prot · GM0979 · 1999-04-14 00:00:00 — Men när lagändringen kom förraåret hade regeringen inte följt den parlamentariskautredningen. Dessutom hade ochSocialdemokraterna ändrat sig jämfört med vad manhade tyckt i utredningen.Under utskottsbehandlingen har Kristdemo-kraterna och Socialdemokraterna gått emot nämndaförändring. Även har, som redan fram-kommit, ändrat sig. Jag är än en gång intresserad avatt fråga vilka resonemang som har förtssom fått partiet att ändra sig och vilkaeventuella nya fakta som har kommit fram.För mig och för är det ganska själv-klart att även av frihetsberövande är såvälomtumlande och förnedrande som plågsamt för enindivid. Naturligtvis kan det också vara förenat medvissa kostnader i form av förlorad arbetsinkomst osv.Det kanske t.o.m. är så att det är de första timmarnasom för en person som aldrig varit gripen är mestomtumlande och påfrestande.Det har förts fram ett antal argument mot enskärpning av skadeståndsansvaret. Man har talat omatt polisens möjligheter till effektiva metoder skulleundanröjas. Då glömmer man bort att polisen harganska många möjligheter att ta människor till förhör,att vidta olika ordningsåtgärder osv. utan att göra ettformellt gripande eller en anhållan. Man glömmerockså bort att det kanske vore en trygghet för poliser-na själva att veta att om det blir ett misstag, vilketnaturligtvis kan begås, utgår ersättning och en tydligursäkt från samhällets sida. Jag tror att det t.o.m.skulle innebära att samhällets och allmänhetens för-troende för polisen ökade.Samhällets viktiga uppgift att skydda människormot brott får inte utföras till priset av att människor ärrättslösa gentemot staten. Här finns det två principer.I motsats till dem som väljer den ena principen väljerjag den som garanterar rättssäkerheten för individen.Det avgörande för en person som blivit inlåst ärnaturligtvis inte beloppets storlek men det skall väl ialla fall motsvara t.ex. förlorad arbetsinkomst ochinnebära ett erkännande av att samhället har begått ettmisstag.Vidare föreslås i motion att skade-ståndet skall kunna jämkas om den enskilde med sittbeteende gett polisen anledning att misstänka brott.Det kan ju förekomma missbruk av ersättningskrav.En person kan försvåra utredning, undandra sig för-undersökning eller på annat sätt bidra till ett gripande.I vissa fall skall ersättningen naturligtvis kunna jäm-kas till noll. Det behövs alltså en hårdare jämknings-regel än den som gäller för att undvika missbrukav ersättningskrav.I folkpartimotionen föreslås också att preskrip-tionstiden skall kortas. Att, som det är , kunnavänta med en anmälan är alldeles förlång tid. Enligt min uppfattning skapar ett myndig-hetsansvar som gäller ansvar vid gripanden under 24timmar, kombinerat med större möjligheter till jämk-ning, en bättre balans mellan den enskildes rättssä-kerhet och samhällets behov av att skydda sig motkriminalitet.Fru talman! När det gäller felaktig myndighetsin-formation har den enskilde rätt till ersättningendast om det finns "särskilda skäl". Det måste finnasett starkare skydd för människor som t.ex. planerar attköpa hus, investeringar i husköp eller byggprojektutifrån myndighetsinformation som är felaktig. For-muleringen särskilda skäl begränsar den enskildesmöjligheter att föra talan mot myndigheten. Även härskulle en jämkningsregel kunna vara en framkomligväg för att ta hänsyn till den enskildes medansvar ienskilda fall.De som säger att det blir oerhörda kostnaderför att säkra den enskildes rättssäkerhet måste utgåfrån att det finns en mängd oskyldigt anhållna iSverige och att det finns en mängd människor somutsätts för felaktig myndighetsinformation. Om detverkligen vore så, skulle man då slå sig till ro meddet?Folkpartiet väljer att stå på den enskilda männi-skans sida i dessa frågor när det gäller att garanterahennes rättssäkerhet gentemot myndigheterna.Därför, fru talman, yrkar jag bifall till reservatio-nerna 2 och 3. I övrigt står jag bakom Folkpartietsövriga reservationer i utskottet.Anf. 113 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja ge ett svar till UlfNilsson och när det gäller frihetsberövan-de och vår förändring i det samman-hanget. Framför allt är det så att detta med att utgeersättning när det är skulle kunnadrabba väldigt många kvinnor som utsätts för miss-handel. Kvinnor som senare tar tillbaka sin anmälanskulle ju då bistå sina misshandlande män. Det skullei sin tur kunna medföra att dessa har rätt att krävaersättning. Jag tycker att det här är mycket allvarligtoch är därför - det är en av orsakerna - inte beredd attgöra så som det här är fråga om.Jag ser detta framför allt på ett övergripande sätt.Frihetsberövande skulle starkt på-verka utredningen och brottsbekämpningen. Det ärden stora biten. Det är alltså inte pengarna allena somär avgörande, utan det handlar framför allt om brotts-bekämpningen - att den inte får samma möjlighetersom i dag.Anf. 114 () replik:Fru talman! Jag tycker att här draren alltför skarp gräns mellan om man har en männi-ska gripen i eller om man har en människagripen i . I det ena fallet är man inte allsberättigad till ersättning, vilket man är i det andrafallet.När det gäller behandling och bekämpning av t.ex.hustru- och kvinnomisshandel måste jag säga att det ide allra flesta fallen är ganska uppenbart att det ärfråga om någon form av medvållande.Det kan räknas som ordningsingripande där poli-sen har goda skäl att ingripa om det är ett uppenbartlägenhetsbråk. Jag tror inte att den inblandade i såsärskilt många fall skulle kunna kräva ersättning,även om kvinnan i fråga tar tillbaka sin anmälan.Även om så vore får polisen ta den risken, men jagtror att man överdriver brottsbekämpningsproblema-tiken. Skulle det så vara har vi rader av oskyldigasom anhålls och grips.Anf. 115 () replik:Fru talman! Jag håller med om att det finns raderav skyldiga som blir drabbade, och det gör hela frå-gan väldigt svår. Men jag protesterar mot han säger att kvinnorna skulle vara medvållande.Det finns faktiskt kvinnor som misshandlas utan attde varit medvållande till det. Det tar jag bestämt av-stånd ifrån.Det finns många grupper. Det handlar om offret,den slagna, eller om den misstänkta. Det är en svåravvägningsfråga när man vill göra det bästa i slutän-dan. Det håller jag med om. Men vi har tagit denståndpunkten att det är viktigt att det inte hämmarbrottsbekämpningen.Anf. 116 () replik:Fru talman! Jag förstår inte hur uppfatta det som att jag på något sätt antytt attkvinnan skulle vara medvållande. Det var en mycketmärklig slutsats. I så fall uttryckte jag mig väldigtotydligt. Den som är medvållande är naturligtvismannen i ett lägenhetsbråk som föranleder ett ord-ningsingripande och eventuellt ytterligare ingripan-den.Anf. 117 ():Fru talman! har vi att ta ställning till sexmotioner om vissa skadeståndsrättsliga frågor. Jagvill börja med att yrka bifall till utskottets hemställanoch yrka avslag på samtliga reservationer.I ett rättssamhälle är det viktigt att medborgarnaär skyddade mot godtyckliga ingripanden, frihetsbe-rövanden och andra begränsningar av de grundläg-gande fri- och rättigheterna. är det viktigtatt vi har en effektiv brottsbekämpning. För att ytter-ligare stärka medborgarnas ställning beslutade riks-dagen att det i skadeståndslagen skulleinföras en bestämmelse om det allmännas ansvar förfelaktig myndighetsinformation. beslutadeockså om en ny lag, lagen om ersättning vid frihets-berövanden och andra tvångsåtgärder. Den nya lag-stiftningen har gällt sedan den 1 januari 1999.När det gäller skadestånd för felaktig myndig-hetsinformation finns det alltså en ny bestämmelsesom säger att stat och kommun är skyldiga att ersättaren förmögenhetsskada, som har orsakats en enskildmedborgare om en myndighet genom fel eller för-summelse har lämnat felaktiga råd eller upplysningaroch om det med hänsyn till omständigheterna finnssärskilda skäl.När man bedömer om det finns sådana särskildaskäl skall man ta hänsyn till vilken typ av upplys-ningar eller råd som har lämnats. Man skall också setill myndighetens verksamhetsområde och vilka om-ständigheter som rådde när upplysningarna lämnades.Den här nya regeln gäller all information. Den äralltså inte begränsad till myndighetsinformation.I reservation 1 tar reservanterna upp att den nyabestämmelsen har utformats på ett sätt som medför attlagändringen riskerar att bli en skenreform och kravetpå särskilda skäl hotar att göra regeln verkningslös.Majoriteten i utskottet anser att om man nu skulleta bort kravet på särskilda skäl, skulle det inte under-lätta för allmänheten att få korrekt information. Nej,det skulle i stället kunna få till följd att företrädarnaför myndigheter, vid hot om skadestånd, helt avböjeratt ge råd och upplysningar. Ett samhälle med ettalltmer ohämmat skadeståndsprocesserande, liknandedet som redan finns i t.ex. , skulle kunna öppnasig. Ett sådant samhälle vill vi inte medverka till.En annan omdiskuterad fråga är ska-deståndsansvar vid frihetsberövanden. Enligt ersätt-ningslagen har oavsett någons fel eller försummelsebl.a. den som på grund av misstanke om brott varithäktad eller i sträck varitanhållen, belagd med reseförbud eller anmälnings-skyldighet rätt till ersättning av staten om t.ex. fri-kännande dom meddelas eller förundersökningenavslutas utan att något åtal väcks.Även den som har avtjänat ett fängelsestraff harrätt till ersättning om frikännande dom meddelas.I de fall jag nu nämnt krävs det inte att beslutetvar oriktigt för att ersättning skall kunna utgå. Detkan även utgå ersättning om brottsmisstankar kvar-står. Här har alltså staten ett strikt ansvar.Den nya ersättningslagen ger utökade möjligheterför den som fått sin frihet inskränkt att kunna få er-sättning från staten på det sättet att den som genombeslut vid myndighetsutövning fått sin frihet berövadhar rätt till ersättning, under förutsättning att beslutetvilade på felaktiga grunder och därför var oriktigt.Den här nya bestämmelsen gör ingen skillnad på omdet är ett gripande eller ett anhållande i mindre än 24timmar.I reservation 2 tar man upp att det skall ankommapå regeringen att lämna förslag till sominnebär ett strikt ansvar för staten för frihetsberövan-den som varat mindre än 24 timmar.Utskottet är inte berett att nu tre och en halv må-nader efter det att den nya ersättningslagen trätt ikraft förorda att ersättningsrätten ytterligare utvidgas.Naturligtvis är det så som flera sagt här , att ettfrihetsberövande, om än kort, kan orsaka både lidan-de och ekonomisk skada. Utskottet förutsätter attregeringen noga följer tillämpningen av de nya reg-lerna i ersättningslagen.Fru talman! Jag går över till reservation 3, därman anser att den nya jämkningsregeln visserligenförbättrat situationen något, men inte tillräckligt. Härhar en utvidgad jämkningsmöjlighet införts, sominnebär att skadestånd på grund av frihetsinskränk-ning skall kunna vägras eller jämkas om den drabba-des eget beteende har orsakat beslutet om frihetsin-skränkningen eller om det med hänsyn till övrigaomständigheter är oskäligt att ersättningen betalas ut.Den som har försökt att undanröja bevis eller på an-nat sätt försökt försvåra utredningen kan bara få er-sättning om det finns synnerliga skäl. Men man kaninte jämka ersättningen enbart på grund av att miss-tanke om brott kvarstår. Majoriteten i utskottet kaninte finna annat än att nu gällande jämkningsregel haren ändamålsenlig utformning, som väl täcker in defall då det är befogat med jämkning på grund av denskadelidandes eget beteende.När det gäller skadeståndsanspråk i allmänhetgäller preskriptionstid enligt preskriptionsla-gen. Det finns inga särskilda regler vad gäller detta iersättningslagen. I reservation 4 anser man att rege-ringen bör utreda frågan om en lämplig avgränsningav preskriptionstiden och återkomma med ett lagför-slag.Också här är majoriteten i utskottet övertygad omatt det finns anledning att i detta hänseende vara åter-hållsam med att göra avsteg från vad som gäller an-gående skadeståndsanspråk i allmänhet. Utskottetanser att den enskilde inte skall behöva gå miste omersättning på grund av en särskild förkortad preskrip-tionstid.Vad gäller reservation 5, som handlar om skade-stånd till efterlevande, har kommittén om ideell skadalagt fram vissa förslag till förändringar i skade-ståndslagen. Utskottet har inte för avsikt att föregripaden lagrådsremiss som väntas komma i år.När det slutligen gäller ansvar för GMO, dvs.genmodifierade organismer, finns ett flertalolika lagar som reglerar användningen. Genom infö-randet av gentekniklagen införlivades två EG-direktivom GMO i svensk lag. Gentekniklagen hade somuttryckligt syfte att skydda människors och djurshälsa och miljön samt att säkerställa att etiska hänsyntas.Lagen med dess grundläggande och övergripandebestämmelser om bl.a. tillståndskrav och tillsyn harnu inarbetats i . I samband med att denträdde i kraft infördes också reglerom märkning.Bestämmelserna om genteknik i reg-lerar inte skadeståndsansvaret vid användning avGMO. Däremot omfattas användningen av GMO avreglerna om strikt ansvar för miljöskador i miljöbal-ken.Även en rad olika speciallagar, och då inte minstinom transportsektorn, kan bli tillämpliga i samman-hanget. Dessutom ålägger produktansvarslagen till-verkare och importörer ett strikt ansvar för skadorsom produkter har orsakat på person- eller konsu-mentegendom.För eventuella skador orsakade av GMO förelig-ger också det allmänna ansvaret för den som uppsåt-ligen eller av vårdslöshet orsakar skada. Genteknik-beredningen har i sitt betänkande Genteknik - enutmaning ingående diskuterat olika skadestånds- ochförsäkringsfrågor.I reservation 6 anser reservanten att skadesstånds-ansvaret skall vara strikt för den som introducerar engentekniskt förändrad organism och att skadestånds-ansvaret skall kombineras med en obligatorisk an-svarsförsäkring.Majoriteten i utskottet kan inte finna annat än atteventuella skador orsakade av GMO i betydandeutsträckning täcks av bestämmelserna om ett striktansvar i samt ett strikt ansvar enligt olikaspecialförfattningar och det allmänna culpaansvaretenligt skadeståndslagen. Utskottet anser också att detär viktigt att noga följa utvecklingen på området föratt se om det skulle finnas behov av ytterligare lag-stiftning.Regeringen har också tillsatt en kommitté sombl.a. skall analysera den moderna bioteknikens möj-ligheter och risker och lämna förslag till en övergri-pande politik för området i ett internationellt per-spektiv. Det är angeläget att den här kommittén ska-par debatt och diskussioner om frågor som rör denmoderna biotekniken och eventuella konsekvenser förbefolkningen. I direktiven ingår också att lyfta framde frågor som kräver en vidareutvecklad konsekvens-bedömning och en fördjupad etisk diskussion.Fru talman! Med detta vill jag åter yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på samtliga motio-ner.Anf. 118 () replik:Fru talman! Utskotten kan ju skicka med sin upp-fattning i olika frågor. Det är mycket av det som vårtarbete går ut på. Jag vill fråga varförinte förslaget i den här motionen fick majoritet. Jagvill förtydliga med ett exempel.Det finns en händelse som visar hur orimligt dettaställningstagande är. En äldre man blev utsattför en mycket grov kränkning till frihet, frid och ära.Det var en sjuk man som på grund av sin sjukdområkade ut för en trafikolycka. Den behandling sompolisen gav denna sjuka man kunde ha ändat hans liv.På grund av i sammanhanget lyckliga omständigheteravled han inte.En sådan omständighet var att hans hustru kundekomma honom till hjälp på olycksplatsen. Mannenvar nämligen inte alkoholpåverkad som polisen förut-satte utan svårt sjuk och behövde omedelbar vård istället för hård fysisk behandling som utvecklades tillmisshandel. Att mannen inte fick vård kan ha getthonom men för livet.Om mannen hade dött hade hustrun inte kunnatställa skadeståndskrav på polisen för kränkning tillfrihet, frid, hälsa och ära. Det kan ha stått i massme-dier och hörts i TV att mannen var alkoholpåverkadoch eventuellt själv åsamkade sig skada genom mot-stånd mot polisen.Tycker att detta är en human ut-veckling av skadeståndslagstiftningen? Tycker honatt detta förfarande håller okränkbarhetens fana rö-rande frihet, frid och ära högt och att preventionenmot sådana brott är tillräcklig genom en sådan lag-stiftning?Anf. 119 () replik:Fru talman! Precis som jag tidigare sade harKommittén om ideell skada lagt fram vissa förslag tillförändringar i skadeståndslagen. En lagrådsremisskommer att presenteras . I samband medregeringens ställningstagande till kommitténs förslagkommer också reservantens förslag att beaktas. Ut-skottet har ställt sig bakom detta.Anf. 120 () replik:Fru talman! Det låter ju vackert. Men jag vill ändålämna med ett exempel till i den här frågan.En annan situation som rör dessa okränkbara om-råden kan man utan alltför stor förmåga till fantasioch inlevelse tänka sig är våldtäktsbrott avslutat medett ännu svårare brott, nämligen mord. En efterlevan-de familj, barn, man och andra ingående i kvinnansfamilj, kan också bli kränkt till frid och ära. Vilkenärofylld tillvaro kommer kvinnans barn att genomle-va? Vilken frid kommer nära och kära att känna infördenna enorma ideella skada?Jag börjar tvivla på majoritetens inlevelseförmågaoch fantasi i detta ärende och skulle gärna vilja bliövertygad om motsatsen.Anf. 121 () replik:Fru talman! I sitt förslag har Kommittén om ideellskada sagt att man tycker att det skulle utgöra ettalltför stort avsteg från de principer som tillämpas ivårt land att låta rätten till ersättninggå över på arvingar även om den skadelidande inteens har framställt något krav på ersättning.Men som jag tidigare sade kommer även reser-vantens förslag att beaktas i den lagrådsremiss somväntas. Vi får vänta och se. Då kommer ju detta upptill behandling igen.Anf. 122 ():Fru talman! Vi kristdemokrater står bakom ut-skottets betänkande. Vi hade de här skadeståndsrätts-liga frågorna uppe till diskussion . Jag tänkteegentligen inte upprepa mig alltför mycket.Jag vill emellertid säga något om 24-timmarsregeln. Jag tycker att det har gått lite troll iden. I betänkandet har det ganska tydligt argumente-rats för varför vi skall behålla den reglering som viredan nu har. Vi har talat om att det hämmar brotts-bekämpningen, det är stötande när det gäller kvinno-misshandel, det är kostnader och en massa besvär.Det jag främst vill trycka på är den principielladelen av detta, nämligen att man inför strikt ansvarför staten. Det är en skadeståndsrättsligt principiellttveksam linje med strikt ansvar. Strikt ansvar har juuppkommit i samband med att man bedriver utomor-dentligt farlig verksamhet. Då har man alltså intevelat knyta ansvaret till en culpabedömning eller envårdslöshetsbedömning.Men när det gäller myndighetsutövning i störstaallmänhet finns det ju ingen anledning att säga att detär någon farlig verksamhet - en samhällsfarlig verk-samhet. Det är helt groteskt att tänka sig att statensföreträdare skulle vara farliga. Där skall man natur-ligtvis, som de grundläggande tankarna är, knytaansvaret till om man har varit försumlig och gjortnågot felaktigt som man skall ansvara för. Jag tyckeratt det är ganska uppenbart att det kommer att hämmamyndighetsutövningen om man inför detta striktaansvar.Nu har , och hansefterträdare drivit något slags rättssäkerhetsdebatt omdetta. Det låter ju behjärtansvärt att säga att här farmänniskor illa och det klart att de skall ha ersättning.Men vi har ju alla del i samhället och staten. ärdet plus, och ibland är det minus.Man får ställa upp och vittna med löjligt låg er-sättning, och det finns andra saker som man får görautan att få betalt. Det är klart att det kan hända blir gripen i något läge. Utgångspunkten är ju attpolisen har grund för sitt ingripande. Om de inte hardet och har förfarit felaktig får man ersättning. I annatfall kan det bli det intrång som detta innebär. Jagtycker egentligen att det är en rimlig avvägning avvåra olika roller här i samhället.Jag tänkte själv på detta med . Jag tycker faktiskt att det liggernågonting i det. Man skall inte ta till alltför djärvajämförelser, men argumenteringen från Folkpartietskulle förmodligen i sak leda till samma resultat sommajoritetens förslag. Men man går via jämknings-regler, och då är man illa ute.Man för in möjligheter eller rättigheter, och sedansäger man att de skall jämkas. Då har manbyggt en fin jordmån, tvister, processer och otydlig-heter.Den här lagstiftningen har vi haft , ochjag kan inte se att det i det allmänna rättslivet haruppkommit några betänkligheter beträffande tillämp-ningen av de regler som gäller.Sedan vet jag inte om jag har missförstått det ellerinte, men det är ju så att har svängt. Dettycker jag att ni skall ha ett plus för. När det gällerargumentet om kvinnor tycker jag att det är ett elän-de. Det är en bra reglering som vi har, och därförtillstyrker vi det å det varmaste.Anf. 123 ():Fru talman! sade att när det gäl-ler den enskilde mot staten får vi finna oss i att detibland blir plus och ibland minus. Man kan nog kon-statera att alla människor får med det här systemetnågot slags självrisk som man aldrigkan få ersättning för om man drabbas.Jag tänkte ställa en principiell fråga till RolfÅbjörnsson. Jag är ju lekmannen och juristen. argumenterade motbegreppet strikt ansvar och sade att det slår fel. Mensåvitt jag förstår har man strikt ansvar när det gällerersättningsskyldighet på . Då blirmin fråga till : Vill han avskaffabegreppet strikt ansvar även för längre anhållningar?Det var nämligen en sådan vältalig argumentationmot själva begreppet strikt ansvar, om att det inte varförenligt med myndighetsbruk.Anf. 124 ():Fru talman! Vi har inte diskuterat det, men per-sonligen är jag inte främmande för det. Jag tycker attstrikt ansvar är en egendomlig figur. Jag förstår attdet är behjärtansvärt och att det är en skälighetsbe-dömning som ligger bakom. Det är klart att det inte ärsärskilt praktiskt att nu säga att man skall riva uppbesluten. Men principiellt tycker jag faktiskt att det ärfel.Anf. 125 ():Fru talman! Jag fastnar nog mera för den inställ-ningen att det är viktigt att den enskilde får en formav ersättning och erkännande av lidande av skada omdet har konstaterats att det har begåtts ett fel, obero-ende av vad det här felet beror på. Det kan bero påförsumlighet, misstag osv. Jag väljer då att sätta denenskilde i första rummet.Anf. 126 ():Fru talman! lät det som om harmissförstått det här. I alla lägen där myndigheternahar gjort fel av vad slag det vara må, fel eller försum-lighet, utgår ersättning. Poängen med er motion är juatt man skall ha ersättning av staten helt oberoende avvad de enskilda befattningshavarna har gjort. Det ärdet som är stötande i ett samhällsbygge.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )10 § betänkande 1998/99:TU7LuftfartAnf. 127 ():Fru talman! skall vi behandla trafikutskottetsbetänkande nr 7, som handlar om luftfart. Jag villbörja med att yrka bifall till vår reservation nr 1, omåtgärder mot vissa konkurrensbegränsande företeel-ser.Det här betänkandet behandlar motioner från all-männa motionstiden och berör i huvudsak tre områ-den: konkurrens, flygsäkerhet och miljöfrågor.Den moderata motionen och reservationen handlarom att vårda och utveckla konkurrensen. Detta reso-nemang omfattar frågor som rör allt ifrån att bolagise-ra SAS, privatisera och skapa en marknads-prissättning för de s.k. slottiderna för start och land-ning.Lika viktigt är det för företagandet i attskapa allmänna förutsättningar för ett fungerande flygoch framför allt för en ökad tillgänglighet till och frånStockholm och . Näringslivetsbehov av snabba och tillförlitliga kommunikationer äringet självändamål utan just en förutsättning för ettfungerande näringsliv. En god infrastruktur ger entydlig och positiv effekt för tillväxten. Tillväxtenleder i sin tur till en ökad efterfrågan på flygförbin-delser.Fru talman! Flygets betydelse ökar. Mellan åren1960 och ökade t.ex. flygresandet med 1 100 %.Utvecklingen visar att resorna blir allt längre och alltsnabbare.