prot · GM09103 · 1999-05-31 00:00:00 — Bara ryggbesvären beräknas till 20miljarder och de reumatiska sjukdomarna, om jagminns rätt, nästan 50 miljarder.Ökningen beror naturligtvis på att vi blir äldre ochäldre och då drabbas allt hårdare av sjukdomar. Enannan sak är vårt sätt att leva. Vår kosthållning är,som vi vet, inte den rätta alla gånger, och som soci-alministern så riktigt påpekar står ju rökningen för del av orsakerna. Jag vill också nämna en siffratill som jag gärna vill ha till protokollet, och det är attenbart kostnaderna för höftfrakturer på grund avosteoporos beräknas till 3 miljarder . Dessapatienter har dessutom en väldigt dålig läkningsför-måga.Detta är någonting som FN bör uppmärksamma.Jag vill bl.a. ställa frågan till socialministern om hanär beredd att på FN-nivå försöka att arbeta vidare föratt pressa på för att man skall göra så mycket sommöjligt.Nu är hårdast drabbat, fru talman. Det ärmycket märkligt, men det är vad jag har fått lära migav experterna.Min första fråga är då om socialministern vill bi-dra till att inspirera FN att göra mer.Sedan vill jag också fråga om det verkligen ärriktigt att man inte rekommenderar bentäthetsmät-ning. Jag har själv av intresse genomgått en sådanmed ett, gudskelov, mycket gott resultat. Men jag harockså vänner som har gjort det och som har fått ettsämre resultat. De har kunnat få någonsorts behanding av sin läkare. har dekunnat göra om bentäthetsmätningen och då fått bevi-sat att insatserna har hjälpt.Anf. 182 Socialminister ():Fru talman! Det pågår, enligt vad jag har blivit in-formerad om, två arbeten inom statliga myndigheterpå område kring problemställ-ningen. arbetar inte just nu med någrastudier, men man planerar - jag tror att det också varså formulerade det i sin infor-mation - en sådan studie, åtminstone så långt att manredovisar den kunskap som finns. Man gör enlitteraturgenomgång och tar fram någonting som välkan kallas state of art, dvs. en redovisning av kun-skapsnivån när det gäller osteoporos just nu.Det andra är att SBU planerar att göra en uppfölj-ning av den tidigare rapporten om mätning av bentät-het. Projektgruppen skall sammanträda direkt eftersommaren och då diskutera detta. Det är alltså dessatvå arbeten som pågår.Den frågeställning som vi ofta möter här i riksda-gen är vilket ansvar sjukvårdshuvudmännen har förförebyggande arbete, upplysningsarbete osv. ochvilket ansvar vi har här i . Det rimliga ärnaturligtvis att vi lägger ansvaret på sjukvårdshu-vudmännen. I väldigt stor utsträckning är det där somarbetet måste bedrivas. Vi måste förvänta oss attsjukvårdshuvudmännen tar också frågan om osteopo-ros på fullt allvar.Dock kan ju faktiskt inte landstingen arbeta inomFN:s ram. Mitt svar på den frågan är att regeringennaturligtvis är beredd att arbeta på FN-nivå kringdessa problemställningar. Det är inte sjukvårdshu-vudmännens sak, utan det är den svenska regeringensoch ansvarsområde.Anf. 183 ():Fru talman! Tack för det kompletterande svaret.Enligt vad jag har fått lära mig - jag skrev en mo-tion om detta och har haft kontakt med - är detta med bentäthetsmätningväldigt viktig för de enskilda människorna, för då fårman kunskap om sin egen situation och vad man kangöra. Det personliga ansvaret när det gäller hälsofrå-gor är naturligtvis mycket, mycket stort. Här kan mange den enskilda människan ett incitament till att för-bättra sin situation.Jag vill gärna betona vikten av att man tittar när-mare på detta. På alltför många platser runtom i Sve-rige saknas det bentäthetsmätare, också enligt deninformation som jag har fått.Vi måste således sprida kunskap på alla nivåer.Självklart ligger ansvaret på sjukvårdshuvudmännen,men jag är inte säker på att de har tagit till sig all denkunskap som finns. Det anses inte så dramatiskt näräldre människor bryter en handled eller en vrist. Detär nästan, fru talman, så att det börjar ses som ettnormaltillstånd, men det är det inte. Det beror ofta påatt man har en svag benstomme beroende på faktorersom man kanske hade kunnat påverka själv.Jag hoppas därför att socialministern med allatentakler han har kan hjälpa till att sprida kunskap,inte bara bland de enskilda människorna utan ocksåbland sjukvårdshuvudmän och andra, och kanskeockså få det till det FN-uppdrag som styrkommitténgärna vill ha.Anf. 184 Socialminister ():Fru talman! Det skall påpekas, och det är viktigt,att i EU:s rapport om osteoporos fanns det en punktsom var en rekommendation om att skaffa bättre,modernare och framför allt fler utrustningar för attmäta bentäthet.Det är viktigt att vi ser till att utrustningar finnshos sjukvårdshuvudmännen. Problemställningen somSBU tog ställning till var ju huruvida man skullerekommendera undersökningar också av symtomfriaindivider, om man skall göra screening av bentätheteneller om man bara skall använda utrustningen för demsom av ett eller annat skäl tror att de har problemeller riskerar att få det.Det är naturligtvis en svår frågeställning. Det ärmöjligt att vi kommer dithän att manändå gör mer allmänna undersökningar, bentäthets-undersökningar, för att komma till rätta med detta.Men SBU:s rekommendation var ju den omvända.Man fann, som man sade, inte något vetenskapligtvärde i att göra sådana undersökningar. Men det vik-tigaste är ju att sjukvårdshuvudmännen skaffar sigtillräcklig utrustning, att utrustning finns till hands föralla dem som vill göra sådana här undersökningar.Anf. 185 ():Fru talman! Jag håller helt och hållet med social-ministern om det sista inlägget. Låt mig påpeka attden här mätmetoden är förfärligt enkel och absolutsmärtfri. Vi vet att vi människor ibland är lite räddaför det som gör ont. Det här gör inte ett enda duggont, och man kan få det avläst ganska snabbt.Jag fick en idé. Skulle man inte försöka få meddet här i företagshälsovården? Vi vet vad det kostarpå arbetsplatserna när de anställda blir sjuka och hursvårt det är när goda medarbetare kanske blir bortaunder . Det finns alltså många områden där vikan premiera lindrandet, förebyggandet och vårdenav osteoporospatienter.Överläggningen var härmed avslutad.32 § Svar på interpellation 1998/99:326 omtvångssteriliserade personerAnf. 186 Socialminister ():Fru talman! har frågat stats-ministern om vilka åtgärder han ämnar vidta för attden föreslagna ersättningen till dem som steriliseratsmot sin vilja endast skall tillfalla de drabbade och intekommunala instanser. Hon har också frågat vilkaåtgärder statsministern avser vidta för att dessa175 inte skall beskattas. Arbetet inom Rege-ringskansliet är så fördelat att det är jag som skallsvara på interpellationen.Regeringen avlämnade proposition1998/99:71 Ersättning av staten till steriliserade ivissa fall. Inga motioner har väckts med anledning avpropositionen och socialutskottet har i betänkande1998/99:SoU13 tillstyrkt lagförlaget. den19 antogs propositionen av riksdagen.Avsikten med ersättningen är att ge de personersom drabbats en upprättelse och en gottgörelse frånstaten. Regeringen är medveten om att en sådan er-sättning aldrig kan ersätta den enskilde för det lidandesom denne fått utstå. Ersättningen, som är skattefri,kommer därför framför allt att få en symbolisk funk-tion. Regeringen är medveten om att denna ersätt-ning, liksom alla andra ersättningar eller skadestånd,kan komma att få effekter vid beräkningen av vissastatliga och kommunala bidrag samt kommunalaavgifter. Som bekant har frågan debatterats undersenare tid och många har hört av sig till Regerings-kansliet. Regeringen har tagit intryck av detta ochfrågan bereds i Regeringskansliet.Fru talman! Sedan detta skriftliga svar lämnadestill interpellanten har beredningsarbetet kommit sålångt att jag nu också vill meddela att regeringenavser att för presentera ett tillägg till lagensom innebär att den ersättning som utbetalas ickeskall ligga till grund för bedömningar av inkomstprö-vade stöd, bidrag eller avgifter från stat, kommun ochlandsting.Anf. 187 ():Fru talman! Får jag även här säga att jag tackarsocialministern för svaret. Men låt mig sedan genastkomma tillbaka att jag ställde frågan till statsminis-tern under den öppna frågestunden. Dåvalde statsministern att inte svara. Han lämnade istället ordet till biträdande socialministern gav ett svar. Det var inte särskilt klargörande,men hon visade en viss sympati för de synpunkter jaghade, nämligen att de här inteskulle kunna få tas om hand av kommuner för socialabidrag.Dessa människors lidande beror ju faktiskt på ensvensk lagstiftning, vilket som jag ser det placerardetta i en helt annan klass än vanliga skadeersättning-ar. Det var bakgrunden till min fråga till statsminis-tern. Jag blev besviken över att statsministern inteansåg att detta var en övergripande fråga, så jag gickdirekt upp till vårt kansli och skrev en interpellation.Men - sic! - statsministern överlämnade denna tillsocialministern, och är socialministern här. Det ärbra i och för sig.Det blev ju faktiskt så som jag hoppades med minfråga till statsministern, att de här pengarna inte skallkunna tas om hand av kommunerna vid beräkning avbidrag. Jag upprördes, och jag har fått väldigt mycketrespons för detta från människor ute i landet, över attdessa hårt drabbade människor, som drabbats avlagstiftning , skulle få en futtig -för det vill jag kalla det i det här sammanhanget -ersättning på 175 000 som sedan deras kommunereventuellt skulle få tillbaka av. Jag var så upprörd atthjärtat klappade på mig, det kan jag försäkra social-ministern.Men har vi kommit fram till detta. Det här ärnu ett förslag. Det förslaget hoppas jag kommer attläggas fram så fort som möjligt. Jag hoppas också går ut till kommunerna och talar om att det ärregeringens och uppfattning - jag hoppasatt det går rätt över oss alla - att de skall ha den härersättningen för den inskränkning i deras liv som dedrabbades av genom beslut härifrån.Med det vill jag säga att jag är glad att socialmi-nistern svarade, men jag är förvånad över att intestatsministern tog chansen att bemöta den oro somdessa människor har haft alltsedan det här förslagetkom fram. Det gör mig lite betryckt. Men har vi ialla fall kommit så långt vi för tillfället kan i den härsituationen.Anf. 188 Socialminister ():Fru talman! och jag har up-penbarligen exakt samma uppfattning om vad sombör gälla. Det som är intressant är att den utredningsom hade till uppgift att arbeta med ersättningar tilldem som utsattes för dessa två lagstiftningar och somtvångssteriliserades reflekterade väldigt mycket överhur det offentliga skulle kunna framföra ettslags ursäkt för en skamlig lagstiftning och för detingrepp som skedde med lagens stöd. De reflekterademycket över problemställningar som integritet, män-niskovärde och återupprättelse.Men de reflekterade aldrig över just den här as-pekten. De föreslog att ersättningen skulle vara skat-tefri, vilket också fanns med i regeringens lagförslag.Men de reflekterade aldrig över att vi i andra sam-manhang har ett, i och för sig vällovligt, system föratt ge stöd till människor med små ekonomiska om-ständigheter och att det stödet är behovsprövat. Ettstöd på skulle då kunna innebära att manförlorar bostadsbidrag och andra bidrag eller att manfår högre avgifter om man utnyttjar ser-vice.Inte heller socialutskottet fann anledning att läggatill detta, och ingen ledamot av motionera-de. Jag var inte heller medveten om den här problem-ställningen när frågan bereddes i regeringen. Jagtänkte inte på att det skulle kunna bli sådana konsek-venser. I någon mån kan man alltså säga att vi delarpå ett ansvar för att vi inte har tänkt tidigare. Jag skallgärna berömma för att hon redannär hon ställde frågan till statsministern faktiskt upp-märksammade det här problemet.Det som är svårt är ju att hantera en särskild regelför dem som får den här ersättningen. Men jag tyckeratt det går att motivera detta med att det ju faktiskthandlar om människor som har varit offer för enlagstiftning som dagens moderna parlament tar av-stånd ifrån och anser vara en skamfläck i den svenskaparlamentariska historien. Människor som på dettasätt utsatts för ett tvångsingrepp får nu en ersättning,och då bör också garantera att denna ersätt-ning inte tas tillbaka av det offentliga samhället ge-nom en annan bedömning på andra områden.Det betyder att detta blir ett förslag till ett slagsgeneralklausul för just den här ersättningen somkompletterar den lagstiftning som har be-slutat om. Regeringens avsikt är att presentera dettamycket snabbt. Beslutet kommer inte att kunna fattasförrän , men å andra sidan får myn-digheterna och alla kommuner information om vilketförslag som ligger på bord. Det innebär attde som får ersättning, och de första ersättningarnakommer ju att betalas ut ochbörjan av september, inte skall behöva riskera att fåsitt övriga samhällsstöd prövat.Anf. 189 ():Fru talman! Det var ju den tidigare universitets-kanslern , om jag inte tar fel, somvar ordförande i utredningen. Det är en person somjag har den största aktning för med tanke på vad hanhar gjort för vårt utbildningsväsende och på andraplatser.Självklart kan pengar inte ersätta dessa männi-skors lidande. Det håller jag med socialministern om.Det är ju vår lagstiftning som har drabbat dessa män-niskor. Det är det som jag uppfattar gör detta så uniktoch där man skulle kunna ingripa. Det var därför somjag blev så upprörd över att statsministern när han satthär inte kunde ge mig svaret när jag satt här, utan hansatt kvar och lät i första hand svara. Jag tarför givet att han har läst utredningen. Och han bordeha förstått hur väsensskilt detta var.Vi delar på ansvaret. Ja, vi delar på ansvaret. Ochjust det ansvaret skall vi ta. Och det tycker jag att vigör om detta förslag genomförs, vilket jag tar förgivet att det gör. Socialministern använde ordet skam-fläck, vilket jag håller med om. Ministern talade ombeslut . Vad jag nu oroar mig lite över är om detkommer att vara möjligt för enstaka kommuner attsäga: använder vi den gamla lagstiftningen undersommarmånaderna och drar in detta. Det anser jagvore en skamfläck för den kommunala självstyrelsen.Beträffande utskottet vill jag säga att jag vet attdet var ett enigt utskott. Jag har framfört till minakolleger i socialutskottet att jag mycket väl förstårderas reaktion, eftersom de inte har något annat attfölja än den lagstiftning som gäller. Det var ocksådärför som jag naturligtvis tog upp detta som en frågatill statsministern, eftersom utskottsledamöterna intehade någonting annat att göra än att fatta det beslutsom de fattade.Jag hoppas att vi har kommit till vägs ände och attde allt färre tvångssteriliserade som lever skallkunna få denna ersättning. Den kanske kan ge dem enliten liten ljusglimt av deras liv.Anf. 190 Socialminister ():Fru talman! Avsikten är att vi under de allra när-maste dagarna skall överlämna ett förslag till komp-letterande lag till Lagrådet. Vi har förstått att vi där-med inte hinner lämna förslag till innanriksdagen avslutar vårens arbete. Men vi har tillsam-mans med våra jurister och vid diskussioner ocksåmed omvärlden kommit fram till följande.Om lagförslaget ligger färdigt så snart som möj-ligt efter att Lagrådet har behandlat det, så presente-ras propositionen. Det kommer att innebära att nämn-den som skall ta ställning till ersättningar börjar sittarbete först . Det betyder att nämnden intekommer att fatta beslut om några ersättningar förränman har gjort en prövning. Det finns säkert fall somman inte behöver pröva särskilt länge och som äralldeles uppenbara. Men vi har ju skäl att tro att ut-betalningar av ersättningar och beslut om ersättningarinte kommer förrän . Det innebär alltså att dåfinns det kunskap om det lagförslag som föreligger.När det gäller de statliga myndigheterna är det juenkelt att tala om att detta lagförslag nu föreligger.Och de statliga myndigheterna bör ha en skyldighetatt avvakta sina beslut tills har prövat detta.Jag är övertygad om att också kommunerna kommeratt göra det. Det är trots allt ganska få fall, och jag ärövertygad om att man då vilar på sina beslut när detgäller inkomstprövningar tills har fattatbeslut och att lagen får genomföras med omedelbarverkan vid beslut.Vår bedömning är att någon enskild inte skall be-höva uppleva att man förlorar de pengar som man harfått.Anf. 191 ():Fru talman! Det senaste som socialministern sadeom att han är övertygad om att någon enskild inteskall drabbas välkomnar jag i högsta grad. Jag tar förgivet att det inte bara är jag utan ännu mer socialmi-nistern och departementet som kommer att försökabevaka denna fråga. Och de skall vara övertygade omatt åtminstone jag kommer att bevaka frågan hårt.Överläggningen var härmed avslutad.33 § Svar på interpellation 1998/99:301 omjordbrukets kostnader och framtidAnf. 192 Finansminister ():Fru talman! har frågat jordbruksmi-nistern om hon avser att vidta åtgärder för att minskaeller avskaffa de politiska kostnader som belastar vårtsvenska jordbruk.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som skall svara på frågan.Regeringens målsättning är att hela skallleva. I regeringsförklaringen slogs det fast att "av-folkningen av landsbygden skall motverkas genomgod infrastruktur, ett brett och varierat näringsliv ochett konkurrenskraftigt jordbruk." Detta skall bl.a. skegenom att "jordbruket skall ges villkor som är likvär-diga med andra näringars. "För att kunna göra en rättvis jämförelse med andraproducenters förutsättningar måste man göra ensammantagen bedömning av pris-, stöd- och kost-nadsnivåer.Roy tar upp skatterna på drivmedel, han-delsgödsel och el som exempel på politiska kostnadersom belastar det svenska jordbruket och som hananser att jordbruksföretag i andra länder inom EU intehar.Ofta används som jämförande exempelnär LRF redovisar att vissa skatter är högre i Sverigeän i . Om en sammantagen bedömning görsblir bilden emellertid en annan. De danska böndernahar kostnader som svenska jordbrukare inte har. Fas-tighetsskatten är en sådan. Likaså är skatten på be-kämpningsmedel betydligt högre i än iSverige.Även i ett prisperspektiv finns det många fördelarför . har de lägsta markpriserna iEuropa. Även om den nuvarande skatten på el somanvänds inom jordbruket är högre i än iDanmark, medför våra låga elpriser att elkostnadentotalt sett ändå är lägre i . Det svenskaelpriset är lägst i hela EU. I är elprisetnästan det svenska.Ytterligare ett perspektiv är att se på stödnivåer.Exempelvis är miljöstödet sju gånger så stort i Sveri-ge som i Danmark.Regeringen avser självklart att vidta åtgärder föratt uppfylla målet i regeringsförklaringen. I vårpropo-sitionen förklarar regeringen att det finns anledningatt överväga att jämställa jordbruket med industrinmed avseende på energibeskattningen. Det skattebort-fall som en ändring medför bör finansieras inomenergiskattesystemets ram.Regeringen anser att en skatteförändring för jord-bruket med fördel kan ske i ett större energipolitisktsammanhang. Jordbrukets energibeskattning kanaktualiseras i samband med de pågående överlägg-ningarna om skattepolitikens framtida utformningmellan samtliga riksdagspartier.Anf. 193 ():Fru talman! Jag tackar finansministern för svaretpå min interpellation om jordbrukets kostnader ochframtid.Jag hade ursprungligen framställt interpellationentill jordbruksministern, men det är bra att finansmi-nistern avger svaret, eftersom den bristande lönsam-heten inom jordbruket till del beror på den extraskattebelastningen för jordbruket i Sverige.Det har från regeringens sida talats om jordbruketsom en framtidsnäring. Det är bra. Bättre vore det omdetta omsattes i verklig politik. Avsaknad av konkretaåtgärder för jordbruket saknades i såväl budgeten för1999 som i vårbudgeten. skall jag inte anklagafinansministern för detta, eftersom tillträdet före presentationen av vårbudgeten. Menregeringen i dess helhet är ansvarig för den politiksom förs, eller möjligen för den icke-politik som försi detta avseende.Jag har i min interpellation pekat på att det varjevecka försvinner ett jordbruk från . Det ärnaturligtvis inte bra för sysselsättningen och för enlevande landsbygd. Än allvarligare är det när produk-tionen av råvaror till livsmedelsindustrin minskar. Dåblir det naturligtvis även minskningar i förädlingsin-dustrin.Ett av skälen, kanske det viktigaste, är den bris-tande lönsamheten. Det finns länsvisa beräkningargjorda som visar att det gotländska jordbruket belas-tas av i högre politiskakostnader som skatter än vad jordbruket i Danmarkgör. Självfallet får detta återverkningar på lönsamhe-ten för jordbruket som en framtidsnäring. Det är extrakostnader som är beslutade av och kan,efter förslag från regeringen, ändras i riksdagen.Elskatten, som finansministern nämnde, för jord-bruket i är /kWh. I är den 7öre/kWh, och i är den /kWh.Varför är elskatten högre när det framställs mjölkän då läskedryck produceras?Dieselskatten i är per kubikme-ter. I är den per kubikmeter.I har vi en gödselskatt som inte finns ikonkurrentländerna. Jag förstår varför gödselskattenen gång infördes men när nu forskningen visar att detdär det växer bra är mindre kväveläckage jämförtmed hur det är där växtligheten är dålig bör dennaskatt omprövas.Herr talman! Jag har frågat om regeringen kom-mer med åtgärder för att minska jordbrukets politiskakostnader. har ju jordbruksministern hänvi-sat till pågående skatteöverläggningar. hänvisarfinansministern till samma överläggningar vad gällerjordbrukets energibeskattning. Jag frågar mig omfinansministern och jordbruksministern har olikauppfattningar vad gäller jordbrukets övriga politiskakostnader.Om jag förstår finansministerns svar rätt anser re-geringen att det inte finns några negativa konkurrens-förhållanden inom vårt jordbruk. Jag tycker att dettaär märkligt. Det är detta uppmärk-sammades i den s.k. Björkska utredningen. Såvitt jagvet har ingen bestridit uppgifterna i den utredningen,och förslag har funnits för att lasta av jordbruket dens.k. ryggsäcken.Har nu regeringen en annan uppfattning? Är det iså fall detta som har föranlett att regeringen inte harpresenterat något eget förslag till i frågan,bortsett från uttalanden om "jordbruket som framtids-näring"? Som en jordbrukare så passande har uttalatbehövs det också potatis.Något besked ges inte i detta interpellationssvar,så det är tydligen bara att vänta. Jag hoppas dock attdet gamla talesättet att kon dör medan gräset växerinte är tillämpligt på dagens jordbrukspolitik.Det finns emellertid två saker som är bra när detgäller dagens interpellationssvar. Dels visar regering-en att den låga lönsamheten för jordbruk ärberoende av beskattningen; det är ju finansministernsom svarar på min interpellation. Dels är lönsamhetenför jordbruket bättre i andra länder än i efter-som markpriserna i är lägre än i andra länder.Avslutningsvis, finansministern, undrar jag:Kommer det några åtgärder för att lätta jordbruketsryggsäck?Anf. 194 ():Fru talman! Jag tycker att det är bra att vi får dis-kutera den här saken med finansministern. Vi diskute-rar ju ganska ofta med jordbruksministern men tillsyvende och sist är det väl finansministerns departe-ment som har sista ordet i de här skattefrågorna.Jag tycker emellertid att ministern i sitt svar taralldeles för lätt på frågan om jordbrukets betydelse.Denna näring är viktig, kanske speciellt för ,eftersom en stor andel av befolkningen där är beroen-de av jordbrukspolitiken och av jordbruket som nä-ring. Men denna näring är också viktig för landet iövrigt.Jag tycker, som sagt, att man tar för lätt på fråganoch jag tror mig då veta vad jag talar om. Själv sitterjag i jordbruksutskottet. Dessutom är jag ordförande iModerata samlingspartiets jordbrukarråd. Jag hardärför förmånen att ganska mycket resa runt i landet,och jag träffar många bönder som är oroade. Vikan avläsa en bristande investeringsvilja, en bristanderekrytering till yrket och en fallande lönsamhet.