prot · GM0943 · 1999-01-21 00:00:00 — Det innebär attKristdemokraterna är beredda att stödja Vänsterparti-ets krav på mångfaldsplaner på de större företagen,och att man är beredd att i diskrimineringslagen infö-ra kravet att rätten till anställningsintervju också skallingå i diskrimineringslagenDet innebär också att jag kan lita på att Kristde-mokraterna ute i landets kommuner i framtidenkommer att se till att sammansättningen av den kom-munala personalen på ett eller annat sätt kommer attmotsvara den etniska sammansättningen i de samhäl-len där är representerade i full-mäktige.Det är inte min erfarenhet. Men det finns möjlig-het att driva den här frågan framöver.Anf. 234 ():Herr talman! Under den här allmänpolitiska de-batten har det talats en hel del om välfärden och omcentraliseringen till storstäder. Ungdomar flyttar tillstorstaden i hopp om att få ett arbete som de inte kanerbjudas på de mindre orterna.Det många då erfar, om de inte lyckas få arbete, äratt deras livskvalitet sjunker. De kommer från enuppväxtmiljö där människor som bor och arbetartillsammans känner varandra och kan hjälpa varandra.Det skapar kvalitet, närhet och delaktighet.Delaktighetens betydelse har vi kunnat se genomalla de s.k. byarörelser som växer upp i landet. kan medborgarna känna sig delaktiga i demo-kratin. De arbetar tillsammans för hembygdens bästa.De arbetar opolitiskt, och alla känner sig jämlika ochdelaktiga i bygdens utveckling.Denna verksamhet kan och bör vi politiker läraoss mycket av.Under senare år har försök gjorts att driva kom-mundelar med just partiopolitiska nämnder. Mestkänd är väl i norra . Där harman redan haft denna organisation ,och man valde en ny nämnd . Denutvärdering som gjorts visar att detta är positivt förbygden.1999 påbörjar även byn , som hör till Årekommun, ett intressant projekt. Där görs till en börjanett tvåårigt försök som kommer att utvärderas innanman eventuellt går vidare. Där ser modellen annor-lunda ut än i , som har enbart partiopoli-tiskt valda i sin nämnd.I Kall har man en nämnd med tio personer, varavfem är politiker utsedda av kommunfullmäktige i Åre.De övriga fem är direktvalda från befolkningen iKall.De är alltså direktvalda, något som Bo Könbergefterlyste i demokratidebatten . Det finnsalltså redan ett nystartat försök.I Kall bor det 650-700 personer. 30 personer ställ-de upp till val. Det stora intresset att kandidera visaratt människor gärna ställer upp när det gäller att ar-beta för sin hembygd.Nämnden i Kall kommer att arbeta med frågorsom rör förskola, skola och äldreomsorg.Herr talman! De två exempel som jag pekat på harstor betydelse för demokratin. Förhoppningsviskommer det att öka förståelsen för behovet av politi-ker i samhället.Vi i tycker att det är positivt meddessa och liknande försök, och vi följer med delaktigtintresse hur byarörelserna fortsätter att växa.För att demokratin skall fungera som beslutsformbygger den på människornas deltagande. Människormåste ha möjlighet och förmåga att ta del av infor-mation och ge uttryck för sina åsikter. Om människorinte har förutsättningar att delta i den politiska dialo-gen leder det till vanmakt och utanförskap som påsikt är ett hot mot det demokratiska systemet.Herr talman! I finns det många människormed varierande förutsättningar att ta del av alla be-slutsgångarna i den demokratiska processen. Jagtänker då på de personer som har flyttat till Sverigeoch som har svårigheter rent språkligt men också pågrund av att beslutsgångarna ser lite olika ut i olikaländer.Kunskaper i svenska språket är av stor betydelseför möjligheterna att integreras i det svenska samhäl-let. Otillräckliga kunskaper i svenska språket kan ledatill utanförskap och brist på förståelse för det somsker i samhället.Detta visar valet tydligt. Bara var tredjeutländsk medborgare deltog nämligen i kommunal-och landstingsvalen 1998. Det är en halvering i för-hållande . Valdeltagandet har fallit från60 % till . Jag tycker att det kan ses som ettdemokratiskt misslyckande.Allra mest skrämmande är att det är de unga in-vandrade männen under som inte röstar. I Skär-holmen i var det av dem somutnyttjade sin rättighet att rösta.Alla politiska partier har här ett stort arbete fram-för sig. Det finns många inflyttade svenskar i landet,och det är viktigt att de kan ta del i den demokratiskaprocessen. Om inte samhället bryr sig om att informe-ra, röstar de inte heller. Det behövs att någon vågarprova nya grepp. Jag tycker att sombeskrevs av är ettsteg i rätt riktning.Herr talman! Inflyttade medborgare från andraländer har mindre inflytande i samhället än personersom är infödda i . Det är också så att "nyasvenskar av andra generationen" har mindre möjlig-heter att påverka inom "traditionellt svenska" domä-ner. Det är viktigt att ge samma demokratiska möjlig-heter till alla grupper i landet.Människor är människor, sade . säger: Alla människor harlika värde. I försöker vi leva som vi lär.Som ett exempel på det tänker jag berätta vad somhände vid kommunvalet i 1998.Vi fick en ny medlem, som kommer ifrån Soma-lia. Han blev medlem i samband med nomineringarnatill våra listor i kommunvalet. Han nominerades ochhamnade på 19:e plats på listan, vilket brukat ansesvara en omöjlig plats för att bli vald till fullmäktige.Men alla vi andra på listan stöttade honom helhjärtat,och så gjorde också väljarna. Han blev alltså inkrys-sad och har en ordinarie plats i Sundsvallskommunfullmäktige.Jag vill säga att jag i mitt inlägg undvikitordet invandrare, och det är, som ni nog förstår, av-siktligt. En "nysvensk" har nämligen sagt så här: Somsvensk medborgare har jag slutat vandra. - Jag tyckeratt det är tänkvärda ord.För att våra nya svenskar skall känna att de är del-aktiga i den demokratiska processen måste vi accep-tera dem som fullvärdiga medborgare.Anf. 235 ():Herr talman! Demokrati är inte ett entydigt be-grepp, och dess innebörd i är inte given engång för alla. Den formas av värderingar i familjenoch av den sociala och ekonomiska utvecklingen isamhället. Vi har hört flera talare säga att de-mokratin behöver återerövras av varje ny generation.I ett debatthäfte, Demokrati och ,beskrivs två former av demokrati: den snabba demo-kratin, med sin kollektivistiska samhällssyn, där enrepresentativ elit fördelar resurser i det goda samhäl-let, och den starka demokratin, vars förmåga ligger iatt främja den personliga självständigheten. Politiker-na agerar som medborgarföreträdare, och politikskapas via nätverk, t.ex. för brukarinflytande.I valet har flera nya partier framgångsrikttagit plats i fullmäktigeförsamlingarna. Man kanfråga sig: Ökar därmed den lokala demokratin? Ellerär det den redan starka demokratin som vinner ter-räng, t.ex. på grund av att invånarna i ett litet skär-gårdssamhälle inte ser någon reell möjlighet att på-verka besluten i den egna fullmäktigeförsamlingen?Kanske är bara hälften av invånarna i samhället året-runtboende och röstberättigade i kommunalvalen.Intresseföreningar måste bildas för att brukarinflytan-de skall nås. I nätverken finns kunskapen om lev-nadsvillkoren, men helhetssynen saknas eftersomman ser enbart till det egna intresset.Som nyvald riksdagsledamot från , in-vald i västra valkrets, och skär-gårdsbo ser jag en möjlighet att under ämnet demo-krati lyfta fram skärgårdsfrågor. Av mitt läns 15kommuner är 12 kustkommuner, och bebyggelsen ärtill stor del koncentrerad till kustzonen med ett sexti-otal bebodda öar.Den beryktade vägsträckan på med sin dåligastandard norr om är ett problem som berören del av befolkning, speciellt dåman besöker semesterattraktioner som , Smö-gen och Strömstad.Vill man inte köa på landsvägen kan man ocksåfärdas motsvarande sträcka sjövägen. Trafiken är därlugnare, och finns det möjlighet till anlöppå ställen som sjuder av inneliv, med små boutiqueroch utsökta restauranger.Det är till sådana platser som politikerdrar både till lands och till sjöss när det lider mot valvart fjärde år. Man betygar för alla sommargäster ochför den delen också en och annan fastboende att Sve-rige behöver en levande skärgård. Fastighetsskattensnegativa effekter skall man minsann undanröja.Bohusläns vackra samhällen är bra för oss rikspo-litiker så länge valen hålls . ären träffpunkt för folk från hela . Tänk omvaldagen skulle flyttas, så att valet skulle hållas iaprilsnålblåst utan en sommargäst eller en segelbåt isikte!Jag undrar hur en politiker under valturnén svararden stadsbo som svär över att det är så dyrt för fa-miljen att med färja - sådana finns - vattenvägen tasig till för att få se drömställe.Att den dagliga färden vattenvägen från huset tillparkeringsplatsen innebär en stor kostnad för en året-runtboende familj tror jag inte att den gästande turis-ten tänker på.Det är nämligen så att de statliga subventionernagår till allmänna vattenvägar som transporterar bilar.För att en eller enskild färjeled skall fåbidrag skall färjan vara avsedd för transport av motor-fordon och vara ändamålsenlig i förhållande till detallmänna vägnätet. På tätbebyggda öar är vägarnadimensionerade efter de förhållanden som rådde förmånga år sedan, då man inte hade samma behov avkommunikationer med fastlandet.Öborna tycker naturligtvis att det är fel att det en-bart är vattenvägar där man transporterar människormed bil som får statligt stöd. När hemkommunensekonomi tryter kan man få det svar som en boende påGullholmen fick av en ledande politiker: sig på en ö, kan man inte räkna med sammamöjligheter att förflytta sig som på fastlandet.Sista färjeturen går kl. 8. Jag tror att goda kom-munikationer bygger broar av förståelse och fram-tidstro mellan människor och samhällen.Herr talman! Regeringen har tillsatt olika utred-ningar som syftar till att stärka demokratin och skär-gårdsbornas möjligheter till överlevnad och utveck-ling. Den senaste i raden har benämningen Miljö iVäst-Skärgård.Men kunskapen finns. Det behövs inga utredning-ar. Det som behöver är en rakryggadskärgårdspolitik, som genom konkreta lösningar ska-par tilltro och optimism, en politik som har en hel-hetssyn på boende, kommunikationer, utbildning ochmöjligheter till arbete genom utveckling och samord-ning av de näringar och utbildningar som finns redani dag. En sådan politik hörsammar fiskarnas krav påkonkurrensneutralitet och ser till de miljövärden somkustfiske och småskaliga jordbruk ger. Det krävs enskattepolitik som ger utvecklingsmöjligheter till små-företag inom turism och andra näringar.Avsaknaden av en skärgårdspolitik gör att det intefinns någonting att förhålla sig till, varken från skär-gårdsbornas eller från myndigheternas sida. Dettaskadar demokratin, dvs. 236 ():Herr talman! Vi närmar oss slutet på demokratiav-snittet, och många intressanta anföranden har hållits.En del har varit allmänna och övergripande, ja, nästanav filosofisk karaktär, men inte desto mindre viktigaför det. Själv kommer jag att hålla mig till ett smalareområde som har med lokal demokratiutveckling attgöra.Vi har all anledning att vara stolta över vår svens-ka demokratiska modell som vuxit fram och utveck-lats under detta sekel. Men vår demokrati får aldrigtas för given, och där sällar jag mig till tidigare talaresom menar att den ständigt måste försvaras, vitalise-ras och vidareutvecklas. De senaste valens sjunkandevaldeltagande visar att detta är något vi måste ta påallvar och att nytänkande krävs. Detta gäller inteminst de lokala sammanhangen.Mot den bakgrunden, herr talman, var det spän-nande signaler demokratiminister sändeut när hon förde fram tanken på att kommu-ninnevånare skulle kunna skriva motioner till kom-munfullmäktige. Ett annat sätt att öka invånarnasengagemang i kommunpolitiken kan vara att göra detenklare att få till stånd kommunala folkomröstningar.Ytterligare ett sätt att få folk intresserade av politikeni den egna kommunen kan vara att ha nämndernassammanträden öppna för allmänheten. Vid detta, herrtalman, vill jag uppehålla mig en liten stund.Redan i dag är det möjligt för en kommun att haöppna nämndsammanträden. Kommunallagen ändra-des 1994 på så sätt att kommunfullmäktige får medgeatt en nämnds sammanträden helt eller delvis är of-fentliga. Dock skall ärenden som avser myndighets-utövning eller som innehåller sekretessbelagda upp-gifter alltid hållas inom stängda dörrar.Länge har medborgarnas möjligheter till insyn ipolitiska beslutsförsamlingar inskränkt sig till de förallmänheten öppna kommunfullmäktigesammanträ-dena. Den kommunpolitiska verksamheten har undersenare år dock förändrats på så sätt att ärendena påkommunfullmäktiges bord har minskat i antal. Dettahar lett till att det ej är ovanligt att fullmäktiges sam-manträden ställs in. T.ex. ställdes i min hemkommun,, två av fyra sammanträden in under hös-ten 1997 på grund av för få ärenden, vilket givetvisdrastiskt minskar insynen för Vänersborgarna. Dylikaföreteelser bidrar knappast till att främja intresset förkommunpolitiken.Eftersom insyn och öppenhet i en kommun ärviktiga demokratifrågor måste strävan vara att stän-digt försöka utveckla den lokala demokratin, vilketjag nämnde i början av mitt anförande. Att endastnärvara vid ett ärendes hantering i kommunfullmäkti-ge ger en begränsad insyn eftersom det mesta somsker där är tämligen förutsägbart då fullmäktigesuppgift i stort går ut på att konfirmera det som beslu-tats i de slutna nämnderna. Insynen blir dock en an-nan om den intresserade haft möjlighet att i fack-nämnden från början följa samma ärende. Då kan haneller hon se hur politiska ställningstaganden växerfram, vilket är oerhört värdefullt när det gäller förstå-elsen för de förtroendevaldas situation och politikensvillkor.En intresserad person som bevistar ett offentligtnämndsammanträde har varken yttrande- eller för-slagsrätt. Därför hör jag ibland invändningen att endylik s.k. åskådardemokrati är tämligen värdelös.Men så är det naturligtvis inte. Den som är närvaran-de vid ett sammanträde, låt vara endast som åhörare,har naturligtvis en helt annan möjlighet att efteråtstarta debatt och skapa opinion runt något som fram-kom vid sammanträdet än vad den har som endasthaft tillgång till summariska sammanträdesprotokoll.En annan invändning är att ledamöternas över-läggningar kommer att flytta till andra, slutna rum.Men detta är ju i och för sig inget nytt. Så är det judelvis . Före ett sammanträde är det van-ligt att den styrande majoriteten och oppositionenträffas var för sig.I nr 14 av tidningen redovisa-des en undersökning om hur kommunernaställde sig till möjligheten att ha öppna nämndsam-manträden. Alla 288 kommunerna besvarade en en-kät, och av svaren framgick att då, ,hade fullmäktige hunnit fatta beslut i 61 kommuner.31 av dessa sade ja till offentliga nämndsammanträ-den, i regel som försöksverksamhet, medan 30 sadenej. I ytterligare 55 kommuner var frågan på väg tillkommunfullmäktige. Denna undersökning har ejsenare följts upp, men enligt uppgift från tidningenplaneras en uppföljning under våren.Även om det ej går att dra några långtgående slut-satser av denna tidiga undersökning är det ändå all-varligt att av de kommuner som t.o.m. våren 1996fattat beslut var hälften negativa till den möjlighet tillutveckling av den lokala demokratin som öppnanämndsammanträden kan innebära. Det är önskvärtatt utvecklingen av den kommunala demokratin gårframåt i hela landet och inte bara i en del framsyntakommuner.Möjligheten till offentliga nämndsammanträdenhar nu funnits . Därför förutsätter jag attdemokratiministern givit den pågående demokratiut-redningen direktiv att utvärdera vad de kommunerkommit fram till som vågade försöket. Kanske kan endylik utredning resultera i en tidsbegränsad försöks-verksamhet över hela landet, eller kanske kan denvisa hur vi på annat sätt bör gå till väga för att ökamedborgarnas möjligheter till delaktighet och enga-gemang.Jag inser att offentliga nämndsammanträden ej ärnågot universalmedel som automatiskt leder till störrekommunpolitiskt intresse, men det är ett litet stegbland andra i strävan att åstadkomma ökad öppenhetoch insyn. Och just detta, herr talman, att åstadkom-ma ökad öppenhet och insyn är ett måste om det för-troende för oss politiker och vår verksamhet somtyvärr undan för undan naggats i kanten skall kunnaåterupprättas. Lyckas vi ej med detta hotas på siktvårt samhälles demokratiska grundvalar.Anf. 237 ():Herr talman! Jag vill inleda med att ge en liten re-plik till det föregående inlägget som höll här. Jag måste säga att jag blir oerhört gladatt det var någon som tog upp den här frågan omöppna nämnder som jag har drivit hemma mångagånger som kommunalpolitiker. Jag har däremotaldrig känt att jag har fått stöd från kd i den frågan,men jag har heller inte mycket att vara stolt över närdet gäller andra partiföreträdare inklusive mina egnapartikamrater. Det var därför väldigt roligt att det togsupp här.Men en sak som har dykt upp nu och som är extraoroande är att jag genom en person från Huddingesom jag träffade hörde en rapport om att där manändå har lyckats öppna sammanträdena, där stängerman med hjälp av bl.a. kd. Jag hoppas därför att kd:sföreträdare här hjälper till att ta upp detta med Hud-dingepolitikerna och sina partikamrater så att manlåter de nämnder som ändå har varit öppna få förbliöppna. Sedan finns det ju väldigt mycket kvar att göraför att fortsätta driva frågan att nämnderna skall öpp-nas där man ännu inte har vågat sig på det. Vi kännerju alla till argumenten om stolar och lokaler. Dennafråga fastnar i hög grad i sådana frågor och i rädslaför att öppna. Men tack så hemskt mycket för attfrågan togs upp!Men det var inte det jag skulle tala om i mitt anfö-rande. Jag har tillhört dem som har oroat sig för attflyttlassen rullar som det finns redskap somvi inte använder oss av för att hjälpa till attstoppa denna rullning. Om vi då lyfter blicken överAtlanten vet vi att det finns intressanta modeller attstudera närmare där, i , men också på andra håll.Själv är jag mest nyfiken på den kanadensiskamodellen. Där startade man 1984 i en mot-svarighet till LO. Där hade man en s.k. solidaritets-fond, och liknande fonder har man startat iflertalet av de kanadensiska delstaterna. Investerings-fonderna är skattemässigt gynnade pensionsfonderuppbackade av fackförbunden och i några fall avenskilda fackföreningar. Delstaterna samt regeringenger en skattereduktion på vardera på insättning-ar upp till ca . Jag trorinte att det behöver vara så att den här skattesubven-tionen är en förutsättning för att pröva någontinglikadant i , men det kan ändå vara intressantatt väga den här skattesubventionen mot regionalpo-litiska stöd och att kunna avväga lite här och se detta isammanhanget.Insatserna samlas upp och investeras av en stab iden delstat där sparandet sker. Det finns alltså etttydligt lokalt samband mellan pengar, engagemangoch resultat. Vad jag har förstått förvaltar fondernainte bara regionalt kapital utan kan också vara enförmedlande länk mellan de stora bankerna och in-vesteringarna i de små företagen.Jag vet att det också finns intressanta försök påden här sidan på andra kontinenter. Sydafri-ka har t.ex. mycket intressanta exempel på det härområdet som vi också skulle kunna kika på.Själv har jag försökt hävda olika sättatt arbeta med sambandet mellan pengar, etik, miljöoch arbetstillfällen. Det har minst sagt varit trögt. Nubörjar det dock lossna i debatten, men besluten dröjer.Jag börjar bli lite otålig. Det är därför jag tartillfället i akt att lyfta fram frågan från den här talar-stolen.Samtidigt som vi brottas med arbetslösheten un-derlåter man att utnyttja möjligheten för människoratt bry sig. Facken har t.ex. redskap i sin verktygslå-da. De har sina pengar men uppträder som lata kapi-talister i stället för att ta sitt ansvar på det här områ-det.Regeringen bör i sina samtal med arbetsmarkna-dens parter föra in också den här formen av framtids-diskussioner. Tillväxtdepartementet skulle vara ettutmärkt forum för att ta upp den här diskussionen ochse vad man kan göra med de pengar som redan finns.Nu vet jag att TCO tog fram en rapportsom visade just på det jag har hävdat här, dvs. möj-ligheten att låta fackliga strävanden och internationellsolidaritet vägleda kapitalplaceringar.LO kikar på modellen i . Men ännu åter-står frågan om LO vill lämna rollen som lat kapitalistför att bli en maktspelare med värderingar på börsenmen också se hur man skall kunna använda möjlig-heten man har i med lokala investeringsfon-der för att skapa jobb.LO och TCO skulle kunna använda sin ägarmaktsom i det kanadensiska fallet för att rikta investering-arna till utvecklingsbranschen för att på så sätt skapajobb i olika regioner och branscher. Det gäller ocksåatt uppbåda och samla det lokala engagemanget somofta finns. Där brister det ibland därför att man intehittar riskvilligt kapital.Sveriges löntagare är mycket rika. Värdet av lön-tagarnas pensionspengar är sammanlagt den ofattbarasumman . Dessutom kommer pre-miereserven i det nya pensionssystemet att ge ytterli-gare . Sammantaget rör detsig om ganska mycket pengar. Och pengar ger makt,eller hur?Det handlar bara om hur man skall använda peng-arna, och om man skall använda dem. Löntagarmaktär för många ett fult ord, nästan lika fult som fonder.Diskussionen om löntagarfonderna är som alla kännertill död och begraven. Ändå placeras en stor del avdessa 1,2 biljoner hopsparade löntagarpengar i justfonder som i sin tur handlar med aktier på börsentillsammans med andra aktörer.Löntagarna är indirekt en av de största aktörernapå börsmarknaden. De är betydligt större än Wallen-berg och Investor med sina . Detär orimligt, för att inte säga oansvarigt, att facket inteanvänder denna ekonomiska maktposition för attbättre tillvarata löntagarnas intressen och för att ut-veckla näringslivet i Sverige.Både LO och TCO har börjat fundera i dessabanor. LO tänker exempelvis dra i gång ett interna-tionellt fackligt forum för att diskutera och analyserade maktmedel som löntagarna förfogar över. Man harockså studerat löntagarägarmakt på plats i Kanadaoch USA.TCO har å sin sida fört en intensiv debatt i sinafackliga tidskrifter om etiska placeringar, dvs. lönta-garnas faktiska möjligheter att kunna ställa krav påvilka företag deras pengar skall placeras i och varför.Jag tycker att detta är ett bra och nödvändigt initiativ.Men det måste gå vidare och leda till konkreta för-slag.Det är viktigt att nu snabbt få i gång en debattbland löntagare och politiker inte minst medtanke på premiereservfondernas tillkommande kapi-tal. Hur skall vi kunna se till att det kapital som redanfinns i och som håller på att byggas uppmedverkar till att stoppa flyttlasspolitiken?Vi är vana att föra en diskussion om de traditio-nella glesbygdsområdena och att man flyttar därifråntill städerna. Men ser vi det här problemet ivarje län. Vi ser att man flyttar från landsbygden intill samhällena och från de små samhällena till stä-derna.Vi kan också möta samma diskussion i de regio-nala centralorterna. Det är en stadsom har en stor inflyttning från iövrigt. Men även där var man väldigt bekymrad överatt man tappar den välutbildade ungdomen till ändåstörre städer.Den här frågan är inte bara ett glesbygdsproblemav de traditionella måtten. Det här är en fråga som berör hela landet. Därför tycker jag att man måstetitta på de möjligheter som man har och som står tillbuds.Jag tycker att det är dags att löntagaremärker av och tar ansvar för den ekonomiska makt defaktiskt har. Man måste också från politikernas sida taupp diskussionen och se om det finns något sätt påvilket vi politiker kan hjälpa till.Jag stannar där eftersom min talartid är slut.Sverige och EUAnf. 238 ():Herr talman! De förhoppningar som ställdes påmedlemskapet när vi gick in i den europeiska unionenhar både infriats och inte infriats. Vi svenskar kanröra oss fritt. Vi har tillgång till den fria rörligheten iEuropa. Vi har den inre marknaden som är av stortvärde för både konsumenter och företag. Vår utrikes-politik blir starkare genom EU. Vi har nytta av sam-arbetet på många olika områden.Däremot har förhoppningarna inte infriats på deområden som är mer direkt beroende av svensk poli-tik.