prot · GM0972 · 1999-03-19 00:00:00 — Men då vill jag faktiskt att man arbetat sigfram till beslut som man tror på. har vi intelyckats med det.Försök inte ge bilden av att någon av er eller nå-gon annan sitter inne med den enkla lösningen och attdet någonstans finns en ovilja att hitta den lösningen.Så är det inte. Detta är en oerhört svår uppgift. Viförsatte oss i den situationen när vi fattade beslutet1990, antagligen utan att riktigt tänka igenom vadkonsekvenserna i olika avseenden blev.Det är vi politiker som är ansvariga för att vi för-satt inte bara insatsstyrkan utan även resten av poliseni en knepig situation. Det är vår skyldighet att medödmjukhet lyssna på den, vara konstruktiva och hittalösningar. Men försök inte låtsas att detta är en enkeluppgift. Det är det inte, och det kommer inte att hjäl-pa någon.Såvitt jag vet är det som sade fel.Numera debiterar man inte ute i landet när man an-vänder den personal som finns i insatsstyrkan i sam-band med vissa uppgifter.Anf. 19 ():Fru talman! Det är sant, ministern, att vi alla harett stort ansvar. Men ingen av oss låtsas att det ärenkelt. Alla är vi som politiker väl medvetna omproblematiken. Det är därför som vi har drivit den såmånga gånger.Det är viktigt att komma ihåg att även i Sverigekan det inträffa en händelse, en påfrestning eller an-nat förhållande som påverkar samhället, vårt land,befolkningen, viktiga samhällsfunktioner eller vårlivsmiljö på ett oacceptabelt sätt. Det kan vara engasattack, ett bombdåd, ett gisslandrama i ,eller var som helst.För att vi på ett effektivt och säkert sätt skall kun-na inte bara förebygga utan också bekämpa olikaangrepp måste vi en gång för alla inse att även poli-sen måste ha en specialistorganisation, en insatsstyr-ka, som inte är en papperstiger men väl en styrka somhar beredskap för att göra en nationell insats.Jag vet att justitieministern på många sätt gör ettbra jobb, även om vi inte alla gånger är överens omtagen. Jag vill vädja till justitieministern: nu eninsats och visa styrka både när det gäller handlings-kraft och civilkurage. Låt personalen i nationellainsatsstyrkan få vara de experter som vi inte barabehöver utan som faktiskt medborgarna har rätt attkräva skall finnas. Det gäller inte bara i Stock-holmsområdet utan även i övriga delar av landet. Låtinsatsstyrkan få utveckla sin professionalism frånpolisen ute på fältet och - glöm inte det - ända upptill högsta ledningen. Låt oss medborgare kännatrygghet i att veta att även polisen har de bästa ex-perterna för att möta och bekämpa grov brottslighet iSverige.Anf. 20 ():Fru talman! Justitieministern har vid ett partillfällen uppehållit sig kring problemen med piket-styrkan, höll jag på att säga. är jag där igen. Detberor väl på att insatsstyrkan håller på att bli en piket-styrka. Det är väl därför jag råkar säga piketstyrkannär jag skall säga insatsstyrkan.Justitieministern säger att insatsstyrkan har intefunnit sina former. Hon pekar bl.a. . Jag förstår vad som avses med att lyfta frambörjan av 90-talet. Men vi kanske skall påminna ossom att , den första hälften av90-talet, ägnade man sig åt att bygga upp insatsstyr-kan. Den byggdes upp successivt. Först när man hadetillräckligt antal började man skapa oro genom attbörja diskutera en annan organisation och förändradeförutsättningar.Justitieministern påstod att hon aldrig hade sagtatt något var omöjligt. Men justitieministern har i vartfall agerat som om något var omöjligt. I varje fall omvi skall tro på det hon sade i den debatt som jag cite-rade tidigare /96. Då sade justitie-ministern: kommer att se över om det är möjligt attvidga användningsområdet. Eftersom denna översyninte resulterade i en vidgning av användningsområdetmåste rimligen justitieministern ha kommit fram tillatt det var omöjligt.Alice sade att hon såg positivt på svaret.Jag kan inte instämma i detta. Justitieministern säger det justitieministern sade /96, nämli-gen att det eventuellt kan bli fråga om en utvidgningav användningsområdet. Jag tror inte på det efter detsom sades förrän jag ser att det sker.Anf. 21 ():Fru talman! Det kan ibland vara fråga om ords in-nebörd. Med träning menar jag träning i verkligheten.Det är det som ger allra mest. Det är inte fråga omfysisk träning. Det är fråga om att kunna användadenna fantastiska styrka i praktisk träning i verklig-heten. Det som ger resultat är när de får arbeta till-sammans i verkligheten.Denna styrka är rekryterad för att tåla motgångaroch stress. Det måste också samtränas i gruppen meden stark förtroendefull ledning. Det är jätteviktigt.Sedan måste den också vara beredd för alla eventua-liteter och att agera snabbt. Den har en inställningstidpå oavsett när det är och varnågonstans den än befinner sig.Jag tycker att det är viktigt att man tar till vara denkreativitet som finns inom insatsstyrkan. Dessutom ärdet viktigt att man lever upp till de politiska beslutsom vi har fattat och att man ger förutsättningar föratt styrkan skall kunna arbeta och göra det vi förvän-tar oss av den. Att ge förtroende och lita på de perso-ner som är beredda att satsa sig själva i detta arbete äratt ge invånarna trygghet.Anf. 22 ():Fru talman! Ministern har haft ansvar för den härverksamheten . Jag skall ärligt säga attjag har stor respekt och beundran för den kunskapsom ministern besitter. Jag är visserligen ny i riksda-gen, men jag har inte lässvårigheter. Jag har tagit delav det som skett i bollandet med denhär frågan fram och tillbaka. Nog inser jag att det inteär en enkel fråga. Just därför tycker jag att det är såviktigt att vi visar respekt för insatsstyrkans egenuppfattning av hur arbetet fungerar.Ministern sade att de vill arbeta och ha ett me-ningsfullt arbete. Visst finns det mycket arbete somde skulle kunna få fullt upp med en lång tid framöver.Det är en liten sak som jag har tänkt på under debat-tens gång. Det finns ju en mängd offentliga byggna-der som skulle kunna vara självklara eller tänkbaramål för terroristattacker. Insatsstyrkan skulle kunna fågå igenom dessa byggnader som ett inslag och enförberedelse i sin utbildning. Det vore ett sätt attarbeta meningsfullt.I svaret skriver ministern avslutningsvis att honvill avvakta det utredningsarbete som pågår och åter-komma till . Jag skulle viljavädja till ministern - jag tycker att jag finner en formav öppning för det - att respektera insatsstyrkansegen skrivelse där man säger att allt inte står rätt till.Det fungerar inte. Jag vädjar till ministern att öppnaför en förutsättningslös och öppen kommunikationoch att ge besked. Besked är mycket bättre än oviss-het. Jag tror att det är oerhört viktigt att insatsstyrkanfår arbetsförhållanden som gör det möjligt för den attutöva sin verksamhet under trygga, säkra och förSverige säkra förhållanden.Anf. 23 ():Fru talman! Jag tror att den härdebatten har varit väldigt betydelsefull. Jag är heltövertygad om att den här debatten och den skrivelsesom insatsstyrkan har delgett oss kommer att ha bety-delse i det kommande arbetet. Jag tycker att vi harfått positiva signaler.Även om säger att hon inte kommeratt tro på det förrän saker och ting har skett, är jaghelt övertygad om att vi alla egentligen har den ge-mensamma viljan att ha en beredskapsstyrka, en na-tionell insatsstyrka, som är det allra bästa man kantänka sig vid en terroristattack. Jag är helt övertygadom att de här utredningarna kommer att visa att denorganisation som vi har inte kommer att varaden som vi bör ha i framtiden.Jag tycker att det är viktigt att ta fram de problemsom insatsstyrkan själv lyfter upp - de problem somfinns och som måste lösas. Det är tolkningen avbegreppet terrorism, utvidgningen av detta, att manmåste ha en ändamålsenlig organisation och att manmåste ha en central finansiering när man använder sigav styrkan. Justitieministern säger att man inte tarbetalt . Det är någonting som måste ha skett denallra , eftersom man har gjort det tidiga-re.Man måste också se till att utbildningen och kom-petensen inte minskar. har man en avtrappningfrån styrkan. Detta måste få ett stopp.Anf. 24 Justitieminister ():Fru talman! Jag är osäker på vad syftar på och hur resonemanget går. Jaghar aldrig riktigt förstått vad som är i det här sammanhanget. Hon säger att jagskulle ha agerat som om något var omöjligt. Om jagförstod rätt så handlade det om utvidg-ningen av användningsområdet. Hela den problematiksom skulle hanteras handlade just om hur vi kanuppnå att denna speciella styrka får möjligheter attarbeta med polisiärt arbete som vi kan ut-nyttja dess kompetens där den bäst behövs. skulle kunna skapa förutsättningar fördetta?Vid den tidpunkten trodde man att det bästa sättetvar att integrera denna insatsstyrka med den special-styrka som finns i . Och jag vill markeraatt jag fortfarande inte är säker på att det inte är rätt.Det har gått alldeles sedan detta sattes isjön. Det var ett sätt att utvidga användningsområdetför denna speciella styrka.Man måste dela in den här frågan om utvidgningav arbetsområdet i flera delar. Kan man utvidga desituationer där den här styrkan kan användas såsominsatsstyrka, dvs. vad är terroristattacker och liknan-de? Hur kan de användas varhelst i landet denna situ-ation uppstår? Då skall vi komma ihåg att det handlarom mycket akuta situationer. Att agera med speciellkompetens i ett inledningsskede är ju den här insats-styrkans specialitet.Den andra frågan är: Hur kan man utvidga an-vändningen av den inom det ordinarie polisarbetet,framför allt det som specialstyrkorna och piketernahåller på med? Hur skapar man en organisation somger möjlighet till det arbetet?Det är denna utvidgning som det handlar om, GunHellsvik. Det har tydligen varit väldigt svårt att hittaformerna för den.Men låt oss nu se vad polismyndigheternas utvär-dering och utredning av den här frågan säger. Själv-fallet är det viktigt att lyssna på insatsstyrkan själv.Det är ju den som finns mitt i det hela. Men trots allthandlar det inte bara om den. Det handlar om polisenöver huvud taget och om hur vi använder poliskom-petensen i vårt land. Insatsstyrkan utgör en del avdetta. Vi har ett ansvar även för helheten.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1998/99:157 om ned-skärningar inom polisväsendetAnf. 25 Justitieminister ():Fru talman! har frågat vilka åt-gärder jag ämnar vidta för att lösa de akuta proble-men inom polisväsendet. anser attkraftiga nedskärningar i antalet poliser och civilan-ställda samt en tvåårig stängning av Polishögskolanhar medfört att det nu råder akuta rekryterings-problem inom polisväsendet, som brottslig-heten ökar. Som exempel på ett polisområde medrekryteringsproblem nämner rationell och effektiv polisverksamhet är avavgörande betydelse för ett stabilt rättsväsende somallmänheten kan känna förtroende för, vilket ger ossrätten och skyldigheten att ställa särskilt höga krav påpolisens verksamhet. För att polisen skall kunna levaupp till de högt ställda kraven pågår sedan några årtillbaka ett omfattande reformarbete inom polisvä-sendet. Reformarbetet har motiverats av att polisenunder uppvisat försämrade resultat,vilket delvis kan förklaras av att polisen inte har ut-värderat och vidareutvecklat sina arbetsmetoder itillräcklig omfattning. En verklighetsanpassning avpolisverksamheten har således varit helt nödvändig.Exempel på viktiga resultat som reformarbetethittills lett till är att det problemorienterade arbets-sättet fått ett ökat utrymme, att närpolisorganisationenhar byggts ut, att ny teknik har börjat användas i stör-re utsträckning än tidigare och att den kvalificeradekriminalpolisverksamheten utvecklats i positiv rikt-ning.Att polisverksamheten förändras i takt med attbrottsligheten söker sig nya former och vägar är yt-terst viktigt för att vi skall kunna bemästra brottsut-vecklingen. Brottsförebyggande rådets preliminärastatistik över det totala antalet polisanmälda brottvisar att brottsnivåerna i stort sett är desamma föråren 1997 och 1998. Den nivåskillnad som ändå finnsindikerar en nedgång i antalet anmälda brott, vilketmotsäger generella påstående om attbrottsligheten i landet skulle öka.När det gäller förhållandena i Polisområde Nord-västra , som nämner i sin fråga,har jag fått veta att det förs diskussio-ner mellan länspolismästaren vid iSkåne och de berörda kommunernas styrelser omstorleken på länets polisresurser. Behovet av poliservid en polismyndighet är inte utan varieraröver tiden, bl.a. beroende på brottsbelastning ochbefolkningsstruktur. Med anledning av den rådandesituationen avser i att underåret rekrytera ett trettiotal poliser och dessutom an-ställa tio nyutbildade poliser för praktiktjänstgöring.I sammanhanget är det viktigt att komma ihåg attden senaste tidens generella strukturförändringarinom polisväsendet har möjliggjort ett större inslag avs.k. Detta inne-bär att de olika polis- och närpolisområdena i Skåneoch i övriga landet har större möjligheter att vidbehov ta varandras resurser i anspråk. När det kom-mer till diskussioner om resursfrågor är det med and-ra ord viktigt att se till vilka samlade resurser en po-lismyndighet har och inte endast till resurserna på detlokala planet.Det råder inte någon tvekan om att reformarbetethar inneburit påfrestningar för polisväsendet, menpolisen har tagit sig an uppgiften på ett ambitiöst sättmed goda resultat som följd. Varje större omorgani-sation av en verksamhet medför vissa problem avkort- och långsiktig natur. Polisverksamheten utgöringet undantag. Tvärtom har de tidigare bristerna ikontrollen och styrningen av verksamheten och enbristande uppföljning av ekonomin lett till relativtomfattande problem.Riksrevisionsverket bekräftade i sin rapport för ett effektivare resursutnyttjande att bristernavar betydande. Enligt rapporten grundades problemeninom polisväsendet inte på resursbrist, vilket MaudEkendahl tycks mena, utan på att tilldelade medelanvändes felaktigt. För att komma till rätta med bris-terna har det varit nödvändigt att parallellt med re-formarbetet genomföra förbättringar när det gällerledningsstruktur, styrsystem och ekonomihantering.Av slutredovisning av de åt-gärder som har vidtagits med anledning av framgår att initiativ har tagits påså gott som alla punkter som verket påtalat. EnligtRikspolisstyrelsen finns emellertid möjligheter tillytterligare rationaliseringar. Bl.a. mot den bakgrun-den uppdrog regeringen åt att göra en uppföljning av rationalise-ringsarbetet inom polisväsendet. att skall föreslå åtgärder föratt avhjälpa bestående brister inom polisen och redo-visa sin bedömning av de förbättringar som varjeförslag kan leda till. Uppdraget skall redovisas tillregeringen . Utifrån vadRiksrevisionsverket redovisar kommer jag att över-väga åtgärder på området.Varje verksamhet, den må vara offentlig eller pri-vat, behöver de ekonomiska resurser och den kom-petens som svarar mot de krav som ställs på verk-samheten. har polisen en bättre kontroll översin ekonomi än vad som var fallet för ett antal årsedan. Polisväsendet har därför tilldelatsökade resurser, vilket bl.a. möjliggjort särskilda kom-petenshöjande utbildningsinsatser.I budgetpropositionen för föreslog rege-ringen att polisen skulle tillföras 905 miljoner kronorför den kommande treårsperioden. beslu-tade i enlighet med regeringens förslag. De nya resur-serna skall användas till en fortsatt och intensifieradmodernisering och effektivisering av polisverksam-heten. Särskild vikt skall läggas vid att säkerställa enändamålsenlig personalstruktur, bl.a. genom att flerpoliser än tidigare utbildas och personalförsörjnings-planer vidareutvecklas. Viktigt är också att tid ochkraft ägnas åt vardagsbrottsligheten och att bekämp-ningen av den grova brottsligheten intensifieras sam-tidigt som utredningsverksamheten effektiviseras.Satsningarna på polisväsendet är omfattande ochmåste fortsätta för att polisen skall kunna bidra till attde kriminalpolitiska målen uppnås, dvs. en minskadbrottslighet och en ökad trygghet. Det är polismyn-digheternas uppgift att se till att de ekonomiska ochpersonella resurserna används på ett ändamålsenligtsätt för att vi skall kunna fortsätta på den inslagnavägen mot ett modernt och högeffektivt polisväsende.Anf. 26 ():Fru talman! Jag till börja med att tacka justitiemi-nistern för svaret som jag har fått. Det kanske börjarbli lite tungt för justitieministern att återigen stå här ikammaren och behöva diskutera polisnedskärningar-na som har skett ute i landet och dess följdverkningar.Det var ju inte för mer än ett par veckor sedansom , som representerar ,hade en liknande debatt här i kammaren vad gällerpolisnedskärningarna och följdverkningarna. Dettyder på att de här frågorna är ganska viktiga och attde förekommer ute i landet.Att jag ställde en fråga till justitieministern berod-de på att jag blev inbjuden till Klippan av organisa-tionen Företagarna. Dess ordförande hade samlat tillorten näringsidkare, polischefen från ,polisen i , lokala politiker samt mig själv.Handelsmännen har gång på gång påtalat vilkenstor oro de känner på den lilla orten då dedrabbas ganska hårt av inbrott. Det är inte bara ettinbrott utan det upprepas . En del har haftfyra fem inbrott i sina butiker.Så här är läget på många små platser. Vad jag ärbekymrad över är det jag skrev i min inledning i frå-gan. Man har alltså dragit ned på antalet poliser. Manstängde i , vilket gör att vihar polisbrist i landet, exempelvis på småorterna.Klippan är en av dem. Man har egentligen åtta tjäns-ter men bara fem är besatta.Jag är väldigt orolig för den här utvecklingen ochför vad som skall ske. kommer sommaren igen,och då blir det säkert ytterligare besvärligheter. Förrasommaren tömdes nästan de små polisstationerna.Man fick stänga helt och hållet för att upprätthållaordningen på de större orterna. Jag undrar: Vad villjustitieministern säga till dessa handelsmän i Klippaneller på andra små orter som är trötta på inbrott efterinbrott? Hur skall man praktiskt lösa polisbristen påsmå orter? Vad anser justitieministern?I svaret som jag erhöll påtalade justitieministernäven att man har fått utökade resurser. Men om jaghar förstått det hela rätt är den här utökningen avmedel till för att täcka lönekostnader, och det täckerinte ens totala lönekostnader när polisen har en efter-släpning på ett år.Jag har blivit informerad om att om den här ut-vecklingen fortsätter och om man inte kan lösa pro-blemen måste man kanske trotspolisbrist snart nog varsla anställda.Anf. 27 Justitieminister ():Fru talman! Först den mer övergripande fråganom polisen i allmänhet. Jag vill upprepa det jag tidi-gare sade i mitt svar och även lägga till att när detgäller innevarande år borde inte ekonomin vara någotproblem för polisen. Det är tvärtom så att Rikspolis-styrelsen bedömer att polisens skuld kommer att be-talas helt och hållet under det här året och att detockså kan bli ett överskott. När det gäller framtidenåterkommer regeringen i vårpropositionen om deekonomiska förutsättningarna för 2000-2002.Så till frågan om vad människorna i Klippan skallgöra. Jag utgår från att , när hon vardär och träffade dem tillsammans med polis och and-ra företrädare för samhället, berättade om den storasatsning som görs i landet när det gäller att mobiliseraalla de resurser samhället har för att i större utsträck-ning förhindra och förebygga brott.Den kunskap vi har skaffat oss och den insikt vinumera har är att vi måste använda det vi vet ombrottsligheten, om när, var, hur och ibland t.o.m. avvem brotten begås. Vi måste använda den kunskapenför att förhindra brottsligheten, liksom den insikt ochdet gensvar vi har fått från samhällets olika delar påuppfattningen att det inte är bara polisen som skallbekämpa brottsligheten. Nästan varje funktion i vårtsamhälle, från regering och riksdag ända ned till för-älder och varje vuxen i vårt samhälle, har ett ansvarför att förhindra och förebygga brott.Handeln i Klippan kan också medverka till dettaoch få stöd från andra delar av samhället i den upp-giften. Man vet ganska säkert vilka som begår in-brotten, när de sker och vad som kan göras för attbevakning och ingripande bättre skall kunna koncent-reras på problemet. Det är det som sammanfattnings-vis kallas för det problemorienterade arbetssättet. Jagutgår från att redogjorde för det vidmötet i hjälp av den typen av insatser kan vi se att påort efter ort i vårt land brottsligheten sänks och trygg-heten ökas bl.a. för den lokala handeln. Därutöver -som jag sade i mitt svar, - trodde jagatt var förbi när vi isolerat såg till en litenort och dess bemanning av poliser i förhållande tillbehovet av polisresurser. En liten ort skall kunnaräkna med att de resurser som länet, myndigheten,förfogar över också står till den lilla ortens förfogan-de när behov uppstår. Det är så verksamheten organi-seras, dvs. för att säkerställa att det verkligen finnspolisresurser när de verkligen behövs. De skall intesplittras upp och placeras ut vid polisstationer där detåtgår resurser för att hålla polisstationerna öppnadygnet runt - det är en omöjlighet, så har det aldrigvarit och så kommer det inte att vara . Mendet skall finnas en organisation och ett system somskall säkerställa att det går att snabbt och smidigt fåtillgång till de stora resurser som varje länspolismyn-dighet har. Detta gäller även Klippan. Jag utgår frånatt berättade om detta vid mötet.Anf. 28 ():Fru talman! Helheten tas givetvis upp vid en dis-kussion. Jag har tagit upp detta problem eftersom detinte finns tillräckligt med polisresurser. Jag har ettförslag, justitieministern, som jag vill testa om detöver huvud taget är gångbart.Det försvann ett tusental personer som var 58 åroch äldre i samband med att de fick ta ut förtida pen-sion. Det var, och är, oftast mycket duktiga utredare.När det inte går att täcka tjänsterna med poliser, kandet vara gångbart att man kundehöra sig för om de som går hemma kan komma till-baka till organisationen och utreda brott. De polisersom nu sitter och utreder brott skulle kunna gå ut iverksamheten och därmed fylla upp tjänsterna på etthelt annat sätt. Det är ett förslag. Man måste ta tag iett stort problem och försöka hitta varje lösning somfinns. Jag vill höra vad justitieministern har att sägaom det.Givetvis skall alla hjälpa till att förhindra och fö-rebygga brott. Men det finns en tendens i vissa delarav landet att näst intill bygga upp medborgargarden.Det kan väl inte vara rätt och riktigt att människorsom betalar skatt för att få känna trygghet och få hjälpav polisen, nu skall lägga över ansvaret på handels-män eller andra som bor på orten. Det finns en oro,justitieministern. Jag står inte här och hittar på sakeroch ting. Handelsmännen är trötta på att få inbrottefter inbrott i sina butiker, och de behöver hjälpen.Anf. 29 Justitieminister ():Fru talman! Det senaste inlägget från gör mig orolig. Av det inlägget framgick attMaud antagligen inte alls berättade om denutveckling som sker i samhället när det gäller att iökad utsträckning förebygga och förhindra brott ochatt uppmuntra det medborgerliga engagemanget iarbetet.Jag blir djupt oroad över att sätterlikhetstecken mellan medborgares engagemang ochmedborgargarden. Vi har inga medborgargarden ivårt land. I de enstaka fall där det medialt har påståttsatt det är så har det vid närmare granskning visat sigvara udda företeelser som inte har fungerat som någotsystematiskt inslag i samhällslivet.Det systematiska inslaget av medborgarengage-mang består i Farsor och morsor på stan, Nattöga isamarbete med polisen och andra initiativ av dentypen där medborgare deltar och där även det lokalanäringslivet fyller en viktig funktion. Det handlar inteom att lägga över ansvaret, utan det handlar om attvar och en tar sitt ansvar, att komma bort från situa-tionen att tro att det är någon annans ansvar att ökatryggheten i vårt samhälle. Det är allas vårt ansvar.Vi behöver fler poliser. vetmycket väl att i den senaste budgetpropositionen, somriksdagen har ställt sig bakom, har statsmakternabeslutat om att öka antalet poliser. Vår ambition är attbekämpa brottslighet. Den utveckling som samhälletgenomgår med ökad internationalisering osv.