prot · GM0957 · 1999-02-17 00:00:00 — Helaskattebilden gäller detta.Breda diskussioner om framtidens skatter ger vidhanden att det är fel att nu gå in och avlöva diskus-sionen. Dessa frågor får föras fram i diskussionernaoch prioriteras mot andra skattesänkningar. Det gårinte att föra skattesänkningsdiskussioner lite här ochdär och inte låtsas om att det finns något sambandmellan inkomster och utgifter. Det går att göra denanmärkningen här utan att bara titta på denna fråga.Det finns positiva saker här, men helhetsbilden ärden som utskottsmajoriteten anser, nämligen att detjust nu inte är läge för detta.Anf. 51 PER () replik:Fru talman! Detta är lite otillfredsställande när enrad argument i en reservation inte bemöts var för sig.Det kan upplevas som en skada av oppositionen.Sven-Erik talar om att en intäktsförlustskall ske i ett sammanhang. Det är klart att det skallske i ett sammanhang. Men det är inte mycket manvågar göra om man argumenterar att maninte vågar göra någonting som kan leda till dynamik,expansion och utveckling med en omedelbar in-täktsförlust.Anf. 52 () re-plik:Fru talman! Det är väl okej om man är beredd attge skattesänkningar åt fastighetsmarknaden som gerpositiva effekter genom att bilda ett fastighetsinveste-ringsbolag. Det bör vägas in om detta är viktigare förPer än att ge låg- och medelinkomsttagaresänkta skatter. Smit inte undan den diskussionen. Pånågot sätt måste de ställas mot varandra. Det går inteatt föra en skattesänkningsdiskussion i olika hörn.Till syvende och sist går detta ihop. Inkomsterskall harmonisera mot utgifter. Det är väl ändå denbredden vi har sett i det läge som råder. Vi känner tillbåde utgifter och inkomster inför den kommandebudgetbehandlingen. Där finns en rad bekymmer.Det är att göra diskussionen alldeles för lätt att sä-ga att detta är en behjärtansvärd sak som inte harnågot samband med något annat.Anf. 53 ():Fru talman! I finansutskottets betänkande 16 be-handlas en motion som och jagväckte under den allmänna motionstiden. Den handlarom statens avkastningskrav på Akademiska Hus.Anledningen till att vi har väckt denna motion äratt vi kommer från en kommun med en högskola somexpanderar kraftigt. Det är något som vi är nöjda ochglada över och tacksamma för. Högskolan har haft enpositiv utveckling. Sökandetrycket är stort, och kva-liteten på undervisningen är mycket hög.Högskolan i har under de senaste årenfördubblats i omfattning om. Hälsohög-skolan håller på att samlokaliseras med Högskolan iSkövde, och detta har inneburit att lokalbehovet ärstort.Flera byggnader med undervisningslokaler harbyggts i privat regi. Högskolans bibliotek inryms ilokaler som kommun har renoverat och iord-ningställt för högskolans räkning.Akademiska Hus servar högskolan med un-gefär två tredjedelar av lokalerna. Just nu pågår ettnybygge på över 14 000 m² vid högskolan.Jag vet hur utskottet har behandlat motionen. Ut-skottet anser att det ankommer inte på utskottet attuttala sig om det enskilda fallet. Jag är medveten omdet. Men den situation som har uppstått i harsäkert också uppstått i andra kommuner med en ex-panderande högskola. I har befintliga lokalersom var försvarets anläggningar, T 2, an-vänts. Akademiska Hus har varit ägare av husen ochmarken. Därför är det angeläget att man bygger påden mark man äger. Högskolan är nöjd med dem somhyresvärd. Problemet har varit att kostnaden har blivitför stor.Ungefär 30 % av anslaget till studenterna vidSkövde högskola går till hyror. Vid en jämförelsemed högskolor i är kostnaden om-kring . Vi ser det som ett problem att en så storandel av studerandepengen går till hyror. Verkstäl-lande direktören skriver i årsre-dovisningen att man hoppas att få fortsatt mandat attvara bästa samarbetspartner till universitet och hög-skolor även . Den förhoppningen har viockså, men vi ser det ändå som ett problem.Lena Ek har ett särskilt yttrande till betänkandet,och hon skriver där: "Under utskottets beredning avärendet har underhandsinformation inkommit frånFinansdepartementet om att Akademiska Hus avkast-ningskrav kan komma att sänkas i samband medbolagsstämman . "Jag vill understryka vikten av att denna sänkningblir verklighet. Som det nu är åvilar en alltför storandel av kostnaden kommunen, som också känner ettansvar för att inte vara en bromskloss för den utbygg-nad som sker. Vi anser då att det är fel att man skallförvänta sig att kommunerna ute i landet skall ta delarav kostnaderna för hyror för de statliga högskolorna.Därför vill jag verkligen understryka vikten av attdet kommer till stånd en sänkning av avkastningskra-ven på Akademiska Hus vad gäller hyror för hög-skolor och universitet.Anf. 54 () re-plik:Fru talman! Det är viktigt att slå fast att det intefinns något krav att högskolorna måste hyra av stateneller av Akademiska Hus. Det finns också möjlighetatt vända sig till någon annan.De planer som finns på att sänka avkastningskra-vet på Akademiska Hus finns det god grund för, ochingenting pekar på att de inte kommer att genomfö-ras. Det grundar sig på att man bedömer att det är enlägre risk med det här. Jag tror inte på argumentatio-nen att det skulle stimulera utbildning osv. om mansänkte avkastningskraven väldigt mycket, därför attdet skulle också sätta konkurrensen ur spel. Då skullehögskolornas verksamheter bli bundna i de hus somstaten ställer till förfogande.På en sund fastighetsmarknad råder det konkur-rens mellan fastigheterna, och man kan hyra ävenandra lokaler. Det är därför som det är så viktigt, somjag sade i mitt huvudanförande, att ha en sund fastig-hetspolitik som grundar sig på de villkor som gällerute i samhället, där det kan uppstå konkurrens och påså sätt skapas en sund hyressättning för dessa fastig-heter.Jag skulle gärna vilja att kom-menterade det lite grann.Anf. 55 () replik:Fru talman! Jag utgår från min egen kommunSkövde, eftersom jag känner till den bäst. Här harman gått in i befintliga lokaler som Akademiska Husäger. Akademiska Hus äger markerna runt omkringhögskolan, och det är naturligt att man bygger ut där.På den mark som finns tillgänglig i närheten av hög-skolan är det privat ägande till de fastigheter som harbyggts där för högskolans räkning. Kommunen hargått in i fastigheter i närområdet och gjort i ordningbiblioteket för högskolan.Det är naturligt att man bygger på den mark somAkademiska hus har och som de inte har varit villigaatt sälja. De är bra som lokalägare, och det är klart attvi är angelägna om att det skall fungera på ett till-fredsställande sätt.Men man kan inte förvänta sig att kommunernaskall gå in och betala, för att inte riskera att högsko-lan får en sämre kvalitet på undervisningen på grundav att en för stor andel av anslaget går till hyror.I andra husbestånd kan man fördela hyrorna mel-lan olika fastigheter; det blir alltid dyrare när det ärnybyggt. I är vi tacksamma för den utbygg-nad vi har fått, men vi har varit tvungna att bygga utdärför att det inte har funnits lokaler lediga som varitlämpliga för högskolans räkning. Det borde därförkunna gå att ha en fördelning av kostnader över tidensom stämmer bättre för högskolans krav.Anf. 56 () re-plik:Fru talman! Jag skall fatta mig mycket kort. Omdet är en väldigt stor skevhet i hyressättningen skulledet vara ett ypperligt läge för privata aktörer, ochäven för kommunen, att t.o.m. tjäna pengar på det härom man tycker att staten tar ut alldeles för höga hyrori sina fastigheter. Då uppstår en marknad. Jag förstårinte riktigt problemet, om det inte är så att man intevill betala den hyra som det kostar att vara i ett hus.Men då är det en helt annan fråga.Anf. 57 () replik:Fru talman! Det handlar om att högskolan finnsinom ett välbeläget område, och det är självklart inte vill lokalisera ut högskolan och sprida utden i byggnader, som kanske är billigare, i ytterområ-den i en kommun. Det är också viktigt för en hög-skola att ha närhet till kommunikationer och denservice som en kommun har. Då är lokaliseringen ochnärheten, att hela högskolan är samlad på ett ställe, påett campusområde, oerhört viktigt. Det är en fördel.Man sitter nästan som i en rävsax när man är hänvi-sad till att använda de utrymmen som finns. Då kanman inte göra annorlunda än så här.Anf. 58 ():Fru talman! Jag blev inspirerad att tala om . Vi i har väckt en motionsom gäller framför allt hyressättningen för museer.Jag tror att det var så att när man börjat försöka sättade mer marknadsmässiga hyrorna för den här typenav lokaler har det tagit sin tid att finna vettiga formerför det och göra rimliga bedömningar av vad som ären marknadsmässig hyra. Men det gäller också dettasom tog upp i sitt tidigare inlägg,nämligen att en verksamhet kan ha sådana lokalkrav -t.ex. ett speciellt museum eller en högskola sometablerar sig på en viss ort och håller på att expandera- att man av olika skäl inte får hyresrabatt, men statenmåste i sin anslagsgivning ta hänsyn till detta. Det ärsvårt att driva en expanderande ny högskola för sam-ma ersättning per student som en befintlig verksam-het som har funnits länge eller driva ett museum i enför ändamålet väldigt påkostad lokal för ett anslagsom inte täcker detta. Men det måste synas i det an-slag som staten ger för den här verksamheten att mantycker att det är så det skall gå till, inte i form avhyresrabatter som gör att villkoren blir oklara.Av den anledningen att vi nu ser att man har bör-jat hitta former som gör att man kan få en balansmellan hyresvärd och hyresgäst för vad som är rim-ligt, har vi ansett att vår motion från kanvara tillgodosedd.Den andra frågan gäller avkastningskravet, fram-för allt det som har tagits upp om skogsmarker, fjäll-nära skogar och skyddsvärda skogar. Jag tycker att vipå ett trovärdigt sätt har fått besked om att kartlägg-ningen pågår i den hastighet som är rimlig att krävaoch att en certifiering är på gång enligt systemet FSC.Vad jag vill göra i det sammanhanget är bara attpoängtera just vikten av att skogsbruket i deskyddsvärda områdena sker väl inom ramarna för vadnaturen tål och inte genom mer industriell drift. Manhävdar från att avkastningskra-vet är väl förenligt med det, och jag vill verkligenunderstryka att det måste vara så. Staten är inteskogsägare av ekonomiska skäl, för att bedriva kom-mersiell verksamhet, utan av det skälet att skogarnaoch markerna skall skyddas.Jag vill då gå över till den stora frågan om fastig-hets- och investeringsbolag. tidigare angående statens fastighetsinnehav attägandet aldrig är ett mål i sig. Det måste även gällakommunerna, såvitt jag kan förstå. Ändå gör Social-demokraterna allt för att bibehålla de kommunalabostadsbolagen och de kommunala fastighetsbolagen.Man vill använda alla till buds stående medel i olikasammanhang och över tiden för att försvåra en för-säljning av detta bostadsinnehav. Man vill på olikasätt skattesubventionera olönsamma företag och driftsom sker på ett olönsamt och oekonomiskt sätt. Manvill använda våra skattepengar, både statliga ochkommunala, för att täcka svarta hål och kunna drivadessa bolag vidare. Man vägrar att öppna möjlighetersom ytterligare skulle underlätta att hitta andra sätt attdriva dessa fastigheter. Det gör man i princip utannågra argument, och det är lite tråkigt.Mot slutet av replikväxlingen fann ett halmstrå att gripa tag i, genom atthävda att en sådan här skattesänkning måste vägasmot t.ex. inkomstskattesänkningar för låginkomstta-gare.Som framgått av utskottets behandling är det enverksamhet som inte bedrivs i någon nämnvärdomfattning i den formen. Det blir inga sådana skat-teintäkter från framför allt dubbelbeskattningen attdet handlar om en stor skattesänkning. Det argumen-tet tycker inte jag håller. Jag yrkar bifall till vår reser-vation och önskar att i sin replikkommer med lite bättre argument.Anf. 59 ():Fru talman! Det finns aldrig några tillräckligt braargument i denna debatt. Jag tänkte kommentera detkommunala fastighetsägandet, osv.Jag tror att det är viktigt att vi, när vi nu befinneross , faktiskt blickar tillbaks. Detkommunala bostadsägandet har haft en oerhört storsocial betydelse . Man kunde jämnaut klyftorna vad gäller boende mellan olika män-niskogrupper i samhället. Det var allmännyttan somtog initiativet och skapade förutsättningar för ettdrägligt boende för alla svenskar i det läget. Det ärhistorien bakom detta.Det har aldrig funnits något stort intresse för attäga fastigheter i glesbygdskommuner. Det kännerKarin till, och hon känner till de problem somomgärdar det. Jag tycker att det är alldeles för enkeltatt peka på fastighetsinvesteringsbolagen som lösareav detta problem. Skall det bli intressant för fastig-hetsinvesteringsbolag att köpa fastighetsbestånd iglesbygd fordras det en ordentlig kapitalsanering, såatt det blir lönsamt. En subventionering från de nuva-rande ägarna för att få fastigheterna i stånd är det somfordras.I dagens läge ser vi att intresset för att köpa fas-tigheter minskar radikalt när man lämnar de storatillväxtcentrumen i landet och kommer ut i dessakommuner. Jag tycker att det ligger en liten skenma-növer i detta.Jag vill i repliken säga att det sade om museer och om att man skall finna enbalans var bra. Där kan jag se att vi är tämligen över-ens.Anf. 60 ():Fru talman! ville nu motive-ra det kommunala bostadsägandet med historiskaargument. Jag kan hålla med om att de allmännyttigabolagen, men inte bara de, på många sätt har haft positiv betydelse. På vissa sätt har de också haften negativ betydelse, bl.a. genom att de var med ochbyggde väldigt storskaliga områden. somman har utjämnat skillnader har man också skapatstora skillnader människor emellan.Det är egentligen en annan diskussion. Vad dethandlar om nu är nutid och framtid. Det faktum att deallmännyttiga bostadsföretagen historiskt har haft enbetydelse som de kommunala bostadsföretagen i daginte har är inget argument för att kommunerna skallfortsätta att äga fastigheterna.De förluster som pekar påhar man i praktiken redan tagit. De försvinner inte omman inte omstrukturerar bolagen. Att en förändringinte kan lösa alla upptänkliga problem kan aldrig varaett argument för att inte göra förändringen, om denkan vara bra för vissa ändamål.Möjligheterna att hitta andra fastighetsägare tillett kommunalt bostadsbestånd i en mindre stad i enlandsbygdskommun är större om man ökar möjlighe-terna till olika typer av vettig drift av fastighetsbolagän om man inte gör det. är det mycket svårareatt hitta denna typ av aktörer. Att sälja ut fastigheter-na som bostadsrätter är knappast någon möjlighet omdet, som påpekar, inte finns folksom vill bo där.Anf. 61 ():Fru talman! Det är bra att hållermed om den historiska bilden och även i denna kam-mare säger att det kommunala fastighetsägandet harhaft stor social betydelse. Det tycker jag är viktigt.Det är viktigt att säga det i denna debatt, därför attkommuner och kommunala företrädare ibland fram-ställs som mindre vetande. Att man faktiskt har satsatpå detta framställs som en idioti. Då är det viktigt attfalla tillbaks på historien.Det är klart att man kan vara i ettannat läge, men bostäderna har fortfarande en storsocial funktion för många grupper som har det be-svärligt och kämpigt i samhället.Karin sade att de storskaliga områdenaskapade väldigt stora problem. Om jag minns rättförespråkade även ganskastarkt en politik som gick i den riktning som opinio-nens vindar blåste. Även då tryckte man på och sadeatt det fattades bostäder. Det var väl inte bara social-demokrater som ville bygga bostäder i slutet på 60-talet.Vi kan naturligtvis vara efterkloka och säga attallt inte blev jättebra. Det kan jag också säga, och jagkan peka på sådana områden. Men det finns ändå enhistoria omkring byggandet som förklarar varför detblev som det blev.Jag skall inte tjata, men jag vill säga något ommarknaden. Grunden till problemen är inte bostäder-na i sig. Anledningen till att många bostäder stårtomma i glesbygd är att det fattas sysselsättning.Befolkningsströmmar går mot regionala centrum,men även mot de stora nationella centrumen i Sveri-ge. Det är det som gör att det finns för få människortill de bostäder som finns. Det är inte enbart en hyres-sättningsfråga, och det handlar inte enbart om hurfastighetsbolagen hanteras. Det handlar också omregionalpolitik i ett mer vidgat perspektiv.Anf. 62 ():Fru talman! Jag är den första att säga att det varrätt att göra en jättestor satsning på bostadsbyggande.Men att det var rätt att göra en stor satsning betyder inte att man med facit i hand kan säga attalla mått och steg man tog var riktiga. Den som för-söker köra bil framåt genom att bara titta i backspe-geln kommer att köra i diket. Det är precis det nihåller på med när det gäller bostadspolitiken.Nu handlar inte denna debatt om huruvida det varrätt eller fel att bygga bort bostadsbristen. Det varrätt.Jag tror att man med fler aktörer på fastighets-marknaden lättare kan rätta till de problem som finnsoch som följde i spåren på att man löste ett stort pro-blem. Det skapades nya.I grunden handlar det om att människor ute ikommunerna har rätt att förvänta sig att kommunernaoch de kommunala företrädarna framför allt ägnar sintid och sin kraft och våra skattepengar åt sjukvård,skola, äldreomsorg och åt barnens förskola. Jag trorinte att kommunerna i alla lägen är bäst på att skötadessa bostäder och driva dessa fastighetsbolag.Jag tror att människors möjligheter att få arbeteoch egen försörjning och bo kvar där de vill bo ökarom kommunerna inte använder deras skattepengar tillatt driva bostadsföretag på ett sämre sätt än en dukti-gare aktör skulle kunna göra. Även ute i landsorten iavfolkningsbygder skulle det underlätta om kommu-nerna inte drev bostadsföretagen på ett sämre sätt änen bättre aktör skulle kunna göra.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §. )13 § Ändringar i rättshjälpslagenFöredrogsJustitieutskottets betänkande 1998/99:JuU6Ändringar i rättshjälpslagen (prop. 1998/99:10)Anf. 63 ():Fru talman! Vi har en reservation när det gäller ut-formningen av rättshjälpen. Den avser inkomstgrän-sen.Redan när man införde det nya systemet var viemot att man skulle ha ett bestämt tak. Skälet är inteatt vi vill att alla skall få rättshjälp, utan att vi tyckeratt man får ett byråkratiskt och stelbent system och får tröskeleffekter.Det skulle alltså räcka med den allmänna be-stämmelse som finns i rättshjälpslagens § 8, där detstår att rättshjälp får beviljas endast om det med hän-syn till angelägenhetens art och betydelse, tvistefö-remålets värde och omständigheterna i övrigt är rim-ligt att staten bidrar med kostnaderna. Sedan över-lämnar man till domstolarna att hantera detta i de fallmänniskor av sociala skäl behöver ha allmän rätts-hjälp. Det är utomordentligt viktigt att de får det i defall det behövs. De skall inte ägna huvuddelen av sinaansträngningar i denna typ av mål till att hanterabyråkratin kring rättshjälpen.Jag tänker också passa på att säga något om enannan fråga som vi tog upp när reformen antogs, dvs.om att man behöver en utvärdering. Det här var ju enganska dramatisk reform inom rättsväsendet, och detvar egentligen helt oprövat när man gick över till enförsäkringslösning. Vi hade inga principiella invänd-ningar utan tyckte att det var väl värt att försöka. Mendet finns väl signaler nu ute på fältet som indikerar attdet här inte är helt problemfritt. Det hade varit kläd-samt, tycker jag, om regeringen i det här läget hadekommit med en utvärdering.I betänkandet skriver man bort detta; det har gåttför och man har inte tillräckligt med material.Det tror jag i och för sig inte kan vara alldeles kor-rekt. Man har ändå hållit på med det här . Noghade man kunnat få fram lite material för att belysaeffekterna. Det är alltså en brist. Jag skulle gärna sedetta, och jag vet att även andra ledamöter i utskottethar den uppfattningen.Med det, fru talman, yrkar jag bifall till reserva-tion 1 under mom. 1.Anf. 64 ():Fru talman! Den nuvarande lagen om rättshjälpantogs ju . När den antogs stramadesmöjligheterna att få rättshjälp, särskilt i familjerättsli-ga mål, åt ganska kraftigt. Rättshjälp kan ju numeraendast bli aktuellt i de fall där det föreligger en tvist.I samband med lagändringen uttrycktes också oro för risken att de minskade möjligheterna atterhålla rättshjälp skulle få negativa konsekvenser,främst då för kvinnors möjligheter att hävda sin rättvid äktenskapsskillnad. Dessutom uppmärksammadesrisken att åtstramningen skulle leda till fler tvister ochrättsliga processer i domstol. Ett ökat antal domstol-särenden ökar ju kostnaden för staten, och behovet avbesparingar var ett tungt vägande skäl för att genom-föra åtstramningen av möjligheterna att erhålla rätts-hjälp.När beslutet om lagen om rättshjälp fattades an-förde regeringen att det skulle följas upp. Det skullegöras en utvärdering. Detta underströks både av ut-skottet och av , men det var inte nödvändigtmed något tillkännagivande. skylls det på att detinte finns tillräckligt underlag för en utvärdering. Jaginstämmer med föregående talares, ,inlägg här. Det har ju gått , 15 månader,sedan det trädde i kraft och började gälla.I den snabba samhällsförändring som vi är inne iär det av största vikt att man har en kontinuerlig upp-följning. Tiden är mogen för detta . Därför, frutalman, yrkar jag för räkning bifall tillden reservation, nr 3, som vi har där Centerpartietbegär en utvärdering av de förändringar som gjortsvad gäller möjligheter till rättshjälp vid bl.a. äkten-skapsskillnad.Centerpartiet anser att den enskildes rättsställninggentemot myndigheter bör förbättras. I ett rättssam-hälle skall alla kunna känna sig säkra i kontakter medmyndigheter.För precis sedan debatterades ett nytt of-fentligt rättsinformationssystem som vi också fattadebeslut om . Då sade bl.a. företräda-re för det regerande partiet: "Det finns en storförtroendeklyfta mellan rättsväsendet och allmänhe-ten. Många människor har inget eller litet förtroendeför såväl de politiker som stiftar lagarna som för dedomstolar och myndigheter som sedan tillämpardem. "I anser vi att det är av största vikt atttydligt stärka den enskildes rättsställning gentemotmyndigheter. upplever enskilda sinlitenhet gentemot myndigheter. Det är ofta långahandläggningstider, oklara besked, dålig informationoch underlåten kontroll. Detta ger upphov till känslorav otrygghet, misstänksamhet och övergivenhet.Dessutom förekommer det ett formellt och operson-ligt myndighetsspråk som inte är lika lätt att förstå föralla.Vi från , fru talman, föreslår att detskall vara möjligt att anlita rätthjälpsbiträde i vissaförvaltningsmål. Med anledning av detta yrkar jagbifall till reservation 4. I övrigt yrkar jag bifall tillutskottets hemställan.Anf. 65 ():Fru talman! När 1997 antog den nyarättshjälpslagen sade ett bestämt nej tilldetta av den anledningen att vi redan då klart insåg attdet här skulle drabba dem som har det sämst ställt isamhället. Dessutom menade vi att lagen bröt motden Europakonvention som vi har skrivit på.Det är väldig viktigt att människor har möjlighetatt ta till vara sina rättigheter även om de har en dåligekonomi. Det är det som också står i konventionen.Det nya gäller att det är en rättsskyddsförsäkring.Det innebär att om jag inte har betalat min rätts-skyddsförsäkring får jag inte heller någon hjälp. Ochdet är kanske så illa att jag inte har några pengar attbetala med. Detta har inneburit att de redan hårt drab-bade lågavlönade kvinnorna har fått det ännu svårareatt bevaka sina rättigheter på det familjerättsliga om-rådet. Det var det vi också var rädda för att det skulleske. Det som också är besvärande i det nya systemetär att avgifterna numera är ännu högre. Självklartdrabbar det dem som har sämst ekonomi värst.De många tungt vägande skäl vi hade när lageninfördes har inte blivit mindre tunga. Det gör att vifrån sida fortfarande säger att vi inte kanha den här rättshjälpslagen. Vi måste gå tillbaka tilldet gamla systemet - men naturligtvis med ett tak, förkostnaderna drog i väg. Det föreslog vi tidigare.För att ordentligt få reda på hur hårt det här harslagit mot olika människor har ocksåföreslagit att vi skall ha en utvärdering.