prot · GM0946 · 1999-01-28 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:46Torsdagen den 28 januariKl. 12.00 - 18.12Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 21 och 22 januari.2 § AvsägelserTredje vice talmannen meddelade att HaraldNordlund (fp) avsagt sig uppdraget som suppleant iEU-nämnden fr.o.m. den 29 januari.Kammaren biföll denna avsägelse.Tredje vice talmannen meddelade att RolandLarsson (s) anhållit om att bli entledigad från uppdra-get som ledamot av fr.o.m. den 2 februari1999.Kammaren biföll denna avsägelse.3 § Kompletteringsval till EU-nämndenTredje vice talmannen meddelade att Folkpartietsriksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans an-mält som suppleant i EU-nämndenefter vice talmannen förklarade vald tillsuppleant i EU-nämndenKarin ()4 § Meddelande om särskilt anordnad debattom åtgärder för ökad tillväxtTredje vice talmannen meddelade att särskilt an-ordnad debatt om åtgärder för ökad tillväxt skulle ägarum kl. 9.00.5 § Anmälan om fördröjt svar på interpella-tionTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 1998/99:78Till riksdagenInterpellation 1998/99:78 av om ut-bildning och arbetsmarknad.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 11 februari 1999.Skälet till dröjsmålet är att Utbildningsdeparte-mentet deltar i ett beredningsarbetekring just de frågor interpellanten vill ha svar på.Arbetet beräknas vara slutfört och jag villgärna kunna redogöra för de förslag till åtgärder somförväntas komma fram i detta arbete.Stockholm den 19 januari 1999Ingegerd Wärnersson6 § Svar på interpellation 1998/99:91 om oskä-liga löneskillnader på grund av könAnf. 1 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat vad jag kangöra för att underlätta synliggörandet av de samhälls-strukturer som fortfarande gör att kvinnors löner sättslägre än mäns, för att få en ändring till stånd när detgäller oskäliga löneskillnader på grund av kön ochom det finns andra åtgärder som kan vidtas för enrättvisare lönesättning.Jag vill inledningsvis säga att jag tycker det är braatt lyfter fram den viktiga frågan omoskäliga löneskillnader på grund av kön. Jag har ock-så tagit del av och rapportom kvinnors och mäns löner och Kvinnomaktutred-ningens betänkande och finner det oacceptabelt attkvinnor i genomsnitt tjänar av vad män tjänar,även om en del av löneskillnaderna kan förklaras medfaktorer som ålder, utbildning, yrkesgrupp och sektor.Jag är liksom mycket bekymradöver svårigheterna att komma till rätta med osakligalöneskillnader mellan kvinnor och män. Jag vill dockunderstryka att regeringen vidtagit en antal åtgärderför att synliggöra och motverka osakliga löneskillna-der på grund av kön. Dessa åtgärder kommer att geresultat . Jag vill här lyfta fram några exempelpå sådana åtgärder.· Utredningen om en översyn av vissa delar avjämställdhetslagen har fått tilläggsdirektivför att även göra en analys av frågor som hängersamman med arbetsvärdering och bedöma om yt-terligare åtgärder behövs för att arbetet med attbestämma lika lön för lika och likvärdigt arbeteskall underlättas i praktiken.· fick regeringens upp-drag att avsätta medel för upphandling från SCBav en lönestatistik som kan ligga till grund förfördjupade analyser av löneskillnader mellankvinnor och män. Enligt regleringsbrevet för år1999 skall institutet i samarbete med SCB fort-sätta utvecklingsarbetet som rör statistik och ana-lys av löneskillnader mellan kvinnor och män.SCB får därför för att vidareut-veckla lönestatistiken, särskilt i fråga om en bättreyrkesredovisning, så att den kan ligga till grundför fördjupade analyser av löneskillnader mellankvinnor och män och därmed underlätta värde-ringen av olika arbeten.· har även , påregeringens uppdrag, avsatt medel till forskning,utvecklingsarbete och kunskapsspridning om lö-nebildning, arbetsvärdering och löneskillnadermellan kvinnor och män. Uppdraget har genom-förts inom ramen för forsknings- och utvecklings-programmet Lönebildning och arbetsvärdering(LÖV). En referensgrupp med representanter förarbetsmarknadens parter har varit knuten till verk-samheten. Slutrapport från LÖV-programmetkommer att redovisas inom kort.· JämO fick en resursförstärkning på 5 miljonerkronor fr.o.m. , bl.a. för att drivafrågor om lönediskriminering. JämO skall senastden redovisa hur det utökade ansla-get har påverkat myndighetens verksamhet. Redannu kan det dock konstateras att arbetet som rör lö-neskillnader mellan kvinnor och män kräver storaresurser. Därför har ytterligare 2 miljoner kronortillförts JämO fr.o.m. budgetåret 1999.· Enligt regleringsbrevet för skall ärendensom rör osakliga löneskillnader mellan kvinnoroch män ägnas särskild uppmärksamhet i JämO:stillsyn över arbetsgivares aktiva jämställdhetsar-bete. Ärenden som rör lönediskriminering skallockså ägnas särskild uppmärksamhet.· Regeringen har vidare givit alla statliga myndig-heter i uppdrag att redovisa sin kompetensförsörj-ning m.m. I uppdraget ingår att redovisa det ar-bete som bedrivs för att kartlägga och elimineraosakliga löneskillnader mellan kvinnor och män.Jag vill betona att det är arbetsmarknadens partersom har det huvudsakliga ansvaret för lönebildning-en. Därmed har de huvudansvaret för det viktigaarbetet med att motverka osakliga löneskillnader pågrund av kön. Arbetsmarknadens parter har, inteminst , visat att arbetsvärdering är ettanvändbart verktyg för att komma till rätta med osak-liga löneskillnader. Jag välkomnar fler initiativ pådetta område.Jag ser arbetet med att komma till rätta med osak-liga löneskillnader på grund av kön som en av jäm-ställdhetspolitikens viktigaste frågor. Jag kommerdärför att arbeta för en förändring så att denna pro-blematik försvinner.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka för sam-manställningen över vad som har gjorts . Jagtycker att de initiativ som regeringen har tagit för attlösa det här stora problemet är bra.Vi kan vara överens om att löneskillnaderna be-står mellan kvinnor och män och att kvinnor tjänarmindre på grund av kön. Det har flera olika utred-ningar visat. har också påpe-kat att det skulle vara mer lönsamt för kvinnorna attbyta kön än att skaffa sig utbildning, vilket är mycketalarmerande.Kvinnomaktutredningen hävdar också att det ärstörre skillnader inom än inom tjäns-temannaförbunden. Det är viktigt att påpeka i sam-manhanget. Om jag har förstått saken rätt är det in-gångslönerna som är en stor bov i dramat. När mansöker ett jobb och kommer överens om vilken lönman skall börja på är det så att kvinnorinte kräver så höga löner som männen gör.Det vore bra om man genom regler eller lagarkunde se till att det blev större fackligt inflytanderedan vid sättandet av ingångslöner. Det kunde varaett sätt att försöka flytta fram positionerna. Det ärmånga exempel som visar att vi måste få en mer rätt-vis lönefördelning mellan män och kvinnor, inteminst med tanke på jämställdheten i samhället.Många har talat med mig om att både mannen ochkvinnan skulle vilja dela föräldraledigheten när deskaffar barn. Men de har inte råd att låta mannenvälja att vara hemma med barnet eftersom han tjänarmer. Det slår hårt mot jämställdheten, köns-rollsmönstret biter sig ännu mer fast i samhället, ochvi kommer inte ur det.Ett annat sätt skulle kunna vara att stimulera dis-kussionen. Jämställdhetsministern har också påpekathär att vi måste bli fler som deltar i debatten. Bådearbetsmarknadens parter och vi som är med i denoffentliga debatten måste påpeka att kvin-nornas löner nu måste upp för att det skall bli ettjämställd samhälle.Jag tänker återkomma i mitt nästa inlägg med etttips till.Anf. 3 Jordbruksminister ():Fru talman! Det är lite svårt att debattera i den härfrågan eftersom vi är väldigt överens om att det är ettproblem och att vi skall lösa problemet. Samtidigtäger vi inte riktigt fullt ut instrumenten, eftersom detär i första hand en fråga för arbetsmarknadens parter.Därför spelar också en sådan här debatt en stor rollsom påtryckare och som opinionsbildare. Vi skallheller inte neka till att det är viktigt med debatten.Man får skilja på löneskillnader i allmänhet ochosakliga löneskillnader på grund av kön. När man gårin och analyserar siffrorna ser man att det finns orsa-ker till löneskillnader i allmänhet. Det kan vara attkvinnor arbetar mindre tid, att de arbetar i vissa yrkeneller att de tillhör andra fack, osv.Det är de sista procenten, som kan vara ,som är de mest upprörande. Det är osakliga löneskill-nader enbart på grund av kön. Där har vi en gemen-sam uppgift att förändra attityder. Det handlar om att"bara" för att de är kvinnor betraktas och behandlaskvinnor annorlunda vid lönesättning. Det är en frågaför arbetsgivarna men också för facken.Monica frågade om facken kan vara mednär man sätter lönen första gången. Såvitt jag vet ärfacken med i den processen. Åtminstone inom Rege-ringskansliet är facken med när man sätter ingångslö-nen. Det handlar i sin tur också om att kvinnor skallvåga begära mycket i lön. Kvinnor måste våga värde-ra sig själva utifrån den kompetens och den kunskapde faktiskt har. Det är en annan aspekt som har medkvinnors självförtroende att göra.Föräldraledighet är en faktor som i många fall fårkvinnors löneutveckling att stå tillbaka. Kvinnor tarut en stor del av föräldraförsäkringen kanske två ellertre gånger medan männen inte gör det. som skäl att männen tjänar mer. Det kan manju säga, men frågan är om man skall acceptera dendiskussionen.Här handlar det om kanske två eller tre månaderför ett, två eller tre barn under hela livet. Då måsteman föra debatten på ett annat sätt. Är det inte värtden minskningen? Säg att man har två barn och attpappan är hemma för varje barn. Det blirett halvår i livet. i livet får familjensamlat gå ned i lön något. Men detta ger så oändligtmycket både för pappan och för barnet, och förhopp-ningsvis också för mamman. Jag accepterar inte rik-tigt argumentet. Jag förstår den krassa ekonomiskaverkligheten. Men jag tycker att man måste argu-mentera emot det.Sedan kan man göra mycket ytterligare. Ett sådantexempel är den vårdkommission som jag inledde isomras, och som har ansvaret för, varsuppgift bl.a. är att se till att kvinnors löner lyfts.Anf. 4 ():Fru talman! Jag håller fullständigt med jämställd-hetsminister om att männen bor-de kunna avstå den delen av inkomsten eftersom detär så mycket värt för familjen att männen får varamed av barns uppväxt. Men detvore så mycket enklare att välja för familjerna ommän och kvinnor hade lika lön. Då skulle vi inte hadet problemet.Tyvärr blir det en ond cirkel, och kvinnornas lö-neutveckling stannar av. kvinnan ärhemma kan det föregå löneförhandlingar där henneslön får stå still. Det blir en ond cirkel, och vi måstebryta den. Men jag delar upp-fattning att männen borde kunna ta den smällen föratt få så mycket mer värden i livet och bli en bättremänniska på olika sätt genom att ha varit hemma somföräldraledig.Om jag har uppfattat saken rätt är inte alltid defackliga organisationerna med när ingångslönernasätts. Men det kan ju också vara så som MargaretaWinberg påpekade att kvinnorna inte värderar sinkompetens tillräckligt starkt, som faktiskt männengör, och står på sig och säger: Jag skall ha så härmycket i lön.Ett annat sätt för att flytta fram positionerna förkvinnors löner skulle kunna vara arbetsvärderings-systemen, som vi har diskuterat , att pånågot sätt få till arbetsvärderingen och göra en lag-stiftning om det skulle behövas.Kanske kan ministern också kalla till sig förhand-lingscheferna från fackförbunden - eller avtalssekre-terarna, som det kallas inom vissa förbund - ochdiskutera med dem om kvinnolönerna och titta på hurdet ser ut i deras branscher.Man kan självklart kanske också ta kontakt medarbetsgivarna. Det är naturligtvis inte bara fackensom skall kräva högre lön för kvinnorna, utan ocksåarbetsgivarna skall ta sitt ansvar.Det är mycket riktigt arbetsmarknadens partersom skall klara av att lösa problemet. Men det är intefel att som jämställdhetsminister ta en diskussion medavtalssekreterare och förhandlingscheferna för att sehur de tänker göra inom respektive bransch för attflytta fram positionerna när det gäller kvinnors löner.Anf. 5 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag tackar för råden. Jag vill bara sä-ga att jag självklart har kontakt med fackliga företrä-dare. I de olika fackliga organisationerna har mansärskilda personer som är ansvariga både för löneför-handlingar och för jämställdhetsarbetet. Dem har jagträffat. Jag har ännu inte hunnit träffa arbetsgivarsi-dan.Staten har som arbetsgivare en viktig roll somförgrundsgestalt och föregångare. Det ansvaret försö-ker vi ta genom att ge ett uppdrag till alla verk ochmyndigheter att särskilt beakta dessa saker. har vi en lönepolicy. Där står:Lönesättningen skall bidra till att främja jämställdhe-ten.I riktlinjerna för avtalsrörelsen den1 till står det så här: Iårets avtalsrörelse har parterna enats om vikten avkontinuerliga åtgärder för att undvika osakliga lö-neskillnader mellan kvinnor och män. Vid löneplace-ringar och lönejusteringar på grund av ändrade ar-betsuppgifter m.m. och vid lönerevisioner skall osak-liga löneskillnader inte förekomma.Så står det i papperet. Jag vet som ansvarig för ettdepartement att det verkligen följs upp. I det s.k.lokala varvet avsatte vi en särskild pott pengar för detvi kunde tro var osakliga löneskillnader på grund avkön - dvs. där kvinnor hade mindre betalt bara för attde var kvinnor - så att kvinnors lönenivå skall kunnakomma upp. Det finns också andra myndigheter somarbetar på liknande sätt inom staten. Jag tycker att detär oerhört viktigt att så sker.Också jag tycker att arbetsvärdering är ett väldigtintressant instrument. Men det är inte staten utanparterna som skall göra en arbetsvärdering. I rege-ringens tilläggsdirektiv till utredning omjämställdhetslagen står att han också skall göra analysav frågor som har att göra med arbetsvärdering ochbedöma om ytterligare åtgärder behövs för att blilättare att åstadkomma lika lön för likvärdigt arbete.Anf. 6 ():Fru talman! Jag vill tacka för all den informationjag här har fått av . Jag tycker attdet har varit en viktig debatt som vi har fört. Jag troratt vi behöver sprida både den här debatten och dendiskussion som kan uppstå till många fler intressen-ter.Det vore väldigt bra om vi som politiska företrä-dare också i kommuner och landsting kunde ta detarbetsgivaransvar som visade attvi skall ta som statlig arbetsgivare. Vi borde ocksåkunna föra den diskussionen i kommuner och lands-ting. Jag tackar för diskussionen. Jag hoppas att vikan sprida all den här informationen på olika sätt.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1998/99:100 om jak-ten på enkelbeckasinAnf. 7 Jordbruksminister ():har frågat statsrådet om han avser att uppdra åt attutreda varför enkelbeckasinen minskar så i antal,vilka åtgärder han i så fall avser vidta för att artenskall kunna återhämta sig och om han avser fredaenkelbeckasinen från jakt.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som skall svara på interpellationen.Dåvarande jordbruksministern jakttider på enkelbeckasinmed anledning av en interpellation av om jakt på den arten. Bakgrunden till GudrunLindvalls interpellation då var Naturvårdsverketsförslag 1996 till nya jakttider. I fråga om enkelbecka-sinen anförde verket då att det finns flera faktorersom talade för att situation under de komman-de åren kommer att förbättras. Naturvårdsverketnämnde bl.a. markavvattningsförbudet i södra , nyanlagda våtmarker och de relativt stora ytorstrandängsbete som skapats genom NOLA- och land-skapsvårdsbidrag.Verket påpekade också att Svenska jägareförbun-det skulle komma att göra satsningargenom svensk våtmarksfond och att det genom EU:smiljöstöd till jordbruket skulle komma att ges ansen-liga bidrag till olika våtmarkssatsningar i jordbruk-slandskapet. Sammantaget gjorde detta att inte såg någon anledning att föreslå enändring av jakttiden för enkelbeckasin.Vid remissbehandlingen av Naturvårdsverketsförslag ansåg , , och or-nitologiska förening att den allmänna jakttiden påenkelbeckasin borde slopas. Som skäl anfördes bl.a.att det inte är säkert att tillbakagång beror påbortfallet av våtmarker. Därmed var det inte hellergivet att det tillskott av våtmarker som förutsåg skulle komma att bryta den vikandetrenden för enkelbeckasinen.Vid den avvägning mellan olika intressen som äraktuell inom faunavården gjorde den dåvarande rege-ringen den bedömningen att den allmännajakten på enkelbeckasin kunde behållas. Detta inne-bär att det är allmän jakttid på enkel-beckasin till den sista novem-ber. I , och län får dock denallmänna jakten pågå ytterligare en månad.Antalet enkelbeckasiner har inte ökat under de se-naste tre åren. Orsakerna till detta är delvis kända. Desenaste årtiondenas sammanlagda förlust av lämpligavåtmarker, våta strandängar m.m. har tyvärrinte kunnat kompenseras av restaureringar och ny-skapande av lämpliga häckningsbiotoper. Antalethäckande par i uppskattas av Naturvårdsver-ket trots detta till mellan 75 000 och 125 000 par.Antalet fällda enkelbeckasiner har de senaste årenuppskattats till mellan 50 och 600 fåglar . Situ-ationen för enkelbeckasinen är alltså inte akut. Fråganom jakt efter enkelbeckasin är alltså mer en fråga omett principiellt ställningstagande till jakt efter en artsom i och för sig inte har en positiv beståndsutveck-ling men där jakten inte är orsaken till nedgången.Trots olika grundinställningar till jakt är jägaror-ganisationerna och naturskyddsorganisationerna motdenna bakgrund överens om att jaktuttaget i Sverigeinte är orsaken till enkelbeckasinens nedgång.Regeringens beslut om jakttider gäller numeratills vidare. Av praktiska skäl brukar emellertid jakt-tiderna ses över vart tredje eller fjärde år. lämnar förslag till regeringen om nyajakttider. Förslaget remissbehandlas på vanligt sättinnan regeringen fattar beslut. Både biologiska ochadministrativa skäl talar för att alla aktuella jakttids-frågor behandlas i ett sammanhang. För detta talaräven de bättre möjligheterna att då samlat kunnainformera om förändringar i jakttiderna. Att ta uppfrågan om jakt på enkelbeckasin separat vore därförinte särskilt rationellt.Regeringen avser således att avvakta samlade förslag till översyn av jakttiderna.Förslaget väntas föreligga . Rege-ringen avser således inte att nu ta bort den allmännajakttiden på enkelbeckasin.Gudrun har också frågat mig om jag äm-nar uppdra åt att utreda varför en-kelbeckasinen minskar i antal.I allmänna myndighetsuppdragligger bl.a. att genom miljöövervakning belysa mil-jötillståndet. Så sker bl.a. en årlig utvärdering avfågelbeståndens utveckling. Verket har därvid särskiltuppmärksammat den negativa utvecklingen för flerafågelarter med knytning till jordbrukslandskapet, bl.a.enkelbeckasinen. Jag utgår därför från att även utan särskilt uppdrag av regeringenutreder varför enkelbeckasinen, och i förekommandefall även andra djurarter och växter, minskar i antal.Anf. 8 () replik:Fru talman! Bakgrunden till den här interpellatio-nen är att vi kan se en mycket negativ tillbakagångnär det gäller arten enkelbeckasin. Det finns faktiskten hel del dokumentation om detta. Jag hoppas attjordbruksministern har tid att läsa en artikel, som jagkan överlämna, i ornitologiska föreningstidskrift kan se att den här tillbakagången inte barasker i . Det är likadant i , ,, , , och . Detär tydligen en tillbakagång i hela när det gäl-ler den här arten. Jag eller någon annan har inte pånågot vis hävdat att det skulle vara jakten som orsa-kar detta. Det troliga skälet är att det har försvunnitmycket sumpskog. Det är också underden här tiden som enkelbeckasinen har minskat iantal. Vi har kvar en fjärdedel av enkelbeckasinerna iSverige jämfört med 70-talet. Det är alltså endramatisk minskning.Enkelbeckasinen är en liten fågel. Den är stor somen stare om man bortser från näbben. Den väger un-gefär . Det är inte direkt någon fågel somman skjuter för matens skull. Det finns andra skäl tillatt man gör det, som jag inte vill gå in på här.Även EU har uppmärksammat att det har skett enkraftig tillbakagång när det gäller enkelbeckasinen.Man anser att det är en art som måste hållas undersärskild uppsikt framöver. Förmodligen kommerländerna att få tala om hur de gör för attåterskapa biotoper för den här arten.Det är precis som jordbruksministern säger, attarten inte har ökat . Fråganvar naturligtvis ämnad för jordbruksministern. Vi iMiljöpartiet anser att jaktfrågorna borde ligga underMiljödepartementet, eftersom det här handlar ombiologisk mångfald. Det var ett missförstånd på mittkansli, eftersom frågan handlar om Naturvårdsverket.Men jag är medveten om att frågorna fortfarandeligger kvar på Jordbruksdepartementet.Nu skall jag gå över till svaret, som jag naturligt-vis inte är riktigt nöjd med. Eftersom man skall om-pröva jakttiderna vart tredje eller hadejag förutsett att 1999, som kommer efter 1996,var det år som det skulle bli aktuellt. förstår jag attdet är år 2000.Det finns en del saker i det här svaret som faktisktgör mig förvånad och beklämd. Jag kan inte tänkamig att jordbruksministern verkligen kan stå för detsom står i svaret.Jag är inte ensam om den här oron och kritiken.Naturskyddsföreningen, ,och ville också, inför beslutet , ta bort denallmänna jakttiden på enkelbeckasin. Anledningen ärjust att detta är en art vars tillbakagång är så väl do-kumenterad.I svaret skriver jordbruksministern: "Frågan omjakt efter enkelbeckasin är alltså mer en fråga om ettprincipiellt ställningstagande till jakt". Menar verkli-gen jordbruksministern att alla dessa tunga institutio-ner vill ta bort jakten på enkelbeckasinen på grund avnågot "principiellt ställningstagande till jakt"? Kandet verkligen vara möjligt? I så fall måste jag säga attdet är en skriande nonchalans mot de synpunkter somdessa remissinstanser faktiskt framför.Tycker man att det, så fort någon har en annanuppfattning gentemot , handlar om"ett principiellt ställningstagande till jakt"? Då inne-bär det att dessa remissinstanser egentligen inte be-höver yttra sig om de har en annan uppfattning änJägareförbundet. Deras synpunkter kan alltså snabbtslås undan med den argumentationen. Jag kan intetänka mig att jordbruksministern har den uppfattning-en. Vi är faktiskt många, och det finns inga andraremissinstanser i det här sammanhanget som väger såtungt som , , och or-nitologiska förening. Jag kan inte tänka mig att mi-nistern menar att de skulle ha synpunkter som intehandlar om tillstånd utan om någon sorts"principiellt ställningstagande till jakt". De ansernaturligtvis att det finns skäl att tillämpa försiktig-hetsprincipen.Jag skulle vilja veta om jag har missförstått svaret.Anf. 9 Jordbruksminister ():Fru talman! sade själv att jakteninte är skälet till beståndsutvecklingen utan att dett.ex. är den kraftigt minskade arealen av sumpskog.Man måste skilja lite grann mellan orsak och verkan.Det är motivet till det som står om ett principielltställningstagande till jakt. Jag kan inte tolka det pånågot annat vis om det nu inte är jakten som så attsäga är skyldig till nedgången av antalet enkelbecka-siner.Låt mig också säga att vi ju skall ta ställning tilldetta om ungefär , sedan vi har fått in förslag och de remisser som därav följer,och det är klart att vi då återigen skall ta in de olikaintressenas synpunkter, precis som vanligt. Det är inteheller så att någons intresse - läs i det här fallet jägar-förbundens - skall väga tyngre än de andras, såsomjag vet att har uttryckt i andra sam-manhang. Regeringen skall, så gott det låter sig göras,försöka göra en alldeles egen bedömning av hur viskall ha det med den här jakten.Men formuleringarna i svaret tycker jag ändå ärrelevanta, också med tanke på det som själv sade var skälet till att fågelarten minskade.Anf. 10 ():Fru talman! Då fortsätter vi.Det måste alltså betyda att ministern anser att denenda anledningen till att ta bort jakt på en art är att detär jakten som har orsakat nedgången.