prot · GN0944 · 1999-12-10 00:00:00 — Handikappo-litiken ska bygga på full delaktighet, jämlika levnads-villkor och självbestämmande plus tillgänglighet.Vänsterpartiet har länge drivit kravet att rätten tillpersonlig assistans ska kvarstå efter det att man fyller65 år. har tidigare uttalat sig i denriktningen. Det är glädjande att det i den budget somriksdagen har att behandla och som är framta-gen i ett samarbete mellan regeringen, Vänsterpartietoch aviseras att en lagstiftning med detinnehållet ska träda i kraft i januari år 2001.LSS och LAS är viktiga reformer som har betyttväldigt mycket för de funktionshindrade; detta samti-digt som tider av budgetsanering satt stopp för allutveckling av reformen. Det är bra att den goda eko-nomi som vi nu har i används för att utvecklasådana här reformer.Naturligtvis återstår mycket att göra inom ramenför handikappolitiken. Där pågår just nu ett samarbetemellan regeringen, och Miljöpartietmed den nationella handlingsplanen.En lagrådsremiss har överlämnats till Lagrådetsom bl.a. innehåller frågan om rätten att utdöma viteni de fall kommuner och landsting inte följer dom-stolsbeslut i biståndsärenden. Andra frågor somkommer att behandlas inom ramen för handikappla-nen är bilstödet och bidragen till handikapporganisa-tionerna. För är det också viktigt attlyfta fram och andra för handi-kapporganisationer angelägna frågor.I dag pågår en utredning som tar sikte på diskri-minering i näringsverksamhet. Vi har i annat sam-manhang motionerat om att den utredningen bör fåtilläggsdirektiv, så att även tillgängligheten i vidbemärkelse inom olika samhällssektorer och verk-samheter utreds.Vi har i en separat motion, som ska behandlas vid ettsenare tillfälle, också uppmärksammat de funktions-hindrades höga kostnader. Vi vill att det görs en ut-redning om avgiftssituationen för dessa.Där uppmärksammar vi också att funktionshind-rade kvinnor liksom andra kvinnor diskrimineras närdet gäller stöd och bidrag som ges för att underlättaatt leva med funktionshinder. Här finns det skillnadmellan kvinnor och män. För att öka kunskapen inomområdet och kunna utveckla redskap för att motverkadenna könsdiskriminering menar vi att det behövs enkönsuppdelad statistik om hur bidrag fördelas mellankvinnor och män. Vi tar också upp de unga funk-tionshindrades situation.Herr talman! Funktionshindrade människor är lik-som vi alla beroende av att de generella välfärdssys-temen fungerar, system som fördelar och omfördelarmellan grupper och mellan livets olika skeden. Förut-sättningen för att behålla och utveckla dessa systemär att samarbetet mellan oss i , social-demokraterna och får fortsätta. Då finnsdet stora möjligheter att ge de funktionshindrade ettstörre oberoende. Få funktionshindrade är betjänta avde sänkta ersättningsnivåer, fler karensdagar ochminskade transfereringar som den borgerliga politi-ken innehåller.När det gäller äldrepolitiken har kommunerna ochlandstingen fått välbehövliga resurstillskott somVänsterpartiet medverkat till. Det är bra och en nöd-vändig förutsättning för att kommuner och landstingska kunna ta sitt ansvar när det gäller vården ochomsorgen. har redan nämnt den s.k.vårdmiljarden , en uppgörelse mellan regering-en, och , och försvarspeng-arna för åren 2002-2004.Om nödvändigheten av att de äldres situation pri-oriteras högt till kommande budget tror jag att Soci-aldemokraterna och håller med mig. utredningar har kommit som berör de äldre, ex-empelvis utredningen tryggt - betala rätt somföreslår ett nationellt förbehållsbelopp. En utredningom kartläggning av personalförsörjning är, som redannämnts här i kammaren, väldigt angelägen. Vidaresitter nu en utredning som ska skapa förutsättningarför en långsiktig utveckling av äldrepolitiken och enannan som ska se över samverkan mellan kommuneroch landsting.Dessa utredningar tar upp viktiga saker somVänsterpartiet motionerat om och debatterat och påolika vis lyft upp i olika sammanhang. Vi har i våräldremotion, som ännu inte har behandlats, tagit uppbl.a. vikten av att säkerställa en norm för kvalitetinom vård och omsorg för de äldre.Vi anser att äldrefrågorna är viktiga. Därför är deökade resurserna nödvändiga med tanke på att ande-len äldre också kommer att öka markant. Vi kommeratt noga bevaka dessa frågor. Det är därför angelägetför oss att dörren hålls öppen framöver att diskuteramöjligheten att tillskjuta ytterligare medel. Förutsätt-ningen även här för att äldreomsorgen ska fungera ären generell välfärd, solidariskt finansierad och demo-kratiskt styrd.Jag vill avslutningsvis instämma i yrkanden.Anf. 102 ():Herr talman! Jag ska tala något om handikapp.Nyligen, , var det en inter-nationell handikappkonferens om tillgänglighet iGöteborg. Man började sammankomsten med ensightseeingtur, och rullstolarna kom inte in i bussen.Sedan skulle man gå in i konferenslokalen. Somligarullstolar gick inte in där.Detta är belysande och i ett nötskal en i och försig dråplig bild av situationen. Det behövs lite main-streaming i denna fråga. Jag förstår inte riktigt laddat ordet mainstreaming med bara innebördenjämställdhet. Det handlar om jämställdhet och handi-kappade, all diskriminering över huvud taget ochockså om barnperspektivet.Jag ska ta det här ur budgetsynvinkel och medtanke på vad som sagts. Under B5 talas det om han-dikapp- och pensionärsorganisationer och bidrag tilldessa. har redan berört den ojämli-ka fördelningen mellan organisationerna. berörde lite fördelningen till olika organisatio-ner. Som det står i betänkandet har det uppstått ettflertal mindre organisationer för framför allt flerhan-dikappade. Det beror på att det är många handikapp,och många är sällsynta eller i varje fall inte så vanli-ga. Det gör att organisationerna blir små.Man kan tycka att de kunde samverka. går deflesta bidragen till centralnivån, och därifrån fördelasde vidare bland de handikappade. De olika organisa-tionerna behöver var och en en viss basorganisation.De behöver en lokal, en telefon och en anställd. Fördet går det åt en viss summa pengar, och man har ettgrundstöd och övrigt stöd per medlem. Vi får väl sevad utredningen visar, men jag hoppas att det kanbeslutas att det blir så. Många organisationer är oroli-ga inför detta.Dessa organisationer behövs, inte bara för de han-dikappade själva utan även för vår och hela samhäl-lets skull. De har en viktig uppgift att sprida informa-tion, utöva påverkan och upplysning när det gäller osspolitiker. Jag vet inte om det gäller er i socialutskot-tet, men jag satt förut i socialförsäkringsutskottet, ochdär blev vi adopterade av någon i en handikapporga-nisation för att vi skulle få kontinuerlig information.Jag tog upp tillgängligheten i början. Det är nå-gonting som vi alla har nytta och behov av i olikaperioder. En mamma med barnvagn har nytta av det.Vi upplever att de svårt handikappade nästan ärmilitanta i sina påtryckningar. De känner sig så otåli-ga, för det händer ingenting. De här organisationernabehövs för att driva på utvecklingen, som jag tyckerär nödvändig. Sedan kan man diskutera hur de skadriva på utvecklingen vidare. Det finns motioner omdet från den allmänna motionstiden, t.o.m. en sjupar-timotion som jag hoppas få återkomma till i fråga omhandikappolitiken.Under avsnittet B7 tar man upp bilstödet till han-dikappade. Vi tycker att det ska göras mer familje-vänligt. Bilstödet är för litet , det be-hövs mer. Det kan hända för en förälder som har ettbarn med funktionshinder att det andra barnet genomen olycka också blir funktionshindrat. Då har maninte möjlighet att få en annan bil som är större ochsom tar båda barnen. Eller det kan hända att föräldrarsom är funktionshindrade av någon anledning får ettfrån födelsen funktionshindrat barn eller ett barn somblir det genom en olycka, skada eller sjukdom. Då harman inte heller möjlighet att få stöd för att byta bil.Det tycker vi ska ändras.Avsnittet B8 handlar om statlig assistansersätt-ning. Vi tycker att barnen har drabbats ojämlikt. Detär inte samma krav när det gäller behov av omvård-nad. För barn gäller mycket högre krav om de ska fåen assistent och om de går i skola än för vuxna. Vitycker att det är fel. Här måste man kunna avgöra frånfall till fall. Det är ju en väldig påfrestning för famil-jelivet att få ett handikappat barn. Många tycker attbarnet är en tillgång, men det medför praktiska på-frestningar. De här familjerna har en ökad skilsmäs-sofrekvens. Jag tycker att man ska underlätta för dehär familjerna att leva tillsammans genom att inte haså krångliga regler.Det är många överklaganden av besluten om stödför de här familjerna. Det är också ett uttryck för attde har fått kämpa hårt för sina rättigheter. De sägeralltid att de har fått kämpa så hårt. Vi tycker att vi skaha ett mer familjevänligt stöd.Anf. 103 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Meningsyttringar från läktaren är inte tillåtna.Anf. 104 ():Herr talman! Ett samhälle tillgängligt för alla ärmålsättningen för i arbetet för att un-derlätta vardagen för människor med funktionshinder.Den handikappreform som genomförts har förbättratvillkoren för många, men vi anser att det fortfarandefinns en hel del att åtgärda.Ett exempel är att vi tycker att varje sektor i sam-hället borde ges ett lagstadgat ansvar för att respekti-ve sektors utbud av service och tjänster ska blir till-gängligt för människor som har ett funktionshinder.Då det gäller bemötandet uppger många medbor-gare att de känner sig kränkta och ifrågasatta vidkontakter med myndigheter och förvaltningar. Osyn-liga handikapp hanteras som obefintliga sådana. Ti-den för att förklara sin situation har alltför ofta varitväldigt knapp. Vi tycker att detta är allvarligt. Vianser att vi tillsammans måste bidra till att öka kun-skaperna och se till att bemötandet blir bättre frånmyndighetsrepresentanten.Handikapporganisationer fyller en väldigt viktigfunktion som opinionsbildare. Vi kan notera att dethar blivit fler organisationer i takt medatt samhällets insatser har förändrats. Men trots attorganisationerna har blivit fler har inte statens bidragökat. Det har strängt taget legat still . Vifinner det därför väl motiverat att öka det härbidraget till handikapp- och pensionärsorganisatio-nerna med 10 miljoner utöver regeringens förslag.Vårt förslag finns utvecklat i det särskilda yttrandetsom rör utgiftsområde 9.Men även principen om bidragen till handikap-porganisationerna borde ses över, och bor-de även besluta om detta. Det kan inte vara rätt att deorganisationer som tillkommit nu senast ska ges sämre förutsättningar. Ett exempel ärDemensförbundet. Det erhåller ett bidrag på knappt50 % och medlem i snitt i förhållande till övri-ga handikapporganisationer.Våren 1996 slog socialutskottet fast att assistan-sersättningen även kan utgå till barn som vistas ibarnomsorg, skola eller någon annan daglig verksam-het när det föreligger särskilda skäl. Men tyvärr hardet framkommit att intentioner inte tilläm-pas ute i kommunerna. Eftersom inte socialministernär här ställer jag min fråga till den ansvariga social-demokratiska representanten. Är lagen otydlig ellerotillräcklig? Oavsett orsak tycker vi att regeringenbör utreda förhållandena i LSS så att barns rätt tillassistans i den dagliga verksamheten kan garanteras.Vi i har ju tidigare medverkat till dethär stödet, och vi vill inte att det ska urholkas.Barn med funktionshinder anses på många hållvara en utsatt grupp i samhället. Det gäller särskiltbarn med funktionshinder som är svårtydliga. Jagtänker då på DAMP-barnen. De anhöriga till DAMP-barnen tillhör den grupp som ofta också anger att defår kämpa för att erhålla hjälp ute i kommunerna. Detfinns lagstiftning som de kan stötta sig emot, men detfinns ingen naturlig instans ute i kommunerna somhar ansvar för att bistå de här familjerna.De barn som har DAMP eller ADHD får på så vismindre möjligheter att växa upp i en förstående ochpositiv miljö i skolan och ute i samhället. Det kan geförödande konsekvenser längre fram i livet om de intefår den hjälp de behöver för att hantera sin impulsi-vitet eller hyperaktivitet och för att förhindra att dehär barnen hamnar i ett utanförskap. Det är viktigt attde får en diagnos men också att de får adekvat rådoch stöd.Handikappombudsmannen har i en rapport påvisatatt rättssäkerheten för barn med funktionshinder ärsvag. Det har förekommit fall där familjer med all rättåberopat men mötts av oförståelse. Bristen påresurser anges ofta som ett hinder för skolans ansva-riga att stötta barnen.Vi tycker också att man måste se över möjlighe-terna till en högre utbildning. Man bör följa upp ochutvärdera dagens förhållanden och även kompletteradär det brister. Skälet är att undersökningar visar attelever med funktionshinder ofta tvekar eller avstårfrån studier vid högskolor och universitet. Vi tyckeratt det finns skäl att se över om de handikappanpas-sade bostäderna finns tillgängliga och även att se överformerna för hur högskoleprovet genomförs.Vi tycker att det är naturligt att även de funktions-hindrade kan delta i arbetslivet. Vi vet att det inte ärlika naturligt för alla. Därför har vi föreslagit stimu-lansåtgärder för arbetsgivare genom lönebidragssys-temet. Men vi tycker också att det ska bli möjligt attanvända arbetsmarknadsmedlen mer flexibelt . Det behövs många olika lösningar. Det ser mansärskilt efter att ha tagit del av statistiken om attantalet arbetshandikappade har ökat under det senasteåret.Reformen om stöd och service till vissa funk-tionshindrade, LSS, infördes med i rege-ringsställning 1993, liksom även , lagen omassistansersättning. Även individens rätt till stöd ochservice som regleras via och hälso- ochsjukvårdslagen, har införts när Cen-terpartiet har haft inflytande över besluten i riksda-gen.De reformer som rör de funktionshindrade har in-neburit en ökad frihet och ett självständigare liv, menäven en avlastning för de anhöriga. Särskilt LSS harökat livskvaliteten för många. Men ett orosmomenthar varit att assistansersättningen upphör att gällaefter 65-årsdagen. Vi i har motioneratom ett borttagande av detta, och det blev även riksda-gens beslut.Vi vidhåller att LSS ska gälla även ochatt detta ska träda i kraft . Vi anvi-sar också ytterligare 110 miljoner i anslag för assi-stansersättningen. Det framgår också av vårt särskildayttrande.Regeringen har valt att skjuta på frågan och villsenarelägga detta. Vi har hört olika argument fördetta , t.ex. att det är fram till verk-ställighetsdatumet. Vi tycker inte att det är skäl nogför detta. Det är många beslut som fattas med kort tidfram till verkställighetsdatum.Enligt utvärdering av handikapp-reformen berörs ca 100 000 människor av LSS per-sonkrets, men endast hälften har fått insatser.Psykädelreformen har medfört stora omvälvningarför de berörda. Omsorg och sociala kontakter är oer-hört betydelsefulla för den här gruppen människor.Det är också väldigt viktigt att vi följer upp hur denpsykiskt funktionshindrades behov kan tillgodosesute i kommunerna. Omställningen från boende påinstitution till ett självständigt boende har inte gåttsmärtfritt. Därför krävs det fortsatta insatser här föratt undvika tragedier.Sammantaget kan jag konstatera att vi har kommitganska långt för att göra livet lättare för funktions-hindrade, men mycket återstår . Men vi i Center-partiet är i alla fall beredda att göra vår insats för attnå målet om ett samhälle tillgängligt för alla.Anf. 105 ():Herr talman! Nog är det väl lite bedrövligt att vinågra dagar innan vi går in har anledningatt i riksdag diskutera huruvida handikappa-de människor ska kunna ges jämlika levnadsvillkor.Herr talman! Jag vill kort kommentera ett par treviktiga solidaritetsfrågor.Beslutet om försämringar av handikappreformenvill vi socialliberaler riva upp. Under våren 1996inleddes som bekant försämringar för handikappademänniskor. Det var då Socialdemokraterna och Cen-tern beslöt att skära ned stödet för personlig assistans.Vi motsatte oss det beslutet. Vi uttryckte farhågor föratt beslutet skulle medföra försämringar. Tyvärr fickvi rätt.Många människor med funktionshinder har fått enomprövning av den personliga assistansen. Ytterliga-re försämringar drabbade funktionshindrade genombeslutet att i vårbudgeten minska stödet medytterligare ett par hundra miljoner.Om svar kommer, så kommer det sannolikt att bliatt stödet inte skulle minska och att kommunernaskulle ta över kostnaderna.Men vi vet ju nu att konsekvensen har blivit enåtergång till vad som gällde innan handikappreformengenomfördes. Den personliga assistenten ska vara enännu större resurs, inte mindre, både i en arbetssitua-tion och i studiesammanhang.Vi socialliberaler anser vidare att de personer somfår assistans ska få behålla den ävenefter 65-årsdagen. Den meningen har uttryckts frånmånga talare här under dagen.I budgetförslaget har vi markerat den viktiga in-ställningen om solidaritet med människor som ärutsatta. Vi har markerat det väldigt tydligt genom attföreslå en utökning av anslaget med 1,9 miljarder pådet här området.Den andra viktiga solidaritetsfrågan kan tyckasliten, men är oerhört betydelsefull för människor medfunktionsnedsättningar. Det gäller bilstödet. I utred-ningen har man lagt fram vissa förslag till förändring-ar. Men innan de genomförs anser vi att en hälso- ochsamhällsekonomisk analys bör göras. Tillgången tillbil är en frihets- och jämlikhetsfråga. Den innebärockså att beroendet av samhällsinsatser minskar.Slutligen, herr talman, vill jag beröra en tredje so-lidaritetsfråga - bidragen till handikapporganisatio-nerna. Det har också tagits upp vid ett flertal tillfällenhär . får per åroch medlem, mot i genomsnitt ochmedlem för övriga handikappförbund.Vår uppfattning är att den utredning som har fått iuppdrag att ge förslag till en ny modell för fördelningav organisationsbidragen inte har klarat ut hur fördel-ningen ska kunna göras rättvis.Vår förhoppning är att remissvaren ska komma attpåverka det kommande förslaget till kammaren på ettpositivt sätt, så att behandlas påsamma sätt som övriga organisationer.Anf. 106 () replik:Herr talman! Jag vill ge en förklaring till HaraldNordlund vad gäller agerande.Det han sade om neddragningar under året 1996var helt riktigt. Skälet till det upprepar jag ännu engång. Vi har varit med på resan under hela 90-talet.Vi har varit med om beslutet att genomföra LSS, menockså om att fatta beslut, när ekonomin var ansträngd,om att göra besparingar. Vi har varit med på helabussresan. Vi hoppade inte av när bussen kom framtill kurvan, utan vi har varit med och styrt även underde svåra tiderna. Och det är klart att är man inte medom beslut är det lätt att anklaga den som har försöktatt ta ansvar.Men vi har också hävdat att så fort eko-nomin tillåter ska även de funktionshindrade ha rätttill kompensation. Alla grupper blev mer eller mindreberörda av besparingar under de svåra åren. Därförhävdar vi att alla grupper som har fått vara med omneddragningar också ska vara med om att få kompen-sation nu när ekonomin har vänt.Anf. 107 () re-plik:Herr talman! Det är bra om har ändratuppfattning i den här frågan. Från folkpartistisk sidahandlar solidariteten om att även i ekonomiskt be-svärliga tider ska vi se till att säkra villkoren i sam-hället för människor som är hårt utsatta.Vi ställer upp i alla lägen för utsatta människoroch det tycker jag att också skulle ha gjort.Men det är välkommet att ni har ändrat er.Anf. 108 () replik:Herr talman! Jag vill hävda att det råder en myck-et stor omtanke och medmänsklighet inom Center-partiet och bland centerpartister.Men i svåra tider är det omöjligt att tillgodose allagrupper, och det finns faktiskt andra grupper somockså har drabbats. Att göra undantag har för ossvarit svårt. Prioriteringar går ju alltid ut på att någonkommer före någon annan. Vi har försökt att göra detminst onda genom att göra lite besparingar på fleragrupper under de åren.Anf. 109 () re-plik:Herr talman! Det är inte konstigt om man från deolika partiernas sida gör olika prioriteringar. För vårdel handlar det om att även när det är ekonomisktbesvärligt ska vi ställa upp för dem som mest behövervårt gemensamma stöd.Men låt oss lämna det som varit och konstatera attvi får en allt bredare samling här i kring attåterskapa handikappreformen och att också förbättraDemensförbundets förutsättningar att jobba blandsina medlemmar.Anf. 110 HANS ():Herr talman! inledde sitt anföran-de med att säga att han uppfattar det som att andraofta missuppfattar eller försöker missuppfatta det somsägs i den socialpolitiska debatten.Jag måste säga att en hel del av det som LarsElinderson uttryckte kan skrivas på temat viljan attmissuppfatta andras politik.Herr talman! Den socialdemokratiska handikap-politiken bygger på den svenska välfärdsmodellen -den ska vara generell och dessutom individuellt an-passad med syfte att integrera funktionshindrade isamhället. Målet är ett jämlikt samhälle också förmänniskor med funktionshinder, som dessutom germöjlighet till full delaktighet.Det är långt till det målet, det tror jag att vi allihopkan vara överens om. Men möjligheten att uppnåmålet förbättras inte om man svartmålar det som hargjorts och görs.Jag tycker att det finns anledning att vara optimistinför framtiden även på det här området. Såväl dentekniska utvecklingen som den ekonomiska tillväxtenskapar förutsättningar att ta betydande steg framåt imålets riktning.Herr talman! I det betänkande som kammaren nudebatterar tillstyrker utskottsmajoriteten förslag frånregeringen om fyra större satsningar på det handikap-politiska området. Det gäller för det första personligtombud. Regeringen föreslår att verksamhet med s.k.personligt ombud inrättas för psykiskt funktionshind-rade människor. Härigenom kan deras levnadssitua-tion förbättras betydligt. De personliga ombudeninförs för att ge råd och stöd till den enskilde ochverka för att samhällets insatser samordnas ochkommer till bästa möjliga nytta. ska45 anvisas för detta ändamål ochdärefter årligen.För det andra föreslår regeringen och utskottsma-joriteten att 65-årsgränsen i assistansersättningenslopas. Regeringen återkommer till medförslag om hur det här ska gå till. Vi har, som alla härvet, kämpat länge i socialutskottet för att den härgränsen ska kunna avvecklas. Jag uppfattar att vi hargjort det i huvudsak gemensamt, tvärs över partigrän-serna.Anledningen till att 65-årsgränsen fanns med närhandikappreformen genomfördes den 1 januari 1994var att pengarna helt enkelt inte räckte till. har vien annan situation, men det är ändå inte riktigt såenkelt som en del av kammarens ledamöter har gjortgällande. Man kan inte bara säga att vi ska sjösättadetta . Det handlar om att utarbetaövergångsregler och komma överens med kommu-nerna om hur det här ska genomföras. Det är två par-ter inblandade från samhällets sida, staten och kom-munerna, och detta ska ske på ett sådant sätt att ingenkommer i kläm.På nyåret kommer regeringen att presentera ennationell handlingsplan för handikappolitiken. Ett avde områden som där kommer att finnas med gällertillgänglighet. Det handlar om att förbättra tillgäng-ligheten i samhället ur de funktionshandikappadessynvinkel. Det föreslås årligenoch en ytterligare förstärkning år 2001.Vi har i utskottet ofta diskuterat också det här om-rådet. Det finns väldigt mycket att göra på tillgäng-lighetsområdet, och det kan göras väldigt mycket medrelativt små insatser, men det handlar om att se verk-ligheten på det sätt som människor med funktions-hinder upplever olika tillgänglighetsproblem.Vi har alltså mycket att se fram emot och jobbamed inom det handikappolitiska området under dennärmaste tiden. Jag ser fram emot att vi i så stor enig-het som möjligt kan bestämma hur vi på bästa sättkan förbättra samhället för människor med funktions-hinder.Herr talman! Jag kommer till något som jagmåste säga med tanke på vad som har framhållits härtidigare . Jag måste vara lite kritisk till somligainlägg där man, som jag tycker, har försökt att svart-måla och avsiktligt misstänkliggöra den handikappo-litik som på ett mycket tydligt sätt har förbättrat möj-ligheterna för funktionshindrade människor .