prot · GM0941 · 1999-01-19 00:00:00 — Men jag upprepar: Ingen har skickats tillbakatill Kosovo sedan våldet började i februari 1998.Anf. 27 ():Fru talman! Sedan jag skrev interpellationen harju situationen i Kosovo blivit ännu mer ansträngd änvad som kanske kunde förutses. hade mankanske väntat sig en upptrappning, har det sagts. Ochdet som statsrådet säger låter ju bra, men pånågot sätt är hållningen lite avvaktande och inte rik-tigt det engagemang som man kanske skulle kunnavänta sig.I krigen på är det ju framförallt civilbefolkningen som har fått lida oerhört ochsom har varit fruktansvärt utsatt. Det har inte funnits,och det finns fortfarande inte, något skydd för civil-befolkningen. Den som har makten i sin hand angri-per ett folk som på grund av bl.a. förtryck inte harnågra möjligheter att i egentlig mening skydda ellerförsvara sig och sina familjer när de har blivit angrip-na.Det här kriget handlar inte om att arméer/härarmöter varandra vid olika stridslinjer, utan det handlarom mord och nedmejning av försvarslösa människor.Jag tänker på den senaste massakern som med all rättupprört många och som också omnämns i interpella-tionssvaret. Det är bra att OSSE-verifikatörerna vardär och fick se det som har hänt. Jag hoppas ocksåatt det innebär att man får en annan syn på förtrycka-ren, särskilt som också OSSE-ledaren har blivitutvisad ur landet, även om han ännu inte har gett sigav.Sverige har i tagit initiativ tillvapenembargo mot ,säger statsrådet. Men har man då verkligen tänkt sigin i situationen fullt ut och sett vilka konsekvensernaskulle kunna bli?Visst är det väl bra om man stoppa införseln avvapen, men då får det inte vara en ensidig avstäng-ning av vapeninförsel. Då skall ju också alla tanksoch alla andra militära och dödliga vapen ut ur Ko-sovo. Ett vapenembargo läggs ju annars helt i hän-derna på den som redan är välförsedd med vapen. Detkunde vi se också i bl.a. Bosnien.Serbien har i kriget i Kosovo, liksom de hade ikriget i Bosnien, hela den gamla jugoslaviska arménsutrustning bakom sig. I går kunde vi se på TV attgranatkastare användes mot en oskyddad befolkning.Anf. 28 Statsrådet ():Fru talman! Den interpellation somframställdes av handlade omkosovalbaner i och ett eventuellt återsändan-de eller inte. Det är den fråga som jag har svarat på.Om det därav framgick att jag inte hade ett starktengagemang för de som dödas, massakreras, torteras,våldtas, massdödas i Kosovo vill jag bestrida detta.Jag tror att jag har ett minst lika starkt engagemangsom har, och jag gillar inte ifråga-sättandet av detta.Jag svarade på frågorna. Ingen har skickats tillba-ka och ingen kommer att skickas tillbaka till Kosovounder nuvarande omständigheter. kämparhårt för att kosovoalbanerna i Kosovo skall kunnastärka sin långsiktiga framtid och fred. Vi kommer attkraftfullt delta med alla de medel som behövs för attbekämpa Milosevicregimens krigsförbrytelser i Ko-sovo.Anf. 29 ():Fru talman! Jag tror att vi är eniga där, och detlåter bra. Den regimen behöver verkligen bekämpas.Det är bra att man nu gör det ställningstagandet of-fentligt, också i den här lokalen, att det är den regi-men som vi måste bekämpa.Det är en annan fråga som har diskuterats i det härsammanhanget och som jag tycker att man kan taupp, och det är vad som skulle hända med civilbe-folkningen om gränserna till Kosovo skulle stängashelt eller delvis t.ex. till , som förespråkas ien del sammanhang. Om gränserna skulle stängasöverallt, vart skall då dessa människor ta vägen? Somjag ser det, skulle en stängning med militärmakt in-nebära att man skar av det sista hoppet om en väg utur eländet. Att stänga gränserna vore som att huggaav en livlina till västvärlden, sett med civilbefolk-ningens ögon, dvs. de som är där.Vi har haft många kosovoalbaner som flyktingar ivårt land. Många av dem som flydde hit såg, till skill-nad från en del utrikespolitiska bedömare, vad somskulle komma att hända. Många av dem som kom tillSverige hade själva blivit utsatta för trakasserier ochvåld av olika slag, framför allt från den härskandegruppen. Många flydde också för att de inte ville göramilitärtjänstgöring i den serbiska armén och stridamot sina nära grannar i Bosnien.Det är klart att vi i dåkosovoalbanerna sökte sig till vårt land var hårt an-strängda på flyktingfronten. Men en trång situationnär det gäller flyktingar får ändå inte skymma våraförpliktelser när det gäller dem som sökt skydd i vårtland, så att vi förhastar oss och gör felbedömningarom situationen i det land eller de länder som flykting-arna kommer ifrån.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 1998/99:66 om densvenska försvarsindustrinAnf. 30 Försvarsminister ():Fru talman! har frågat vilka åtgärderjag ämnar vidta för att inte stora delar av den svenskaförsvarsindustrin skall förödas och avvecklas.Det pågår ett omfattande arbeteinom inför den säkerhetspolitiskakontrollstationen. Myndigheterna har fortlöpandelämnat underlag för detta arbete.Regeringen avser att till läggafram en proposition om den säkerhetspolitiska kon-trollstationen. Den innebär att efter en politisk pröv-ning av det säkerhetspolitiska läget kommer desskonsekvenser för totalförsvarets beredskap, omfatt-ning, utveckling och förnyelse att ses över.I avvaktan på ställningstagande till denlångsiktiga inriktningen för Försvarsmakten har rege-ringen i regleringsbrevet för beslutat omriktlinjer för Försvarsmaktens materielanskaffning.För att regeringen skall få tillräckligt underlag för denfortsatta beslutsprocessen angående materielanskaff-ning har i regleringsbrevet getts ett antal stegvisauppdrag till myndigheterna. Dessa skall genomföras idialog med och i berörda delar medsvensk försvarsindustri. För att inte riskera att ange-lägna materielprojekt avbryts utan att regeringen gesen möjlighet att påverka detta skall Försvarsmakten isamverkan med senast den20 januari, dvs. , redovisa en prioritering avde materielprojekt som kräver beslut om beställningföre . Regeringen kommer därefter attöverväga vilka av dessa materielprojekt som frånstatsmakternas utgångspunkter skall beställas och hurfinansiering skall ske. Försvarsmakten skall vidare isamråd med ompröva ambi-tionsnivåerna och leveransplanerna i nu liggandebeställningar.En av förutsättningarna för ett väl fungerande för-svar är att materielen är anpassad till uppgifterna,håller hög kvalitet och, inte minst, garanterat finns påplats när den behövs. När det nu är möjligt att minskaförsvarets kostym uppstår ofrånkomligen problem påmaterielsidan. Det blir inte längre möjligt att upprätt-hålla en inhemsk materielförsörjning som klarar dettatill det pris som vi är villiga att betala. Ett sätt att lösadenna ekvation är att ingå internationella avtal somsäkrar strategiska kompetenser inom landet, skaparömsesidiga beroenden och säkrar en framsynt forsk-nings- och materielförsörjningsprocess. Jag har i höggrad medverkat till att detta problem löses genom attinleda samarbete på en rad områden. Men vi måstevara medvetna om att det pågår och förestår en om-fattande omställningsprocess för försvarsindustrinöver hela Europa.Regeringen anser att de möjligheter som skapatsför ett internationellt samarbete, särskilt det nordiskaoch europeiska samarbetet, ger svensk försvarsin-dustri möjligheter att klara den nödvändiga omställ-ningen.En viktig organisation inom försvarsmaterielom-rådet är (WE-AG) som är ett samarbetsorgan mellan 13 europeiskamaterielanskaffningsmyndigheter. Regeringen anför-de totalförsvarsproposition att böreftersträva att gå med i WEAG. Det sammansattautrikes- och försvarsutskottet gjorde samma bedöm-ning. deltar nu som observatör i det praktiskaarbetet i WEAG. Ett annat intressant samarbete ärOCCAR (Organisme Conjoint de Coopération enMatière d Armement) som tillkom 1996. Försvarsbe-redningen skriver i sin rapport att man anser detlämpligt att deltar i OCCAR.Ett tredje exempel för att lösa de problem som jagnyss nämnt är arbetet med den avsiktsförklaring(Letter of Intent) beträffande åtgärder för att under-lätta en omstrukturering av europeisk försvarsindustrisom jag undertecknade tillsammansmed försvarsministrarna i , ,, och . Avsiktsförklaringeninnebar bl.a. att en exekutiv kommitté tillsattes medett antal arbetsgrupper för att arbeta vidare med desex ämnesområden som dokumentet behandlar, dvs.leveranssäkerhet, exportkontroll, teknisk information,informationssäkerhet, harmonisering av militära kravoch forskning och teknologi. medverkan iarbetet med anledning av detta Letter of Intent kom-mer förhoppningsvis att medverka till att lösa deproblem jag har berört i svaret och skapa goda förut-sättningar för svensk försvarsindustri att delta vidomstruktureringen av den europeiska försvarsindust-rin.Jag vill, fru talman, avslutningsvis poängtera attden svenska försvarsindustrins kompetens och kapa-citet fortsatt har ett stort säkerhets- och försvarspoli-tiskt värde. En försvarsindustriell bredd, även utanförde prioriterade områdena, förstärker påtagligt trovär-digheten av det svenska försvarets anpassningsför-måga. Inom flera områden är svensk försvarsindustri-ell kompetens unik. Regeringen kommer att fortsättaatt arbeta för att skapa gynnsamma förutsättningar förupprätthållande av denna kompetens. Vi kan dockinte bortse från det faktum att minskade beställningarfrån det svenska försvaret kommer att ställa svenskförsvarsindustri inför stora utmaningar.Anf. 31 ():Fru talman! Jag skall börja med att tacka statsrå-det för svaret.Sverige har en försvarsindustri av mycket högkompetens. Den svenska försvarsindustrin har ennärmast unik bredd vad gäller kompetensområden.Det är få länder utöver stormakterna som kan matchaden bredd som svensk försvarsindustri har. Densvenska försvarsindustrin är och har varit en mycketviktig del av den svenska försvars- och säkerhetspo-litiken.Jag delar statsrådets uppfattning att förändringenav det säkerhetspolitiska läget i omvärlden leder tilländrade krav och ställer nya villkor också på densvenska försvarsindustrin. De har gått igenom ochkommer att fortsätta att gå igenom en stor och jobbigomställningsprocess. Det här är ingenting som går attkomma ifrån.Jag delar också statsrådets uppfattning att interna-tionellt samarbete om försvarsindustrin kommer attvara en mycket viktig komponent för framtiden för attklara en stark svensk försvarsindustri. Jag vill slå fast,fru talman, att behöver en stark och kompe-tent försvarsindustri.Problemet är bara att regeringen bedriver en poli-tik som går på tvärs mot de vackra orden i interpella-tionssvaret.När regeringen tar ifrån försvaret de miljardersom tidigare legat i planeringen är det materiel- ochförsvarsindustrisidan som drabbas. Det idiotstopp förförsvarsmateriel som har blivit följden leder ju till enkapitalförstöring, en kompetensförstöring och försvå-rar internationellt samarbete. Bara för Bamseprojektethar det lagts ned . I framti-den riskerar det att bli så att vi kommer att ha ettmycket bra flygvapen i form av bra JAS-plan utannågonting att försvara planen och flygbaserna med.Alternativen till Bamse är både dyrare och sämre.Regeringens ryckighet leder också till att möjlig-heten att samarbeta internationellt försvåras. Vilkaföretag vill samarbeta med svenska företag som intevet under vilka förutsättningar de kommer att jobbade kommande åren? Ryckigheten leder också till, ochhar redan lett till, att ett antal ingenjörer på nyckelom-råden inom försvarsindustrin slutar. De vågar inte litapå en framtid inom detta område på grund av rege-ringens ryckighet.Statsrådets svar ser relativt vackert ut, men iverkligheten är agerandet annorlunda.Jag tror att det finns ett stort antal områden sombehöver bearbetas för att ge svensk försvarsindustrihyggliga villkor. Man måste ha utvecklingsprojekt,man måste ha materielbeställningar och vi måstejobba för utländska samarbeten. Av svaret får jagintrycket att det skulle räcka med att skriva Letter ofIntent och att delta i WEAG-samarbetet för att klaraförsvarsindustrin. Är detta verkligen statsrådets me-ning?Anf. 32 Försvarsminister ():Fru talman! Jag ber att få tacka interpellanten förde instämmande bedömningar som interpellantengjort kring det omfattande strukturförändrings-problem som vi har, sett både från försvarspolitiskutgångspunkt och från näringspolitisk utgångspunkt.Jag är väl medveten om att den situation som vårtland och andra länder hamnat i är påfrestande för deanställda som har satsat, och vill satsa, sitt arbetslivinom försvarsrelaterad industriell verksamhet ochforskningsinriktad verksamhet. Jag är fullt klar överdetta. Låt mig också säga att jag anser att en huvud-väg är det ökade internationella samarbetet, sett ursvensk försvarspolitisk synvinkel men också ur ennäringspolitisk synvinkel.Jag vill ge interpellanten rätt på en punkt, nämli-gen att det inte räcker med en internationalisering iprincip. Hur skall vi kunna selektera de projekt somär betydelsefulla för framtiden när vi, som jag räknarmed, kan följa det som är Försvarsberedningens in-riktning, nämligen att suc-cessivt skapa en ny inriktning av vårt totalförsvar ochvår försvarsmakt? Det betyder att vi noggrant måstekunna välja vilka objekt det är som är betydelsefulla idet framtida försvaret. Jag är medveten om att det kanbetyda att vi inte skall fullfölja sådana saker som harlegat i planeringen, där utgångspunkten har varit ettförsvar inriktat mot en storskalig invasion av Sverigeinom en relativt kort förvarningstid. På den punktenvill jag säga att vi behöver göra en preciserad priori-teringslista. Enligt min åsikt skall där vägas in beho-vet av kompetens i Försvarsmakten för detta föränd-rade försvar. Kompetens i den svenska försvarsin-dustrin och ett internationellt samarbete på för-svarsmaterielområdet med andra länder och företagverksamma i dessa är en komplex och parallell mål-sättning. En sådan inriktning behöver beslutas avregeringen i individuella fall. Jag anser att det är entillgång att det är och dess försvarsutskottsom i inriktningen för hur budgetpropositionen skallhanteras har givit just denna flermålsätt-ningsbild för regeringen. Det betyder att valet avvilka objekt och projekt vi skall gå vidare med ochvilka vi skall överväga att inte gå vidare med innebären mycket omfattande beredningsprocess. Jag räknarmed att den kommer att äga rum successivt underbåde detta år och . På denna punktmenar jag att det inte räcker med att bara, som tidiga-re, mest se till Försvarsmaktens förmåga i en omedel-bar framtid, utan här skall på ett öppet sätt tas framFörsvarsmaktens kompetens och de försvarsindustri-ella strukturförändringarna.Anf. 33 ():Fru talman! Problemet med regeringens försvars-politik nu är att den saboterar både möjligheterna tillinternationellt samarbete och mycket av möjligheter-na att välja projekt. Genom idiotstoppetav materielbeställningar avvecklar man möjlighetentill samarbete och den kompetens som behövs för attsenare kunna fullfölja projekten.Ingenjörerna som sitter på och på andra ställen är ju inte sådana som mankan stoppa i garderoben , sex månadereller för att därefter ta ut dem och stoppa in demi produktionen igen. Den här typen av utvecklings-verksamhet kräver kontinuerlig utveckling för att viöver huvud taget skall ha kompetensen kvar i landet,och i en del fall också i Europa.Skall vara intressant som samarbetspart-ner kan vi inte ha denna ryckighet i försvarsplane-ringen. Vi har satsat förmaterielprojekt som en majoritet av försvarsutskottettidigare har bedömt vara väldigt värdefulla för densvenska säkerhetspolitiken. Helt plötsligt skall dekanske nu bara kastas på sophögen. Det måste varaden absolut sämsta användningen av försvarsanslagenatt betala miljarder till projekt som inte blir av elleratt satsa hundratals miljoner på att omförhandla kon-trakt. Då tvingar vi skattebetalarna att betala storapengar för absolut ingenting.Jag tycker att det är tragiskt och frustrerande att seatt regeringen, när det finns en möjlighet för svenskförsvarsindustri att delta i internationellt samarbeteoch bli en aktiv del i ett europeiskt samarbete, i prak-tiken tar bort möjligheten för industrin att delta.Jag skulle tro mer på statsrådets ord om han sågtill att det fanns utvecklingsprojekt och att det vartydlighet och långsiktighet i dessa. Men i praktikenskär regeringen och statsrådet hälsenorna av för-svarsindstrierna när de försöker delta i de internatio-nella projekten, som har en mycket viktig ochintressant kompetens för att kunna delta i.Jag skulle ändå vilja fråga statsrådet vilket beskedjag skall ge alla ingenjörer som jobbar hemma i Bo-fors med dessa för viktiga och vitala projekt.Kan de räkna med en framtid i svensk försvarsin-dustri med den politik som regeringen bedriver?Anf. 34 Försvarsminister ():Fru talman! För det första: Regeringen har anvisatmedel för att övergångsvis kunna upprätthålla visskompetens bl.a. i sådana system som är relaterade tillBofors verksamhet. "Övergångsvis" betyder att vi harkunnat göra det. Till frågan om vi skall fortsätta villjag återkomma senare, när det finns förslag om prio-riteringarna.För det andra: Jag vill icke göra några uttalandenkring enskilda objekt . eller i morgonkommer överbefälhavarens första redovisning. Sedanhar vi en lång process med kontinuerliga redovis-ningar och ställningstaganden som jag hoppas skallkunna växa fram. Vad är det som är absolut viktigasti den mångmålbild som försvarsutskott hargivit som inriktning för regeringens prioriteringar?För det tredje: Jag har mött intresse från för-svarsindustrins företrädare för att hitta vägar. Det ärfaktiskt så, att också försvarsindustrin har möjlighetatt fundera över vad som är klokast att göra. Är detklokast att själv försöka medverka till att ge statenmöjligheter att satsa på några betydelsefulla utveck-lingsprojekt? Jag hoppas att den inställningen skallfärga av sig i diskussioner med försvarsindustrin . Därigenom kan man lämnaett bidrag när det gäller möjligheterna att genomföraen del av de viktiga objekt som vi kan ha intresse avnär vi väger flera mål samtidigt.Så frågar interpellanten om besked. Jag anser attdet har varit en positiv öppenhet från min sida, frånregeringens sida och från försvarsutskottets sida närdet gäller att klarlägga hur försvarsindustrins situationser ut i inför den förändring av försvaretsinriktning som jag tror att det kommer att finnas ettstort intresse för i vårt land. Det gör att den enskildesjälv måste fundera över hur hans kompetens skallkunna komma till bra uttryck på svensk arbetsmark-nad. Jag vill fortsätta med öppenhet, dialog och kon-takter med de anställda och deras organisationer ochföretagen. Jag har ordnat och avser att fortsätta attordna tillfällen - dagar - då alla som vill säga någon-ting om hur företaget och de anställda blir berörda avförändringsbeslut har möjlighet att komma i direktkontakt med mig och med andra företrädare för rege-ringen och Regeringskansliet.Anf. 35 ():Fru talman! Jag anser att behöver en fort-satt stark försvarsindustri. Jag anser att svensk för-svarsindustri har och borde ha en stark framtid i ge-mensamma internationella materielprojekt. Men föratt det skall fungera krävs fortsatta utvecklingspro-jekt. Det kräver materielbeställningar av i alla fallviss omfattning, och det kräver hyggligt gemensam-ma exportvillkor. Det kräver att de länder som sam-arbetar vet att man kan exportera till liknande länder.Det fungerar inte om och eller Sverigeoch , t.ex., som tillämpar regelverket påolika sätt. Vill vara intressant som samar-betspartner måste vi också här ändra våra exportvill-kor.När det finns möjligheter för svensk försvarsin-dustri att delta i internationellt samarbete tycker jagatt det är beklämmande att se att stora delar av dessamöjligheter i praktiken avvecklas genom ryckigheten,genom uteblivna materielprojekt och genom utebliv-na utvecklingsprojekt. Jag tror att risken är stor attstatsrådet blir den försvarsminister som slaktar storadelar av svensk försvarsindustri. Jag önskar det inte.Jag tvivlar inte på statsrådets egen goda vilja i dettafall, men jag tvivlar på regeringens samlade förmågaatt värna om en av de industrigrenar som är av vitalbetydelse för både säkerhetspolitiskt ochindustripolitiskt.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellationerna 1998/99:67, 68och 88 om svenska insatser för minröjningAnf. 36 TALMANNEN:Det skulle naturligtvis vara väldigt bra om det vo-re möjligt att slutföra debatten före uppehållet förpartigruppernas möten mellan 16.30 och 18.00. Jag ärberedd att fortsätta in på uppehållet, meninte alltför . Det ligger i debattörernas egnahänder att avgöra om vi kan fullfölja debatten i ettsammanhang eller tvingas dela upp den.Anf. 37 Försvarsminister ():Fru talman! Tillåt mig då att lämna ett bidrag ge-nom att hoppa över vissa stycken av interpellations-svaret, som jag utgår från att alla interpellanter harfått. Är det så? Kan det anses vara lämpligt, fru tal-man? Jag kan nämna några huvudpunkter.Anf. 38 TALMANNEN:Jag får dock säga att det är det talade ordet somgäller.Anf. 39 Försvarsminister ():Fru talman! Då ber jag att raskt få läsa upp svaret.Fru talman! (), () och () har ställt ett antal frågorom minröjning.Det är viktiga frågor och för mig speglar de väldet framåtskridande som skett inom området ammu-nitions- och minröjning . Det ären följd av ett engagerat arbete i riksdag, regering,myndigheter, organisationer och företag.Martin har ställt frågor om· nordiskt samarbete,· utveckling och finansiering av forskningsprojekt,däribland biosensorn - även kallad den konstgjor-da hundnosen - och· utökning av svensk minröjningskapacitet.Inom de nordiska länderna försöker vi samordnaolika åtgärder inom ammunitions- och minröjnings-området. De nordiska minkoordinatorerna träffas bl.a.för samordning inom minröjningsområdet. De nor-diska ingenjörsinspektörerna möts regelbundet. Detfinns också en expertgrupp inom materielutveck-lingsområdet. togs en rapport fram somkartlade ländernas kapaciteter, och det är min för-hoppning att denna kan hjälpa till att ytterligare för-bättra samordningen i . Jag bedömer att detmed detta redovisat inte nu behövs några ytterligareåtgärder från min sida.Under 1999 inriktas Försvarsmaktens forsknings-och teknikutvecklingsverksamhet mot att stödja in-ternationell verksamhet, inklusive ammunitions- ochminröjning. Det innebär att FOA:s forskningsprojektom molekylvandring och den s.k. konstgjorda hund-nosen i detta läge främst är en fråga för myndigheten.Projektet om molekylvandring stöds för övrigt avStatens räddningsverk.Jag tror det kan glädja att rege-ringen i regleringsbrevet för Försvarsmaktenskriver att Försvarsmakten skall fortsätta utveckling-en av ammunitions- och minröjningsförmågan förinternationella fredsfrämjande och humanitära insat-ser, och att metoder för maskinell minröjning i inter-nationella insatser skall utvecklas.Regeringen har dessutom i regleringsbrevet be-slutat om en utveckling av svensk minröjningskapa-citet, bl.a. genom att den svenska snabbinsatsstyrkanSWERAP skall innehålla ytterligare enammunitions- och minröjningsenhet.Utöver vad har frågat har BeritJóhannesson ställt mig frågor om· öronmärkning av pengar inom Försvarsmaktensbudget och· omprioritering av Statens räddningsverks verk-samhet.Eftersom det är så tydligt avgjort i regleringsbre-vet att Försvarsmakten skall syssla med dessa frågorfinns det ingen anledning att på just detta områdedetaljstyra.Inom pågår nu ett utvecklingsar-bete avseende minröjning. Det stod bl.a. i medierna att man satsat ytterligare medel för utvecklings-arbete kring "hundnosen". Jag har tidigare till riksda-gen i ett frågesvar till (1998/99:173)uttryckt mig positivt om det arbetet. Det är naturligt-vis så fortfarande.I samma svar hänvisade jag till Försvarsbered-ningens rapport års kontrollstation (Ds1999:2). Den presenterades , den 12januari, och är en viktig grund för arbetet med hur viskall utveckla och andra totalför-svarsmyndigheters verksamhet i framtiden.Jag har besvarat de frågor ochBerit Jóhannesson ställt till mig.