prot · GM0976 · 1999-03-26 00:00:00 — Vi anser att det innebäratt inte fullt ut uppfyller t.ex. konventionensartikel 18, punkt 2, som stadgar följande:"För att garantera och främja de rättigheter somanges i denna konvention skall konventionsstaternage lämpligt bistånd till föräldrar och vårdnadshavaredå de fullgör sitt ansvar för barnets uppfostran ochskall säkerställa utvecklingen av institutioner, inrätt-ningar och tjänster för vård av barn. "Enligt socialdemokraterna innebär detta att kom-munal barnomsorg skall komma i första hand ochfamiljerna skall vara hänvisade till endast en om-sorgsform. För mig som moderat finns en annan tolk-ning, nämligen den att det offentliga skall garanteraomsorg men att valet är den enskildes, inte politiker-nas. Därför har vi också förslag om garanterad valfri-het inom t.ex. barnomsorgen, avdrag för styrkta barn-omsorgskostnader och vårdnadsbidrag.Det finns en stor skillnad mellan oss moderateroch vår tro på den enskilda familjens möjlighet ochsjälvklara rätt att forma sina egna liv och socialdemo-kraternas monopoltänkande. Det är ett tänkande sominnebär att politiker alltid vet vad som är bäst för denenskilde. Om detta har vi debatterat och kommer attdebattera mycket. Det är jag övertygad om.Låt mig i stället koncentrera mig på betänkandetfrån ett moderat perspektiv.Herr talman! Som jag redan har antytt är vi i storteniga om huvuddragen i betänkandet. Men det finnsnågra viktiga skillnader där vi moderater dessutomfått gehör för våra synpunkter. På två mycket väsent-liga punkter har vi lyckats nå enighet i utskottet.Den första punkten gäller anhörigas medverkanvid omhändertagande. är det inte ovanligt attbarn placeras i okända familjehem, trots att en place-ring hos t.ex. mor- eller farföräldrar skulle vara möj-lig. Även om socialtjänstlagen nu säger att man börpröva om en familjeplacering är möjlig, är det inteovanligt att släktingar inte ges denna möjlighet.Socialutskottet besökte i början pådenna vecka och fick då en grundlig redovisning avhur inom ramen för sitt tillsynsansvarser på familjehemsplaceringar. Man hade där skriviten rapport, - barn och ung-domar placerade i släktinghem och andra nätverks-hem. Där konstaterar socialkonsulenten med till-synsansvar att trots att internationell och svenskforskning visar att släktingplacering kan vara attföredra sett i ett livsperspektiv, utgör släktingplace-ringar i av placeringarna ochi det jämförbara länet 20 %.Bo Vinnerljung har tittat på den svenska forsk-ningen om fosterbarnsvård, och har konstaterat att desenaste 30-40 åren har andelen placerade i släkting-hem sjunkit - från hälften till nu . Trots detta harforskningen visat att omplaceringar från släktinghemi stort sett inte har förekommit. Det finns en starkstabilitet. Placeringar i släktinghem är därvid stabila-re. De släktinghemsplacerade barnen har haft en bi-behållen kontakt med sina biologiska föräldrar, sominte motsvaras av den kontakt som har funnits mellanföräldrar och barn i traditionella familjehem.Vinterhed finner i en rapport från Barnen i kris-projektet att fördelar med släktinghemmen är attkontakten mellan barn och föräldrar upprätthållsbättre. Barnen slipper bygga upp en ny identitet frångrunden.Detta är viktiga konstateranden, och det finns stödför detta i både internationell och svensk forskning.Trots det kan vi se att antalet familjehemsplaceringarminskar.Socialkonsulenten säger att ett av skälen till attdet har blivit denna snabba förändring är att socialar-betare är skeptiskt inställda till släktingar som famil-jehemsföräldrar. Mot den bakgrunden är det viktigtatt skärpa lagstiftningen. Socialkonsulententycker att det är bra med denna skärpning av lagstift-ningen, så att alltid ges i uppdrag att iförsta hand titta på vilka möjligheter det finns förfamiljehemsplacering hos en nära anhörig eller annananhörig.Det är bra att utskottet är enigt, även om det fannsen viss motvilja hos socialdemokrater och vänster-partister, vilket kommer till uttryck i ett särskilt ytt-rande. Det innebär att i första handskall överväga om barnet kan tas emot av någon an-hörig eller annan närstående.Jag vill i detta sammanhang påminna kammarenom vad som står i konventionens 20:e artikel underpunkt 3: "Då lösningar övervägs skall vederbörlighänsyn tas till önskvärdheten av kontinuitet i ett barnsuppfostran och till barnets etniska, religiösa, kultu-rella och språkliga bakgrund. "Den skärpning av lagen som vi kommer att få den1 juli är därmed viktig och kommer att betyda attbarnets bästa sätts i centrum i ännu högre grad än vadsom är fallet i dag.Den andra punkt där det råder enighet i utskottetoch som har sin grund i ett förslag från riksdagenstvärpolitiska barngrupp är den utredning som utskot-tet beställer av regeringen om barn vars föräldrar hardelad vårdnad och där barnet växelbor hos båda för-äldrarna. Studierna skall särskilt se på hur små barnpåverkas vid växelvis boende och hur föräldrarna bästkan informeras och stödjas så att barnens behov fårstyra hur boendet och umgänget utformas.Låt mig avslutningsvis kommentera en av de re-servationer som vi har avgivit. Det gäller reservation18 under mom. 25 om ett återinförande av barna-vårdslagens 26 §. Skälet till att vi anser att social-tjänstlagen bör utökas och förändras med en formule-ring liknande den som återfanns i den gamla barna-vårdslagen är att vi ytterligare vill betona det sombarnkonventionen betonar, nämligen familjens cent-rala roll.Barnavårdslagens 26 § innehöll fyra punkter somrör den situation då ett barn riskerar att hamna snett.Redan från början är familjens roll central, eftersomlagen stadgade att hela familjen skulle involverasredan från början. Utgångspunkten i 26 § var att fa-miljen utgör en helhet och att ett barn först undan-tagsvis skall skiljas från sin familj. Först som en sistautväg fanns ett omhändertagande som en möjlighet.Genom denna bestämmelse bevarades och respekte-rades familjen som en enhet och viktig resurs för attanpassa barnet till ett normalt liv igen.Man kan säga att denna paragraf på sätt och visfaktiskt liknar de familjerådslag som används i alltflerkommuner med mycket positiva resultat. Vi modera-ter anser att denna frivilliga verksamhet som finns påett antal håll i bör bli normgivande för arbetetmed barn som riskerar att fara illa och anser därför attsocialtjänstlagen bör kompletteras med en bestäm-melse motsvarande 26 § i den tidigare barnavårdsla-gen.Mot den bakgrunden yrkar jag, herr talman, bifalltill reservation 18 under mom. 25. Vi står naturligtvisbakom alla våra reservationer, men för tids vinnandebegränsar jag mig till att yrka bifall till reservation18.Anf. 3 ():Herr talman! Mot bakgrund av vad som händeri känns det angeläget att få vara med ochbesluta om en strategi för genomförandet av barn-konventionen i vårt land. Barnen är oavsett bakgrundvår framtid. För att barn skall utvecklas till tryggamedborgare gäller det att vi tillsammans bygger ettsamhälle som tar hänsyn till människans grundbehovav kärlek, trygghet, tillit, stabilitet, identifikation,lärande och utveckling.Barn skall respekteras. Det är det grundläggandebudskapet i konventionen om barnets rättigheter. Attha ett barnperspektiv på samhällsfrågorna innebärockså att respektfullt lyssna på barn och våga använ-da deras idéer när samhället utformas. Om vi vuxnaantar denna utmaning kommer vi att få lämna mångainvanda föreställningar och tankemönster. Att sättabarnen först är också att ge möjlighet till föräldraroch barn att få mer tid tillsammans. Då måste de olikaregelsystemen för föräldraförsäkring, barnomsorg ochrätt till tjänstledighet samverka på ett flexibelt sätt.En jämnare fördelning mellan förvärvsarbete ochomsorg om barnen skulle få positiva effekter förfamiljerna och samhället. Familjestabiliteten skulleöka, och kontakten mellan föräldrar och barn skulleförbättras. Om man ser till barnets bästa bör alla poli-tiska förslag bedömas utifrån att stärka familjen.Kristdemokraterna stöder socialutskottets syn attdet är utomordentligt angeläget att barnkonventionentillämpas och får genomslag på alla nivåer i samhäl-let. Vi anser också att bör få iuppgift att rapportera till hur för-verkligandet av fortskrider.Herr talman! Svenska barn är bland de friskaste ivärlden. De flesta mår bra och lever sannolikt underbetydligt bättre förhållanden än någon tidigare gene-ration någonsin gjort. Trots detta finns det barn ochunga som inte mår bra utan far illa på olika sätt. Attde svenska barnen anses vara bland de friskaste ivärlden åsyftar främst det faktum att den fysiskahälsan förbättrats. Det finns dock tecken på att denpsykiska ohälsan ökar. Både pojkar och flickor upp-lever mera huvudvärk, magont, trötthet och ned-stämdhet. anser att regeringensnarast bör presentera ett åtgärdsprogram för att mötade problem som den psykiska ohälsan hos barn orsa-kar.Fler barn än någonsin kontakter och berättarom övergrepp. Den som kränker ett barn kan själv havarit försummad som barn och saknar förmåga attkänna empati. Vi anser att en aktionsplan bör tas frammot sexuella övergrepp på barn. Inga föräldrar skallbehöva känna rädsla eller oro för att lämna sina barntill dagis eller fritidsaktiviteter.Vi har utvecklat våra skäl i reservation nr 10, ochjag yrkar bifall till den. I övrigt står vi kristdemokra-ter naturligtvis bakom alla våra reservationer.Jag är mycket nöjd med utskottets bedömning an-gående placering av barn och stöder av hela mitthjärta yrkande att ordalydelsen i 22 §fjärde stycket ändras från "bör" till "skall".Detta har länge varit en av Kristdemokraternashjärtefrågor. I den kristdemokratiska familjesynen ärfamiljen en del i ett nätverk av människor i flera ge-nerationer. Släktingar och vänner är viktiga när barnoch ungdomar behöver andra vuxna än föräldrarna attidentifiera sig med.Det skall inte vara så som en släkting till två barnbeskrev en situation för mig. På grund av att föräld-rarna inte kan enas om vårdnaden av barnen är soci-altjänstemannens åsikt att det bästa för dessa barn,som bor på , skulle vara att placeras i ettfosterhem i mellersta eller norra . Konsekven-sen för dessa barn skulle bli att de bestraffas med attskiljas från mor- och farföräldrar och övrig släkt.Placering av barn hos släktingar måste ses över tiden,ur ett livstidsperspektiv. Naturligtvis motsätter vi ossinte att en sedvanlig utredning görs.Det är nödvändigt att uppvärdera föräldrarollen.Barnen har rätt till båda sina föräldrar, och varje fa-milj måste få en reell chans att få hjälp när det krisar.De s.k. familjerådslagen sätter familjen i fokus. Detinnebär att familj, släkt, vänner och andra personersom står barnet nära, den s.k. utvidgade familjen,träffas för att diskutera barnets problem och ta framen handlingsplan. Barnets behov sätts i fokus. Krist-demokraterna stöder idén om familjerådslag och attde leds av en oberoende samordnare som står fri frånde sociala myndigheterna. Min förhoppning är attkunskapen om skall leda till atttillämpningen och de politiska besluten ute i kommu-nerna skall ha barnens bästa för ögonen. Vår inställ-ning, att familjerådslag bör ingå i kommunernas barn-och familjestödjande arbete, framgår i det särskildayttrande som finns i betänkandet.Att utskottet stöder den flerpartimotion som harsin grund i tvärpolitiska barngrupp ochsom tagit initiativ till om att studiersnarast bör genomföras beträffande hur små barnpåverkas vid växelvis boende välkomnar vi kristde-mokrater. En sådan kunskap underlättar när det gälleratt stödja föräldrar så att det blir barnets behov somfår styra hur umgänget utformas efter en separation.Anf. 4 ():Herr talman! De allra flesta barn i har detmateriellt mycket bra och har engagerade föräldrar.Men det finns även stora grupper av barn som har detsvårt och som befinner sig i utsatta situationer. Det ärbarn som lever i familjer där psykisk ohälsa, miss-bruk eller misshandel förekommer och barn somutsätts för övergrepp av olika slag.Risken är stor att många barn får en ogynnsam ut-veckling som kan leda till missbruk, kriminalitet ochpsykiska störningar. Barn måste få känna trygghet.De måste mötas med respekt, och de måste upplevagemenskap, delaktighet och tillit. Vi har alla ett stortansvar för att ge våra barn bästa tänkbara uppväxt-miljöer med mycket kärlek och omsorg och fria frånvåld och droger.Det är viktigt att det finns en gemensam grundsynför allt arbete med barn och ungdomar. FN:s konven-tion om barns rättigheter skall vara den självklarautgångspunkten. Dess grundsyn om barns rätt attåtnjuta respekt för sina rättigheter, principen ombarns bästa, om vikten av att lyssna till barnet och omdess rätt till liv och utveckling skall genomsyra allabeslut som rör barn.Sverige ratificerade 1990.Lagstiftningsarbetet pågår med kon-vention on the exercise of children's rights. Det ärolyckligt att ratificeringen dröjer. villpåskynda detta arbete, vilket också framgår av reser-vation nr 6.Herr talman! För inte så länge sedan offentlig-gjorde för barns rättigheter sina upp-fattningar om den svenska barnpolitiken. Den pekadepå att regeringen bryter mot påflera väsentliga punkter. Besparingarna har slagit förhårt på barnen. Barn till arbetslösa får ingen barnom-sorg. Gömda flyktingbarn diskrimineras bl.a. beträf-fande fullgod hälso- och sjukvård och skolgång. Ävende statslösa barnen och deras rätt till medborgarskaptas upp - en fråga som är på väg att få sin lösning,vilket är . I rättvisans namn skall sägas attäven positiva omdömen gavs.Även av redovisningarframgår helt klart att vi har lågt kvar. Kunskapenbörjar att finnas om runtom i sam-hället, men den är långt ifrån omsatt i konkret hand-ling. Vi från ville därför inför åretsbudget anslå ytterligare ekonomiska resurser tillBarnombudsmannen för genomförandearbetet, vilkettyvärr ej vann något gehör.Jag konstaterar att flera av de förslag som rege-ringen presenterar i strategin väcktes i Centerpartietsriksdagsmotion . Ytterligare steg -t.ex. utredningen om barnmisshandel - har tagits. Detvar ytterligare ett krav som vi ställde. Däremot finnsdet ett antal frågor, utöver att Europarådskonventio-nen om utövande av barns rättigheter borde ratificerasmed det snaraste, där riktar kritik motpropositionen och utskottsmajoritetens skrivningar.Vi anser bl.a. att regeringen snävar in och begrän-sar direktiven på den statliga nivån. Regeringen angeri propositionen ett antal förslag för att förverkligabarnkonventionen. Vi saknar ett uttalat krav frånregeringen på att samtliga myndigheters verksamhe-ter skall bedrivas utifrån ett barnperspektiv.Vidare anser att skrivningarna omatt ett barnperspektiv skall finnas med i det statligabudgetarbetet är alldeles för vaga. Vi anser i stället attdet bör finnas en särskild barnbilaga där frågor somrör barn och ungdomar redovisas. Det skulle ge ettstarkare stöd för arbetet med att tydliggöra barns rättoch hur olika förslag och beslut påverkar barnen. I enbarnbilaga bör regeringen genom att använda jämför-bara nyckeltal redovisa hur barns situation förändrasöver åren.Barnombudsmannen har regeringens uppdrag attpå olika sätt verka för att kommuner och landstingtillämpar . För att lyckas krävs ettstort engagemang från kommun- och landstingsföre-trädare, frivilligorganisationer och enskilda. Det kaninte nog betonas hur angeläget det är att frivilligorga-nisationerna involveras i arbetet med att genomförabarnkonventionen. Vi vill se ett processinriktat ar-betssätt med liknande metoder som har använts imiljöarbetet inom ramen för - allt för attfå ett ordentligt genomslag. Det yttersta ansvaretligger dock hos staten.Därför anser att en nationell strategisom innefattar mål för ett kommunalt genomförandeoch att en tidsplan bör upprättas. Här finns en av desvagaste punkterna i regeringens strategi. Jag vill dåfråga statsrådet : Hur skall vilyckas att få ett ordentligt genomslag för barnkon-ventionen? Vårt upplägg ger bättre förutsättningar attlyckas med denna uppgift. Varför ställer ni inte upppå förslag om tydliga mål, en tidsplanoch en särskild barnbilaga som möjliggör en reelluppföljning?Herr talman! Som framgår av mo-tion, reservationer och särskilda yttranden finns detmånga ytterligare områden att beröra. Det gäller barntill missbrukande föräldrar. Där är det oerhört viktigtmed insatser så att barn och ungdomar får kunskapom att de inte är ensamma i sin situation. De kankanske i grupp få möta personer med liknande bak-grund och erfarenheter. Det gäller åtgärder för attkomma till rätta med ökande köer till barn- och ung-domspsykiatrin. Det gäller skolan, skolhälsovården,barnomsorgen, primärvården, ungdomsmottagningarm.m.God kvalitet i dessa verksamheter är bästa hjälpenför barn som behöver stöd. Dessutom kan betydelsenav familjen, föräldrarollen och föräldraansvaret intenog understrykas, initiativ om en litenmen viktig skärpning i socialtjänstlagen beträffandeplacering av barn hos anhörig eller annan närståendesom förstahandslösning, som ett enigt utskotthar ställt sig bakom, är bra och har Centerpartietsstöd.Jag nämnde inledningsvis problemen för de göm-da flyktingbarnen och att de inte har tillgång fullgod hälso- och sjukvård och skolgång. Jaginser problematiken och svårigheterna med att finnaen acceptabel lösning. Jag förstår däremot inte hurutskottsmajoriteten kan avvisa vårt förslag om skall tillsätta en utredning med uppgift att läggafram förslag som möjliggör medicinska insatser ävenför gömda barn. Det tycker jag, uppriktigt sagt, ärhårt. Kritiken i denna del från ,från m.fl. är motiverad. Jag är besvi-ken över att det enbart är - och detta sagtutan att förringa och stöd- som har ställt sig bakom förslag idenna del. Jag är besviken därför att de gömda flyk-tingbarnen skulle ha behövt stöd av majo-ritet.Herr talman! Sammantaget tycker jag och Center-partiet att strategin i många delar är bra och att denutgör en bra grund att arbeta vidare utifrån. MedCenterpartiets förslag fullt ut hade strategin kunnatvara ännu bättre. Barnen är det viktigaste vi har, ochde är dessutom vår framtid.Jag står givetvis bakom alla yrkan-den, men jag nöjer mig med att yrka bifall till reser-vationerna nr 5 och 34.Anf. 5 ():Herr talman! Regeringen har i sin propositionStrategi för att förverkliga FN:s konvention om bar-nens rättigheter formulerat en politik för att förverk-liga . Den innehåller mestadelsmycket vällovliga förslag, men vi finner dem fögaimponerande. Det är svårt att ha invändningar motförslagen, men det är anmärkningsvärt att det hartagit så för regeringen att ta fram propositio-nen. När den sedan kom innehöll den endast ytterliga-re förslag om utredning och beredning av ärendensom berör barn. anser att regeringen bordeha varit mer konkret.Vi vill ytterligare betona att det är viktigt att FN:sbarnkonvention fullt ut genomförs i och attden får genomsyra allt arbete som direkt eller indirektrör barn, såväl på det nationella som det internatio-nella planet. Av detta följer att alla barn skall ha rätttill en god tillsyn och omsorg samt ha rätt till utbild-ning anpassad anpassad för det enskilda barnets be-hov, förmåga och förutsättningar. Föräldrarnas ansvarför sina barn utgör här grunden för att nå målet, menföräldrar kan behöva råd, hjälp och stöd för att klarasin uppgift.Herr talman! Jag kommer att beröra en del avFolkpartiets förslag när det gäller barnens situation.Funktionsstörningen ADHD/DAMP drabbar åt-minstone ett barn i varje svensk skolklass och tar siguttryck i koncentrationsstörningar, impulsivitet, lätt-retlighet och aggressivitet. Forskningen visar att debarn som får hjälp på ett tidigt stadium kan undvikaatt problemen förvärras senare i livet. Om de inte fårbehandling föreligger stor risk för psykisk sjukdom,depressioner och asocialitet. Därför är det så viktigtatt barn med dessa problem får en tidig diagnos ochatt man sedan sätter in åtgärder, framför allt i form avsmå klasser med tydlig struktur.Därför anser att Skolstyrelsen och So-cialstyrelsen bör få i uppdrag att se till att lärare,förskolepersonal och personal inom barn- och skol-hälsovården får en adekvat utbildning om denna di-agnosgrupp. Det är också viktigt att de behandlings-metoder som finns fortlöpande utvärderas och att ettnationellt handlingsprogram utvecklas. Programmetbör omfatta hela problematiken kring funktionsstör-ningen, bl.a. hur den upptäcks, diagnostiseras ochbehandlas.Herr talman! När det gäller smärta hos barn, t.ex. isamband med cancer, finns det visserligen behand-lingsprinciper, men det behövs förbättringar. Smärtahos små barn kan ge mycket djupa sår. Tyvärr harinte smärta hos barn uppmärksammats tillräckligt.Det behövs ökad utbildning, regelbundet använ-dande av smärtanalys och smärtintensitetsmätningsamt regelbundna kontakter med smärtbehandlings-team. Informationen om smärta till barn och föräldrarmåste också förbättras.Det behöver också ske satsningar på ett nytt om-råde inom forskning och utbildning, som vi vill kallabarnhälsovetenskap. Barnens särskilda behov avskydd måste kombineras med de internationella häl-sostrategierna och folkhälsovetenskapens arbetssätt.Skolhälsovården är en mycket viktig resurs närdet gäller att förebygga barns och ungdomars ohälsa.De neddragningar som har skett och de olika organi-sationsformer som finns i de olika kommunerna harlett till ojämlikhet mellan kommunerna.De långa väntetiderna till barn- och ungdomspsy-kiatrin förklaras av en stor del av professionen somen konsekvens av brister i skolhälsovården. Skolhäl-sovården måste stärkas för barnens skull, och olikhe-terna mellan kommunerna måste minska. Vi anser attdet behövs nationella riktlinjer för skolhälsovårdenoch skolpsykologerna. Detta berör vi i vår reservationnr 28, som jag vill yrka bifall till.Jag skulle också vilja höra om statsrådet har någon kommentar till frågan omdet finns några planer på att förstärka skolhälsovår-den, för den är lite grann grunden för att svenska barnskall kunna må bra.Herr talman! Det är ingen enkel uppgift att varaförälder. Alla föräldrar upplever problem och kännersig rådvilla. Det är viktigt att föräldrar kan få stöd isin föräldraroll.Förutsättningen för att ett barn skall växa och ut-vecklas normalt är att samspelet mellan föräldrar ochbarn fungerar och att den känslomässiga relationen ärpositiv. Tidiga insatser med kvalificerad psykologiskbehandling är lönsamma för både individen och sam-hället, särskilt när behandlingen av dem som harproblem påbörjas redan under graviditeten. Sådanverksamhet bör enligt finnas tillgängligvid varje mödravårdsenhet.Det sägs "små barn, små bekymmer - stora barn,stora bekymmer", och det ligger en hel del i detta.Därför skall föräldrautbildningen inte bara erbjudasföräldrar till de allra minsta barnen, enligt Folkparti-ets uppfattning, utan föräldrar kan behöva stöd långtupp i barnens tonår. Därför anser vi att regeringensnarast bör lägga fram förslag som stöder och stimu-lerar föräldrastödjande verksamhet.Herr talman! Jag står helt bakom utskottets betän-kande när det gäller att skärpa skrivningen i 22 §fjärde stycket socialtjänstlagen. Förslaget grundar sigpå en motion från och handlar om, somvi har hört, att det vid placering av barn iförsta hand skall övervägas om barnet kan tas emotav någon anhörig eller annan närstående. Jag tyckerockså att det är viktigt, som utskottet erinrar om ochsom stadgas i samma lagrum, att det är barnets bästasom alltid skall beaktas vid placering av barn.Jag vill också hänvisa till mitt särskilda yttrandeom alla barns rätt till förskola. I utskottet har vi liteolika formuleringar kring detta. Jag står bakom majo-ritetens skrivning, men jag vill genom mitt särskildayttrande betona att det för del handlar omatt det är orimligt att arbetslöshet i familjer i närahälften av landets kommuner innebär att barnet mistersin plats i barnomsorgen.Barnet har behov av fortsatt samvaro med sinakamrater och av den pedagogiska verksamheten. Denfår inte avbrytas enbart av den anledningen att enförälder blir arbetslös. Kommunerna måste beaktabarnkonventionen och se till att barnets bästa gälleräven i dessa situationer.Anf. 6 ():Herr talman! Alltför många barn far illa i vårtsamhälle.