också barn som har farit illamånga gånger må bättre. Jag ser också att det finnsandra fördelar. Vi bör på riksnivå ha ett intresse av attha kvar denna mångfald i svensk skolkultur, om jagfår kalla det så, där glesbygdsskolorna på ett uniktsätt kan fånga både barnet och föräldrarna och dessabehov.Sedan tror jag att det är jätteviktigt att man skallkunna bo överallt i landet och få samma service ochtillgänglighet. Det är naturligtvis oerhört viktigt. Menvi får inte glömma bort det enskilda barnets olikabehov och den tillfredsställelse den här typen avverksamhet kan ge. Jag tror att den här debatten ocksåkan göra att vi uppmärksammar de specifika karakte-ristika som kännetecknar glesbygdsskolan. En del avdem kanske också skulle kunna fångas upp och imp-lementeras i en större skola.Jag önskar att vi också skulle kunna ha t.ex. engymnasieskola som fick leva i denna miljö så attmånga av de elever som är trasiga på olika sätt och avolika anledningar skulle må bättre också i gymna-sieutbildningen. Jag hoppas att skolministern tar medsig det.Anf. 112 Statsrådet ():Fru talman! säger att hon inte fårnågra konkreta svar. Det beror kanske på att SofiaJonsson inte riktigt har klart för sig vem som be-stämmer över vad. Det är inte så att jag som skolmi-nister kan styra vad som sker i 200 kommuner ommänniskor flyttar åt ett eller annat håll. Jag kan inteheller bestämma hur många skolor som skall finnas ivarje kommun. Det är ett kommunalt ansvar.Vad jag kan göra, som en ledamot i regeringen, äratt se till att vi stöder regionerna och har en bra regi-onalpolitik i - genom att arbeta med EU:sstrukturfonder, genom att ge särskilda stöd till kom-munerna och genom skatteutjämningssystemet.Tittar man på vad som styr själva kostnadsutjäm-ningen mellan kommunerna ser man att det är sådantsom kallortstillägg, uppvärmingskostnad, befolk-ningsminskning - där kommer den alltså in: inteantalet skolor, men befolkningsminskning -, bygg-kostnader, administration och svagt befolkningsun-derlag. Där kan jag vara med och påverka.Efter utredningen har remissen nu varit ute blandalla kommunerna, och i det förslag som kommer attpresenteras är jag delaktig i att stötta dekommuner som har det svårare än andra. Men jag kanaldrig bestämma hur många skolor som skall finnas ien kommun. Jag kan underlätta för skolorna, se till attde får en bra undervisningssituation genom IT-satsningen.Jag kommer tillbaka med anledning av en inter-pellation och då kommer jag att svara mycket merdetaljerat när det gäller omfattningen och tillgänglig-heten med IT. Den väntar, därför går jag inte in på attsvara direkt på den frågan.När vi utformar kompetensutbildning för lärarnatycker jag att det är viktigt att vi ser till att den blirtillgänglig även för de små skolorna. Jag för samtalmed de skolledare som finns i de här berörda områ-dena och då säger jag faktiskt . Jag kan seglesbygdsskolor på andra håll i också, mendär finns verkligen det specifika problemet. Det finnspå inget sätt anledning att tro att jag inte bryr mig omde här skolorna. Jag bryr mig om varje skola somfinns i och försöker hitta möjligheter för den.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1998/99:151 omutvärdering av betygAnf. 113 Statsrådet ():Fru talman! har frågat om jag avseratt ge ett tydligt uppdrag att utvärdera ombetygen motsvarar kunskapsmålen och om betygs-sättningen är könsneutral.Låt mig först försäkra att jag anser attskolans viktigaste uppdrag är att ge alla elever denkompetens som de behöver för fortsatta studier, ettrikt yrkesliv och socialt liv. Att kunna läsa och skrivaär naturligtvis bland de allra viktigaste av dessa kom-petenser. Vi kan inte vara nöjda förrän alla elever nårmålen både i grund- och gymnasieskolan. Det ingårdärför i generella uppdrag att utvärderaom mål och betygskriterier är rätt satta och om resul-taten motsvaras av verkliga kunskaper, bl.a. genomatt analysera de nationella proven.Jag vill bemöta några av sifferupp-gifter i interpellationen. Fullt så dyster är nämligeninte bilden av den svenska skolan. Jag tycker inte kan säga att av eleverna i gymnasieskolanmisslyckas, när andelen elever som går ut gymnasie-skolan med grundläggande behörighet till högskolanär . I internationell jämförelse är detta en häp-nadsväckande hög siffra.Det är på samma sätt ett gott resultat att ca 91 %av alla elever som lämnar har godkändabetyg i svenska, engelska och matematik och därmedär behöriga att gå ett nationellt program på gymnasie-skolan. Även resultatet på de nationella proven iårskurs 9, där t.ex. når godkänt i svenska, är idetta avseende mycket bra. I gymnasieskolan nårnästan av eleverna i Svenska B.Larmrapporter om ungdomars dåliga läs- ochskrivkunnighet kommer med jämna mellanrum. Jagtror visserligen att man skall ta dem på allvar, men också kritiskt skall granska budskapet och un-derlaget. Kan man göra en säker bedömning av enung människas framtida läs- och skrivmöjlighetergenom att enbart granska en uppsats som skrivs ibörjan av gymnasieutbildningen? Jag anser att vimåste ha förtroende för att lärarna gör professionellabedömningar av kunskapsnivån och sedan avgör vilkapedagogiska åtgärder som behöver vidtas för elever-nas skrivutveckling.Det finns naturligtvis stora möjligheter att göraläs- och skrivundervisningen bättre både i grund- ochgymnasieskolan. I den inspektörsrapport som just publicerat finns en mycket intressant ge-nomgång av hur de besökta skolorna arbetar med läs-och skrivprocessen. Bl.a. påpekar inspektörerna attalla lärare, särskilt i de senare årskurserna i grund-skolan och i gymnasieskolan, borde ta ett större an-svar för elevernas läs- och skrivutveckling inom sinaegna ämnen. Svenskläraren kan inte ensam ta dettaansvar. Det finns många andra intressanta förslag idenna rapport, och jag överväger nu hur vi skall gåvidare med denna.Den andra frågan gäller om betygssättningen ärkönsneutral. Såvitt jag kan förstå finns det ingengrund för att tro att flickor blir diskriminerade vidbetygssättningen. I undersökningar kanman se att flickorna genomgående både har bättreresultat på de nationella proven och sedan också fårbättre betyg än pojkarna i samtliga ämnen utom idrottoch hälsa.Anf. 114 ():Fru talman! Jag ber att få tacka statsrådet för sva-ret.Skolministern diskuterar i svaret utförligt uppgif-terna om betyg och kvalitet i skolan. Det är en viktigoch intressant diskussion, där vi båda drar olika slut-satser.Men det jag blev besviken på när jag hörde svaretvar att skolministern inte alls besvarar min fråga, omdet finns ett behov av att utvärdera hur betygen mot-svarar kunskapsmålen. Själva kärnan i min interpel-lation var den viktiga frågan om betygen ger en rätt-vis bild av elevens kunskapsnivå.Bakgrunden till min fråga är att det just är elevensom drabbas när han eller hon skickas vidare till enutbildning som är för svår. I den svenska skolan finnsdet alltför många exempel på elever som har upplevthela skolgången som ett misslyckande. De har tidigtsläppt kontakten med skolämnena, men ändå gåttvidare i systemet. kommer de ut på en ar-betsmarknad där kunskaperna inte räcker till.Rapporterna från olika läsforskare tyder på att varfemte elev som börjar i gymnasiet inte har tillräckligförmåga att läsa och förstå någorlunda avanceradetexter. Samma problem finns när det gäller skrivför-mågan.Fru talman! Skolministern valde att tona ned pro-blemen i skolan. Eftersom hon valde att kommenteradet antal elever som misslyckas måste jag också göradet.Skolministern sade att av eleverna som gickut gymnasiet har behörighet till högskolan. Då glöm-mer hon att andelen elever som inte fullföljer sinutbildning också är och att många av demmåste läggas till i statistiken, eftersom de slutar föreårskurs 3. Hur man än räknar kommer unge-fär 20 000 elever ut utan full gymnasiebehörighet iSverige. Jag tycker att de här siffrorna borde tvingaoss till en allvarlig diskussion om vad som är fel bådei och i gymnasieskolan.Fru talman! Jag kan inte tycka annat än att enviktig uppgift bör vara att ta reda på om våra mätin-strument fungerar så att vi verkligen får reda på vadsom händer i skolan. Det är först när vi verkligen vethur det står till i skolan som vi kan hjälpa de eleversom bäst behöver hjälp.