prot · GM09104 · 1999-06-01 00:00:00 — När det gäller handläggningen avansökan om underhållsstöd, beslut om återbetalnings-skyldighet och ansökan om anstånd vet jag att inomKristianstadskassan, dit lokalkontoret i hör,har man försökt att etablera ett nytt arbetssätt för attbättre och mer professionellt kunna arbeta med detnya underhållsstödet. Ett centralt inslag är att se tillatt få träffa föräldrarna, helst båda menannars var och en för sig. Vid dessa personliga besökär det också lättare att motivera föräldrarna att sålångt det är möjligt själva ta ekonomiskt ansvar försina barn och även överblicka sin ekonomiska situa-tion.Det vore önskvärt om detta kunde förekoma påfler lokalkontor. Med tanke på att underhållsstödet ärett komplicerat ärendeanslag avser regeringen i vår-propositionen att tillsätta en särskild utredare för attutreda utgiftsutvecklingen inom underhållsstödet ochlämna förslag till utgiftsbegränsande åtgärder. Utred-ningen bör också se över detta utifrån ett samlat fa-miljepolitiskt perspektiv.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets hem-ställan och avslag på reservationerna.Anf. 35 ():Herr talman! Ämnet för dagens debatt är det nyaunderhållsstödet. Det är en debatt som har pågåttunder , alltsedan bidragsförskottet reforme-rades och blev ett underhållsstöd. Det är bra att denhär frågan har hålls levande. Samhällets stöd till barntill särlevande föräldrar, där den ena föräldern intehar förmåga eller vilja att bidra till sitt barns försörj-ning eller där den andra föräldern inte klarar sig utansamhällets stöd, är en viktig ideologisk fråga.Inledningsvis anser jag att det är viktigt att po-ängtera att underhållsstödet - det som vi diskuterar - endast handlar om de föräldrar som av en ellerannan anledning behöver samhällets stöd. I de allraflesta fall sköter föräldrarna vid skilsmässa barnensförsörjning utan samhällets inblandning.Jag tillhör dem som anser att om man kräver sam-hällets stöd har också samhället rätt att ställa uppregler för hur detta stöd skall se ut. Samhällets stödskall främja de mål som samhället vill uppnå. Ett avdessa mål är att kvinnor skall ha möjlighet att försörjasig själva och sina barn, dvs. inte vara beroende av enenskild man för sin försörjning. Ett annat mål är attbåda föräldrarna skall försörja eller bidra till sinabarns försörjning. Ett tredje mål är att alla barn skallha en möjlighet till rimlig försörjning. Det faktum attunderhållsstödet är satt lika för alla barn, ,visar också samhällets intention, nämligen att allabarn är lika mycket värda.Både i det gamla bidragsförskottssystemet och inuvarande underhållsstöd förskotterar samhället detfastställda stödet till vårdnadshavaren, som i de flestafall är mamman. Den underhållsskyldige, i de flestafall pappan, betalar underhållsstöd till sitt eller sinabarn efter ekonomisk bärkraft. Det har framförtskritik mot att pappan betalar till istället för direkt till vårdnadshavaren. För den ensam-stående mamma som tvingas vänta envecka, ibland två, på att pappan skall betala sitt un-derhållsbidrag därför att han gör en annan prioriteringär systemet med att samhället förskotterar stödet enförutsättning för att hon skall kunna planera sin eko-nomi. De flesta ensamstående mammor lever undermycket knappa förhållanden, vilket också statistikenöver socialbidragen visar. För dem är det nödvändigtatt underhållsstödet kommer på ett givet datum. Dethar visat sig att i detta fall är merpålitlig än många fäder.Från de underhållsskyldiga papporna har detkommit in protester: "Varför skall jag behöva betalanär hon tjänar så mycket?" För det första är återbetal-ningsskyldigheten bestämd i relation till den under-hållsskyldiges inkomst och antalet barn, vilket förmig är logiskt. För det andra visar det enhetliga be-loppet, , precis som med barnbidraget, att allabarn är lika mycket värda.En annan vanlig protest är: "Om jag skall betala1 så skall hon bidra med lika mycket!" Låt ossdå titta på vad det handlar om för ekonomi. Jag utgårfrån en undersköterska med ett barn . Detbarnet kostar enligt ca 1 350 kr.Till detta skall läggas hyra, försäkringar, läkarbesök,medicin, veckopeng och inte minst kostnader förbarnomsorg. Om vi antar att fyraåringens del i hyranär ca och att mamman betalar ungefär 1 000kr i dagisavgift är vi uppe i . Och är intemedicin, läkarbesök, lördagsgodis och sådant med-räknat. Från detta skall och barnbidragetdras. Summan visar att vårdnadshavaren bidrar mertill sitt barns uppehälle och försörjning än vad denunderhållsskyldige gör.När det nya systemet med underhållsstöd infördesi var det behäftat med brister. Princi-perna bakom systemet, att varje underhållsskyldigskall bidra till sina barns försörjning efter ekonomiskbärkraft, är bra, och det finns ingen anledning attändra på dem. Däremot visade det sig efter det attsystemet varit i gång att de med sämst inkomstinte kunde betala, och många ärenden gick till krono-fogden. Anledningen till det var att grundavdraget varmycket lågt satt, . I den nu diskuterade pro-positionen föreslås att grundavdraget skall höjas till72 , något som också majoriteten i utskottettillstyrker. Meningen med höjningen av grundavdra-get är dels att man skall få en fördelningspolitiskt merriktig profil, dels att så få föräldrar som möjligt skallhamna under riksnormen för ekonomiskt bistånd.Vänsterpartiet anser att regeringens förslag är bra,och vi står därför bakom förslaget. Det är också braatt det kommer att omfatta alla återbetalningsskyldi-ga. Men förslaget är endast en inledning till ett om-fattande arbete med att rätta till de brister som fortfa-rande finns kvar. En av dem är beräkningen av åter-betalningsbeloppet. Eftersom återbetalningsskyldig-heten baseras på senast taxerad inkomst, som liggerett par år tillbaka i tiden, får de underhållsskyldigasom t.ex. blivit arbetslösa eller förtidspensionärer sinunderhållsskyldighet fastställd på en inkomst som äralldeles för hög. Visserligen släpar detta efter, och defår tillbaka det som de har betalat för mycket då återbetalningsbeloppet kommer att baseraspå en lägre inkomst. Men likafullt kan detta beräk-ningssätt innebära att man inte kan betala och hamnarhos kronofogden. Ett annat beräkningssätt för densom fått kraftigt förändrad inkomst föreslogs ocksåav . Återbetalningsbeloppet skulle då be-räknas på aktuell inkomst. I årets vårproposition före-slår nu regeringen att denna fråga skall tas upp tillförnyad prövning av den särskilda utredare som skalltillsättas. Även utfyllnadsbidraget vid växelvis boen-de kommer att omprövas.En annan olöst fråga gäller umgängesavdragenoch umgängesresorna. speglar inte umgäng-esavdragen det normala umgänget som föräldrar ochbarn utövar. Umgängesresorna är ett annat sorgligtkapitel. finns det faktiskt klara klasskillnadernär det gäller hur umgänget kan utövas beroende justpå hur umgängesresorna är utformade. Det går t.ex. inte att överklaga och få rätt till ersättning hossocialnämnden. har frågan hänskjutits till en ut-redning, och vi hoppas att utredningen, när den kom-mer att presentera sitt förslag, har hittat en lösning påjust detta problem.Regeringen kommer, som jag sade tidigare, atttillsätta en särskild utredare som skall fortsätta att seöver de olika reglerna när det gäller underhållsstödet.Även fortsätter att utvärderareformen. Jag menar att det är viktigt att skynda lång-samt i denna fråga. Alla beslut måste föregås av nog-granna fördelningspolitiska konsekvensanalyser. Detär också bra att regeringen i vårbudgeten så klartmarkerar att frågan om inkomstunderlaget skall prö-vas i utredningen, eftersom denna fråga är en av destora frågorna för de återbetalningsskyldiga.Herr talman! yrkar bifall till hem-ställan i betänkandet SfU9.Anf. 36 BO () replik:Herr talman! berörde i sitt inläggnågra väsentliga principiella frågor som rör under-hållsskyldigheten. Bl.a. tog hon upp frågan om detskall vara huvudregel att pappan, eller den föräldersom inte bor med barnet, betalar sitt barn direkt ellerom det är bättre att det går via försäkringskassan.Det är klart att det finns ett argument för att det ärbra att det går via . Det argumentetnämnde själv: det innebär en ökadsäkerhet och trygghet i fråga om att pengarna kom-mer. Men tycker inte att det är trevli-gare och naturligare att frånvarande föräldrar efter enseparation betalar direkt till sitt barn i stället för viaen myndighet?Jag passar på att ställa en annan principiell fråga.Hur ser på ansvaret efter skilsmässaneller separationen? Har föräldrarna fortfarande ettgemensamt ekonomiskt ansvar, eller har de fått etthalvt ansvar var efter skilsmässan?Anf. 37 () replik:Herr talman! Låt mig ta upp det sista först ochsvara på frågan om jag anser att föräldrarna har halvaansvaret var efter en skilsmässa. Mitt svar är: Nej, jaganser definitivt att föräldrarna har hela ansvaret kvarvid en skilsmässa. Det spelar ingen roll om man bortillsammans eller ett par hus ifrån varandra. Man harsamma ansvar för sina barn. Man kan aldrig avsvärasig ansvaret för barnen vare sig när det gäller detekonomiska eller något annat.I vissa situationer måste man ha samhällets stöd.Föräldrarna har kanske haft gemensamma inkomsteroch kunnat få vissa vinster av det. När de särar på sigmåste det finnas ett ekonomiskt stöd.Jag hade självfallet önskat att föräldrar vid enskilsmässa för barnens skull skulle kunna fortsätta attumgås på ett sådant sätt att pengarna skulle kunna gesdirekt. Men vi kommer nog aldrig att komma dit. Jaghar egen erfarenhet av tre brutna förhållanden där detinte har fungerat på det här sättet. Försäkringskassanhar varit den som har sett till att vi har kunnat betalahyran och de andra utgifterna en gång . Jaganser därför att den här möjligheten måste finnas.Anf. 38 BO () replik:Herr talman! När det gäller den sista punkten trorjag att vi är överens. Möjligheten måste finnas. Ty-värr får man säkert hjälpa till i alltför många fall. Jagförsökte bara i denna korta replikväxling reda ut vadsom borde vara det normala och naturliga, dvs. attden förälder som inte bor i hop med barnet betalardirekt till sitt barn och inte via en offentlig myndig-het.Jag tänkte bara be om en precisering när det gällerden andra frågan, om det gemensamma ansvaret. Jagförsökte väcka en frågeställning. Skall föräldrarnaefter skilsmässan ha exakt halva det ekonomiskaansvaret var, enligt uppfattning, ellerskall de fortfarande ha ett gemensamt ekonomisktansvar? Det senare kan förstås innebära att den eneföräldern tar en mycket större andel än den andreberoende på de ekonomiska villkoren.Anf. 39 () replik:Herr talman! Det är självklart att man har sammagemensamma ekonomiska ansvar för barnen efter enskilsmässa som man har haft tidigare. Men som jagsade i min förra replik kan man, om man är gift ellersambo och lever i ett förhållande, utjämna kostnader-na i förhållandet. Vid en skilsmässa delas föräldrarnaplötsligt upp. Då behöver man i vissa fall samhälletsstöd. I andra fall behöver man inte det, och då fast-ställer man underhållsbidraget precis som man skallgöra. Men när samhället går in är en av principernaatt underhållsstödet är lika för alla barn, ,oavsett om föräldrarna är rika eller fattiga. Det ärprecis som med barnbidraget. Sedan finns det fädersom hävdar att om underhållsstödet är på 1 173 krskall mamman bidra med precis lika mycket. Medmin lilla uträkning försökte jag visa att hur vi än beteross kommer den som barnet bor hos att betala mer förbarnet än den som är underhållsskyldig.Anf. 40 ():Herr talman! Naturligtvis vore det allra bäst omföräldrarna tillsammans skötte betalningen för barnet.Som nämnts är det också många som gör det - dockinte flertalet, tror jag. Men är det ju så att föräldrarofta skiljs åt därför att man inte kommer överens.Därför är det viktigt att det finns något system somförsäkrar att barnet får underhåll.Det gamla systemet har kritiserats mycket, såsomhar sagts här, och det med all rätt. Det förslag som nuföreligger gynnar främst låginkomsttagarna. Man harkommit en bra bit på väg mot ett bättre system. Allramest gynnar det barnen, precis som sade. Allabarn är lika värda, och alla får . Det tål attupprepas.Men det finns mycket att arbeta vidare med. Vihälsar med stor tillfredsställelse att en särskild utreda-re skall tillsättas. Kvar att arbeta med finns utredningav hur det växelvisa boendet ser ut. Det har nämligenupptäckts att många fler barn bor växelvis än vadman hade trott. Man behöver påpeka för kommunernaatt barnen skall ha skolskjuts var de än bor, hos denena eller den andre. De kanske behöver skolskjuts påbåda ställena. Det behöver arbetas med resor förumgängesföräldrar. Och om det nu är inkomst manskall räkna på behöver det utarbetas säkert vilkeninkomst det är man skall rätta sig efter. Är det dentaxerade inkomsten, är det vad man har eller vadman kommer att få? Det finns många frågor kringdetta. Kanske finns det också anledning att titta ävenpå vårdnadshavarens ekonomi.Precis som många före mig har sagt är detta enbra bit på vägen, men det finns mycket kvar att arbetamed.Miljöpartiet vill arbeta så mycket som möjligt föratt få resurser till försäkringskassorna så att man därkan arbeta förebyggande och tillsammans med föräld-rar samtala om hur man bäst löser det för barnet. Jagvet att man ute på de lokala försäkringskassorna tyck-er om det här sättet att arbeta - om man bara har tid.Underhållsstödet är bara ett av ett femtiotal olikaområden som försäkringskassorna har att administre-ra. Det tog vi upp då vi pratade om soci-alförsäkringens administration. Ideligen måste mangöra justeringar för att ändra för någon grupp somkanske hamnat mellan stolarna.Jag skall göra en liten liknelse. Min mormorstickade och virkade mycket, och jag fick ofta hjälpatill att nysta . trasslade det till sig. Jagrusade fram till härvan som mormor höll i för att tränystanet genom en tråd i härvan, och då sade alltidmormor: Trä inte, utan försök att skaka loss härvan!Den var nämligen alldeles otrasslig från början.Socialförsäkringssystemet är lite grann så. Det ären mycket trasslig härva. Det har visat sig att vi träroch trär och trär, men det vete sjutton om det inte blirtrassligare för varje gång.Jag vill föreslå grundtrygghetssys-tem som något att tänka på.Anf. 41 ():Herr talman! Ja, , det är dags atttrassla ut den här härvan. Det tycker jag också.Det här är egentligen inte en proposition om vård-nad och umgänge, utan det handlar om att göra enbesparing på samhällets kostnad för underhållsstöd.Så sade vid en offentlig utfrågning isamband med att vi skulle fatta beslut här i kammarenom underhållsstödsreformen. Det är viktigt att kom-ma ihåg detta: Det är besparingar vi eftersträvar här.Hur har det gått? Jo, det har blivit besparingar,men inte alls i den omfattning som man sade att detskulle bli. Och de förslag till besparingar som nuläggs på vårt bord uppgår inte ens till de gamla bespa-ringsmålen. Det gäller alltså att vi nu hittar andralösningar, lösningar som bygger på andra principer.I propositionen redovisar man en analys av refor-men. Denna analys visar klart att reformen var dåligtunderbyggd. Tyvärr finns det inga som helst spår avdenna analys i regeringens förslag. Jag tror dock attregeringen har tagit intryck av analysen, insett att vihar valt fel väg och vill komma ur reformen. Rege-ringen har, såsom många har påtalat, i vårpropositio-nen sagt att man skall utreda utgiftsutvecklingen ochlämna förslag till utgiftsbegränsande åtgärder - bra!Utredningen bör också ske i ett samlat familjepoli-tiskt perspektiv - jättebra! Det är ju det vi vill!Bästa kolleger i ! Här har vi chansen attge regeringen hjälp i dess arbete med att ta fram nyaprinciper för underhållsstödet och snabba upp proces-sen, alltså avslå propositionen och begära en heltannan inriktning på statens stöd till barn till särlevan-de föräldrar.Herr talman! Jag vill i detta sammanhang passa påatt yrka bifall till vår reservation nr 1 vad avser avslagpå propositionen.Vilka principer är det då som är fel, och vilkaprinciper skall vi ha i stället? För det första skall intestaten ta över föräldraansvaret. Föräldrarna skallalltid vara ansvariga för sina barns försörjning, varesig man lever tillsammans eller inte. Så är inte fallet , trots vackra ord från de föregående talarna MonaBerglund och . Det är en miss-riktad välmening att tro att man underlättar separatio-ner genom att ta ifrån människor ansvar. Statensuppgift skall vara att bevaka att föräldrar lever upptill sitt ansvar gentemot barnen. Självklart skall manockså underlätta de ekonomiska påfrestningarna påföräldraskapet, men de frågorna diskuteras med för-del i andra sammanhang.En viktig princip i detta sammanhang är att manskall betala underhållet till sina barn. Man skall intebetala till . Blod är faktiskt tjockareän vatten, och vi vet att inte ens tre fjärdedelar av deåterbetalningsskyldiga fullgör sina förpliktelser tillpappa staten.För det andra skall staten behandla alla föräldrarpå samma sätt. Det gör man inte . Vi som käm-par i våra äktenskap och förhållanden för att hållaihop familjen får inget stöd ekonomiskt. Det skall intede särlevande med automatik få heller. Man skallbehandlas på samma sätt oavsett om man lever till-sammans eller inte.För det tredje måste man se till försörjningsför-mågan hos båda föräldrarna. Vi tycker att det ärsjälvklart att båda föräldrarnas försörjningsförmågaskall bedömas när man utreder om det finns behov avunderhållsstöd.Dessa tre utgångspunkter tycker vi moderaterskall gälla i den nya reform som så väl behövs. Det ärviktigt att arbetet med denna reform kommer i gångså snart som möjligt.Anf. 42 ():Herr talman! Om hade gått lite längre till-baka i historien hade hon vetat att det är självklart attvi måste göra en besparing. var det så attbidragsförskottet kostade , och staten ficktillbaka 1 miljard. Det var alltså en ganska dålig åter-betalning av föräldrarna. delar jag inte Ceciliasuppfattning att det skulle vara så enkelt att om vi baralät föräldrarna betala själva skulle minsann alla betalatill sina barn. Så tror jag inte att det är.Jag skulle vilja ställa en fråga utifrån den mode-rata reservation och motion där ni säger att statensansvar skall begränsas till att gälla barn vars föräldrarsaknar egna medel eller fall där fadern är okänd. Jagskulle kunna tänka mig att det kommer att bli enväldig massa okända fäder i efter en sådanreform. Det är det ena.Det andra jag skulle vilja veta är varför staten ivissa fall skall gå in och låna ut pengar. Kan CeciliaMagnusson reda ut på vilket sätt staten skall låna utpengar för att föräldrar skall kunna försörja sina barn?Hur har ni tänkt att de skall betala tillbaka? Skall detfinnas vissa kriterier, vissa löner? Vilka räntesatserskall staten ta ut på de här lånen?Anf. 43 ():Herr talman! Statens uppgift som vi ser det, UllaHoffmann, är att hjälpa dem att fullgöra sitt ansvarsom föräldrar. Staten kan gå in, när man själv av eneller annan anledning inte har förmågan, och stöttaunder en kortare tid.Självklart behöver man andra åtgärder än bara lån.Man behöver se över hela ekonomin för att långsik-tigt kunna klara sitt föräldraskap. Det är liksomgrundtanken i detta. Staten skall gå in och stötta, menstaten skall inte ta över ansvaret, som vi gör i dag.De allra flesta föräldrar tror jag har en mycketstark ansvarskänsla för sina barn. Då kan de fullgörasina förpliktelser. Men samhället måste självklart gåin och stötta de föräldrar som inte kan ta sitt föräldra-skap.Anf. 44 ():Herr talman! Det var inte riktigt det som var minfråga. Där har vi samma uppfattning. Vi tycker ocksåatt det är viktigt att staten går in och tar ansvaret vadgäller just underhållsstödet och underhållsbidraget.Jag ställde en specifik fråga, eftersom moderater-na har yrkat avslag på propositionen och i stället villha ett reformerat underhållsstöd. Då ställde jag ensådan enkel fråga: Hur har ni tänkt er att lånen skallse ut till de föräldrar som inte kan sköta sin skyldig-het vad gäller försörjningen av sina barn?Anf. 45 ():Herr talman! Precis där ligger skillnaden, . Dusade att staten skall ta ansvar. Men det är inte statensom skall ta ansvar som förälder. Det är föräldrarnasom skall ta ansvar som föräldrar. Statens uppgift äratt gå in och stödja föräldrarna i det ansvar som dehar. Det är den stora skillnaden, som jag ser det.Anf. 46 ():Herr talman! Låt mig börja med en liten funde-ring, , som jag egentligen tyckeratt alltihop handlar om. Vem är det som har ansvaret?Vem skall försörja barnen? Vilket ansvar har manegentligen som förälder? Vilket ansvar har samhället?Det tycker jag är de grundläggande frågorna.Du säger att man gjorde ändringarna enbart pågrund av besparing. Det är självklart att man vartvungen att göra en besparing, men det nya systemethar ändock blivit ett rättvist system.Cecilia , problemet med Moderatasamlingspartiet är ju er inställning att ni helt ochhållet vill avskaffa stödet från samhället till barn sombor med en förälder. Såvitt jag förstår av motionen ärdet som i stället skall pröva det ärendedär en underhållsskyldig inte kan betala.En annan sak, . Kan du förkla-ra för mig vem som skall sköta utbetalningar av un-derhållsstödet om inte skall göradet?Anf. 47 ():Herr talman! Underhållsstödet skall bygga på heltandra principer än besparingar. Själva infallsvinkelnär fel. Underhållsstödet skall vara utifrån barnetsbästa. Denna inställning har vi faktiskt stöd för ibarnkonventionen. I artikel 18 står det att staternaskall göra sitt bästa för att säkerställa erkännandet avprincipen att båda föräldrarna har ett gemensamtansvar för barnens uppfostran och utveckling.Vi lever inte upp till det . Vi går emellan för-äldrarna i deras ansvar att se till sina barn på bästamöjliga sätt. Vi måste återkoppla detta. Vi får inte gåemellan barnen och föräldrarna och ta över det ansva-ret. Det är det som är den stora skillnaden.Det är mycket möjligt att får tahand om den här frågan. Vi har inte gett några anvis-ningar kring detta i vår motion. Vi har sagt att statenexempelvis kan ställa upp med ett lån för att över-gångsvis klara ut detta. Men för dem som inte kanfullgöra detta eller när föräldrarna inte finns skallstaten självklart fullgöra sitt ansvar att ta hand ombarnen.Anf. 48 ():Herr talman! säger att de för-äldrar som är gifta och gnetar på där hemma överhuvud taget inte får någon hjälp. Då vill jag frågaCecilia: Har du aldrig haft föräldrapenning?Anf. 49 ():Herr talman! Jo, , det har jag. I det härsammanhanget gäller det inte de generella delarnautan just att stötta försörjningsförmågan. När manlever i ett samboförhållande eller i ett äktenskap harman inte något speciellt ekonomiskt stöd för försörj-ning av barnen. Det är först när du skiljer dig ochlever isär som staten går in med automatiskt stöd. Detär det som är fel. Jag tycker inte att man med auto-matik skall få underhållsstöd. Det skall prövas myck-et noggrant och efter helt andra principer än vad somgäller i dag.Det jag undrar, för att vända mig till , är hurni i majoriteten kan ställa upp på en proposition sominte ens uppfyller de kriterier som man hade när re-formen infördes.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )7 § och gränskontrollFöredrogsSocialförsäkringsutskottets betänkande1998/99:SfU11Statens invandrarverk och gränskontroll(prop.1998/99:81)Anf. 50 ():Herr talman! I propositionen föreslås att ges befogenhet att efter överenskommelsemed polismyndigheten bistå polisen vid personkon-troll i samband med inresa och utresa. För att befästadet föreslås förändringar i utlänningslagen.Miljöpartiet har tidigare välkomnat förändringenatt huvudansvaret för verkställighet av beslut omavvisning och utvisning förts över från polismyndig-heten till . Vi tycker också attpropositionen och betänkandet är bra just i det avse-endet att de samarbetar. Det finns mycket gott atthämta från en kompetensförstärkning vid gränskon-trollerna.Men precis som vi gjorde när propositionen ochbetänkandet om verkställighet och återvändandebehandlades känner vi oss nu oroade och vill dela utnågra varningens ord.Syftet med denna samverkan är att gränskontrol-len skall vara snabb och effektiv.