prot · GM0966 · 1999-03-10 00:00:00 — Alla människovårdande yrken tappar i lönenivå gentemot dem som hanterar döda ting.Är detta ett uttryck för att människovärdet håller påatt devalveras i vårt samhälle?En man vars kvinna är sjuksköterska sade tillhenne när hon kom hem från jobbet utan att ha haftrast: Ditt arbete handlar om liv och död, och du tjänar15 . Jag jobbar med mobiltelefoner,ett skapat behov, och tjänar dubbelt så mycket.Det offentliga monopolet måste brytas, sadeChristel . Jag är beredd att hålla med. Därligger en del av lösningen.Samtliga traditionella kvinnoområden riskerar att bli bristyrken. Vem vill vårda fyrtiotalisternaoch femtiotalisterna på ålderns höst? Och varför villregeringen inte fortsätta att stödja de manliga lärar-högskolestuderande som kan och vill bryta könsbarri-ärerna i läraryrket? Och vilken kille vågar jobbainom barnomsorgen utan att dra till sig allas misstan-kar om att vara pedofil?Vi är många som har ett ansvar. Jag var inne påfackföreningarna. Arbetsgivarna har också ett ansvar.Det finns kvinnliga chefer i börsnoterade svenskabolag. Tittar man på de 1 000 största bolagen är det14 vd:ar som tillika är kvinnor. Vd handplockas mantill. Det är inget jobb man söker, och kvinnor kommerinte i fråga när man väljer vd i , ett av värl-dens mest jämställda länder. Och vi ligger miltalsfrån många europeiska länder och USA.Det saknas också en genomlysande statistik påområdet. Det har egentligen inte gjorts någon sedan1995. Det är därför viktigt att JämO agerar med kraftför att få fram den statistik som också fungerar opini-onsbildande.Arbetsgivare gör en vinst om de ser till att bådemän och kvinnor kan vara föräldralediga och att de ärmed och skapar arbetsförhållanden och arbetstidersom passar olika livssituationer och både män ochkvinnor.Vi politiker har också mer att göra för framtidennär det gäller att kvinnor inte skall vara förlorare påframtidens arbetsmarknad och i pensionssystemet.JämO har fått 2 nya miljoner som skall användastill information, utbildning och rådgivning kringarbetsvärdering. De pengarna har vi tillstyrkt underförutsättning att de används konstruktivt för att ut-jämna osakliga löneskillnader. Arbetsvärdering harvisat sig vara ett instrument som är fruktsamt. Ar-betsvärdering skall inte användas för att genomregle-ra en arbetsmarknad. Jag menar att den inte står imotsatsställning till en individuell lönesättning.Skyddslagstiftning mot lönediskriminering finns,och skall den användas, och det skall inte sparaspå något krut. Det är oacceptabelt att ren lönediskri-minering existerar i vårt land. skall JämO drivaprejudikatmål och fortsätta arbetet och låta arbets-marknadens parter ta lärdom av detta.Det finns också glädjeglimtar när man tittar påkvinnors arbetsmarknad. Kvinnor står för en rasktökande andel av nyföretagandet i . Det gällersärskilt inom den växande tjänstesektorn, både hus-hållstjänster och företagstjänster. Jag skulle gärnavilja se ett utvidgat och förlängt ROT-avdrag somockså skulle gälla de hushållsnära tjänsterna. Då harvi möjlighet att befria och frigöra kvinnor från en heldel av det oavlönade hemarbetet och låta det bli ettavlönat arbete som kommer många kvinnor och mäntill del samt minskar arbetslösheten och gynnar stats-kassan. Varför denna tvehågsenhet från majoriteten?Lägg klasskampsretoriken åt sidan och öppna möjlig-heterna för den hushållsnära tjänstesektorn och förden fria företagsamheten.Det har satsats många miljarder vidnedläggning av manligt dominerade varv och vidomstruktureringar inom stålindustrin. Men när tex-tilindustrin gick förlorad lades det inga pengar på attsatsa på nya jobb till kvinnor. Visst kan politiskabeslut betyda en del. ROT-programmet utformadesför män. Den kvinnliga tjänstesektorn måste nu få sinbeskärda del.De kvinnliga resurscentrum som växer på länsni-vå i hela landet med NUTEK-stöd har skapat gro-grund för många kvinnor att starta egna företag.På frågan om är beredd att perma-nenta verksamheten svarade hon att det beslutetmåste fattas på regionnivå.Det nationella kvinnliga resurscentrumets pro-jekttid löper ut . skall i slutet av marsrapportera om vilka åtgärder som bör vidtas för attstimulera jämställdhetsarbete och insatser på länsnivåför kvinnors företagande. Vi vet ännu inte vad somfinns i den rapporten.Vi vet inte heller om vårpropositionen kommer attinnehålla NUTEK-stöd för kvinnosatsningar. Ryktetsäger att den förmodligen inte gör det. Om man skalltolka är svaret också förmodligen inte. Mensocialdemokraterna som finns här kanske kanbelysa och ge svar på den frågan.Detta i kombination med att länsstyrelserna harskrivit tillväxtavtal som saknar kvinnoperspektivkänns alarmerande. Det finns all anledning för ossalla att spana efter kvinnoperspektiven i tillväxtavta-len. Mainstreaming var ordet.Jag står givetvis bakom alla våra reservationer,men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till re-servationerna 17 och 19.Anf. 4 () replik:Fru talman! Jämställdhetsarbetet måste ju bedri-vas på flera fronter, där det handlar både om att aktivtförsvara det som vi har uppnått men också att helatiden gå vidare.En grundläggande rättighet som kvinnor världenöver har kämpat för är ju rätten till sin egen kroppoch rätt till preventivmedel och när det behövs rättentill abort. har ju en annan uppfatt-ning i abortfrågan, och det ser jag som ett stort hotmot hela kvinnofrågan. Därför är min fråga till MariaLarsson: Hur ser på rätten för kvinnanatt välja abort utan att känna skuld?Anf. 5 () replik:Fru talman! Vi har ett ganska stort antal aborter ivårt land. Om läser vårt program kanhon där tydligt se att vi säger att det är kvinnans valsom skall avgöra om abort skall göras eller inte. Mensamtidigt säger vi att vi bör göra allt för att underlättavalet att föda genom att ge möjligheter till stödpersonosv. Många har inte ett reellt val. Vi vill ocksåha det stödjande valet, där man kan sätta in förebyg-gande insatser för att stödja också ett föräldraskap. Vimenar att antalet aborter är väldigt stort och att detsom kan göras för att nedbringa det antalet är positivt.Men ytterst är det den enskilda kvinnan som bestäm-mer.Anf. 6 () replik:Fru talman! Jag tackar för svaret. Självklart tyckeralla att man skall göra vad man kan för att hålla nereantalet aborter. Där har vi i lyckats bra jäm-fört med exempelvis som har en mycket störreandel tonårsaborter.Av riksdagsmotion framgårdet klart, precis som säger, att "allatänkbara insatser skall erbjudas för att undvika abort"och att samhället skall "söka skapa en medvetenhetom fostrets värde". Men i detta ligger ju en värderingav de kvinnor som fattar beslut om attgöra abort.Jag menar att syn på abortoch politiken, kombinerad med de drastiska neddrag-ningar som ni vill göra inom den offentliga sektorn,gör att era andra förslag sammantaget kommer i enhelt annan dager. Jag tycker att det är viktigt att lyftafram den dubbelhet som jag tycker finns hos Krist-demokraterna.Anf. 7 () replik:Fru talman! Jag förstår inte riktigt vad CamillaSköld är ute efter. Vi har klart deklarerat att det ärkvinnans val som skall gälla. Vi har också sagt att detär positivt om antalet aborter kan nedbringas och omen kvinna kan känna att hon har det stöd som behövsför att också välja att föda, även om graviditetenkanske inte var planerad.Världen är ju inte svart och vit, utan den är mång-fasetterad. Varje enskilt val är individuellt, grundat påde egna, individuella, omständigheterna. Vi är bered-da att satsa väldigt mycket i förebyggande syfte,precis som det står i vårt program, och tycker att varjebarn som föds skall vara välkommet. Det är därförsom vi pläderar för kvinnornas fria val.Anf. 8 ():Fru talman! Ordet jämställdhet är ett laddat ord idet svenska språket. För många är det ett hopp ombättre möjligheter . För andra är det ett hotatt inte få behålla sina exklusiva förmåner. Därför gårdiskussionens vågor höga. Men handlar det om sak-frågorna i de här högljudda debatterna? Nej, mesta-dels inte. Det är viktigare att diskutera ordval i an-nonskampanjer osv. än att fundera över det budskapsom annonserna innehåller. Jag avser naturligtvisTCO-kampanjen med allarunda ord som fanns där. Inte för att jag gillar demeller använder dem, men diskussionen fick på det härsättet en stark slagsida.Jag kan lika gärna ta bilderna i somexempel. Det är viktigare vad de föreställer eller inteföreställer ur religiös synpunkt än att diskutera utsattamänniskors läge i samhället.På 60-talet förekom en liknande debatt om en vi-etnamesisk kvinna som under det stora kriget där ficken avslagen flaska uppkörd i sitt kön. Diskussionenvar mycket livligare om vilka ord som användes fördet kvinnliga könsorganet än om det oerhörda lidandesom kvinnan hade utsatts för och den kränkning avhennes person som förövaren hade gjort sig skyldigtill.De sakfrågor som tas upp i de här olika kampan-jerna och reportagen är fruktansvärt viktiga för demsom blir kränkta och som får lägre lön än en annanperson enbart därför att de tillhör "fel" kön eller där-för att de har annan färg på sitt skinn eller är funk-tionshindrade. Kombinerar man ett par, eller flera, avde här hindren kan man vara tämligen totalt utanförsamhället.Samtidigt har jag lärt mig att de människor somlever i ett utsatt läge ofta är de som har mest att ge ien personlig relation. Deras vänskap håller även närdet blåser runtomkring en. De finns kvar även omman inte lyckas i det man företar sig. De har ofta lärtsig att se de små glädjeämnena i livet och värderarandra saker än de människor gör som finns i karriä-ren. Det är förmodligen också något att tänka på ochatt ta efter när ekorrhjulet snurrar för fort.Vad är det för ett samhälle vi skapar här i Sverigenär hustrun till landshövdingen i länkänner sig så otrygg att hon går omkring med en burktårgas i handväskan och kan tänka sig att i stället förtårgas använda hårspray eftersom det inte är förbju-det? Själv har jag ibland funderat över hur det skullegå om ett gäng av något slag kom emot mig en kvällnär jag går till min riksdagslägenhet. Ännu är jag intesärskilt rädd. Men om något händer, hur blir då livetefter det?Alla som har råkat ut för överfall, rån eller sex-övergrepp vittnar om att de inte vågar lita på någon,att de ständigt är rädda och att de fruktar för liknandeeller ännu värre händelser.Det här läste jag i tisdagens men det fannsmycket mer där som visar hur snett samhället är. Detfanns nämligen också små notiser om övergrepp,domar och bråk mellan olika gäng - sådant som viläser om och inte reagerar på. Vi funderarinte över hur de människor känner sig som har blivitutsatta. Ändå är detta egentligen brott mot våragrundläggande mänskliga rättigheter.På Insidan i samma DN-exemplar läste jag om enannan grupp som kränks i alltför stor utsträckning, dekvinnliga poliserna. av dem har känt sigutsatta för sexuella trakasserier av sina chefer ellerarbetskamrater . För kvinnorsom är anställda inom polisväsendet men som intepoliser är siffran . Polisen är ju en myndighetsom skall försvara den svagares rätt mot den som tarlagen i egna händer. Hur skall det då bli om manredan inom de egna leden har så mycket som är feloch i många fall olagligt att ta hand om?De kvinnor som tar upp frågan med facket ellersina chefer blir mobbade eller utfrysta, och de kvinn-liga poliser som har ambitioner att avancera i jobbetoch att bli chefer är ännu mer utsatta; detta enligtsamma DN-artikel.Jämställdhetsarbetet har tyvärr inte kommit sär-skilt långt kan man tycka när man ser de uppgiftersom jag har refererat till. Det är ännu lång väg attvandra innan vi har ett samhälle där alla värderasefter sin egen förmåga och där man inte har olika"glasögon" när man bedömer grupper av människor.Löneskillnaderna mellan kvinnor och män har de-batterats här i kammaren, och vi har en tydlig svenskoch internationell lagstiftning på det här området.Ändå blir skillnaderna snarare större än mindre, somdet ser ut i den statistik som finns just . I den dis-kussionen har jag fått ett förslag till hur vi skullekunna få en bättre jämställdhet, lägre priser på detsom produceras och plats för fler anställde: Ta bortsnopptillägget!Kvinnolönerna måste motsvara vad arbetet är värt,och den högre lön som männen får måste vara ettoskäligt lönepåslag utan förankring i verkligheten.Förslaget har jag fått av en mig närstående kyrkoher-de som i sitt jobb ser en hel del av könsdiskrimineringoch löner som inte alltid är satta efter kompetens utanefter helt andra och ovidkommande kriterier.Kvinnorna har i genomsnitt lägre lön änmännen - lite grann beroende på hur man räknar.Detta ackumuleras under ett yrkesliv. På ungefär innebär det väldigt mycket pengar. Det här påver-kar i stor utsträckning kvinnornas pensioner när dentiden kommer. Kvinnor straffas alltså hela livet därföratt de råkar födas till fel kön.En grupp som är särskilt utsatt är invandrarkvin-norna. De har ofta arbeten långt under vad deraskompetens skulle kunna göra det möjligt för dem attha. De har obekväma arbetstider och får oftare änsvenska kvinnor förslitningsskador och andra besvär.Deras kompetens tas inte till vara, och det svenskasamhället utnyttjar inte de möjligheter till utvecklingsom finns bland de här människorna. Inom mångaområden skulle deras kompetens behövas. De harkunskaper om ett annat lands språk och kultur.Många är utbildade lärare och skulle, med viss fort-satt utbildning, kunna gå in i den svenska skolan.Inom vården skulle de behövas - inte minst därför , när man blir gammal, tappar sitt andraspråk ochbehöver ha någon i närheten som talar ens eget mo-dersmål.Alla kvinnor som har utbildning på detta områdeborde kunna göra något annat än att städa kontor.Ofta är dessutom de här kvinnornas utbildning merinriktad på omvårdnad, ett område som i den svenskavården är ett bristområde.Arbetsorganisationen kan också vara skuld till endel av de skador som kvinnor drabbas av. Att intekunna hantera verktyg och hjälpmedel, att verktygenär för stora för att vara smidiga för kvinnor att använ-da eller att informationen är dålig är sådant som det ärganska enkelt att åtgärda men det blir ofta inte av.Chefen själv tycker inte att det är så farligt och serinte att det för en annan person både kan vara jobbigtoch ge felaktiga arbetsställningar att inte få vissasaker åtgärdade.Kvinnor som drabbas av skador och sjukdomar fårinte samma rehabilitering och hjälp med att återgå tillarbetet som män i samma situation får. Även det ärkränkande för kvinnorna. När de begär stöd i andraformer från , arbetsförmedlingeneller andra samhällsorgan blir det samma sak. Mänfår mer pengar eller fler timmar - eller vad som ärfallet i den enskilda situationen.Detta med mainstreaming har inte slagit igenomsärskilt mycket ute i frontlinjen i våra myndigheter.Det finns många eldsjälar och många, både män ochkvinnor, som mycket aktivt arbetar på att förändrasakernas tillstånd men det går så långsamt och väldigtmånga blir offer för förlegade arbetssätt.Därför måste regeringen bli ännu tydligare i sitt ar-bete på det här området. Det gäller också oss andrasom är opinionsbildare och pådrivare i de här sam-manhangen.Jämställdhet är för mig ett mycket viktigt begreppoch något som jag som centerpartist vill arbeta myck-et hårt för att uppnå i det svenska samhället. Grundenför det arbetet är, som jag ser det, att värdera allaefter deras egen förmåga, vilja och möjlighet, att i ettdecentraliserat samhälle få allas insatser att passa innågonstans. Decentraliseringen är grunden för att dethär skall kunna ske på ett bra sätt. I de mindre ge-menskaperna, små grupper och lokala samhällen,oavsett om det är i de svenska småorterna eller i delarav en storstad, är det lättare att se de enskilda indivi-derna. måste vi ha en väl fungerande sta-tistik och andra verktyg för att se skillnaden på vadsom är individuellt och vad som handlar om struktu-rer och mönster i samhället.Jämställdhetsarbetet får heller inte bli en kvinno-fråga. Skall vi uppnå verklig jämställdhet måste mänoch kvinnor arbeta tillsammans. Vi måste förstå våraolika utgångspunkter och se vad som är bäst för sam-hället som helhet. Som det ser ut nu är det mycketkunskap som aldrig kommer fram utan som liggerförborgad hos människor som inte får utnyttja helasin kapacitet.Genom samarbete och att använda alla männi-skors resurser når vi mycket längre i samhället ängenom att som vissa grupper blir motarbetade ellericke sedda. Det är oerhörda möjligheter som aldrigkommer till nytta i livet.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till reserva-tionerna i och 22.Anf. 9 ():Fru talman! Arbetet för en ökad jämställdhetmellan kvinnor och män har pågått . Liberalakrafter har många decenniers historia när det gällerjämställdhetspolitiskt arbete. Visst har det häntmycket. Kvinnor är myndiga, har rösträtt, rätt att haett eget förvärvsarbete också om man har familj ochbarn och kan i princip välja vilket yrke som helst.Noterbart är också att jämställdheten har gjort en dellandvinningar även på det manliga området. Föräld-raledigheten för män är en sådan reform.Med denna iakttagelse, fru talman, i den historiskabackspegeln, där mycket kan registreras, måste viändå konstatera att även om lagstiftningen gått in medaktiva åtgärder är det väldigt mycket som återstår attgöra. gäller att det är i realiteten storaskillnader i kvinnors och mäns möjligheter. Det gällerlön och inkomst. Det gäller ansvar för barn. Det gäl-ler den såväl privata som offentliga makten. Fördo-mar och orealistiska förväntningar grusar ofta dedrömmar som byggs upp, och det går att konstateraatt hindren är många - hinder på grund av vilket könman tillhör.För del handlar jämställdhet i höggrad om makten över det egna livet. Generellt harkvinnor mindre makt över sina liv än vad män har.Därför bör jämställdhetspolitiken se till att kvinnorfår ett större realt utrymme och inflytande över sinaegna liv. Det finns partier och personer som hävdaratt jämställdhet främst är en fråga om attityder ochvärderingar. Sådant kan man t.ex. finna i moderatamotioner - att alla skall ha samma möjligheter i livet.Men inte sällan leder den konservativa politiken tillatt man begränsar sig till passiva insatser. Man nöjersig med att politiken skall skapa möjligheter ochmångfald. Självfallet ligger det en hel del i ett sådantresonemang.Kvinnor är ofta i den positionen att de är den sva-gare parten, och svaga parter i samhället behöversamhällets särskilda stöd och insatser för att nå framtill den jämställdhet som flertalet säger sig vara be-själade av. Däremot har liberaler och konservativaofta en gemensam syn på t.ex. näringslivsfrågor ock-så i ett jämställdhetsperspektiv. Vi har från båda hålltagit upp hushållsnära tjänster i våra jämställhetsmo-tioner. Jag tycker att det finns anledning att erinra omvad som sades i en gemensam borgerlig reservation isamband med det första betänkandet från arbetsmark-nadsutskottet. Vi skrev följande:"Genom att vidta särskilda åtgärder för att öppnamarknaden för hushållstjänster kan förutsättningarskapas för ett stort antal nya arbeten. Även om det ärsvårt att veta exakt hur många arbeten som kan bliföljden rör det sig tusentals nya arbetstillfällen i denprivata sektorn. Ett gemensamt förslag om 50 %skattereduktion för hemnära tjänster har lagtsfram - - -." Så sent som i går krävde företrädare somFolkpartiet och detta igen.Från sida har vi ofta tagit upp att detråder monopolsituationer inom stora delar av denoffentligt finansierade sektorn. Det för med sig ettslags näringsförbud i de sektorer där traditionelltkvinnor har erfarenhet och kompetens. Skall lönernabli mer rättvisande krävs att anställda i vård och skolafår ta del av den dynamik som ligger i att de får fleraarbetsgivare att välja mellan. Kanske kan vi se ettembryo till en förändring på eftersatta löneområdennär bristen på sjuksköterskor i kombination medsjuksköterskeflykt till och framväxt av privatasjuksköterskepooler justerar upp lönerna i en sektordär det borde vara mera jämställt ur lönesynpunkt.Folkpartiet vill bryta de facto-monopolen och gö-ra det möjligt för fler arbetsgivare att utföra offentligtfinansierade tjänster inom såväl skola och vård. Vitror att kvinnors arbetsmarknad skulle bli betydligttryggare om de, inom de yrken de ofta är överrepre-senterade, tilläts förverkliga sina idéer. Släpp kvinnligskaparkraft loss, så leder det till bättre kvalitet förverksamheten. De som efterfrågar tjänster inom vård,service och utbildning kan då välja det som bäst pas-sar den egna situationen. Ingen tvekan om att detskulle vara gynnsamt för såväl skattebetalare som attdet skulle utveckla offentligt finansierad service.Kvinnors möjligheter att få välja bland flera arbetsgi-vare skulle positivt påverka såväl anställningsvillkorsom lönesituationen.Att kvinnors otrygghet har ökat på arbetsmarkna-der där de har en dominerande ställning illustreras avdet löftessvek som skedde från socialdemokratiskthåll mot anställda i vård och skola. Socialdemokra-terna vann valet i hög grad på löftet att ingenskulle sägas upp inom vård och omsorg. Det löftetsveks, och förlorarna blev framför allt kvinnorna.Under den socialdemokratiska regeringsperioden harnära 70 000 kvinnor i offentlig sektor förlorat sinajobb. Tredje kvartalet 1994 arbetade över en miljonkvinnor i offentlig sektor. varantalet nere i ca 940 000.Därför handlar en av de viktigaste jämställdhets-reformerna om att reformera den offentliga sektorn.Om kvinnor startade företag i samma utsträckningsom män har gjort och anställde t.ex. var sinperson, skulle det ge hundratusentals nya jobb. Sålänge kvinnor inom vård och omsorg, utbildning ochservice till människor inte ges möjligheter att för-verkliga sina idéer utanför det offentliga monopolethämmas mycket av kvinnlig skaparkraft. Det är intebara jämställdhetsfientligt, det är också ett stort slöse-ri med både mänskliga och ekonomiska resurser.Fru talman! Det jag sagt visar att en mycket viktigjämställdhetsreform som bör göras gäller en reforme-ring av den offentliga sektorn. Genom att man fårbort de offentliga monopolen kan den kvinnliga ska-parkraften släppas fram. Jag påstår än en gång att detskulle leda till bättre kvalitet inom flera sektorer ochdessutom till en lägre kostnad. Det skulle också gekvinnor möjlighet att välja mellan fler arbetsgivare.Den andra sammanfattande synpunkt jag skullevilja ge är att det i kvinnodominerade yrken i offent-lig sektor är lägre löner än i jämförbara yrken i privatsektor. Det är ett strukturproblem som måste lösas.Staten bör tillsammans med utarbeta en flerårsplan för att höja lönernaför kvinnodominerade yrkesgrupper med längre ut-bildning, t.ex. sjuksköterskor och lärare.En tredje synpunkt är att fler män måste in i skolaoch vård. Skälen är flera. Men ett är att det skullebidra till att höja löneläget för dominerade yrkes-grupper. Dessutom behöver barn få umgås med vuxnalärare av båda könen, något som måste vara positivtnär det gäller vuxna förebilder, inte minst för de barnsom kommer ur enföräldersfamiljer.De hushållsnära tjänsternas skatteregler bör änd-ras. Många jobb kan tillskapas inom tjänstesektorn.De är efterfrågade, och dessutom är det angeläget attden stora svarta tjänstesektorn kommer över is.k. Dessutom skulle de som är verksammadär nu med tvivelaktiga anställningsförhållanden påen vit och redovisad arbetsmarknad kunna få del avbåde ATP-poäng och sjukförsäkring, någonting somde ofta helt saknar. Till jämställdhetsaspektenhör också att de som finns i sådan verksamhet väldigtofta är just kvinnor.Föräldraledigheten bör matchas hårdare så att för-äldrar tar till vara möjligheten att mer umgås medsina barn, och det gäller inte minst de som har pappori den s.k. karriären.Jämställdhetsombudsmannens möjligheter att dri-va diskrimineringsmål bör förbättras. Också här börhinder undanröjas.Det behövs en ny utredning som tar upp lönedis-krimineringen. Denna översyn bör ha till uppgift attfölja utvecklingen och eventuellt komma med förslagtill ytterligare åtgärder. Den bör också analysera jäm-ställdhetsplanernas betydelse i lönebildningen.Fru talman! Jämställdhet är svårt.