prot · GN0924 · 1999-11-03 00:00:00 — Vi priorite-rade dock att få igenom lagstiftningen så att dennämnd som var tillsatt snabbt skulle kunna hantera deansökningar som kom in, väl medvetna om att det härvar en grupp som snabbt behövde få både upprättelseoch erkännande. Vi ville inte fördröja den procedu-ren. Vi var också medvetna om behovet av och möj-ligheterna att återkomma just i den här frågan, vilketregeringen och utskottet nu gör.Jag hoppas ändå att ocksåställer upp bakom hanteringen av frågan. Personligentycker jag att det var både riktigt och rimligt att intefördröja lagstiftningen. Ett annat beslut från socialut-skottets sida kunde ha inneburit att vi hade försenatden då pågående lagstiftningen och nämndens arbete.Det var angeläget med en snabbhet i den processen.När det gäller avkastningen av ersättningsbeloppethar ambitionen varit att faktiskt värna ersättningsbe-loppet, de . Man kan diskutera omdetta var för högt eller för lågt, men vi har ju enatsrunt den siffran. Vi har också skrivit att "175 000 kralltid skall undantas vid beräkningar som är relatera-de till förmögenhet, för resten av livet och oavsett ompengarna finns kvar eller inte".Anf. 155 ():Fru talman! Jag vill naturligtvis inte fördröja nå-gonting. Jag var ju kanske den som satte i gång denhär debatten, och jag är oerhört tacksam för det re-sultat som detta arbete från både regeringens ochriksdagens sida har resulterat i. Men kanske är jagibland i just den här frågan lite konspiratorisk ochundrar vad som händer ute på kommunnivå.Vad jag vill säga här är att inte bara jag utan ocksåmånga andra kommer att vara uppmärksamma på vadsom händer med denna avkastning så att vi verkligenkan ge dessa människor - mycket få av dem lever , såvitt vi kan förstå - den upprättelse och den lillaguldkant i livet som denna ersättningoch dess avkastning kan ge dem. Det tycker jag attsolidariteten med dem kräver.Anf. 156 ():Fru talman! Jag kan försäkra i alla fall jag själv mycket noga kommer att följaupp att det beslut som snart ska fatta verk-ligen innebär att de som får den här ersättningen -och förhoppningsvis också ser att detta är en upprät-telse - ska kunna disponera pengarna. Tanken är inteatt dessa pengar ska försvinna på grund av kommu-nernas hantering. Då får vi återkomma.Anf. 157 ():Fru talman! Jag tycker att det är bra om vi följerupp detta tillsammans. Det är naturligtvis ingen avoss, hoppas jag, som vill någonting annat.Samtidigt kan jag inte, när jag står här , varaannat än lite förundrad över att inte statsministernredan den 22 april steg upp och instämde i de syn-punkter som vi alla har i dag.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 15 §. )13 § Godkännande av protokoll omlånglivade organiska föroreningar och om tung-metaller under konventionen om långväga gräns-överskridande luftföroreningarFöredrogsmiljö- och jordbruksutskottets betänkande1999/2000:MJU3Godkännande av protokoll om långlivadeorganiska föroreningar och om tungmetaller underkonventionen om långväga gränsöverskridandeluftföroreningar (prop. 1998/99:141)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 15 §. )14 § Djurskydd m.m.Föredrogsmiljö- och jordbruksutskottets betänkande1999/2000:MJU4Djurskydd m.m.Anf. 158 ():Fru talman! Djurskyddsfrågorna har verkligenstått i fokus . Visst blir vi fruk-tansvärt upprörda när vi ser bilder eller reportage omsjälvdöda djur som ligger i sin egen avföring eller närvi upplever och ser vanvård av katter eller hundar påolika sätt.Men har vi också blivit upp-märksamma på och upprörda över hur myndigheter,med uppmuntrande tillrop av regeringen, i förmentdjurskyddsintresse burdust och kallhamrat avlivat tillsynes friska djur med motivet att de saknat nummer-lapp i örat och att sådan avsaknad är i strid med EU-förordning.I föll en dom mot en lantbru-kare som var åtalad för att han hade haft nötkreatur påbetesdrift för ett par årsedan, men utan tillgång till ligghall. Han blev vis-serligen frikänd på grund av att slakteriet inte hadehaft möjlighet att hämta djuren . Därför ansågsgärningen som ringa. Men två nämndemän var skil-jaktiga och ansåg att han borde fällas till ansvar fördjurplågeri.Jag tror att vi här i kammaren allihop är överensom att vi ska ha en djurskyddslagstiftning som stad-gar en god djuromsorg och att all animalieproduktion,och djurhållning i övrigt för den delen, ska drivas såatt djuren mår bra. Enligt min mening är det dessutomså att det finns ett klart samband mellan god djurom-sorg och ett bra produktionsresultat. Den bonde sominte ser till att djuren mår bra får ingen hög mjölkav-kastning och ingen bra klassning på sina köttdjur, föratt ta ett par exempel just ur kreatursskötseln.Men om vi nu är överens om att i grunden ha ensträng lagstiftning är jag inte säker på att vi är heltöverens om hur i detalj regering och myndigheter skagå i förordningar och föreskrifter.Frågan om båspallsmått i ladugårdar är ett lysandeavskräckande exempel. Här har hundratals, kansketusentals, mjölkbönder tvingats sluta för attderas ladugårdar inte har uppfyllt kraven på de härmåttreglerna, trots att djuromsorgen i övrigt har varithelt tillfredsställande. Djuren har mått bra, och pro-duktionen har varit hög. Från moderat håll har viutvecklat detta i vår reservation nr 3, där vi föreslårdispensmöjligheter.Fallet i Boråstrakten, med polisanmälan och åtalpå grund av att djuren gått på bete i oktober-novem-ber utan tillgång till ligghall, tycker jag visar på brist på kunskap om djurskötsel och om djurensbehov. I domslutet kan vi läsa vittnesmål från bl.a.lantbruksuniversitetet som säger att det inte alls ärnågon fara med att djur går ute när det är mycketkallt. Tvärtom är det så att ungnöt snarare lider av attdet är för varmt än av att det är för kallt. Om till-synsmyndigheten framöver kommer att anmäla tillpolis för att få åtal väckt, som i det aktuella fallet iBorås, kommer det naturligtvis att innebära dramatis-ka förändringar i möjligheten att bedriva djurhållningi sådan form i Sverige.Det aktuella fallet i reser flera och an-gelägna frågor. Är ingreppet att skjuta djuren rimligt iförhållande till förseelsen? Om man kan förse en vargeller en björn med radiosändare, borde man väl kunnatvångsmärka ett nötkreatur. Är EU:s förordningarrimliga i förhållande till en allmän rättsuppfattning?Kommer att kräva ändringar? Hurfungerar registrering av svenskanötkreatur i övrigt? Här läser vi om att detfattas mycket på den punkten. På flera håll är lägetfaktiskt utom kontroll. Det är alltså inte under kon-troll. Varför i så fall detta fruktansvärda utbrott justmot bonden i ?Vi har i vår reservation nr 2, till vilken jag yrkarbifall, föreslagit att man i liknande fall borde kunnapröva möjligheten att anlita någon neutral utomståen-de person - vi har nämnt ett god man-system - för attundvika de låsningar och missförstånd som uppstårmellan djurägare och myndigheter och för att under-lätta konstruktiva lösningar. Ljungskilefallet inträffa-de för övrigt efter det att vi skrev vår motion och vårreservation om god man-systemet. Vi bör faktisktkräva att frågan prövas inför domstol innan sådanaingrepp görs av en myndighet. Det är för mig ensjälvklar rättssäkerhetsfråga.Sammanfattningsvis, fru talman, borde lagar ochförordningar som reglerar djurskydd och djuromsorgutformas utifrån funktionskrav och mindre utifråndetaljregleringar. Exemplen som jag just har redovi-sat talar sitt tydliga språk.Anf. 159 ():Fru talman! Djurens rättigheter har blivit en viktigfråga för alltfler. Särskilt unga människor engagerarsig och kämpar på olika sätt för djurs rättigheter. Denöjer sig inte med det skydd av djur som djurskyddetsyftar till, men ofta misslyckas med. Vi i Vänsterpar-tiet instämmer i kritiken av djurskyddet och föreslårdärför en översyn och förbättringar av djurskyddsla-gen för att stärka djurs rättigheter.Det finns tydliga exempel på hur vår djur-skyddslagstiftning har misslyckats med att ge djurenett tillräckligt skydd mot exploatering. Jag tar här upptre av dem.Smittskyddsinstitutets aphållning är enligt inte av tillräckligt god djurskyddsmässigstandard. har riktat kritik mot SMI påflera punkter, bl.a. får en del djur inte vistas i grupp.Burstorleken är för liten. Djur sitter i lokaler utandagsljus. Djurmiljön borde dessutom berikas, så attdjuren kan ha ett mer naturligt beteende, bl.a. bordede ha möjlighet att söka föda. Ändå tillåts aphållning-en på SMI att fortsätta.Burhållning av mink sker , trots att det ärtydligt att minkar inte kan leva ut sina naturliga bete-enden i en trång stålbur. Det är inte bara olika djur-rättsorganisationer som riktar kritik mot burhållning-en av pälsdjur. har hävdat att dett.ex. fortfarande inte är klarlagt om minkarna behövervatten att vistas i. De har också påpekat att det finnsproblem med stereotypa beteenden i burarna och attminkarna har blivit utsatta för en mycket osund avel.Trots det fortsätter burhållningen.Det har gått så långt att djurrättsaktivister tarlagen i egna händer och gör symboliska fritagningarav minkar. De gör det för att visa att de inte accepte-rar att djurskyddet inte fungerar och för att saboteraför dem som håller pälsdjur i bur.Det här innebär att rättssäkerheten för både djuroch djurägare försvagas. Vi kan självklart inte ac-ceptera att enskilda tar lagen i egna händer på detsättet. Men vi kan inte heller acceptera att den lagsom antogs för ännu inte har innebu-rit att minkarna har rätt till en god miljö.Det är positivt att regeringen i budgetpropositio-nen har angett att man tänker återkomma med förslagtill förbättring av reglerna för burhållning av mink.Det är hög tid att något händer, och vi förutsätter attdet blir förbud att hålla minkar i bur.Även höns hålls fortfarande i bur. De nya reglernamed större burar som ger möjligheter att sprätta ochsitta på en pinne är i grunden en skrivbordsproduktsom inte utgår från de verkliga behov en höna har attkunna röra sig mer fritt, söka föda, eller känna trygg-het genom att sitta en bit över marken där det finnsskydd. Djurindustrins intressen bedöms uppenbarli-gen som viktigare än hönornas.Varför blir det så? En uppenbar slutsats är att detberor på att djurskyddet och djurskyddslagen försökermildra samhällets övergrepp mot djur genom att reg-lera exploateringen. Exploateringen i sig betraktasinte som något egentligt fel. tas hänsyn tillatt exploateringen ska kunna fortsätta. Så fort krav påbättre villkor för djur kommer i konflikt med ekono-miska intressen görs en avvägning mellan ekonominoch djurskyddet - även om det handlar om djursgrundläggande behov.Den etik som utgår från begreppet djurrätt hävdaratt det finns ett grundläggande fel i att djur utnyttjasenbart för människans skull. Djurrätt tillerkänner djurgrundläggande rättigheter, dvs. inte bara att slippalyda utan även att utifrån sina speciella förutsättning-ar och utifrån sin arts inneboende möjligheter få levaett naturligt liv. Det är ett synsätt som växer starkt , som fler och fler tar till sig och engagerar sig ipå flera olika sätt. En del gör det genom att bli vega-ner, och på det sättet vägrar de att befatta sig med allexploatering av djur. Andra gör det genom att självahålla djur på ett sätt som ger dem möjligheter att levaett gott liv. Många engagerar sig i djurrättsrörelsenför att påverka politiken och opinionen. Andra går sålångt att de tar till olagliga metoder för att rädda djureller för att sabotera för dem som håller djur på ettsätt de anser är fel.Allt detta är exempel på en växande djurrättsrörel-se som inte nöjer sig med dagens lagstiftning, sominte accepterar en fortsatt exploatering av djur.Djurskyddslagen är uppenbarligen otillräcklig föratt djur ska få sina grundläggande behov tillgodosed-da. Djurs grundläggande rättigheter kränks systema-tiskt i vårt samhälle. I stället måste djurs rättighetervara utgångspunkten när vi formulerar en bättre lag-stiftning om de villkor som djur hålls under. Dessarättigheter måste utgå från den enskilda individ somdjuret är och utifrån de särskilda förutsättningar olikaarter har.Djurskyddslagen behöver utvärderas för att se omdjurskyddslagen tillgodoser djurs grundlägganderättigheter. Förbättringar av djurskyddslagen kanbehöva göras. Jag yrkar därför bifall till vår reserva-tion nr 1 under mom. 1 om utvärdering av djur-skyddslagen.Jag vill också kort säga något om talerätten fördjurskyddsorganisationer. Ett sätt att stärka djursjuridiska skydd kan vara att ge djurskyddsorganisa-tioner talerätt i djurskyddsfrågor. Det ska vara påsamma sätt som miljöorganisationer enligt miljöbal-ken har talerätt i miljöfrågor. Vi har därför i utskottetreserverat oss till förmån för en utredning om ensådan talerätt. Vi ställer oss naturligtvis bakom denreservationen även om vi avstår från att yrka bifall.Anf. 160 ():Fru talman! När vi nu ska debattera ämnet djur-skydd med motioner väckta under allmänna motions-tiden finns det några olika områden jag särskilt villbelysa.Som vi från kristdemokratiskt håll redan tidigarehar varnat för, har den lagstiftning som trädde i kraftden , och som innebär att vissa specifi-ka båspallsmått krävs, redan inneburit att mångalantbrukare med god djuromsorg lämnat näringen.Det kan väl inte vara majoritetens mening att på dettasätt slå ut arbetstillfällen?Redan i februari 1998 sade socialdemokraternastalesman i en djurskyddsdebatt i kammaren att det iberörda föreskrifter finns möjligheter till undantag.Mindre avvikelser från måttbestämmelserna får görasom djurhälsan i övrigt är bra. Vidare sade han att dethandlar för tillsynsmyndigheten om att se till djurensbästa. Djuren ska må bra. Det ska inte gås fram medmåttstock. Det handlar om sunt förnuft. Det handlarom att se hur djuren mår.Med samma andemening avstyrker majoriteten iår motionskravet om att en generell dispensmöjlighetinförs som innebär att lantbrukare med dokumenteratgod djuromsorg ska få fortsätta sin verksamhet ävenom det fattas någon eller för att nåstipulerat båspallsmått.Med facit i hand kan vi nu konstatera att till-synsmyndigheterna tillämpar reglerna olika i olikadelar av landet.Fru talman! Därför är det att vi får etttillkännagivande på denna punkt så att vi en gång föralla ska undanröja oklarheter i denna fråga.Jag delar de åsikter som redan harframfört om frågan att pröva möjligheten att i vissalägen anlita någon neutral utomstående person, t.ex.någon form av god man, för att underlätta konstrukti-va lösningar när det gäller ett aktuellt djurskydds-problem.Jag vill här också ta upp en annan viktig frågasom gäller distriktsveterinärorganisationen. genomdrev 1995 en omorganisation avdistriktsveterinärsystemet enligt en modell som iremissyttrandet från kritiseradessom alltför kostsam. Trots att en tredjedel av dendåvarande distriktsveterinärkåren valde att övergå tillprivat verksamhet förblev statsanslaget oförändrat.Det innebär att organisationen har haft ca 80 miljonerkronor, och för föreslås få drygt 75,5 miljo-ner kronor, att fördela på 240 anställda mot tidigare340 anställda. Det innebär att det är mycket svårt förprivata veterinärer att konkurrera med de statliga.De statliga distriktsveterinärerna är officiella vete-rinärer anställda av staten, bl.a. för att möta de kravsom EU ställer på övervakning av djurskydd ochsmittskydd. De sorterar i denna egenskap under Sta-tens jordbruksverks tillsynsavdelning - djuravdel-ningen. De är också anställda av staten för att bedrivadjursjukvård, och de sorterar under avdelningen fördistriktsveterinärorganisationen. Verksamheten sker ibåda fallen efter affärsmässiga principer, och denanställde veterinären erhåller i båda fallen fast lönplus ett tantiem, dvs. Tantiemet utgörhälften av det arvode som avnämaren debiteras.Statens jordbruksverk ansvarar för tillsyn över allveterinär verksamhet, alltså även över de privataveterinärer med vilka man konkurrerar. Att en till-synsmyndighet konkurrerar med den verksamhet övervilken man också ska utöva tillsyn kan inte betraktassom sund konkurrens.Distriktsveterinärernas traditionella arbetsuppgiftär att bota sjuka djur i animalieproduktionen samthästar som används i jord- och skogsbruk. Den ar-betsuppgiften har minskat i omfattning. har av denna anledning fått vidkännas ettinkomstbortfall. För att kompensera för detta bortfallsatsar man på att bygga ut vården för sällskapsdjuroch sporthästar. Inkomsterna från dessa sektorer ut-gör tillsammans av de totala intäkterna.Stora summor används för att bygga upp sådan verk-samhet på orter där det redan finns en fungerandeprivatvård för dessa djurslag. Flera exempel på små-djursmottagningar i vittnar om detta. Iså gott som alla annonser om lediga tjänster somdistriktsveterinär efterfrågar jordbruksverkkompetens på smådjur och häst. Som exempel kannämnas att man på en ort i anställt ensmådjursspecialiserad veterinär utan formell behörig-het som distriktsveterinär. Förutom att man går förbiett stort antal behöriga sökande bryter man dessutommot författningen i sin iver att konkurrera med privataveterinärer med praktik för smådjur. Därför är detangeläget att det nu genomförs en utredning med enöversyn av konkurrensförhållandena inom veterinär-väsendet.Fru talman! Därmed vill jag yrka bifall till reser-vation nr 7 i betänkandet.En annan fråga som också handlar om djurskydd,men som inte finns med i detta betänkande gäller ettEG-direktiv - MRL Regulation 2377/90. Där undan-tas ett antal farmakologiska substanser när det gällerbehandlingen av djur inom animalieproduktionen.Anledningen till detta är att dessa substanser bedömsvara farliga i livsmedel. Så långt är allt väl. Menproblemet med denna bestämmelse är att det i daginte finns några preparat som kan ersätta vissa av deundantagna. Enligt uppgift är det främst hästar somdrabbas negativt av detta direktiv. Det finns i dagt.ex. godkända preparat för att söva en häst, mendäremot finns det inget godkänt preparat för att åter-uppliva hästen. Ur djurskyddssynpunkt är det angelä-get att regeringen ser över vilka möjligheter somfinns för fortsatt användning av dessa preparat förhästar och genom någon typ av märkningssystemäven garantera att dessa djur undantas från livsme-delsproduktion.Fru talman! Vi har även en rad andra reservatio-ner som är fogade till betänkandet där vi redogör förvårt engagemang i bl.a. frågor som rör djurförsök.Men för tids vinnande avstår jag från att gå närmarein på dem vid detta tillfälle.Anf. 161 ():Fru talman! För tids vinnande vill jag börja medatt instämma i det anförande som harhållit inför kammaren.Därutöver skulle jag vilja säga att den svenska re-geringen har varit pådrivande inom EU för att förbätt-ra djurskyddet inom unionen. Vi i tyck-er att det är bra och applåderar det. Ambitionen måstevara att skärpa unionens djurskyddslagar efter svenskförebild. Speciellt viktigt blir det , eftersom antaletlånga transporter av levande slaktdjur ökar. De härtransporterna sker ibland, tyvärr, under ovärdiga ochetiskt förkastliga förhållanden. De måste alltså stop-pas.Sverige bör också i detta sammanhang verka föratt EU:s subventioner i samband med transport ochförsäljning av djur avskaffas. Tiden för slakttrans-porterna bör minimeras, och slakten bör ske så näradjurens uppfödningsplatser som möjligt.Sverige har, som sagt, ett väl utvecklat djurskyddoch en stark djurskyddslag. Den svenska djur-skyddslagen ger ett starkare skydd för djuren i vårtland än de flesta andra länders lagstiftning.De svenska djurskyddsreglerna har med få un-dantag inte påverkats av vårt EU-medlemskap. Menvi får inte glömma att de stränga regler som vi har idet här landet innebär kostnader för det svenska jord-bruket, t.ex. för större utrymmen i nödvändigadjurstallar. Vi ska inte diskutera de här frågorna ,men jag vill ändå i sammanhanget påminna om democh meddela att jag återkommer i det här avseendetnär vi diskuterar budgeten.Trots att vi har denna strängare djurskyddslag-stiftning gentemot och i förhållande till vad andraländer har, finns det möjligheter till dispenser ochundantag. Även utgång ska det finnasmöjligheter att godta mindre avvikelser för t.ex. måttsom ska gälla för båspallar, i enskilda fall. kan ge tillstånd till individuella tidsbegränsadebestämmelser. Kommunernas djurskyddsinspektörer,som känner till förhållandena på platsen, ska göra enhelhetsbedömning vid sina inspektioner. Enligt Jord-bruksdepartementet ska djurmiljön i dess helhet, dvs.stallhygienen, djurantalet och en rad andra faktorer,avgöra om eventuell avvikelse från utrymmesreglernaför djuren kan godtas. Tyvärr tillämpas emellertidinte regeringens anvisningar på därför avsett sätt. I deflesta fall gör myndigheten inte den helhetsbedöm-ning av djurmiljön som ef-tersträvar.Jag skulle vilja fråga om det är re-geringens och regeringspartiets mening att vi medden här bristen ska riskera att slå ut det jag vill kalladen småskaliga djurhållningen i de svagare delarna avlandet. Vi riskerar alltså att få djurtomma bygderberoende på att de anvisningar som departementet harantagit inte tillämpas i praktiskt bruk.Om inte accepterar att det sker ensådan utslagning som jag här påtalar borde regerings-partiet bifalla den reservation som jag nu yrkar bifalltill, nämligen reservation nr 3.Anf. 162 ():Fru talman! Det här är alltså ett betänkande omdjurskydd. Det är frågor som vi har diskuterat här ikammaren förut. Många av de motio-ner som avstyrks i betänkandet är miljöpartistiska,beroende på att djurskyddsfrågor är mycket väsentli-ga för . Vi har många medlemmar somhar gått in i just på grund av engage-manget för djur.Jag vill börja med att yrka bifall till reservation12. står givetvis bakom de andra reser-vationerna, men för tids vinnande yrkar jag bifall baratill den reservationen.I detta betänkande behandlas motioner där detkrävs en översyn av djurskyddslagen. Från Miljöpar-tiets sida kommer vi inte att stödja det kravet, trots attvi anser att djurskyddslagen borde tillämpasbetydligt bättre. Skälet till det är att vi tillsammansmed samarbetar med regeringen. Jaghar goda förhoppningar om att den proposition somska komma kommer att beakta de synpunk-ter vi har. Vi är alltså mycket rädda för att en utvärde-ring nu skulle kunna lägga en död hand över djur-skyddslagen. Vi menar att en ändring av mycket avdet som finns i djurskyddslagen är akut. Därför vill vigöra ändringen . Sedan kan vi såsmåningom titta på om det måste göras en utvärde-ring, men just nu vill vi alltså i första hand kunnakomma till skott.Det är mycket som behöver ändras. Vi kan se att4 § djurskyddslagen om att alla djur ska ges möjlighetatt ha naturliga beteenden inte efterlevs vare sig förmink, höns eller vissa andra djurslag. Många kor stårt.ex. uppbundna året runt trots att det står i djur-skyddslagen, t.o.m. i förordningen, att de ska gesmöjlighet till rörelse . Så sker inte.En fråga som har varit uppe till diskussion fleragånger i kammaren är eldressyr av hund. Vi har enreservation där. Det kom en utredning redan 1995som jag skulle vilja uppmana er att läsa. Utredarenskyr inte några ord, utan här beskrivs hur eldressyrengår till och också hur djuren reagerar.Man kan konstatera att har skrivit underEuropakonventionen om skydd av sällskapsdjur, somsäger att vi inte får utsätta sällskapsdjur för onödigsmärta, lidande eller ångest. Där sägs också: "Ingetsällskapsdjur får tränas på ett sätt som är skadligt fördess hälsa och välbefinnande, särskilt genom atttvinga det att överskrida sin naturliga förmåga ellerstyrka eller genom att använda artificiella hjälpmedelsom förorsakar skada eller onödig smärta, lidandeeller ångest. "Det här är precis vad eldressyr av hund gör. Detorsakar smärta, lidande och mycket stark ångest. Dethär redovisas på ett mycket bra sätt i Ds 1995:63,Elhund. Sedan den utredningen kom har ingentinghänt. Det är beklämmande. har vialltså förbjudit elslingor i ladugårdar, s.k. kodressö-rer, därför att vi ansåg att el inte passar in i samman-hanget. Det borde vara lika självklart att eldressyr avhund inte heller skulle få förekomma.I betänkandet tas också upp mycket om djurför-sök.