prot · GM0983 · 1999-04-21 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:83Onsdagen den 21 aprilKl. 09.00 - 17.5719.00 - 22.32Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------1 § Särskilt anordnad debatt om det politiskalägetAnf. 1 ():Fru talman! Jag ber om ursäkt omjag är lite harklig. Så blir det när det är vår.Denna debatt har begärts av oss - en särskild de-batt med anledning av det politiska läget. Valet ihöstas resulterade i en komplicerad parlamentarisksituation. Uppgiften var att på denna grund ge Sveri-ge en tydlig politisk inriktning för framtiden. Vi ficken förlorad höst. Vi fick därefter en förvirrad vinternär regeringen och dess underlag skulle söka sig framtill någon typ av samordnad, ordnad politik.Så skulle allt förklaras i och med vårpropositio-nen. innan denna skulle läggas på riksda-gens bord avgick den ansvariga finansministern. Hanåberopade bl.a. hela den process som hade lett framtill vårpropositionen som grund för den osedvanligtbittra både personliga och politiska ton som känne-tecknade det avskedet. Därefter kom en vårproposi-tion som mest utmärks av vad som inte står där ochav den ständiga begäran från regeringen att återkom-ma, att skjuta upp, att inte göra någonting.Så här kan enligt vår mening inte regeras.Vi är ett land med både möjligheter och problem.Men vi är ett land som kräver politisk ledning för attmöta problemen och för att kunna ta till vara möjlig-heterna. Därför står valet nu mellan ett nyval till riks-dagen, som ger nya parlamentariska förutsättningarbåde för politisk ledning och samverkan, och vad somi grunden, fru talman, blir fortsatt förvirring och fort-satt förfall.Anf. 2 ():Fru talman! Jag tror att det finns en risk för ossalla att det politiska arbetet blir ett mål och inte ettmedel. Att behålla makten blir det centrala. Och såblir omtanken om medborgarnas välfärd och landetsekonomi något som kommer i andra hand.Många med mig kände och känner den djupasteängslan över att regeringspartiet förlovat sig med tvåantitillväxtpartier. Och det vore ju mer än egendom-ligt om inte människor skulle få både skrämselhickaoch frossa när man jämför socialdemokratins, Väns-terns och program och vallöften.Däremot var det få, tror jag, som gått och våndatsöver att regeringspartiet skulle leva med ett eget in-ternt råkurr. Vem kunde ana att det i den socialdemo-kratiska regeringen härskade lång och varaktig sönd-ring? Inte jag, i alla fall.Göran sitter i ett skruvstäd. Och han kanoch han får tydligen acceptera i stort sett vilka ma-növrer som helst för att få sitta kvar där. Han måstebuga åt två antitillväxtpartier, och han måste kråmasig inför LO. Och han är tvungen att hålla förnyareinom partiet mycket kort.Har inte rätt att göra sitt eget val? kan nå-gon fråga. Jo, om det enbart handlar om att GöranPersson är ordförande för socialdemokratin. MenGöran är alla svenskars statsminister. Hanbär det yttersta ansvaret för hur vårt land regeras.Och, fru talman, det behöver inte uppammas någonavoghet eller illvilja för att påstå att regeras intelandet. Vårpropositionen kommer inte att tina uppden politiska tjälen.Svenska folket skall inte behöva vara enbart åskå-dare till ett regeringsarbete som sitter fastlåst i oför-måga. Därför borde, oberoende av parlamentariskmatematik, svenska folket få säga sitt i ett nyval.Anf. 3 ():Fru talman! Härdade politiska bedömare kan na-turligtvis säga: Vadå? Vad är det för särskilt som harhänt? Regeringen har ju stöd i . Det är ingetkonstigt. Det är bara en minister som har avgått. Business as usual.Men man kan också fråga, som många människorgör runt om i landet: Ligger det mer bakom ErikÅsbrinks avgång än vad vi har fått reda på? Vad be-rodde den på egentligen? Vad är det egentligen sompågår i regeringen? Man frågar förstås varför Miljö-partiet och hoppar på densocialdemokratiska regeringen i frågor som mansäger sig vara överens om. Och man frågar sig natur-ligtvis: Har man omröstningar i regeringen på det därsättet: 18-1?Varför behöver socialdemokratiskagruppledare kräva att regeringen skall tala med enröst? Vad innebär det när en av främstastatsvetare säger att statsministerns agerande skaparosäkerhet i regeringen och gör statsråden mindreeffektiva? Kanske, fru talman, sitter statsministernmed svaren på åtminstone några av de här frågorna.Jag tycker också att människor i har rättatt få höra svaren. Framför allt har människor rätt attfå veta vad som händer med ekonomin, jobben, vår-den, miljön, oavsett om regeringen har tillräckligtmånga röster i för att hanka sig kvar.Jag säger det här, fru talman, mot bakgrund av desvenska kraven på öppenhet i EU. Vi kräver en sådanöppenhet därför att vi anser att den är demokratisktviktig. På samma sätt är det förstås med kraven påöppenhet i vad som sker i regeringen. kallar den gärna sin regering. Jagtycker att det är svenska folkets regering. Det för-pliktigar till öppenhet, debatt och besked. Därför harvi i begärt denna debatt i dag.Anf. 4 ():Fru talman! Det som hände be-rodde inte på tillfällig sinnesförvirring. Det beroddeinte på bufflighet. Det var en politisk händelse somkommer att få politiska konsekvenser.De båda presskonferenser som hölls bekräftade ensorglig bild av en regeringsmakt i förfall. Den avgå-ende finansministern sade att statsministern vid enserie av tillfällen inte hade givit honom stöd. I siniver att försvara sig försade sig statsministern ochsade: Det har ofta varit 18-1 vid bordet. Bilden av envoterande regering träder fram.Visst, väljarna valde rödgrön röra. Ja, men de val-de inte detta. De valde inte sönderfall. De valde intehandlingsförlamning. De valde inte dåligt ledarskap.Det som sades väcker nya frågor. Vad ville de 18?De är ju kvar i regeringen. är borta, men de18 är kvar och driver sin linje vid varje regering-slunch och i varje regeringsberedning. Ville de rivaupp utgiftstaket? Ville de höja skatterna ännu mer?Ville de bli ännu otydligare i EMU-frågan?Göran förnekar att det finns en politiskbakgrund till avgång, men varför säger handå själv att under alla förhållanden skulle hafått gå ?I dag offentliggörs att ännu ett stort och anriktsvenskt företag, , flyttar utomlands. Det är dentypen av fakta som skapar bakgrund till den här de-batten. Tillväxten sjunker, jobben kommer inte alls iden takt som utlovats och vård- och skolkrisen blirännu värre.Det här är inte vad väljarna valde. De borde få sä-ga sitt på nytt. Varför vågar ni inte möta väljarna inyval ?Anf. 5 Statsminister ():Fru talman! För exakt sedan stod fi-nansminister i den här talarstolenoch presenterade vårbudgeten, en vårbudget som ärförankrad bland 190 av kammarens 349 ledamöter,den bäst förankrade vårbudget som har lagts fram.Det är en vårbudget som lever upp till de vallöftensom vi socialdemokrater ställde ut i valet. Det är envårbudget som är förankrad i en lång rad beslut i densocialdemokratiska rörelsen men också i den folk-majoritet som har skapat den riksdagsmajoritet somnu tar sitt ansvar.Det blir något märkligt, fru talman, när minorite-tens klagan är den att vi inte genomför dess politikoch när den därför kräver ett nyval. Det är så attsvenska folket har sagt vilken inriktning politikenskall ha, och den inriktningen följer vi.Denna inriktning är tydligt uttryckt på en liten rödlapp som delades ut i valrörelsen. På den står somförsta punkt: Betala av på statsskulden! - Ja, det görvi i denna vårbudget, och vi gör det i en sådan ut-sträckning att det går snabbare för oss att bli skuldfriai än vad vi trodde . Närmandatperioden är slut har nettoskuld för-svunnit.Den andra punkten var: Öka sysselsättningen ochsatsa mer på utbildning! - Ja, nu växer antalet jobb.Vi är inte nöjda - det bör kunna gå fortare - menjämfört med i övrigt och industriländerna iövrigt intar en tätposition.Vad gäller satsningen på utbildning och allmänförskola fortsätter högskoleutbyggnaden med 20 000nya platser, med en stor forskningspolitisk proposi-tion, med 770 nya miljoner i denna vårbudget samtmed miljardsatsningar på kompetensutveckling fördem som finns i arbetslivet.Den tredje punkten var: Anställ fler i skolan, vår-den och omsorgen! - I den vårbudget som BosseRingholm kunde presentera finns nya miljarder tillden kommunala sektorn. Där finns också en insikt omatt kommunerna nu går in i en sådan situation att detgamla kravet på ett kommunalt skattestopp för attförhindra kommunerna att lösa sina strukturproblemmed skattehöjningar är nödvändigt. Ocksåkommunernas ekonomi börjar bli frisk. Därmed kla-rar vi jobben i skolan, i vården och i omsorgen, ochdärmed klarar vi också att se till att äldre, barn ochungdomar får det bemötande, den vägledning och denvård som de har rätt till.Jämför det med situationen !Det står i vårbudgeten. Det är förankrat i riksdagenoch i en svensk folkmajoritet.Den fjärde punkten var: Höj pensionerna och ökabostadstillägget! - Detta genomfördes iår.Den femte punkten: Höj barnbidraget till !- I vårbudgeten finns också detta uttalat. Det kommeratt ske genom en höjning ochytterligare en höjning . Flerbarnstilläggen höjspå samma sätt. Det är stora pengar för många svenskabarnfamiljer som har haft en trängd ekonomisk situa-tion i spåren av det ekonomiska vanstyre som några iden här kammaren bär ansvaret för.Den sjätte punkten: Inför maxtaxor på dagis ochfritis! - Det finns resurser avsatta också för detta ivårbudgeten. skall det utformas. Det skall göras ien öppen dialog med andra, och grunden skall vara enallmän förskola som växer till att omfatta fyra- ochfemåringar.Detta stod på det röda lilla kort som jag och tiotu-sentals andra socialdemokratiska valarbetare deladeut i valrörelsen. Det här är en politik som vi tänkergenomföra. Det är en politik som det är möjligt attsamarbeta med andra partier omkring i denna riksdag.Vi avgår naturligtvis inte när vi nu har en möjlighetatt genomföra vår politik, och det blir bisarrt när manhör oppositionen kräva nyval just därför att vi genom-för vår politik.Om det är så att nyvalskravet är allvarligt menatfrån oppositionen och inte bara ett spel för gallerietför att dölja den egna kraftlösheten, den egna bristenpå samling och initiativ, fullfölj i så fall också kravetpå nyval genom att gå vidare med det i denna kam-mare!Det är en farlig situation om det är så att opposi-tionen regelmässigt ropar på nyval när man inte fårigenom sin politik. Oppositionen har precis som ma-joriteten att iaktta de majoritetsförhållanden som valethar gett i denna kammare. Utifrån dem arbetar vi medförsök till samarbete för att skapa majoriteter. Jag kani och för sig förstå om svenska folket röstade fram enriksdag som oppositionen inte gillar, men att krävanyval därför att valutslaget ser ut som det gör blirtungt.Å andra sidan: Säger man nyval, skall man ocksåha kraften och modet att ta nästa steg och fullfölja deti kammaren. Jag väntar på ett sådant besked underdagens debatt.Det kan också vara så, fru talman, att vi nu står in-för en situation då våra förutsättningar blir bättre änvad vi själva har räknat med. Jag har som finansmi-nister och som statsminister varit noga med att varaförsiktig med alla kalkyler som har lagts fram. Jaglärde mig av min företrädare som finansministerbittert vad det betyder att vara för optimistisk.Det kan vara så att vi har ett större över-skott än vad vi har räknat med. Vårt konjunkturinsti-tut tror att det är på det viset. Om det är så har jagsvårt att se det som ett problem. Det är naturligtvis iså fall en oerhörd möjlighet. Tänk om vi kanvara i ett läge i där vi klarar resurserna tillskolan, till vården och till omsorgen, där vi har klaratatt höja barnbidraget, att justera pensionerna, att börjainförandet av maxtaxan på dagis och där vi samtidigtsom vi amorterar på våra skulder har pengar över såatt vi kan justera skatterna! Det är väl en oerhördstyrka om vi kommer i ett sådant läge. En del talarockså för att vi kan göra det.För oss socialdemokrater är skatten inte någontingsom har ett värde i sig. Skatt tar vi ut därför att vigemensamt vill klara att bygga ett gott välfärdssam-hälle. Det är det som skatterna används till som är detviktiga. Om vi ser att vi klarar välfärdssamhället meden viss summa pengar och sedan får lite över för attjustera skatterna, gör vi gärna det, men inte till prisetav sämre vård eller att vi måste börja låna igen.När vi justerar skatterna skall vi naturligtvis göradet på ett sådant sätt att rättvisan stärks. Det är mångavanliga inkomsttagare i som har burit enväldigt tung börda för att ta landet ur den ekonomiskakrisen. Alla vet vad vi har fått göra med hjälp avhöjda egenavgifter. Det är formellt sett ingen skatt.Men för en löntagare är det i praktiken en skatt när deträffar plånboken.Tänk om vi nu kan börja en process där vi succes-sivt med egna pengar, inte med lånade, lägger tillbakatill vanliga löntagare i deras plånböcker det som ege-navgifterna en gång tog av dem. Vi står inför en så-dan situation. Det ligger inom räckhåll. Jag har tillåtitmig att glädjas åt detta och dessutom att säga att omdet kommer tidigare än vi har trott är det desto bättre.Jag tror också att det skulle passa väldigt väl in ikonjunkturbilden. Det skulle inte alls vara fel omvanliga löntagare fick den typen av påspädning av sinköpkraft, naturligtvis med iakttagande av att vi klararstatsfinanserna och tillsammans med möjligheten attanvända skatterna för att klara tillväxt. En del skatterbehöver justeras av det skälet att de kanske hindrar endel företag från att utvecklas. Vi är öppna för det ochvilliga att pröva det konstruktivt och logiskt. Det ärsamma restriktion där. Det skall inte ske med lånadepengar utan med egna.Vi vet också att skatterna kan användas för attdriva på den ekologiska omställningen. Finns detnågonting mer lockande för vår generation än attockså på detta samhällsområde flytta fram positioner-na, se till att man med en skatteväxling åstadkommeren ökad stimulans, sparar på råvaror och minskarutsläpp och att man som konsument uppträder mersolidariskt mot kommande generationer? Det liggerinom räckhåll. Vi har det precis runt hörnet.Vi för skattesamtal med alla par-tier och tänker fortsätta att göra så. Vi inser naturligt-vis också att justera skatter ofta inte alls kräver denbreda majoritet vi i andra sammanhang talar om. Detgår bra att justera skatter också med ganska små ma-joriteter och små övervikter i denna kammare. Men viär öppna för samarbete, vi bjuder in till samtal ochvill på så sätt se vad som finns av idéer på exempelvisden andra sidan blockgränsen.För min del utformas politiken baserat på det somhar beslutats vid vår partikongress. Det är mitt upp-drag. Det jag har sagt till väljarna i valrörelsen är vårtuppdrag. Utifrån den majoritet som har skapats skerdet i samtal och i förhandlingar i riksdag. Vihar nu ett politiskt läge då vi har lagt fram en vårbud-get som är förankrad bland 190 av leda-möter. Mot den bakgrunden, fru talman, måste jagåterigen ställa frågan till oppositionen: Om ni integillar majoriteten och kräver nyval, varför tar ni dåinte steget fullt ut?(Applåder)Anf. 6 ():Fru talman! Jag tror i och för sig inte att proble-met är att regeringen inte kan överleva i kammaren.Jag tror att den än så länge kan det. Jag är inte över-tygad om att den kommer att klara det så värst myck-et längre till, men än så länge är det inte det som ärproblemet. Problemet är egentligen ett annat ochmycket allvarligare.Vi har en regering som framstår som i ett ständigttumult och därmed är ständigt tunn i alla de viktigasakfrågor som måste komma upp till avgörande idenna kammare för att skall kunna få politiskvägledning . Jag vill hävda att dennaregering och denna regeringskonstellation saknarkraft, saknar politik och saknar förmågan att ge poli-tisk ledning.Statsministern filosoferade lite som han ofta görkring vad ekonomiska prognoser kan komma attinnebära hitåt och ditåt. Låt oss hoppas att allting gårbättre än vad det ser ut att göra. Men statsministernhar ägnat sig åt detta relativt . sedannär vi stod i denna kammare såg de ekonomiska pro-gnoserna ännu mycket bättre ut, såg de ännumycket bättre ut och var deockså mycket bättre än vad de nu råkar vara.Men det är inte filosoferande om ekonomiskaprognoser som vi behöver. Det vi behöver är en poli-tisk ledning från landets regering, förankrad i enmajoritet, som ger vägvisning . Manmåste nog vara - utan att anklaga statsministern di-rekt - bra tondöv för att inte höra det muller av miss-nöje över avsaknaden av politisk ledning som gårtvärs genom det politiska livet i detta land i dag.Om vi ser på den politiska situationen sade jag närjag började debatten att det valresultat vi fick i höstasvar ett komplicerat valresultat. Det är ingen tvekanom den saken. Socialdemokraterna gjorde sitt sämstariksdagsval , och det var ganska längesedan. Den samarbetskonstellation de möjligtvis hadehoppats på var inte i närheten av någon riksdagsmajo-ritet. Den förändring som var till den borgerliga icke-socialistiska kanten var å andra sidan otillräcklig föratt bilda underlag för en ny regering.I detta läge valde statsministern för det första atticke över huvud taget pröva regeringsfrågan på detsätt som enligt min mening låg i författningens andaoch författningens praxis. Han valde att som om ing-enting hade hänt regera vidare med en svag minori-tetsregering i en svag samarbetskonstellation. Hanhävdade att han med detta kunde ge politisk ledning.Så fick vi då det som - detär inte jag som har hittat på det - kallade den förlora-de hösten, och det ständiga sökandet efter en social-minister. Ingen kan väl riktigt utgå från att den pro-cessen i varje del är fullbordad . Det kankomma nya varv på den rätt kända valsen.När vi sedan stod här när återsamlades ijanuari sade vi från oppositionens sida: Vad är politi-ken? Vad vill ni? Vad skall ni göra? Varför är detbara prat och ingen politik? ,känt för sina intervjuer, hade levererat en proposi-tionsförteckning som var så tunn att man knappt hit-tade den över huvud taget.Här i kammaren fanns det anledning att resa frå-gan om det över huvud taget inte var bättre att hem-förlova , eftersom det inte fanns några rege-ringsförslag att ta ställning till. Då steg statsministernupp och höll ett anförande med sina visioner förframtiden. Det var väl lite av kretsloppsprincipenstillämpning på politiska anföranden, men det var inteden första tillämpningen av den principen i vår mo-derna politiska historia. Han försökte skapa ett in-tryck av: skall saker och ting hända.Sedan fick vi vad som med alla rimliga mått mättmåste betecknas som den förvirrade vintern. Dettillsattes arbetsgrupper enligt det löpande bandetsprincip. Det fortsattes att ställas ut löften och gesintervjuer, inte minst från det berömda"tillväxtdepartementet", enligt samma det löpandebandets princip. I vårpropositionen skulle politikenför skatter, tillväxt, jobb och ställningstaganden avbetydelse för framtid komma. Samtidigtblev debatten om företagandet akut. Det hade manviftat bort tidigare. var det uppenbart att det varviktigt.Det som oroar mig är inte i första hand att huvud-kontor flyttar. refererade till att Es-selte i dagens tidningar meddelar att det flyttar sitthuvudkontor till . Det är illa för sysselsätt-ningen och för tilltron till Sverige.Men är det de unga människorna, de ungaframgångsrika nyföretagarna, som säger: Vi klararinte det här med regleringar och skatter längre. Vi serbättre möjligheter i andra länder. Det oroar migmycket. När ledande tillverkare av flaggorflaggar ut och ledande tillverkare av flagg-stänger följer efter, då är det inte bara djup symbolik idet som håller på att inträffa. Det är också substansvad gäller jobben.Det finns många i . Jag kaninte lasta vare sig , ellerBjörn - för att inte tala om - för . Det tänker jag inte göra. Menjag kan lasta dem för att det inte finns någon politikför det som skall komma efter. Företagsamheten känner pessimism. När företagflyttar, då flyttar framtidens jobb och då flyttar förut-sättningarna för framtidens välfärd.Vi vet nu vad sade, att hela den pro-cess som ledde fram till vårpropositionen var under-lag för den bitterhet som kom till uttryck i den därdramatiska måndagens dramatiska presskonferens, attvårpropositionen absolut inte innehöll någonting ochatt detta har sin grund i en politisk splittring inom detsocialdemokratiska partiet och inom den regerings-konstellation som finns.Skattesamtalen förs i snigeltakt. En snigel skullenästan falla i sömn. Pensionsfrågan förmår man inteatt föra i hamn. Någon politik vad gäller Sverigesdeltagande i det europeiska valutasamarbetet förefal-ler inte ens finnas vid horisonten.Vi gjorde en datorsökning, fru talman, på vårpro-positionen för att se hur det finns enbegäran från regeringens sida att få återkomma i enfråga. 80 gånger begär regeringen att få återkommatill i olika frågor. 80 gånger säger de att deinte kan fattat beslut, de har ingen politik, de vet intevad de skall göra, de ber att få återkomma.Vi kan inte ha business as usual; ett statsrådkommer och ett annat statsråd går. Business as usual,var god dröj, vi ber att få återkomma - är enför för detta politiska förfall! Därför är nyvaldet som är rimligt, fru talman.(Applåder)Anf. 7 ():Fru talman! Låt mig börja med att säga att jag kanha en viss förståelse för de borgerliga partiernas age-rande utifrån att jag har en erfarenhet av hur det är attvara partiledare och i opposition. Det utbryter gärnaen viss frustration när man inte har möjlighet att göradet som man vill och det man har sagt till sina väljareatt man vill och skall göra. Då kan jag förstå att detgäller att hitta på något för att komma till tals och fåut sitt budskap.Nu tycker jag inte att ni har valt en särskilt brametod måste jag säga; att begära en särskild debattutifrån att det råder en osäkerhet om det politiskaläget bara för att finansministern har avgått. Detstämmer ju inte med verkligheten. Det skulle i så fallinnebära att det var en stor mängd väljare som röstadepå finansminister som person i kombi-nation med finansministerämbetet. Det har jag väldigtsvårt att tro. Visserligen har vi nu till en viss del per-sonval i landet. Men att det skulle ha en sådan oer-hörd omfattning att hela politiken skulle stå och fallamed denna enda person har jag verkligen svårt att tro.Det är ju så, som har redogjort för,att politiken ligger fast. Vi har en budget som samtli-ga tre samarbetspartier står bakom. Vi är inte nöjdamed allt, det är väl känt. Men som helhet tycker vi attdet är bra. Det går åt rätt håll. Vi har framtiden föross. Vi har en hel mandatperiod då vi skall fortsättaatt arbeta tillsammans och säkert både göra fler ochbättre saker.Men det som ni är besvikna på är ju inte att vi görnågonting utan att vi inte gör det ni tycker att vi skallgöra. Det har jag som sagt var en viss förståelse för,men att vi skulle ändra detta för att finansministernavgår har jag ingen förståelse för.Jag skulle vilja rikta en uppmaning till er. Om niverkligen skulle vilja få gehör för er politik, och attdet här mullret av missnöje som pratar omskulle få en verklighetsanknytning, en förankring utebland dem som går och röstar och som har valt enannan politik än den moderata och den borgerliga, dåtror jag inte att ni skall stå här i kammaren. Då trorjag att ni skall åka ut i landet och träffa mängder avmänniskor och diskutera med dem hur det egentligenser ut, hur det är i vardagen. Hur är det med jobben?Hur är det med vården? Hur är det med välfärden,tryggheten, skolan, äldreomsorgen osv.? Hur är detför de små företagen, vad har ni för problem egentli-gen?Det tror jag att ni skulle göra allihop. Ni skulle geer ut i landet och resa och föra en dialog med demänniskor som ni tycker skall stödja er politik. Det ärju möjligt att ni kanske skulle få gehör då. Jag harsvårt att tro det. Alternativet, dvs. er politik om vi ialla fall tar det största borgerliga partiet, Moderater-na, innebär ju faktiskt stora skattesänkningar.