prot · GM0971 · 1999-03-18 00:00:00 — Jag konstaterar med stor tillfredsställelseatt man uppnått parlamentarisk enighet om ökadrättssäkerhet genom tvåpartsförfarandet i domstol.För det tredje är asylfrågan en rättighetsfråga ochbör hanteras som en sådan. Därför har de led i asyl-processen som tidigare hanterades av polis förts övertill . Det gäller frågor om tillstånd,förvar och verkställighet. Polisen behåller ansvaretför gränskontrollen, men också här kommer att spela en viktigare roll i framtiden.Jag kan nämna att just nu pågår en intressant för-söksverksamhet där frivilligorganisationerna finnsrepresenterade vid gränsen på för att biståasylsökande och följa asylprocessen. Därmed ökarderas insyn i asylprocessen. Det kan också ses som ettled i en förbättrad rättssäkerhet.Fru talman! Hur vi hanterar asylrätten är ett testpå vår demokrati och kultur. Om rättssäkerheten ärden ena principen på vilken vår invandringspolitikbygger, är humaniteten den andra. Också i en regleradinvandringspolitik måste det finnas utrymme förindividuella humanitära skäl till uppehållstillstånd.Om de regler vi satt upp visar sig få konsekvensersom blir orimliga ur humanitära synpunkter måste vivara beredda att ompröva dem. Detta är ett områdesom rymmer svåra dilemman och överväganden.Tvärsäkerhet och polarisering underlättar knappastrimliga lösningar på besvärliga problem.Glädjande nog har vi fått till stånd en alltmerfruktbar dialog med många av de frivilliga organisa-tioner som är verksamma på detta område. Ett prak-tiskt resultat är det som pågår vid som jagnämnde. Ett annat exempel är de frivilliga organisa-tionernas aktiva medverkan i den utredning som och nu genomför för debarn som lever gömda i landet, som har diskuteratshär tidigare. En öppen och respektfull dialog är ovär-derlig för migrationspolitikens fortsatta utveckling.På några områden har reglerna ändrats eftersomde praktiska konsekvenserna visat sig bli alltför re-striktiva. Det gäller återkallande av uppehållstillståndför dem som lämnat oriktiga uppgifter om sin identi-tet. Huvudregeln är, och måste vara, att den somsöker asyl i är skyldig att lämna riktiga upp-gifter om sin identitet och skälen för sin ansökan. Omdet i efterhand visar sig att man har fått uppehållstill-stånd på felaktiga grunder kan det återkallas. Men detär inte rimligt att detta skall kunna ske oberoende avhur som förflutit och hur pass väl etableraden person är i landet. Därför infördes en tidsgräns föråterkallande av uppehållstillstånd som givits på fel-aktig grund.Genom ändringarna i utlänningslagen begränsadesrätten till invandring för anhöriga till minderårigabarn och maka/make eller sambo. Bakgrunden var detmycket stora antalet skyddsbehövande från kriget if.d. Jugoslavien.Därutöver kan s.k. udda och ömmande fall bevil-jas uppehållstillstånd som anhöriga. Jag noterar attutskottet anser att en utvärdering av de bestämmelsersom gällt bör ske snabbt och särskiltuppmärksamma de udda och ömmande fallen.Frågan om uppehållstillstånd på grund av anknyt-ning har behandlats dels i en särskild utredning, dels iNIPU. Kommittén har enats om förslag till föränd-ringar av nu gällande ordning på några punkter. Jagundersöker därför möjligheten att behandla dessafrågor med förtur.Fru talman! fyller tio år.Det finns skäl för oss att granska vad vi gjortför att uppfylla konventionens krav. Jag har ocksåfunnit det särskilt angeläget att uppmärksamma vill-koren för de asylsökande barnen. Det gäller både debarn som kommer hit utan sina föräldrar och de somkommer med sina familjer, men också de barn somlever gömda när föräldrarna fått avslag på sin ansö-kan om uppehållstillstånd men ändå stannat kvar ilandet. Därav uppdraget till och In-vandrarverket.Under 1997 fick 6 367 personer uppehållstillståndav humanitära skäl. Bland dem fanns en stor gruppbarnfamiljer från f.d. . , janua-ri till oktober, beviljades 4 468 personer uppehållstill-stånd av humanitära skäl. I många fall har just hänsy-nen till barnens bästa vägt tungt i bedömningen.Fru talman! Internationaliseringen av vår befolk-ning är ett faktum. är oåterkalleligen ettmångetniskt samhälle, liksom alla andra länder. Över10 % av vår befolkning är född utomlands. Antaletasylsökande är lägre nu än . Däremot ärantalet uppehållstillstånd ungefär lika många,ca 40 000. Det beror på att anhöriginvandringen, efterden mycket stora flyktinginvandringen under kriget if.d. , är större . Det är också fler somkommer under EU och eller som stu-denter, forskare, företagare och idrottsmän. Samtidigtutvandrade ca 30 000 svenskar, infödda och naturali-serade. Nettoinvandringen blir då ca 10 000, vilketnätt och jämt uppväger befolkningsminskningen.Ett argument som vi ibland kan möta från demsom tycker att har tagit på sig alltför stortansvar för mottagande av flyktingar är: Vi kan inteensamma ta ansvar för alla som behöver skydd.Det har de förstås alldeles rätt i. Men ett Europasom bestämt sig för att ta ett gemensamt ansvar kanstå öppet och tillgängligt för dem som behöver skydd.Om flyktingpolitiken enbart är en angelägenhet förvarje land för sig är risken stor att det i tider av ar-betslöshet och främlingsfientlighet uppstår ett ovär-digt med världens flyktingar, därländerna försöker övervältra ansvaret på varandra.Därför innebär europeiseringen av flyktingfråganen enastående chans att flytta fram positionerna ochskapa utrymme för både generositet och humanitet.Det gäller både arbetet med att förebygga och lösakonflikter som leder till flyktingskap och beredskapatt ta emot dem som behöver skydd.Ännu har EU långt ifrån förverkligat dessa möj-ligheter. Alltför ofta har diskussionerna fastnat i en-bart gränskontroll och åtgärder för att förhindra in-vandring. Man kan ana ett ängsligt sneglande på enfrämlingsfientlig hemmaopinion.Det är viktigt att vi har en fungerande gränskon-troll och att illegal migration kan motverkas. Men ettväl fungerande europeiskt samarbete för att motverkaoch lösa konflikter, att aktivt bejaka asylrätten och attta emot dem som söker uppehållstillstånd på ett hu-mant och värdigt sätt i våra länder är för mig grundenför asylpolitiken.Fru talman! Genom Amsterdamfördraget står helainvandringspolitiken på EU:s dagordning. Det gällerbåde asylregler, rättigheter för tredjelandsmedborga-re, temporärt skydd, ansvarsfördelning och mottagan-de av asylsökande. På svenskt initiativ har också iavsnittet om mottagande av asylsökande förts in attsärskild hänsyn skall tas till de asylsökande barnen.Målet är att EU skall bli ett område med frihet, säker-het och rättvisa, som det står i fördraget.Fru talman! Som en gengångare går rasismen ochfrämlingsfientligheten genom . En etnisktbetingad social exklusion hotar i alla våra länder. Detmåste motarbetas av regeringar och EU på ett heltannat sätt än . Att bekämpa arbetslösheten ärkanske den enskilt viktigaste motåtgärden. Men vibör dessutom samla oss kring ett brett alleuropeisktprojekt för tolerans och samlevnad i det nya månget-niska . De gäller både förhållandet mellanmajoritetsbefolkningen och minoriteter och mellannya och gamla invånare i våra länder. För detta krävsinsatser på många nivåer av våra regeringar såväl somav parlament, frivilligorganisationer, kyrkor, i skoloroch på arbetsplatser.Fru talman! Detta är, som alla här i salen vet, ettpolitikområde som rymmer starka känslor, svåradilemman och mänskliga tragedier. Till mina egnatidigaste minnen hör bilden av flyktingar som kommed de vita bussarna från koncentrationsläger.De bäddades ned, i mammas och pappas lilla hotell, ibadkar när sängarna tog slut. Det som för mig blev enbärande bild genom livet var hur dessa benrangel,dessa människospillror blev till vanliga, normalamedmänniskor på grund av omvårdnad, omsorg ochkärlek.Många av dem, alltför många, fick aldrig skyddhär i eller på andra håll undan förföljelsen,utan gick under i koncentrationsläger. Det finns ingenanledning att ha en lägre grad av solidaritet ändå.Genèvekonventionen kom till som en överens-kommelse mellan länderna att ta ansvar för dem sombehövde skydd undan förföljelse. harFN:s flyktingkommissarie byggt upp ett arbete runtom i världen till skydd för världens flyktingar, sombekant är. är en av de största bidragsgivarnatill denna verksamhet. Vi tillmäter också UNHCR:srekommendationer och bedömningar stor betydelse ivårt arbete.Låt mig till slut understryka, fru talman, att enrättvis human flyktingpolitik inte bara är en med-mänsklig handling och ett internationellt solidari-tetsåtagande. Det är också i högsta grad en investe-ring i framtida goda relationer mellan länder till öm-sesidig nytta. Jag tänker på forna namnkunniga flyk-tingar i som , . Jag tänker på nuvarandepresident, försvarsminister och utrikesminister, somalla varit flyktingar i och är goda Sverige-vänner. Man skulle kunna mångfaldiga exemplen,och ni kan göra det också från era erfarenheter, frånSydafrika och , från och ,från och , från och ochfrån och . är också chansenstor, om man frågar efter vägen på en gata i ,att man får ett svar på svenska.Jag tänker också på alla dem som kommit hit somflyktingar och som stannat i landet och som på olikasätt berikat och tillfört vårt land ny kunskap, kulturoch kompetens.Allra sist: En turkisk vän till mig har uttryckt exi-lens trauma som vi aldrig får glömma så här: Exil äratt vakna i ett främmande land och att varjenatt sova i sitt fosterland.Därför är och förblir grunden för vår flyktingpoli-tik upplyst humanism och fast solidaritet med männi-skor i nöd.Anf. 195 () replik:Fru talman! Det kändes väldigt positivt att lyssnapå statsrådets anförande. Det visade sig också attstatsrådet och jag har haft samma perspektiv på varförvi skall ägna så mycket arbete åt artikel 14 i deklara-tionen om mänskliga rättigheter.Jag delar också statsrådets uppfattning att det ärviktigt att inte urholka asylrätten, så att den inte blan-das med t.ex. anhöriginvandring eller andra typer avansökningar. Men det kräver ju också att vi har bralagstiftning kring t.ex. anhöriginvandring, så att maninte tvingas av olika skäl att söka asyl när det kanskeinte finns asylskäl.Jag är väl medveten om bakgrunden till varförreglerna skärptes . Jag tycker attdet är mycket bra att vi gör den här utvärderingen föratt se hur det har slagit och för att se på vilket sätt vikan ändra reglerna.Allra mest tycker jag om det här med att utskottetsäger att man skall uppmärksamma speciellt udda ochömmande fall, liksom även sista länken-fall och andraspeciella anknytningar. Jag tror nämligen att andraspeciella anknytningar kan vara en del av att se till attasylrätten inte urholkas, utan att vi på det sättet kanbehålla asylrätten.Det var också glädjande att höra att statsrådet harplaner på att eventuellt lyfta ut tvåårsregeln ur . Jag skulle vilja veta hur pass eventuelltdet är, eller om det är så att det kommer att lyftas ut.Anf. 196 Statsrådet ():Fru talman! Jag kanske glömde att säga att jagvälkomnar de tre tillkännagivanden som riksdagenger till regeringen. Vi skall ge oss i kast med demomedelbart och arbeta så skyndsamt som möjligt pådessa angelägna områden, men jag kan inte ge någratidslimiter.Anf. 197 () replik:Fru talman! När det gäller de tre tillkännagivan-dena förstår jag statsrådet. Att det skall ske skynd-samt just när det gäller anhöriginvandringen är myck-et viktigt.Jag uppfattade att statsrådet sade att det som vikallar tvåårsregeln eventuellt skulle behandlas medförtur. Min följdfråga var då om det skulle gå attstryka ordet eventuellt , och säga att det kommeratt behandlas med förtur.Anf. 198 Statsrådet ():Fru talman! Det kan jag inte säga i dag.Anf. 199 BO () replik:Fru talman! Statsrådet talar väl, för att inte sägamycket väl. Han gör det för goda saker som asylrätt,mot rasism och mycket annat.Samtidigt är det ju statsrådet som är pappa till attvi har glidit över från en flyktingpolitik i de delar sombehövs, till en mer allmän migrationspolitik. som för oss alla gäller naturligtvis det somstår i skriften, nämligen att av deras gärningar skolani känna dem.Jag skulle vilja fråga en del om resultaten av dennya migrationspolitiken, som det skall heta enligt detre partierna.Vi har redan i dagens debatt nämnt att det före-faller som om de avslag som gjorts med den nyapolitiken är avsevärt större än vad som gällde i slutetav den förra perioden.Har jag rätt, och hur ser i så fall statsrådet på det?I den utvärdering som Röda korset gjorde av an-höriginvandringen från , dvs. 1997 -utredningen är alltså gjord , så jag kan intesvara för hur det ser ut - förefaller det som omantalet beviljade ansökningar skulle ha sjunkit medmer än två tredjedelar.Vi talar mycket om humanitära skäl. Det gör inteminst statsrådet, och det står på något ställe i lagstift-ningen. Men när vi har utfrågningar i utskottet får viav ledande tjänstemän veta att orden humanitära skäli lagstiftningen inte betyder det som vi vanliga män-niskor menar med orden.Har statsrådet någon kommentar till detta?Anf. 200 Statsrådet ():Fru talman! Jag är inte medveten om att det finnstolkningsskillnader när det gäller humanitära skäl. Jagtrodde att det framgått av alla de humanitära skäl somhar beviljats. Jag angav siffrorna flera tusen. De ärganska omfattande. När jag jämför siffrorna för 1996,1997 och 1998 när det gäller fördelningen mellankonventionsflyktingar, övriga skyddsbehövande,kvotflyktingar och humanitära skäl dominerar dehumanitära skälen kraftigt och 1998. Man kaninte tala om någon påtaglig skillnad. Det är en ganskajämn fördelning över åren.Vi kan strida mycket om det ena och det andra.Det skall vi göra för att ständigt belysa och genomly-sa detta viktiga politikområde.Jag kommer just från . Det är därför jag intehar varit med från början i debatten. Vi har mycketkvar att göra i innan vi får den europeiseringav flyktingpolitik och migrationspolitik som vi vill se.Det är en lång fight vi har framför oss. Men vi har enmöjlighet nu när vi har mer likasinnade regeringar.Det går i rätt riktning. Vår nya migrationspolitik stårsig mycket väl i jämförelse.Anf. 201 BO () replik:Fru talman! Vi får väl återkomma statsrådet ochjag i ett annat sammanhang till frågan om humanitäraskäl. Jag refererade ett uttalande som har fällts i ut-skottet härförleden, och som jag tyckte bekräftadeden bild jag har, nämligen att det är många som intefår bifall.Låt mig då upprepa de siffror jag nämnde. De kanju vara fel.Den ena uppgiften är att vi 1996 och 1997 hadeungefär avslag, medan vi 1998, när den nyapolitiken förmodligen har slagit igenom, tycks haavslagssiffror på , alltså avsevärt mycket mer.Den andra sifferuppgiften jag gav var från Rödakorsets genomgång av anhöriginvandringen, där detföreföll vara en minskning på över två tredjedelar,alltså bort emot av antalet beviljade ansökning-ar.Jag undrade om detta stämmer, och om det är iöverensstämmelse med den flyktingpolitik - som jagvill kalla det - som bör föra.Anf. 202 Statsrådet ():Fru talman! Jag har inte siffrorna framför mig,som har. Jag vet att det som gäller är attvi nu har en lagstiftning och en praxis som är humanoch rättssäker, mer än i något annat land. Det sägerföga att jämföra siffror från det ena året till det andra.Det har ju att göra med hur situationen ser ut i om-världen.Den stora toppen hade vi efter im-plosion, naturligtvis. är det färre asylsökande. Detsom är viktigt, och som vi har att se till tillsammans,är hur man behandlar det enskilda fallet.Anf. 203 ()replik:Fru talman! händer stora saker. Först har jagfått träffa , sedan får jag replikeramot ett statsråd. Det gör jag i mittlånga liv.Jag har i spänd förväntan väntat på svaret på minvädjan, och försökt att gissa var statsrådet skulle vävain min vädjan. Jag tänkte: Var det vid asylrätten fårinte urholkas? Nej, det måste vara: Vi skall inte hatvärsäkra lösningar.Det skulle aldrig ha fallit mig in att föreslå stats-rådet att lyfta ut någonting ur en utredning. Därförtrodde jag att man kanske kunde göra på något annatsätt, och föreslog en förordning, eller kanske morato-rium. Men det gör ingenting om det är utlyft ur enutredning. Jag är väldigt glad bara det gynnar demisshandlade kvinnorna.Jag tackar så väldigt mycket för skyndsam be-handling.Anf. 204 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror nog att vi skall komma över-ens.Anf. 205 (m) re-plik:Fru talman! anförande får man kan-ske säga var ett slags flykting- eller migrationspoli-tiskt testamente. Jag har väl som alla andra anledningatt förmoda att den här debatten är den sista på dethär området som statsrådet kommer att med-verka i här i riksdagen.Jag vill i all enkelhet framföra ett tack för de in-satser som har gjort inom det migra-tionspolitiska fältet. Den humanism och de kunskaperoch det internationella engagemang som statsrådethar imponerar verkligen.Förhoppningsvis får statsrådet nu i en eller annanegenskap fortsätta att odla det internationella enga-gemanget på EU-nivå som han har talat så varmt för.Om det nu skulle komma att ske, som ledare för densocialdemokratiska EU-gruppen i parlamentet, ut-trycker jag i och för sig den diskreta förhoppningenatt denna grupp inte blir så stor.Jag vill i alla fall tacka för den här tiden.Anf. 206 Statsrådet ():Fru talman! Jag hoppas att den blir väldigt stor,och att partikamratsgrupp blirmindre, mycket mindre. Till skillnad från vonEssen, som är en gentleman och som står upp i ordoch handling för flyktingar - han har som få i dennakammare också på plats kämpat för flyktingars rätt -är många av hans partikamrater i och Europa-parlamentet mörkblå reaktionärer som inte lägger nedett dugg på att få en anständig flyktingpolitik.Till von och andra som deltagit i de-batten här - det brukar vara de vanliga personerna -vill jag också uttala ett tack.Man skall inte föregripa framtiden och säga vadman skall göra och inte göra, men de här frågornalämnar jag aldrig någonsin, särskilt som jag har fåttdem med modersmjölken. Tack så mycket!Anf. 207 ():Fru talman! Det var ett väldigt tackande mot slutethär. Jag hör inte till dem som i riksdagssammanhanghar jobbat så länge med de här frågorna men jag kanväl åtminstone tacka statsrådet för mycket avdet som han framförde här . Mycket av det kun-de jag instämma i - om än icke allt, vilket nog fram-går i delar av det jag har att säga.När godkände det svenska EU-medlemskapet framhölls det att "skall i EUkraftfullt verka för en solidarisk och human flykting-politik". har ganska mycket hänt, och detär egentligen ingen angenäm utveckling. Vänsterpar-tiet varnade redan före folkomröstningen ihärdigt föratt den svenska flyktingpolitiken skulle komma att blihårdare. Själv var jag aktiv i Nej till EU-rörelsen påden tiden och hörde ganska hur ja-sidan svarade på sådana argument: Flyktingpolitikenär en nationell angelägenhet. kan vidhållasina mer generösa regler om vi vill. Vi måste inteanpassa oss.Så hette det då. står det klart att många avvåra farhågor dessvärre har besannats. Utvecklingen iSverige följer den inom EU och går i riktning mot enallt hårdare attityd mot människor från andra delar avvärlden som tvingas fly från sina hemländer.Jag instämmer till fullo i det som anfört här i kammaren och skall själv i dethär inlägget ge några exempel på den oroande rikt-ningen för flyktingpolitiken inom EU. Jag skall ocksåkommentera asylsökande barns självklara rätt tillsamma skolundervisning som svenska barn.Fru talman! Vi i menar, och dettahar vi också angett i motioner som vi skrivit, att Sve-rige, tvärtemot vad som uttalades vid EU-inträdet, hargjort en utomordentligt svag insats i asylfrågor inomEU. Som exempel på detta kan nämnas den gemen-samma tolkningen av flyktingbegreppet, som bortde-finierar förföljelse som inte utgår från statsmakten.Sverige nöjde sig där med att peka på sin avvikandeuppfattning i en deklaration. Man har kommit överensom ett antal åtgärder för att bekämpa vad som kallasför illegal invandring, bl.a. genom förstärkt gräns-kontroll, samordnad kamp mot flyktingsmugglare,strängare aktioner mot flygbolag som tar passagerareutan resehandlingar och strängare granskning avvisumansökningar från icke-EU-medborgare. Påområde efter område sluts nu muren runt fästningEuropa.När det gäller den s.k. Irakhandlingsplanen, varssyfte, enligt vår mening, är att hindra kurder från Irakoch att fly från krig och politisk förföljelseoch söka skydd i EU-länderna, är det extra anmärk-ningsvärt att ett så nära samarbete skett med justTurkiet. är ju inte direkt ett land som gjort sigkänt för sina omfattande insatser för de mänskligarättigheterna.Vi ser också med stor oro på designaler om harmonisering av flyktingpolitiken mel-lan EU:s medlemsstater som pågår. inleddesitt andra halvår som ordförandeland med att läggafram vad som kallas för ett strategidokument förmigrations- och asylpolitik. I betänkandet anges i ochför sig att enligt vad utskottet erfarit endast delar avdetta dokument har fortsatt aktualitet och behand-las i expertgruppen.Det skulle vara ganska intressant att få höra litemer om vilka delar det egentligen rör sig om. Inne-hållet, som uppenbarligen syftar till att hindra såmånga människor som möjligt att söka asyl inom EU,påminner för min del lite grann om det gamla da-taspelet Donkey Kong - om det är någon som kom-mer ihåg det. Där handlar det om att ta sigförbi livshotande hinder för att nå nästa nivå och såsmåningom kanske också slutmålet. Men det är juinte fråga om ett spel, utan det skulle kunna kommaatt handla om vanliga verkliga människor och omverkligt lidande.Vad händer när vi till fullo deltar inte bara i be-slutsfattandet utan också i det praktiska genomföran-det när det gäller ? Hur kan detberättigas att genom bötesföreläggande gentemotexempelvis de flygbolag som låter människor resa hitytterligare skärpa villkoren för att komma till Sverigeoch söka asyl? Och hur är det förenligt med rimligrättssäkerhet att de nästan 4 miljoner människor somregistrerats i , , ipraktiken har förbrukat sin möjlighet att söka asyl iett EU-land, oavsett skälen för det - åt-minstone så länge som de kvarstår i registren?Vänsterpartiet konstaterar att tanken om en hu-man, en mänsklig, flyktingpolitik är mycketsvår att förena med den utveckling som sker inomEU. Vi kommer att göra vad som står i vår makt föratt fortsätta kampen för varje människas rätt till skyddockså i framtiden.Fru talman! När det gäller vårt förslag om att geflyktingbarn rätt till samma skolundervisning somsvenska barn måste jag säga att jag får ett någotmärkligt svar i betänkandet; det vill jag nog säga.Man anger de remissvar som inkommit dels frånInvandrarverket, dels från . Vidare föreslåsett tillkännagivande om en kartläggning för att se påasylsökande ungdomar i gymnasieålder som utnyttjarden till buds stående undervisningen, vilka resursersom skulle krävas om de gjorde det i större utsträck-ning och varför de inte gör det i dag.Det yrkande som skall bemötas å andra sidanhandlar snarare om att ge alla flyktingbarn - barn ärman i den meningen tills man är -samma rätt till undervisning som svenska barn. Detbetyder att de som är i grundskoleålder skall ges rätttill undervisning motsvarande av vad svenskabarn får och att de som är i gymnasieålder skall få rättatt gå gymnasiet.I betänkandet berörs ytligt att flyktingbarnensgrundskoleundervisning kostar något mer än de 65 %som angetts. Men inga argument ges egentligen motatt ge dem samma rätt till undervisning som svenskabarn. Det är detta som jag finner märkligt.Jag är i och för sig ganska ny i - jag hartänkt att jag kan "köra" med det i alla fall.Men nog borde det väl vara brukligt att man bemöteryrkanden i sak, inte att man lyfter ut en del av ettyrkande omvandlat till något annat för att sedan gåvidare, egentligen utan argumentation.Vi i ser positivt på den kartlägg-ning som skall komma till stånd; det vill vi gärnagöra klart. Men nog tycker vi att man hade kunnat gååtminstone något steg längre.Fru talman! I enlighet med vad tidi-gare anförde har mot tortyr ocksåfunnit anledning att invända mot den svenska flyk-tingpolitiken.Under den tid som kommittén funnits har 29 an-mälningar inkommit.