prot · GM0958 · 1999-02-18 00:00:00 — Även om vi harkommit väldigt långt när det gäller att jobba medmiljöfrågor så finns det ju ändå alltid sådant som mankan göra bättre och göra lite till. Jag tror att man frånsvensk sida skulle kunna ge väldigt positiva signalerpå miljöområdet och också göra väldigt stor nytta omman använde upphandlingsinstrumentet för att hjälpaföretagen att bli lite bättre och att vara en motviktfrån statens sida till den här globaliseringen.Kan miljöministern tänka sig att använda upp-handlingsinstrumentet inom regeringen för att drivapå miljöfrågorna?Anf. 96 Miljöminister ():Fru talman! Vi arbetar nu i en upphandlingsdele-gation med att se över statens och kommunernasmöjligheter att ställa hårdare miljökrav vid upphand-lingen, och det är en oerhört viktig fråga. Det är naturligtvisstora miljöeffekter förknippade med sådana här storaupphandlingar. Det här jobbar vi alltså med, och jagskall faktiskt träffa som leder detarbetet för att diskutera med henne hurarbetet fortgår.Sedan vill jag gärna säga att när det gäller KofiAnnan var jag i på i . Det här har en koppling till pådet sättet att vi där lyckades formera ett starkt stöd åtKofi Annans reformsträvanden i FN när det gäller detframtida globala miljöarbetet. Jag ser också det somett steg framåt.Anf. 97 ():Fru talman! Jag får tacka för det väldigt positivasvaret från miljöministern. Det var mer positivt än jaghade hoppats kunna få svar på här i dag.Jag vill bara göra en komplettering. Jag vet attefter tog man från FN:s sida itu med miljöupp-handling och kriterierna för det, men då handlade detmest om att göra det på kontorssidan. Där vet jag attvi från riksdag har försökt svara upp - vikällsorterar och vi försöker hjälpa till på vårt sätt -men jag vill förvissa mig om att det här positiva sommiljöministern redovisar inte begränsar sig till det viredan jobbar väldigt aktivt med, och då menar jagkontorsmiljön, utan att man tar ett vidare grepp denhär gången.Anf. 98 Miljöminister ():Fru talman! Eftersom jag tycker att det här är ettviktigt instrument som kan bli ännu viktigare i miljö-politiken är jag naturligtvis beredd att vidga det härarbetssättet utöver det som vi jobbar med i dag.SocialtjänstlagenAnf. 99 ():Fru talman! Jag har en fråga till socialministerLars , och den går in på rättigheter och ställ-ning för klienter. Socialstyrelsensgeneraldirektör skrev en debattartikeli där hon jämförde förhållandena inomsocialtjänsten med utvecklingen inomsjukvården, bl.a. avseende patientens ställning. Dethandlar om beslut som vi har fattat om second opini-on inom sjukvården samt om rätten till informationom olika behandlingsalternativ.Det saknas motsvarande rättigheter för kli-enter inom . Sjukvårdens patientnämn-der har heller ingen motsvarighet inom socialtjänsten.Vi vet att motsvarande behov finns i allra högsta gradför dessa grupper av människor, som väl kan sägastillhöra de allra röstsvagaste i samhället.Min fråga är: Avser ministern att vidta några åt-gärder för att stärka klienternas ställning inom social-tjänsten på motsvarande sätt som inom sjukvården?Anf. 100 Socialminister ():Fru talman! hänvisar till en mycketspännande debattartikel av . Hennesavsikt med artikeln var egentligen, som jag förstoddet, att skjuta fram socialtjänstlagens styrka. Vi harglömt bort en del av motiven för att vi införde social-tjänstlagen och att den har som utgångspunkt just denenskilde medborgarens ställning och rättigheter.Jag är övertygad om att problemet med den nuva-rande har varit kommunernas resurser.Socialarbetarna har inte fått de möjligheter som soci-altjänsten förutsätter. Den stora uppgiften framöverkommer att bli att rusta upp i kommu-nerna så att de kan leva upp till sina krav. Vi harmånga gånger i andra sammanhang här i riksdagendiskuterat hur vi kan se till att kommunerna lever upptill sina skyldigheter.Jag tror att socialtjänstlagen räcker som utgångs-punkt för att ge medborgarna de rättigheter somKerstin efterlyser. Jag tror inte att det ärnödvändigt att arbeta om socialtjänstlagen. Jag ser detmer som ett spännande debattinlägg för att höja soci-altjänstlagens ställning.Anf. 101 ():Fru talman! Jag tackar för svaret.Ett problem i sammanhanget är att utvecklingen ivissa avseenden har gått i motsatt riktning. på att försämrades möjlighe-terna för den enskilde att överklaga biståndsbeslutenligt socialtjänstlagen. Det kan gälla t.ex. beslut ombehandling av missbrukare, alltså beslut som gäller deröstsvagaste grupperna.Hur ser ministern på möjligheterna att stärka rätts-säkerheten och att återinföra besvärsrätten för dessagrupper?Anf. 102 Socialminister ():Fru talman! Detta är en av de frågor som vi kom-mer att få anledning att diskutera i samband med attsocialtjänstutredningens betänkande kommer.Jag delar bekymmer när det gällerjust möjligheten att överklaga, därför att det har ska-pat en del nya problem. Vi får se vad vi kan göra, ochvi får anledning att diskutera det när vi får utredning-en.Anf. 103 TALMANNEN:Detta var det sista inlägget i denna frågestund somnu är avslutad. Jag tackar regeringens företrädare ochkammarens ledamöter för inläggen och deltagandet ifrågestunden.6 § (forts. från 4 §) Vissa frågor om arbetstid(forts. AU5)Anf. 104 ():Fru talman! Detta ärende handlar om arbetstider.Centerpartiet har ingen egen motion i denna frågan.Vi hade hoppats att regeringen skulle komma med enproposition i ärendet. Jag satt med i arbetstidsutred-ningen, som avlämnade sitt betänkande redan hösten1996.Jag tycker att diskussionerna på arbetsmarknadenoch i det politiska livet har försiggått så länge att manborde ha kunnat komma fram till ett ställningstagan-de. blev det ingen bred uppgörelse. Det finnsväldigt många olika åsikter om ifall det skall finnasnågon lagstiftning eller om man skall försöka attfinna andra avtalade lösningar på problemet.Jag undrar vad regeringen vill i detta avseende.Har man funnit några nya ståndpunkter? Regeringensnuvarande samarbetspartner, och Mil-jöpartiet, har ju en helt annan åsikt i denna fråga änvad vi hade som bildade majoritet i arbetstidsutred-ningen sedan.Dessutom finns det två lagstiftningar liggandeovanpå varandra, dels den gamla arbetstidslagstift-ningen som har funnits i , delsdet EG-direktiv som vi fattade beslut om före novem-ber månads utgång . Vi hade då blivit medlem-mar i den europeiska unionen och skulle därför till-lämpa denna lagstiftning.Jag hoppas att vi snart får en förnyad lagstiftning.Jag är däremot inte hundraprocentigt övertygad omatt den skall skilja sig så enormt mycket från denlagstiftning som gäller , för mycket av det somvi vill går att genomföra eftersom den är mycketflexibel och dispositiv. Man kan alltså genom avtalkomma överens om hur man vill ordna arbetstid ochannat på det enskilda företaget.Vad jag framför allt hoppas på är att vi i framtidenskall få ett mer flexibelt arbetsliv som bygger pålokala avtal. Det finns också en överenskommelsesedan några år tillbaka om att man skall kunna kom-ma överens om både arbetstidens längd och förlägg-ning på den lokala arbetsplatsen. Det skall inte nöd-vändigtvis behöva slutas centrala avtal mellan ar-betsmarknadens parter för att man skall komma framtill en överenskommelse.En mer flexibel lagstiftning kommer förhopp-ningsvis att gynna båda parter. Det är både arbetsgi-varna och arbetstagarna som kommer att få nytta avden nya lagstiftningen som jag hoppas kommer. Denbehöver också anpassas till de nya anställningsformersom vi ser framför oss och som redan finns på olikaställen.Det finns projektanställningar. Det finns överens-kommen visstidsanställning. Det finns nya företagare- människor som är någonting mitt emellan företaga-re och anställda - konsulter, egenföretagare och solo-företagare - som i stort sett bara har de kunskaper debär med sig men egentligen inga verktyg - nya data-konsulter och många andra. Alla dessa kommer attbehöva nya arbetstidslagar och nya anställningsfor-mer för att de skall få en trygg anställning. Arbetsta-garna skall inte behöva bli utlämnade till en arbetsgi-vare som kanske upplevs som maktfullkomlig.Det viktigaste för arbetstagarna är att få inflytan-de över förläggningen av arbetstiden. Man skall påarbetsplatsen kunna komma överens om hur arbetetskall ordnas. Det har på många ställen redan i dagträffats överenskommelser, t.ex. inom den kommu-nala sektorn, om att tillämpa den s.k. tvättstugemo-dellen. Man vet hur många timmar hemtjänst pensio-närerna i ett område behöver. Man vet också hurmånga timmar de anställda arbetar. Sedan får maninom arbetslaget själv fördela tiden.Projektanställningar är en arbetsform som innebäratt man är anställd för att utföra ett visst jobb snarareän för att arbeta ett visst antal timmar. Distansarbeteär också en arbetsform som behöver en ny arbetstids-reglering, eftersom det är väldigt svårt för arbetsgiva-ren att kontrollera hur mycket arbetstagaren arbetar.Detta har förekommit så länge det har funnits männi-skor som har gjort saker och ting på olika ställen. Denstora skillnaden nu är att människor kan arbeta hem-ifrån. handlade det om resemontörer ochandra människor med liknande arbetsuppgifter, somarbetsgivaren hade en viss kontroll och ett visst in-flytande över.Men finns det alltså andra kategorier som ock-så behöver denna arbetstidsreglering. Det behövsalltså nya lagar och nya överenskommelser för attdetta skall fungera på ett smärtfritt och smidigt sätt iarbetslivet.Även arbetsgivarna har goda skäl att se fram emoten mer flexibel lagstiftning. För dem finns det ettbehov av säsongs- och konjunkturanpassade arbetsti-der. Som det ser ut kommer det med jämnamellanrum att hända att människor sägs upp pågrund av att konjunkturen sjunker. Orderingångenminskar, och då vågar arbetsgivaren inte behålla deanställda.Om man i stället kunde behålla de som var an-ställda från början - kanske genom någon form avutbildning och kompetensutveckling för medarbetar-na - skulle man få en jämnare bemanning under cyk-lernas gång. Företagen skulle inte bli så konjunktur-känsliga som de är , utan de skulle kunna ha enjämnare personalbemanning. Det skulle innebärafärre våldsamma kast på arbetsmarknaden och färrearbetslösa. De anställda skulle också ha en bättrekompetens när företagets orderingång ökar.Dessutom skulle man också ha större möjlighet attmöta olika former av förhöjda orderingångar medpersonal som redan finns i företaget. Man skulleockså kunna kvitta olika former av övertid mot tar ut det i form av ersättning, antingen ekono-misk men framför allt i ledig tid.Eftersom det ännu inte har kommit någon propo-sition som vi kan ha någon uppfattning om yrkar jagbifall till den gemensamma reservation vi har frånoppositionen.Anf. 105 ():Fru talman! Är arbetstidsfrågan en kvinnofråga?Det kan förefalla så när man tittar på talarlistan tillden här debatten. Vi är bara kvinnor som har anmältoss än så . Visst är vi många kvinnor både i ochutanför politiken som har mycket bestämda men olikaåsikter när det gäller arbetstiderna. Det är frågor somi allra högsta grad berör oss alla.Folkpartiet anser att det nu är hög tid att reformerade regler som gäller på arbetstidsområdet. hari dag en helt annan arbetsmarknad än , när lagstiftningen om 40-timmarsveckan arbeta-des fram. Även de regler som utformades för 15 årsedan, och som återfinns arbetstidslag, tersig föråldrade. De motsvarar inte behoven hosmänniskor som vant sig vid att bestämma mer omsina egna liv och inte heller behoven hos företagarepå en ständigt föränderlig marknad.Det är också rimligt att mer än två årtionden avdebatt om arbetstidsförkortningen leder fram till nå-gon typ av politiskt ställningstagande. Den debattenhar visserligen delvis varit vildvuxen och mer förvir-rande än klargörande, eftersom vissa debattörer kon-sekvent blandat ihop arbetstidsförkortning med ochutan sänkt lön, och det är en stor skillnad. Men speg-lar ändå en känsla hos åtskilliga människor, att detskulle vara av värde att kunna prioritera annorlundamellan materiella resurser och mer tid för familjen.Svaret på behoven hos anställda och företagareoch de känslor som kommit till uttryck i debatten ärenligt mening flexibilitet. Vi folkpartistermenar att huvudinnehållet i en arbetstidsreform måstevara att politikerna skall bestämma mindre och att deberörda människorna - dvs. de miljontals anställdaoch hundratusentals företagare - skall bestämma mer.Det behövs vissa regler om arbetstider av säker-hets- och hälsoskäl och för att något skall finnas atttillgå på arbetsplaster som saknar kollektivavtal. Mendärutöver finns stora möjligheter att avreglera arbets-tidsområdet. Politikerna skall lämna till individer,företagare och fackföreningar att lösa många av defrågor som varit statligt reglerade. Flexiblarearbetstider kommer att öka effektiviteten i svenskekonomi och därmed skapa nya jobb.Vi i föreslår en arbetstidsreform medvissa lagändringar men också att flexibiliteten somattityd bör komma till uttryck i en rekommendationfrån de centrala parterna på arbetsmarknaden. Jag villskicka med det vi från föreslår till densärskilda arbetsgrupp som regeringen tillsatt för attutreda frågan om arbetstiderna.Vi vill ha en ramlagstiftning med stort utrymmeför flexibilitet. Lagen bör innehålla nödvändiga reglerom rätt till vila och veckan. Lagen börsålunda medge överenskommelser om betydandeförskjutningar av arbetstiden inom ramen av en ge-nomsnittsberäknad arbetstid. Sådan lagstiftning med-ger också den typ av konjunkturanpassad arbetstidsom nu diskuteras och på sina håll också prövas. Detgenerella nattarbetsförbudet som gäller, och sombara kan undanröjas genom dispens, bör tas bort.Nuvarande utformning av lagen, som bygger på ennormalarbetstid om , bör alltsåslopas.Den enskilde arbetstagarens möjlighet att få denarbetstid som hon eller han önskar måste bli större.Självfallet måste sådana önskemål också vägas motarbetsgivarens möjligheter och behov. Men en regelbör införas som ger arbetsgivaren en skyldighet attseriöst pröva en arbetstagares önskemål om ändradarbetstid, och arbetsgivaren skall kunna motivera etteventuellt avslag. Om arbetstagarparten anser attavslaget inte vilar på saklig grund måste det finnas enmöjlighet att diskutera frågan vidare, t.ex. inom ra-men för en förhandling mellan den anställdes fackoch arbetsgivaren.Rätten till tjänstledighet för vård av barn skalläven tillkomma föräldrar som har andra anställnings-former än tillsvidareanställning. Exempelvis skall envikariatsanställd småbarnsförälder ha rätt att efter vissförvarningstid få sänkt arbetstid. Detta blir allt vikti-gare när vi nu har en arbetsmarknad som alltmerbygger på vikariatsanställningar. I synnerhet ungamänniskor som kanske är ute på sina första jobb fårofta börja som vikarier. Det kan ofta sammanfallamed deras småbarnstid. Därför skall också de hasamma möjligheter till rätt till tjänstledighet för vårdav barn som föräldrar som har fast anställning.Vi anser också att semesterlagen kan göras merflexibel. Den del av semestern som överstiger fyraveckor skall få disponeras enligt arbetstagarens öns-kemål löpande i både dagar och timmar.Vi avvisar med detta en lagstiftning om sänktnormalarbetstid . Det saknas övertygandebevis för att en sådan förändring skulle skapa flerjobb. Jag har läst många undersökningar om detta.Det finns sådant som talar för och sådant som talaremot. Men ett klart bestående intryck är att det inteskapar fler jobb. Internationellt finns det inget sam-band mellan kortare arbetstid och låg arbetslöshet. Ensådan lagstiftning skulle göra oss fattigare, skapastora problem i den offentliga sektorn och innebära enfortsättning av en förlegad detaljstyrning av männi-skors vardag. Det vill vi från inte varamed på.Däremot är vi från öppna för en ut-veckling där individer och grupper på arbetsmarkna-den framöver i högre utsträckning prioriterar kortarearbetstid framför hög lön. Vi tror att det har väldigtstora mänskliga kvaliteter. Det finns exempel somvisar att en arbetstidsförkortning som växer framunderifrån - i samspel mellan en arbetstagare och enarbetsgivare - kan öka produktiviteten.För det politiska systemet bör gälla att denna typav avvägningar överlämnas till medborgarna självasamtidigt som de generella reglerna i samhället - t.ex.på skatteområdet - alltjämt utgår från principen attdet bör löna sig bättre att arbeta än att vara ledig.Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall till dengemensamma borgerliga reservationen.Anf. 106 ():Fru talman! De fyra borgerliga partierna har skri-vit en gemensam reservation angående arbetstidernatill arbetsutskottets betänkande. Men när vi nu hörtföreträdare för dessa partier är det svårt att tro att dehar en gemensam syn på dessa frågor och att de verk-ligen menar samma sak med samma ord. Moderaternafortsätter att rabbla sitt mantra om avreglering, medande övriga partierna verkar vara lite mer nyanserade isina åsikter.Arbetstidsfrågan är en mycket angelägen fråga förmånga av partier och framför allt förmånga av människorna utanför denna kammare, dvs.våra väljare, det svenska folket.Vi socialdemokrater anser att denna fråga är såviktig att den finns med i det samarbetsavtal somfinns mellan oss socialdemokrater och Vänsterpartietoch . Regeringen har som vi har hörttillsatt en arbetsgrupp som skall arbeta fram underlagtill hur vi skall gå vidare i denna fråga, och gruppensarbete skall vara färdigt , och denhar haft sitt första möte. Och redan vid dethär första mötets genomgång av material och fråge-ställningar märker vi hur mycket som har hänt underde som har gått sedan Arbetstidskom-mittén lade fram sitt betänkande.Kommittén föreslog ingen lagstadgad förkortningav normalarbetstiden men rekommenderade parternaatt ta upp dessa frågor i avtalsförhandlingarna. Ochdet är ingen överdrift att säga att parterna har tagit tillsig rekommendationer.Jag skulle tro att arbetstidsfrågan på ett eller annatsätt finns med i de flesta avtalsförhandlingar, ävenom alla avtal inte kommer att innehålla någon för-kortning. I många förbund, särskilt i dem som domi-neras av deltidsarbetande kvinnor, känns inte just enförkortning av arbetstiden som det viktigaste. Där villmedlemmarna i stället få chans att arbeta full tid så attde kan försörja sig på sitt arbete. Men i andra förbundhar man börjat ta de första stegen mot en kortarenormalarbetstid. T.ex. Metall har träffat avtal om 30minuter kortare arbetstid . I den kommunalasektorn finns överenskommelser om att det är möjligtför de anställda att byta framförhandlade löneökning-ar mot förkortad arbetstid. har endast etttiotal kommuner gått ut med det erbjudandet, ochsåvitt jag har hört har inte heller de anställda visat såstort intresse för den modellen. På många kommunalaarbetsplatser pågår det eller har pågått försök medarbetstidsförkortning på lite olika sätt. Men inom detprivata näringslivet är det inte lika ofta förekomman-de.Arbetstidskommittén menade att försöksverksam-heterna som redovisades ofta var bristfälligt fördeladeså att det är svårt att dra några generella slutsatser avalla dessa försöksverksamheter ur ekonomisk synvin-kel. Men samstämmiga uppgifter finns ändå om att deanställda som fått kortare arbetstid eller deltidsan-ställda som behållit sin arbetstid men fått högre lönalla trivs bättre och känner sig friskare och mer moti-verade för sitt arbete. De hinner med så mycket mergenom att de orkar bättre. Det bekräftar Socialdemo-kraternas syn på arbetstidsförkortning som främst envälfärdsfråga och en jämställdhetsfråga. Med kortarearbetstid hinner vi förhoppningsvis med livet runtomkring oss lite bättre. Och både mamma och pappaskulle kunna ägna mer tid åt barnen. arbetar oftasmåbarnsmamman deltid, medan småbarnspappanarbetar både heltid och övertid, dvs. kvinnan betalarsjälv sin arbetstidsförkortning och får sedan ta dekonsekvenser som det bär med sig genom hela livet iform av bl.a. lägre pension.Arbetslivet skulle troligen också organiseras på ettsätt som skulle gynna jämställdheten om normalar-betstiden var kortare än dagens. måste en an-ställd som t.ex. vill göra karriär vara beredd att arbetamånga fler timmar än vad heltidsmåttet innebär. Det isin tur betyder ofta att många måste välja antingenbarn eller karriär. har vi det lite bättre i Sverigegenom vår generösa föräldraledighetslag. Men i t.ex.USA är det mycket vanligt att yrkesarbetande kvinnoravstår från att föda barn. Samma tendenser finns iJapan och i andra länder. När kvinnorna vill gå ut påarbetsmarknaden minskar barnafödandet.Den socialdemokratiska kongressen slog 1997 fastatt det borde vara möjligt att minska arbetstiden med100 timmar med början senastår 1999 och att det främst skulle ske avtalsvägen.Men om parterna misslyckas i sina avtalsförsök kanvi också överväga en lagstiftning.Fru talman! Ofta hör vi i debatten att vi i Sverigejobbar mest av alla i hela . Men vi hör ocksåandra röster som hävdar att inget land har så generösaledighetsregler som vi har och att det gör att vi jobbarminst av alla länder i . Vad är sant i detta?Sanningen är att statistiken kan ge oss precis det svarsom vi vill ha. Det beror alldeles på hur vi ställerfrågan. Först och främst måste vi skilja på vad lagensäger och vad avtalen säger. har en lag om 40timmar som normalarbetstid, men nästaningen arbetsgrupp jobbar så mycket. Och höjersäkert många ögonbrynen och tänker: Vad sägermänniskan? Jobbar vi inte 40-timmarsvecka i Sveri-ge?Det vanligaste arbetstidsmåttet i är 40timmar per helgfri vecka, dvs. när vi inte har någraröda dagar . De flesta är ju fortfarandelediga om det är under måndag-fredag,och om man räknar bort den ledigheten blir genom-snittet . Men mångaavtal innebär en ännu kortare arbetstid, särskilt fördem som jobbar obekväm arbetstid eller oregelbund-na arbetstider.Den andra frågan som vi måste ta hänsyn till ärom vi bara räknar heltidsarbetande eller om vi ocksåräknar in deltidsarbetande. Om vi räknar bara helti-der, då arbetar vi mycket vid en internationell jämfö-relse. Men om vi räknar både heltider och deltiderjobbar vi lite i genomsnitt per anställd.Den tredje frågan som vi måste vara observantapå är om vi räknar genomsnittlig arbetstid på demsom arbetar eller på hela befolkningen i arbetsförålder. Om vi jämför den faktiskt arbetade tiden per åroch anställd ligger vi lågt i . Men om vi slår utarbetstiden som ett genomsnitt på befolkningen iarbetsför ålder då jobbar vi mycket och ligger högt.Detta beror ju på att vi har en stor andel av befolk-ningen i arbete genom att nästan lika många kvinnorsom män arbetar utanför hemmet i . Men vihar en stor andel av deltidsarbetande jämfört medandra länder.Fru talman! Jag skall inte trötta kammaren medmer statistik. Men jag vill med dessa exempel visa attdet inte går att så tvärsäkert säga vare sig att vi jobbarmest eller minst vid en internationell jämförelse. Manfår det svar som man vill ha på den frågan.När vi diskuterar arbetstidsfrågor finns det myckettyckande. Nästan alla människor tycker någonting iden frågan, och det är roligt, eftersom det visar detengagemang som människor har för dessa frågor.Men jag tycker också att det är viktigt att vi inte baratycker utan att vi seriöst arbetar med frågan och för-söker komma fram till en lösning. En del debattörerär så oerhört tvärsäkra på att just han eller hon sitterinne med den enda och den riktiga lösningen, anting-en en generell lagstadgad arbetstidsförkortning likaför alla eller en avreglering och flexibilitet. Jag trorinte att det finns en enda utan många olika sätt attförkorta arbetstiden. Vi har alla olika behov underolika skeden i livet och olika behov beroende på hurvi vill använda vår fritid. Olika branscher har olikalätt att genomföra en arbetstidsförkortning, och fram-för allt kostar det olika mycket i olika samhällssekto-rer. Ingen tror väl längre att en arbetstidsförkortningär gratis. Låt oss därför seriöst diskutera varifrånpengarna skall tas. Det är att göra det lite för enkeltför sig att säga att man tar det från arbetslöshetsför-säkringen eller från sjukförsäkringen. Det finns ingabelägg för att människor som jobbar ärmindre sjukskrivna än de som jobbar .