prot · GN0945 · 1999-12-13 00:00:00 — En riktig yrkesexamen borde införasför dessa lärlingsutbildningar.Inte alla 16-åringar drömmer om att få börja påuniversitet, men som vuxna ska de naturligtvis hamöjlighet att komplettera, om de ändrar intresse. Förde elever som så vill ska det finnas en gymnasieexa-men som är internationellt gångbar i högskolevärlden.En sådan gymnasieexamen borde utformas så, att detblir tydliga krav på förmåga till kritiskt tänkande ochsjälvständigt arbete och med precisering av vilkamoment som den ska innehålla. En gymnasieexamenska vara en förutsättning för att få grundläggandebehörighet för högskoleutbildning.För att ge alla en chans att lyckas utifrån sina egnamöjligheter och förutsättningar måste vi få ett gym-nasium med fler valmöjligheter när det gäller studie-inriktningar. De som vill läsa kurser med t.ex. meravancerad matematik ska få göra det, och de som istort sett kan hoppa över de enklare kurserna ska fågöra det. Likformighetens skola i har skapatett system där de som behöver mest hjälp inte får denoch de som vill lära mer hålls tillbaka.Med en liberal kunskapssyn är det självklart attockså förskolan ska ha höga ambitioner. Därför tyck-er jag att det är positivt att regeringen nu inrättar enallmän kostnadsfri förskola om da-gen . Jag tycker även att den s.k.förskoleklassen för sexåringar är ett steg i rätt rikt-ning.Däremot är det beklagligt att regeringen inte allslängre diskuterar en framtida tioårig grundskola. Jagvet inte varför det blev tyst. var deten socialdemokratisk utbildningsminister som togupp debatten om en tioårig grundskola. Svenska ele-ver tillhör dem som har den kortaste skoltiden i Euro-pa. En tioårig grundskola skulle ge möjlighet att an-passa undervisningen efter varje enskild elevs behovoch ta hänsyn till att barn utvecklas i olika takt. Entioårig flexibel grundskola skulle kunna låta elevernagå vidare i den takt som passar dem. Det skulle varafullt möjligt att gå vidare till gymnasiet efter nio , medan andra kanske behöver för att kunna gå vidare.En stor ekonomisk prioritering som regeringen nuaviserar är maxtaxan inom barnomsorgen. Jag tyckeratt det är en märklig ekonomisk prioritering för för-skolan. Vi folkpartister vill visserligen i kommunernaarbeta för en enhetligare barnomsorgstaxa, men Folk-partiet säger nej till att binda så mycket pengar för attstatligt reglera hur taxorna ska se ut. Lokala frågorska avgöras lokalt, och behoven ser väldigt olika utmellan de enskilda kommunerna.Vi liberaler säger ofta att skolans viktigaste resursär lärarna. Tar man skolans problem på allvar måsteman också ta lärarbristen på allvar. I harlärarnas insatser värderats alldeles förlågt. Svenska lärare har de näst sämsta lönerna i Eu-ropa. Det behövs 10 000 nya lärare , men detutbildas bara 4 000. Platser gapar tomma inom fleraämnessektorer av lärarutbildningarna, och alltflerlärare är tveksamma till att fortsätta i yrket.Dessutom är lärarutbildningarna ofta andra ellertredje valet för studenterna. Det borde vara tvärtom -de mest motiverade studenterna skulle välja lärarut-bildningen. Därför måste lärarna lyftas fram bådelönemässigt, när det gäller möjlighet till kompe-tensutveckling och när det gäller möjlighet till karri-ärtjänster.Fru talman! Ett modernt samhälle måste ge män-niskor möjlighet att komplettera sin utbildning i taktmed att samhälle och arbetsliv förändras. Därförkommer vuxenutbildningen att ha en avgörande roll iframtiden. anser att alla ska ha rätt attskaffa sig en gymnasieutbildning. Alla ska ha tillgångtill en gymnasiebank med rätt till utbildning som gerhögskolebehörighet.Det nuvarande s.k. har inneburit enmassiv satsning på människor som drabbats av desenaste årens arbetslöshet. De extra utbildningsplatsersom anordnas är i första hand avsedda för arbetslösa.Det har naturligtvis för många människor inneburit enny chans, men visar rapporter att uppemot15 % av deltagarna i anser att de bordeha gjort något annat än studera. Det kan finnas mångaorsaker till sådana svar, såsom studieovana, men enorsak kan också vara att eleven inte uppfattar attchansen till ett bättre jobb har ökat.Folkpartiet tror att den snabba utökningen av an-talet platser i har medfört en risk attkommunerna har tappat greppet om kvaliteten. Denkraftiga volymökningen måste ha påverkat den peda-gogiska verksamheten på något sätt. Vi har därförkrävt att ska utvärderas vad beträffarkvaliteten på undervisningen, kompetens hos lärareosv.Folkpartiet lägger i sin budget in mer pengar tillhögre utbildning än regeringen men gör en besparingjust på . När befinner sig i enhögkonjunktur och arbetslösheten sjunker tycker viatt en sådan kraftig satsning på en sådan arbetsmark-nadsåtgärd som är bör minskas.Också i budgetalternativ görs arbets-marknadssatsningar men i form av lättnader för före-tagen, så att skatter och avgifter på lönerna blir lägreoch fler kan få jobb. De pengar som spa-rar på läggs på förändringar som gerfler jobb. Det är bättre med riktiga jobb än med åt-gärder för arbetslösa.Också inom den högre utbildningen har regering-ens politik inriktats för mycket påkvantitet i stället för på kvalitet. Antalet studentplat-ser har ökat kraftigt, men de anslagna pengarna förvarje studentplats har sjunkit. Antalet forskarutbilda-de lärare har minskat, så att på vissa högskolor när-mare hälften av lärarna inte har den forskarutbildningde borde ha. Högskolorna har tilldelats platser i na-turvetenskap och teknik för att råda bot på bristeninom de områdena. läser inte tillräckligtmånga de här ämnena på gymnasiet, så att alltflerplatser där gapar tomma.Folkpartiet föreslår i sin högskolemotion att vi skata ett första steg för att stoppa kvalitetssänkningenoch i stället höja kvaliteten på de svenska högskolor-na. Studenterna, som lånar dyra pengar, har rätt att påalla högskolor få kontakt med forskare och har rätt attfå en bra handledning av sina lärare.Vi lägger i vår budget in 450 miljoner mer än re-geringen på den högre utbildningen. De pengarnalägger på forskning och på kvalitetshöjan-de satsningar på högskolor och universitet. Det hargått genomförde sin dokto-randreform, och antalet doktorander har minskatdrastiskt. Jag väntar fortfarande på ett besked frånregeringen om hur den tänker förändra reglerna fördoktorering så att det blir fler forskare.Fru talman! har en rad förslag till för-bättringar av det svenska utbildningssystemet:- Förbättra utvärderingen och inrätta ett inte eleverna gå vidare till gymnasiet utantillräckliga kunskaper - sätt tidigt in stödet igrundskolan.- Utveckla ett gymnasium med olika utbildningsvä-gar, så att alla kan gå igenom gymnasiet med enmeningsfull utbildning.- Lyft lärarna innan det är för sent.- Höj kvaliteten inom högskolan, så att fler studen-ter får forskarutbildade lärare.- Ge mer resurser till forskningen, så att oberoendeoch fri forskning får en starkare ställning.För att spara tid nöjer jag mig med att yrka bifalltill reservation 7 under mom. 10, men jagstår naturligtvis bakom alla andra reser-vationer och särskilda yttranden.Anf. 13 ():Fru talman! Jag ska börja med att säga att jag intekommer att beröra högskolor och universitet. Detkommer att ta upp, och de frågor somgäller det området kan han svara på.Fru talman! Arbetslivet ställer allt större krav påutbildning. Exakt vilka utbildningsinriktningar somkommer att efterfrågas kan vi inteförutse . Därför är det viktigt att alla ungdomarhar en bra teoretisk grund som gör det möjligt attsenare i arbetslivet bygga på utbildningen efter be-hov.Av det skälet har vi byggt ut den teoretiska ut-bildningen i gymnasieskolan så att alla gymnasielin-jer är treåriga. Men för att klara av gymnasie-skolan måste man ha en bra grund från grundskolan.Vi har också alltmer börjat inse hur viktiga för-skoleåren är för ett barns förutsättningar att lyckas iskolan. Därför har även förskolan fått en egen läro-plan.Ett av de viktigaste målen med skolpolitiken är attalla barn i landet ges en verkligt bra utbildning. Barnföds med olika förutsättningar för utbildning. Menockså de omständigheter som barn lever i påverkarderas möjligheter att ta till sig utbildning.Barn som har problem hemma slutar inte grubblaöver dem när de kommer till skolan på morgonen.Barn som mobbas av sina klasskamrater kan intekänna delaktighet i det som händer på lektionerna.Därför måste det finnas öppenhet och tillit i relatio-nerna mellan elever och skolpersonal.För att alla barn ska ha en verklig chans att ta tillsig undervisningen måste skolan vara beredd att stöttaelever som har personliga problem. Det är här jag blirlite besviken på , som ser skolan somenbart en plats att ge kunskap och ingenting annat.Fru talman! hör till de länder som liggerfrämst när det gäller att ge människor återkommandechanser att utbilda sig i livet. De möjligheter somfinns är något vi ska bevara och vidareutveckla. Dettaär viktigt av två skäl.För det första är arbetsmarknaden under ständigförändring. Det karriärval som såg lovande ut i ung-domen kan visa sig vara en återvändsgränd. För attmänniskor i sådana lägen inte ska behöva gå till ettmindre kvalificerat yrke kan de behöva en ny utbild-ning.För det andra kommer det alltid att finnas männi-skor som av olika skäl inte lyckades så väl i skolan iungdomen som de skulle ha kunnat göra. Ur samhäl-lets synvinkel är det både lönsamt och rättvist attdessa människor får en andra chans.Mot bakgrund av detta yrkar jag bifall till hem-ställan i utskottets betänkande och avslag på samtligareservationer.Anf. 14 () replik:Fru talman! Ett av de problem som vi har diskute-rat i kammaren som också har varit uppe tidiga-re är att så många elever lämnar gymnasieskolan utanfullständiga betyg, utan att gå klart, och går till nå-gonting annat.Ser inte något samband mellan demål som finns, t.ex. att alla ska ha högskolebehörig-het, och de resultat vi ser där barn lämnar gymnasie-skolan?Det vore kanske klädsamt om den socialdemokra-tiske representanten redovisade sina lösningar på detproblemet, som ändå är ett av de viktigaste problemvi ser i gymnasieskolan i dag.Anf. 15 () replik:Fru talman! Det är klart att det är allvarligt att såmånga ungdomar lämnar gymnasieskolan utan full-ständiga betyg. Men lösningen är inte - om jag för-stod rätt - att man skulle låta bli attge elever undervisning i kärnämnen, så att de sedanska klara sig i framtiden.Om du har bestämt dig för att utbilda dig för ettjobb , men det visar sig att det inte fungerar om15, , måste du ha möjlighet att återkomma ochbygga på utbildningen för att kunna göra ett nytt valoch få ett nytt yrke.Anf. 16 () replik:Fru talman! Det är inte fråga om att låta bli att geelever utbildning eller att låta bli att undervisa i kär-nämnen. Det handlar om att ha en gymnasieskola somerbjuder en plats för alla att lyckas.Vi måste väl ändå utgå från, , attskolans elever är olika och ställer krav på en indivi-dualisering av gymnasieskolan. Det handlar också omatt alla inte vill bli akademiker.Många av gymnasieeleverna vill inte fortsätta tillhögskolestudier. De har andra yrkesområden som intekräver akademiska poäng. Låt också dem ha en plats igymnasieskolan. Med de mål som är uppsatta för-hindras de att ha det.Anf. 17 () replik:Fru talman! Vi får komma ihåg att det finns kvali-ficerad yrkesutbildning. Dessutom har riksdagenfaktiskt beslutat om lärlingsutbildning. Det är tvåalternativ.Jag vill återkomma till hur viktigt det är att skolanfungerar på ett sätt som gör att alla klarar den nivåsom sedan kommer att krävas när de vidareutbildarsig.Det handlar också om vilken syn man har påmänniskan. Jag har den synen att alla ska få chansenatt återkomma. Jag tror inte på att vissa är lämpadeför vissa yrken och andra är lämpade för andra yrken.Jag har sett människor som kan-ske inte var så intresserade av skolan när de gickgymnasiet men återkom senare i vuxenlivet, skaffadesig utbildning och nya jobb.Anf. 18 () replik:Fru talman! sade att hon var besvi-ken på att jag menade att skolan bara skulle ge kun-skap. Jag menar att en sådan viktig verksamhet somskolan behöver vara tydlig i sina mål. Att ge kunskaputesluter naturligtvis inte att skolan har förståelse föroch kunskaper om olika elevers förutsättningar ochbakgrund osv.Det får inte råda någon tvekan om huvudmålet.Därför skulle jag vilja ställa en fråga till . Vad anser att skolans huvudmålär?Anf. 19 () replik:Fru talman! Jag heter och inte NalinPankgul!Skolans mål är att ge alla den kunskap som be-hövs för att klara sig i livet. Jag uppfattade som att skolan endast skulle stå för kunskapen.Jag menar att barn är en helhet.Man kan inte dela barnen och säga: ska du va-ra i skolan, där du bara ska lära dig kunskaper. glömma bort allt annat som sker runtomkring dig.Barn måste få känna sig trygga, säkra och ha för-troende för personalen i skolan för att kunna ta till sigutbildningen. Det är vad jag är ute efter, . 20 () replik:Fru talman! Förlåt att jag använde fel namn!Jag ser att vi ändå är överens om att huvudmåletär att ge kunskap. Då är det kanske viktigt att vågasäga att skolan inte kan lösa alla andra problem. Detär inte ens i skolan som de andra problemen upp-kommer.Allmänna orättvisor, motsättningar av olika slaguppkommer inte på grund av skolan. De finns i sam-hället. Genom att ge eleverna kunskap ger man ocksåeleverna redskap att hantera de problemen bättre.Anf. 21 () replik:Fru talman! Jag vill återkomma till hur viktigt detär för ett barn att må bra för att ta till sig utbildning-en. Vi som vuxna kan inte koncentrera oss på ettämne när vi känner att det inte riktigt stämmer hem-ma eller någon annanstans. Hur skulle då barn kunnagöra det?Det är den bilden jag är emot. Jag vill se barnensom en helhet. Barn som mår bra i skolan och harförtroende för lärarna kan också ta till sig kunskaper-na. Det är vad jag är ute efter.Anf. 22 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är väldigt bra attNalin Pekgul tar upp kunskapen i skolan och hurviktigt det är för eleverna att få en bra grund för attsedan gå vidare i livet. Jag håller också helt med vadgäller gymnasieskolan. Det ska var en bra grund förfortsatt utbildning.Det jag vill fråga om är en förutsättning för attkunna få kunskaperna i gymnasieskolan. Det är att vihar en bra grundskola som är till för alla anpassadefter elevens behov. Jag skulle vilja fråga om hon ser att det finns en möjlighet att göraskolan mer individuell, att kunna utgå från varje elevoch göra skolan mer flexibel och också kunna göraskoltiden mer flexibel. Det kan t.ex. vara en tioåriggrundskola på sikt.Anf. 23 () replik:Fru talman! Jag vill tacka för atthon tog upp det som är kärnan i skolproblemet, näm-ligen detta att om man inte har klarat såkommer man inte heller att klara gymnasieskolan. Jaghåller med om att man måste se elever-na som individer. Undervisningen måste anpassasmer till varje elevs behov.Men jag vill också lägga till att det är olika på oli-ka skolor. I denna kammare får man en bild av attskolan ser ut på ett visst sätt, nämligen att det i prin-cip är katastrof och åt skogen. Det är så sorgligt förhela det svenska samhället att skolan ser ut som dengör, menar man. Men så är det inte! Min bild av densvenska skolan är att det finns skolor som fungerarutmärkt, precis så som jag och är uteefter. Där syns varje elev, och där får varje elev detstöd som behövs.Det finns också skolor där detta av olika skäl intefungerar. Det kan bero på rektorer, på lärare eller påstämningen. Det viktiga är hur man ska se till att allaskolor fungerar precis på det sätt som vi vill, och attvarje barn uppmärksammas och får stöd på det sättsom behövs.Till sist vill jag säga att det tyvärr fortfarandefinns skolor där utbildningen är anpassad efter en vissnivå. Där tror man att eleverna kommer hemifrånmed vissa kunskaper, och sedan bygger skolan vidarepå dessa kunskaper. Men elever har olika kunskaperhemifrån, och därför ska skolan se till att var och ensyns och att var och en får den hjälp de behöver.Anf. 24 () replik:Fru talman! Visst ser skolan olika ut, och visst harbarn olika erfarenhet och bakgrund när de kommertill skolstart. Men där skiljer vi oss åt. Jag tyckernämligen inte att Socialdemokraternas politik förskolan ger möjligheter för alla de här barnen. Jagtycker inte att man har en skola där man ser individeni centrum och har denna individualisering.Vi från lägger fram ett förslag medindividuella studieplaner redan från det att elevenbörjar 1, så att man kan följa eleven år . Pådetta sätt kan man utifrån elevens egna kunskaper sehur han eller hon ska kunna gå vidare. Man kan ocksåtidigt ha t.ex. nationella prov så att man ser hur ele-ven klarar sig och vilka extraresurser man kan sättain.Jag tycker inte att Socialdemokraternas politikfungerar så här. Vad vill göra för att denska fungera bättre?Anf. 25 () replik:Fru talman! Jag säger återigen: Vi kan ha ett målnationellt här i , och besluta att så här skaskolan fungera. Tyvärr fungerar det sedan inte alltidprecis så i verkligheten. Det är inte alltid som skolor-na tar till sig det som har sagts i . Det funge-rar alltså olika på olika skolor.Vissa skolor följer exakt det som vi har beslutat,och det fungerar precis så bra som det gör. Jag villalltså ta bort den svarta bilden av den svenska skolan.Men på andra skolor fungerar det inte på samma sätt.Debatten, diskussionen och stödet till de skolordär det inte fungerar så bra kan leda till att de barnsom både och jag är ute efter, nämligende barn som kanske inte har tillräckliga kunskaperoch tillräckligt stöd hemifrån, också ska lyckas i densvenska skolan. Det är egentligen detta som dethandlar om - det är vi alla överens om.Min erfarenhet, efter att ha hållit på med läxläs-ning , är att en del skolor mycket bygger på hurmycket eleverna har hemifrån. Det är detta som jagvill ta bort. När eleverna kommer till skolan ska de fåde kunskaper som krävs för att klara sig i livet - oav-sett vad de har för bakgrund.Anf. 26 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att tar upp enväldigt intressant del i detta. Jag tror att fostran ochlärande är två sidor av samma mynt när det gällerbarnens harmoniska utveckling i skolan. Detta före-skriver ju också skollagen.Det som oroar mig ibland är att vi gör skolan säm-re om vi sprider ryktet att den är sämre änvad den på många ställen är. Det friska är bra ochfint, men hur ska vi jobba med det förebyggandearbetet? Vi vill ju inte ha det som fungerar dåligt.Vi sätter in kortsiktiga resurser i form av merstödpersonal osv., men hur ska vi långsiktigt jobbaupp det hela så att vi verkligen kan se att alla barn fårgenomgå en harmonisk utveckling? Hur ser NalinPekgul på detta?Anf. 27 () replik:Fru talman! Hela mitt politiska engagemang byg-ger just på att varje barn i den svenska skolan ska fåen möjlighet och en chans att lyckas i skolan. Det ärdärför jag över huvud taget har ägnat mig åt politik.Jag hoppas att på något sätt kunna påverka dennautveckling.Socialdemokraterna kan förstås sätta upp mångamål, och säga: Så här ska det fungera! Men återigenvill jag säga att detta i mycket beror på hur olikaskolor tar till sig detta. Titta på mobbning! Titta pårasism och på allt annat! Det beror på hur skolan tartill sig det hela.Jag tror att de skolor där det inte fungerar så brabehöver stöd. Just nu är jag inte riktigt beredd att sägapå vilket sätt man skulle kunna ge det. Alla rektorer ivarje skola borde naturligtvis älska att gå till jobbet,och kunna sprida en stämning i skolan som gjorde attalla lärare älskade att komma till jobbet. Denna stäm-ning skulle spridas även till ungarna, som skulletycka att det var så himla roligt att komma till skolan,och till föräldrarna, som skulle tycka att det var himlaroligt att lämna sina ungar till skolan. Detta är alltsånågot långsiktigt, som vi får diskutera och debattera.Vi måste också försöka stötta de skolor som behöverstöd.Jag tjatar återigen om detta - det som är farligt ärjust de skolor där det verkligen fungerar. Där ser manständigt oss politiker stå här och klaga och klaga överhur hemsk den svenska skolan är. På de skolornakänner man inte att den bilden stämmer. De kännerinte heller att någon uppskattar det arbete som görs ide här skolorna som fungerar bra.Anf. 28 () re-plik:Fru talman! Skollagen föreskriver ju att skolanska vara ett stöd till föräldrarnas fostran av sina barn.Jag nämnde att fostran och lärande är två sidor avsamma mynt.Kan Socialdemokraterna se en möjlig väg att ökaoch fördjupa den fostrande uppgiften för skolorna närdet gäller barnen? Vi vet ju att mer av ordning ochreda gör det lättare att uppleva lusten att lära och ökarmotivationen till lärande. Hur ser ni på detta?Anf. 29 () replik:Fru talman! Jag måste säga att jag inte riktigt fickihop det där.Det allra viktigaste är detta: Barn som har det brahemma klarar också skolan. Det är min bild.Detta handlar om de barn som inte har det riktigtbra hemma. Då är frågan på vilket sätt skolan stöderdem så att de också får en bra utbildning. Skolanmåste kunna se de här barnen, och kunna hjälpa dempå ett sätt så att de känner att de åtminstone har någravuxna i skolan som lyssnar och att de har några somde kan prata med. När man har fått prata av sig sombarn och vet att någon annan bryr sig gör det att manär mer mottaglig för de kunskaper som skolan ger.Alla barn tycker att det är roligt att lära sig. Hurska man uppmuntra det? Det är det som är det vikti-gaste.Anf. 30 Statsrådet ():Fru talman! Då står vi inför seklets sista skolde-batt. Det känns ju alltid extra spännande när man stårinför en sådan här stund. Man måste dels tänka tillba-ka, dels ha framtiden för sig.Vi kan konstatera att det århundrade som har gåtthar fått olika benämningar. Vi har talat om jordbruks-samhället, och vi har talat om industrisamhället. benämner det sekel som kommer som kun-skapssamhället.Vad kommer då att ske? Det hade kanske varitspännande att föra debatten som om vi inte hadehaft något facit och inget svar på frågorna. Då hade vialla fått prata om den framtid som ska komma ochvad vi tror att vi behöver rusta våra ungdomar medför att de ska få en bra framtid.Jag tänker inte gå så långt tillbaka i tiden, mentittar vi tillbaka kan vi se att det har skettstora förändringar inom skolan. Vi har fått nya läro-planer och nya sätt att arbeta. har jag fått frågan om ifall jagtycker att vi har en likformad skola. Nej, skullejag vilja påstå. Det har vi inte.Hade vi lyft på taken till våra skolor bara och tittat efter hur det såg ut i klasserna såvar det ganska likformat, skulle jag vilja påstå. Denverksamhet som pågick såg ungefär likadan ut. Mananvände ungefär samma litteratur och ungefär sammaarbetsformer och arbetssätt. Lyfter vi på taket i dagser vi att det sker en mängd olika aktiviteter. Manhittar olika former för att söka information. Manarbetar utanför skolan, och man arbetar inom skolansväggar. Man tar till vara många av de grupper sominte är de traditionella inom skolan. Detta får givetviskonsekvenser, och säkert har detta också en del iresultaten.Jag har tittat på den stora undersökning som har gjort av resurser och resultat. Där har jagsett att de ekonomiska resurserna delvis påverkarresultaten oerhört mycket för de elever som har destörsta behoven. Vi vet också att föräldrars bakgrund,könstillhörighet och storlek på skola påverkar. Menden andra delen, dvs. hur man arbetar, har alltså enväldigt stor betydelse.Nu ser vi också med större tydlighet om skolanverkligen kan möta alla elever. Det är inte bara så attelevernas resultat blir tydliga, utan här ser vi ocksåhur lärare och skolledning arbetar.Vi måste kunna möta de skolor där det inte funge-rar lika bra som på andra, precis som i sitt anförande. Det är kanske en av vårauppgifter som politiker att just ge stöd till de skolorsom inte fungerar inte bara i elevperspektivet utanäven i hela personalperspektivet.Det har också skett förändringar i vår omvärld ge-nom att vi har en skola där många kulturer möts. Vihar haft en mycket stark invandring till vårt landunder . Det är för att deolika kulturerna ska kunna mötas. Vi är inte färdiga idessa möten. Det sker fortfarande många krockar påsina håll.