prot · GM09110 · 1999-06-15 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:110Tisdagen den 15 juniKl. 09.00 - 16.3018.00 - 22.39Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------1 § Ny riksdagsledamot, m.m.Upplästes och lades till handlingarna följande frånValprövningsnämnden inkomnaBerättelse om granskning av bevis för riksdagsleda-mot och ersättare för riksdagsledamöterTill har från inkommit bevis om att (), , utsetts till ny ledamot av riksdagenfr.o.m. sedan () av-sagt sig sitt uppdrag som riksdagsledamot. Från har också inkommit protokoll angåendeutseende av ersättare i detta fall.Valprövningsnämnden har denna dag granskatbeviset för den nya ledamoten och protokollet angå-ende ersättare och därvid funnit att de blivit utfärdadei enlighet med 19 kap. 11 § vallagen.Stockholm den 14 juni 1999Lars TottieKerstin Siverby2 § Anmälan om återtagande av plats i riksda-genTalmannen meddelade att () fr.o.m.den 15 juni 1999 återtagit sin plats i , vari-genom uppdraget som ersättare upphört för LarsLilja.3 § LedighetTalmannen meddelade att () ansöktom fortsatt ledighet den 17 juni-13 september.Kammaren avslog denna ansökan.4 § Anmälan om inkomna faktapromemoriorom förslag från Europeiska kommissionenTalmannen meddelade att följande faktaprome-morior om förslag från Europeiska kommissioneninkommit och delats ut till kammarens ledamöter:Meddelande från kommissionen om att förbättraturismens sysselsättningspotential - Uppföljningav slutsatserna och rekommendationerna frånHögnivågruppen för turism och sysselsättningKOM (99) 205Vitbok om modernisering av reglerna om tillämpningav artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget (numeraartiklarna 81 och 82) KOM (99) 101Förslag till förordning om att tills vidare avbrytatillämpningen av förordningen om förhindrandeav leverans av vissa varor och tjänster till LibyenCOM (99) 184Förslag om ändring av rådets förordning av den22 om genomförande av medlemssta-ternas åtgärdsprogram avseende kontroll avEUGFJ:s garantisektions utgifter KOM (99) 169Förslag till direktiv om bedömning av vissa planersoch programs inverkan på miljön KOM (99) 735 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1998/99:130 till lagutskottetKammaren biföll talmannens förslag att motions-tiden för ovanstående proposition skulle förlängas tillfredagen den 17 september 1999.6 § Riktlinjer för den ekonomiska politiken,utgiftstak, skattefrågor, m.m.FöredrogsFinansutskottets betänkande 1998/99:FiU20Riktlinjer för den ekonomiska politiken, utgiftstak,skattefrågor, m.m. (prop. 1998/99:100 delvis)Anf. 1 BO ():Fru talman! När manläser vårpropositionen och finansutskottets betänkan-de, dvs. den skrivning som majoriteten står för, fårman ett intryck av att en positiv utveckling i Sverigeär ödesbestämd. Det står bra till med det mesta. Litebehöver göras.Jag skulle gissa att vi senare i debatten kommeratt få höra , och för den delen ocksåBosse , slå sig för bröstet och säga att vikanske lyckas få ned den öppna arbetslösheten under5 % av arbetskraften. Men hur det än blir med densiffran befinner sig ungefär en tredjedel av Sverigesinvånare i arbetsför ålder utanför arbetsmarknaden.Över en miljon människor saknar arbete. De är ar-betslösa, de är i olika arbetsmarknadsåtgärder, desaknar arbete och deltar därför i utbildningsåtgärder,de är förtidspensionerade, de har gett upp, de befinnersig helt utanför arbetsmarknaden - uppemot en tred-jedel av alla i arbetsför ålder!Det här är naturligtvis för de flesta av dem somdrabbas ett stort problem, inte bara ekonomiskt utanockså för självkänslan. Man blir utlämnad åt ochfullständigt beroende av att det allmänna svarar förens försörjning.Det blir naturligtvis också en enorm kostnad föralla som har ett arbete och som av sin arbetsinkomstskall avstå för att den som inget arbete har skall klarasin försörjning.Detta är det ena huvudskälet till högaskatter. Det andra är den medvetna politiska strävanvi sett i varje fall där deproblem som identifierats fått kollektiva lösningar därman inte har tagit till vara individernas egna förut-sättningar att klara sin egen situation. Det har lett tillatt en normal familj i med normala inkomsteri dag betalar uppemot två tredjedelar av sin totalaarbetsersättning i olika skatter.Låt mig ge ett exempel på vad det här innebär. beslutade regeringen att tidigarelägga utbetal-ningen av barnbidrag . Skälet var attbarnfamiljer med små eller obefintliga marginalerskulle få en glad midsommar. Vad är det för land därså många barnfamiljer är så beroende av det politiskasystemet att en tidigareläggning av barnbidragsutbe-talningar är det som behövs för att klara midsommar-helgen?Vi hade lite tidigare en diskussion om föräldrarsom upplevde att de inte hade råd att betala sjuk-vårdsavgift för sina barn. blev lösningen dentraditionellt svenska, åtminstone från ett socialdemo-kratiskt perspektiv: Sjukvårdsavgiften togs bort. Detgrundläggande problemet, nämligen att pengarnaefter skatt inte räckte till och att föräldrarna därförupplevde att det inte fanns utrymme att betala sjuk-vårdsavgiften, rättade man inte alls till.Där ligger problemet: att man har så små margi-naler, ibland obefintliga, att man blir helt utlämnad åtatt den offentliga sektorn skall klara sina åtaganden.Det är det som kallas nyfattigdom. Det är det somurholkar den personliga tryggheten och gör att detinte alls står väl till i . Familjer mednormala och låga inkomster känner att de är merberoende av regeringssammanträden och politiskabeslut i riksdag och kommunfullmäktige för sin för-sörjning och sin ekonomiska framtid än av det egnaarbetet och de egna möjligheterna.När man blir så här utlämnad innebär det också är beroende av att den politiska sektorn klararsina åtaganden. har vi kunnatse att så är det inte. gav att pensionerna i med det nya ATP-systemet skulle uppgå till ungefär två tredjedelar avinkomsten de 15 bästa åren om man bara hade arbetati . Allt detta skulle bara kosta av medbor-garnas löneinkomst. , senare,skall vi förhoppningsvis snart vara klara med en pen-sionsreform som innebär att ATP-systemet helt have-rerat. Det fungerade inte. Avgiften kommer ändå attbli och förmånerna sämre. Det visar i ett nöt-skal risken med att medborgarna får lämna ifrån sigså mycket av det som ligger dem nära till politikersom tar på sig mer än de egentligen kan klara.Vi kan också se detta i andra avseenden. Vi kan sedet när det gäller sjukvården, äldreomsorgen, skolanoch mycket annat som är viktigt för oss alla, där vibetalar världens högsta skatter och ändå inte får denvaluta vi förtjänar.Värst drabbas naturligtvis de med normala och lå-ga inkomster. Den som tjänar riktigt mycket har ju såmycket kvar efter skatt att han eller hon kan välja,kan själv gå förbi köer och köpa sig det han eller honbehöver. Det paradoxala är alltså att det parti, medstödpartierna och , somverkligen i ord säger sig vilja företräda dem som hardet besvärligt i själva verket gör tvärtom. Man tarifrån de här människorna mycket av deras bestäm-mandemöjligheter och mycket av deras egna kontroll.Deras personliga trygghet urholkas.Fru talman! Den ekonomiska utvecklingen ser påmakroplanet, när det gäller hela ekonomin, i dagförhållandevis ljus ut enligt prognoser och bedöm-ningar - som man i och för sig aldrig skall tro på.Men svagheten är att denna utveckling i stor utsträck-ning bygger på att vi har ett väldigt lågt hushållsspa-rande och en hög privat konsumtion. Det är klart attallt det som har inträffat, aktiekurser som har gåttupp, räntor som har kunnat sänkas, ger en grundläg-gande optimistisk ansats. Många hushåll känner attdet som hände efter 80-talsspekulationerna, när manförra gången konsumerade, och som sedan tog enände med förskräckelse, är någonting som harkommit i ett läge där man kan återställa, man kankonsumera lite mer.Men det är en bräcklig grund för en långsiktig ut-veckling. En långsiktigt hållbar ekonomisk utvecklingkan inte bara bygga på att hushållen avstår från attspara så mycket som de egentligen borde spara för sinegen skull, för sin pensionering och för att kännatrygghet inför oförutsedda händelser. En långsiktigtgod utveckling, en hög tillväxt, kräver strukturellareformer, att vi tittar närmare på vad i svensk ekono-mi det är som gör att ekonomin inte fungerar så välsom vi skulle önska.Det gäller att reformera för att skapa förutsätt-ningar för en rejält ökad sysselsättning. Den ökningvi har sett är för liten jämfört med det grundläge vibefann oss i och de förutsättningar vi egentligen har.Vi har för svag sysselsättningsutveckling jämfört medhur den borde ha varit , inte minst därför att syssel-sättningen delvis har ökat på grund av att frånvaronockså har ökat nu.De här strukturella reformerna måste alltså ge-nomföras, och de måste genomföras . varnade för att vi gör sammamisstag som . Det är ingen som förut-spår att vi skall få den dramatiska utveckling som denkrisen ledde till. Spekulationsekonomin ,bankkriser, våldsamt fall i inhemsk efterfrågan, dentypen av dramatiska förändringar tror jag inte attnågon räknar med att vi skall behöva uppleva,åtminstone inte de närmaste decennierna. Men det ärändå principen, tankarna, dvs. kundeman ha genomfört de strukturella reformer som hadegett en bättre utveckling . Man valde attinte göra det. Man gick på tvärs mot detta. En delhände, det skall erkännas, men absolut inte tillräckligtmycket.Det som har inträffat är att man haråterställt en del av det som var tänkt. Ar-betsmarknadsregler, skatter och motsvarande har återskapat strukturella problem i svensk ekonomi somValutafonden, , och mångaandra varnar för. De återfinns i och för sig också i detdokument som och , där de pekar på svagheterna och bris-terna i den europeiska ekonomin i största allmänhetoch där är väl utsatt.Om inte reformerna genomförs , när vi har ettbättre läge, när det finns större chans att få legitimitetför åtgärder, ja, då är det mycket svårare att se hur deskall kunna genomföras när ekonomin vänder nedåt,när vi av rent konjunkturella skäl kanske har en sämreutveckling.Men vad görs på det stora superdepartementet?Vad gör ? I realiteten ingenting.Man pratar. Ja, inte ens det . Det var längesedan man hörde uttalanden från tillväxtministrarnaom vad som skulle göras. Några propositioner tillriksdagen som innebär strukturella reformer kommerju inte.Fru talman! Det är tre uppgifter som är väsentliga.Den första uppgiften måste vara att skapa förutsätt-ningar för så många nya jobb att massarbetslöshetenkan elimineras, att fler och fler åter deltar i arbete.Det är också viktigt att se till att de jobb som växerfram är så välbetalda som möjligt.Den andra viktiga uppgiften är att se till att detblir möjligt för den som har ett arbete att också kunnaförsörja sig på sin egen arbetsinkomst, att känna denpersonliga trygghet som ligger i att ha kontroll översin egen ekonomi, att se till att man inte bara kanöverleva för dagen utan också kan lägga undan liteför oförutsedda händelser.Den tredje uppgiften är att återställa förtroendetför att det som måste lösas gemensamt också fungerarväl.För att klara den första uppgiften krävs en rad re-former på olika områden. Det gäller arbetsmarkna-den. Vi måste anpassa arbetsmarknadslagstiftningentill den moderna tid vi ser framför oss. Där är det intelängre industrisamhället som styr, utan det är ett nyttsamhälle där andra typer av företag, andra typer avarbetstagare och löntagare, med olika intressen, medstörre rörlighet, med större benägenhet för förändringmåste kunna känna att det finns ett utrymme för verk-samhet i . Då måste vi ha en arbetsmark-nadslagstiftning som är moderniserad.Det gäller skatterna. Vi måste inse att det är orim-ligt att ha en extra hög beskattning på det riskkapitalsom alltid är grunden för varje arbete. Vi måste inseatt en förmögenhetsskatt som dels är orättvis - desom har stora förmögenheter betalar inte mycket ochde som har små förmögenheter betalar mycket - delsleder till mindre intresse för kapitalbildning, sämreförutsättningar för kapitalförsörjning i största allmän-het, bör slopas. Den värnskatt som både leder tillutflyttning och mindre intresse för att skaffa kunskapoch kompetens skall slopas så snabbt som möjligt.Beskattningen av arbete skall bli lägre så att det lönarsig bättre att arbeta än att inte arbeta och så att mankänner att det finns en möjlighet, exempelvis om manär ung, att utan att ekonomin raseras kunna accepteraen lägre lön inledningsvis för att sedan kunna avance-ra och i takt med att kunskaperna och kompetensenökar få en bättre ersättning över livstiden. Sannolikttotalt sett en väsentligt bättre arbetsersättning.Det gäller att förbättra näringsklimatet i störstaallmänhet, att inse att de som bestämmer över jobbeninte är , eller ens CarlBildt och . De som bestämmer överjobben är de människor som driver och finansierardagens och morgondagens företag. De måste veta ochkänna inte bara att arbetsmarknadsregler är bättre, attskatterna är rimliga, utan också att det finns ett intres-se, en grogrund för det nya, det som kan ge de nyajobben.Vi måste se till att utbildningen får en bättre kva-litetsinriktning, att vi verkligen ger mycket godakunskaper och att det lönar sig, som jag har sagt tidi-gare, att skaffa sig kunskap. Vi måste inse att detfinns ett infrastrukturintresse för staten att se till attden nya informationstekniken får så snabbt och såstarkt fotfäste som möjligt. Vi måste ha en energipo-litik som inte syftar till att avveckla existerande kärn-kraftverk i ett läge där det blir en kapitalförstöring.Allt detta sammantaget ger grogrunden, ger möj-ligheten, ger förutsättningarna för att få fram de nyajobben i den takt som verkligen behövs, inte i densom vi ser.Den andra uppgiften, att se till att man kan för-sörja sig på sina egna arbetsinkomster, är att se till attskatten på arbete sänks. Det finns inga genvägar. Tilldet kommer behovet att också sänka skatten på bostä-der och att sänka skatten för familjer, eftersom vi vetatt marginalerna är minst för dem med barn, framförallt med många barn. Det gäller att ha den inriktning-en: sänkt skatt på arbetsinkomster kompletterat medminskad skatt på bostäder och minskad skatt för fa-miljer.Den tredje uppgiften, att se till att de gemensam-ma uppgifter som måste förbli gemensamma ,är också viktig. Inte heller här har regeringen i reali-teten gjort någonting.Om vi har problem med hur vi organiserar vårsjukvård, vår äldreomsorg och vår skola räcker detinte att tillföra mer pengar till de gamla systemen, detgamla sättet att driva verksamhet. Jag tycker att det ären ren skandal att inte något har gjorts trots att det hargått och i Läkarförbundetskrev en gemensam artikel där de säger till oss politi-ker på olika nivåer: Om ni ger oss en bättre förutsätt-ning, en mindre politisk styrning, en annan organisa-tion, där den kompetens som vi som arbetar i vårdenhar tas till vara, kan vi leverera bättre sjukvård tillsamma eller lägre kostnad. Det är människor av köttoch blod som har fått lida därför att man har vägratatt genomföra dessa förändringar.Det är sådana förändringar som behöver genomfö-ras. Vi måste tänka igenom hur man skall hanteraäldreomsorgen , hur den kan finansieras. fungerar inte systemet, eftersom vi har en situa-tion där skattefinansieringen klämmer mot andrauppgifter som av kommunpolitiker anses angelägna.Jag hörde debatten i går om bostadspolitiken. Mananklagade oss moderater för att vilja rasera den soci-ala bostadspolitiken. Vad är en social bostadspolitik?Hur många miljarder har inte skattebetalare och hy-resgäster fått betala på grund av bostadsexponentenute i kommunerna och hur mycket har inte det trängtut de angelägna kärnuppgifterna? Det är den typen avifrågasättande som krävs av de modeller som har gåttsnett, så att de pengar som behöver tillföras - ochsom i många avseenden behöver bli mer ,skulle jag gissa - kan utnyttjas på ett effektivt sätt.Man skall låta dem gå till de verkliga uppgifterna ochinte till uppgifter vid sidan om.Sverige har världens högsta skatter, men vi harändå inte världens bästa äldreomsorg, världens bästasjukvård. Vi har brister i våra system, och de brister-na måste vi komma till rätta med, inte genom att höjaskatterna, utan genom att se till att vi får en bättrefungerande ekonomi och bättre fungerande system.De här tre uppgifterna, att skapa förutsättningarför de nya jobben, att se till att man när man har ettarbete också kan försörja sig på sin arbetsinkomst ochatt se till att det som måste lösas gemensamt ocksåfungerar väl. Det är det som ligger bakom de reserva-tioner som vi moderater har fogat till det betänkandesom vi behandlar.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1,11, 14 och 28.Anf. 2 ():Fru talman! Jag kan börja med att hålla med BoLundgren på några punkter. behöver flerjobb, fler sysselsatta och fler arbetade timmar. Manskall kunna leva på sin lön. Det är väl rimligt. Det ärdärför vi har fackföreningar. Hade vi inte det ochhade vi svaga fackföreningar skulle det vara svårareatt göra det. Och jag tror att alla politiker egentligenär beredda att stämma in i det. Det är inget kontrover-siellt i det säger. Alla är beredda attstämma in i den kören. Men att tycka om sång är inteatt man automatiskt kan sjunga. Så enkelt är det inte.Den blå alliansen har två huvudrecept för flerjobb, sänkt skatt och avreglerad arbetsmarknad. M,kd och fp lovar sänkt skatt egentligen på det mesta,men de talar väldigt lite om alla de försämringar ochalla ökade inkomstklyftor som följer av alla deraskrav på sänkt skatt. De talar om nya regler som gördet lättare att anställa, men de menar egentligen nyalagar som gör det lättare att avskeda. Är det svårt attavskeda i ? Ja, far upp till i Dals-land och lyssna på dem som jobbade på om detyckte att det var svårt för företaget att ställa dem utanarbete. Det var lätt. Det är mycket lättare i äni andra länder.Ni vill få oss att tro att vi måste välja mellan ar-betslöshet och ökad ojämlikhet och ökad otrygghet.Och riktigt illa blir detta när vi vet att det inte finnsnågra teoretiska eller praktiska belägg för att detskulle finnas ett enkelt samband mellan sänkt skatt,försämrad arbetsrätt och fler jobb. Det finns ingetsådant samband.Det är inte en politik för ökad sysselsättning ochsamhällsnytta som har presenterat.Detta är en politik för att gynna särintressen.När vi skall forma en rimlig politik för ökad sys-selsättning måste vi göra klart för oss varför vi vill hafler i arbete. Det är inte av moraliska skäl, för att du,som det står i skriften, skall äta ditt bröd i ditt anletessvett. Det är inte anledningen. En politik för full sys-selsättning - så långt tror jag att och jagär överens - är inte ett mål i sig utan mer av ett me-del. Med fler i arbete ökar både löntagarnas och sam-hällets inkomster, som kostnaderna förarbetslösheten sjunker. Då får vi nya resurser för attbygga ett starkare välfärdssamhälle. Så långt tror jagatt vi är överens.Men rätten till arbete är inte bara en fråga omekonomisk effektivitet. Den fulla sysselsättningenhandlar också om att öka jämlikheten och minskakönsklyftor. Det handlar ytterst om att öka individensfrihet och stärka demokratin.Men om detta är målet för den fulla sysselsätt-ningen, då kan inte vägen dit få gå över ökad trygg-het, ökade klyftor och sämre välfärd för de många.Valet får och kan inte stå mellan arbetslöshet ochökad ojämlikhet.Den rimliga vägen att gå mot full sysselsättninggår i stället över en politik som ökar efterfrågan pånya jobb och ger människorna bättre möjligheter attta de nya jobben.Under förra mandatperioden satsade regeringen påatt sanera statsfinanserna. Det var nödvändigt. Menregeringen och stramade åt för hårt och dreven för svag fördelningspolitik. Sysselsättningen kompå mellanhand. Men kan vi väl vara överens omatt saneringspolitiken ligger bakom oss, och då finnsdet nya möjligheter.I höstens val begärde också svenska folket en nypolitik, en politik som sätter rättvisan och jobben iförsta rummet. Och biter regeringen väl i detröda äpplet. Vi har format ett samarbete för helamandatperioden mellan v, s och mp.Så efter många regeringars kliv åt höger tar vi nutillsammans steg åt vänster. Vi i är intenöjda med allt, det vet alla, och vi önskar att detskulle gå fortare, men vi är säkra på att riktningen ärrätt. Och särskilt viktigt är att har kunnatkomplettera arbetslöshetsmålet, dvs. att få ned denöppna arbetslösheten, med ett offensivt mål om att80 % av arbetskraften skall vara i jobb till år 2004.Sedan valet har också sysselsättningen ökat så attSverige med nuvarande takt kommer att klara målet.Men prognoserna ser inte lika braut, men prognosen kan man göra något åt. Därför ärdet bra att regeringen i den vårekonomiska proposi-tionen säger att man är beredd att komma med flerförslag om fler åtgärder för att klara både arbetslös-hets- och sysselsättningsmålet. Det är bra.Och vi i tror att det kan behövas.Vi säger inte att det räcker med en eller två åtgärder.För att klara uppgiften behövs en politik där fleraolika åtgärder stärker varandra.Det kan behövas en generell finanspolitik, det äralltså att hushållen får mer pengar. Det kan behövas.Men ansvaret för sunda statsfinanser och behoven ivård, omsorg och skola sätter sina bestämda gränser.Därför är det viktigt att lägga ut både skattesänkning-ar och bidragshöjningar så att de ger maximal fördel-ningspolitisk effekt, ökad köpkraft till dem som bästbehöver det utan att inflation eller räntor skjuter fart.Det är detta som de borgerliga partierna inte klarar.Det fordras en aktiv närings- och regionalpolitik. tid när kapital allt oftare brukas för att nå kortsik-tiga vinster på finansiella placeringar måste samhälletgå in och trygga ett produktivt investeringskapital.Det behövs ett regionalt riskkapital för en bättre regi-onal balans. Vi skall stödja uppbygget av regionalanätverk mellan företag och samhälle så att företagenockså utanför de etablerade tillväxtcentrumen kanväxa. Och löntagare behöver finna nya for-mer att använda sina gemensamma pensionsfondertill investeringar för nya jobb.Det måste bli en uthållig tillväxt. Det kommer denatt bli när vi förmår styra utvecklingen genom ener-giomställningen, en grön skatteväxling och riktademiljöinvesteringar. Men här står de tre borgarna tysta.Har ni inga idéer om detta?Vi måste göra det lättare för människor att ta dejobb som skapas. Då krävs resurser för utbildning ochen aktiv arbetsmarknadspolitik. Därför är det viktigtatt fortsätta med . Vi gör det nu billiga-re att anställa långtidsarbetslösa. Men borgarna väljerhelt motsatt väg. Man föreslår dramatiska nedskär-ningar av pengarna till arbetsmarknaden. Det innebärfler flaskhalsar på arbetsmarknaden och att flerstämplas ut från den aktiva arbetsmarknaden. Manväljer att slå mot de arbetslösa, medan vi väljer attskapa den i god mening flexibla arbetsmarknaden.Vi väljer att göra det lättare att ta jobb genom attbygga ut en förskola för alla och sänka avgifterna.Det är en reform som gynnar både jobben och bar-nens välfärd. Man får mer över när man går till arbe-te, . Men ni säger nej. Och vi måste vågamöta framtiden med en arbetstidsreform. En reformför kortare arbetstid kommer inte i sig att skapa fleraarbetade timmar, men rätt utformad och med stöd avriktade skattesänkningar kommer den att fördela omarbetstiden så att fler kan komma i arbete. Det ärockså en reform som gynnar både jobben och välfär-den.Vi behöver fler jobb både i de stora exportkoncer-nerna och i de många småföretagen. Då krävs godaförutsättningar för produktion och utveckling. BoLundgren säger att klimatet är dåligt. Jag förstår intevarför ni alltid måste försöka svartmåla vårt land ochförutsättningar för de företag som verkar där. Ni ärliksom metereologer som alltid spår regn. Blir detinte regn så i övermorgon. Det är den bildav som ni vill ge.Sveriges näringsklimat har fött fram och är basenför en rad internationella storföretag. köper inteVolvo därför att de tycker att klimatet är dåligt i Sve-rige.