prot · GM0998 · 1999-05-21 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:98Fredagen den 21 majKl. 09.00 - 18.54Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § Meddelande om partiledardebatt inför EU-parlamentsvaletTredje vice talmannen meddelade att ett medde-lande om partiledardebatt onsdagen den 2 junikl. 9.00 inför EU-parlamentsvalet delats ut till kam-marens ledamöter.2 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellationerna 1998/99:309, 310, 316 och 318Till riksdagenInterpellation 1998/99:309 av förskoleverksamheten.Interpellation 1998/99:310 av ombarn med särskilda behov.Interpellation 1998/99:316 av om ut-värdering av vuxenutbildningar.Interpellation 1998/99:318 av omFolkbildningsrådet.Interpellationerna kommer att besvaras tisdagenden 25 maj 1999.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 19 maj 1999Ingegerd WärnerssonInterpellationerna 1998/99:305 och 326Till riksdagenInterpellation 1998/99:305 av om osteoporos.Interpellation 1998/99:326 av om tvångssteriliserade personer.Interpellationerna kommer att besvaras måndagenden 31 maj 1999.Skälet till dröjsmålet är att vi inte kunnat finna endebattdag som passar interpellanten och statsrådet.Stockholm den 20 maj 1999SocialdepartementetEnligt uppdragBjörn ReuterstrandRättschefc3 § Svar på interpellation 1998/99:356 om mil-jöfrågornas behandling i EUAnf. 1 Vice statsminister ():Fru talman! har frågat mig delsvarför jag inte lyfter fram miljön som ett av de mestprioriterade områdena att sätta på EU:s gemensammaagenda när är ordförandeland , delsom den kommer att verka för attsamtliga baltiska stater, , och Litau-en, kommer att få förhandla om EU-medlemskap iden första utvidgningsomgången, dels om den svens-ka regeringen kommer att verka för att ta upp veto-rätten på miljöområdet på EU:s dagordning när Sve-rige är ordförandeland i unionen, dels om den svens-ka regeringen kommer verka för att införa en gemen-sam koldioxidskatt i EU när har chansen attsätta detta angelägna ärende på arbetsordningen.Vad gäller utvidgningen av EU, och inte minstmedlemskapsförhandlingarna för de baltiska staterna,torde regeringens hållning vara väl känd för riksda-gens ledamöter.Utvidgningen av EU är vår tids stora fråga för attskapa ett enat . Regeringen anser att den frå-gan är överordnad i EU-arbetet, och har varitaktivt pådrivande i utvidgningsprocessen.Regeringen har konsekvent hävdat att hela grup-pen kandidatländer skall hållas samman i utvidg-ningsprocessen. Helst önskade vi en gemensam för-handlingsstart för samtliga länder. drevmycket hårt tillsammans med frågan om engemensam förhandlingsstart för de baltiska länderna.Just den formen valde inte i Luxem-burg 1997. Men beslutet blev ändå mycket positivtför kandidatländerna. slog fast attäven de länder som inte fick inleda för-handlingar skulle kunna flyttas upp i den förhandlan-de gruppen så snart de uppnått fastställda objektivakriterier.Sverige kommer med kraft att fortsätta agera föratt även och skall kunna inleda för-handlingar . Nästa beslutstillfällei denna fråga blir sannolikt toppmötet i islutet av detta år.Jag delar uppfattning att ut-vidgningen av EU är viktig även ur ett miljöperspek-tiv. Situationen på miljöområdet i många av ansökar-länderna är sådan att stora insatser behöver vidtas. Attbåde ge stöd till och ställa krav på miljöinsatser iansökarländerna är därför angeläget. EU har exem-pelvis gett stöd till förbättringar av kärnsäkerheten iÖsteuropa.Jag vill slå fast att miljöfrågorna är en av de prio-riterade frågor regeringen driver i sitt EU-arbete ochsom kommer att sätta sin prägel även på det svenskaordförandeskapet. Detta framgick också av den in-formation jag lämnade till omförberedelserna för ordförandeskap i EU år2001. Regeringen har även vid ett flertal tidigaretillfällen redovisat prioriteringarna för riksdagen.Regeringen har sålunda konsekvent lyft fram miljö-frågorna som ett prioriterat område i det svenska EU-arbetet.Genom det arbete bedriver i EU på miljö-området vill regeringen lägga grunden för ett fram-gångsrikt ordförandeskap, som kan föra den gemen-samma miljöpolitiken framåt. Det finns flera storamiljöfrågor som kan vara aktuella för diskussion ellerbeslut för det svenska ordförandeska-pet, däribland miljöfrågor i samband med utvidgning-en av EU, ett nytt miljöhandlingsprogram för EU ochförberedelserna för den som äger efter Riokonferensen.Det är uppenbart att det finns stora fördelar meden gemensam ordning som hanterar gränsöverskri-dande miljöproblem. Den hardärför stött de förslag som lagts fram om en gemen-sam koldioxidskatt, även om det inte har gått att nåenighet kring förslagen. förhandlas ettramdirektiv för energibeskattning vars antagandeSverige stöder.Vad gäller frågan om en övergång från enhällighettill beslut med kvalificerad majoritet i frågor ommiljöskatter och -avgifter går det inte attsäga om den kommer att behandlas under i kommer att behandla frå-gan om en ny regeringskonferens för att hantera deinstitutionella frågor som inte löstes i Amsterdamför-draget. Flera länder har uttryckt önskemål om attbehandla frågan om kvalificerat majoritetsbeslutandei en regeringskonferens.Regeringen har ännu inte tagit ställning till rege-ringskonferensens omfattning i detalj, men rent all-mänt vore det en fördel att begränsa antalet frågorsom behandlas av den för att inte fördröja utvidg-ningen.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill tacka vice statsminister för svaret på min interpellation.Jag blev orolig när jag tog del av vice statsminis-terns anförande . Där nämndes nämligenmiljöfrågorna endast i förbigående. För mig och förFolkpartiet är EU i första hand ett miljö- ochfredsprojekt. En central del av EU-samarbetet rör huren god miljö kan säkras för invånare. EUmåste bli världens bästa miljöorganisation.Det var därför förvånande att vice statsministerLena , när hon lämnadeinformation till om förberedelserna förSveriges ordförandeskap i EU , inte nämndemiljöfrågorna bland de frågor som skall behandlassom profilfrågor. Det här menar jag att vi måste sebl.a. mot bakgrund av att har kommit påefterkälken i fråga om Natura 2000, av att Öster-sjöproblemen är akuta, av att kärnkraftverk i exem-pelvis borde stängas av innan en katastrofinträffar och av att försurningen förvärras allt mer.I svaret säger nu att miljöfrå-gorna under ordförandeskapet kommer att vara ett avde prioriterade områdena. Innebär det att regeringenkommer att verka för att insatserna för att rädda kommer att intensifieras? Innebär det att vikommer att verka för att de farliga kärnkraftverkenavvecklas? Innebär det att vi kommer att verka för attorsakerna till försurningen angrips - att orsakernaangrips och inte bara symtomen?Kalkning i all ära, men effekterna är inte enbartpositiva. Här behövs insatser, och här kan vi görastora insatser under vårt ordförandeskap. Det finnsalltfler tecken och alltfler forskare som pekar på attde insatser som vi anser vara nödvändiga mot försur-ningen också orsakar skador i fråga om den biologis-ka mångfalden. Här behövs våra insatser.Anf. 3 Vice statsminister ():Fru talman! Det är fel att säga att jag inte nämndemiljöfrågorna i min information till den15 april. Det gjorde jag i det förberedda inledningsan-förandet, och när jag sammanfattade de viktigastefrågorna tog jag bland tre frågor som jag nämnde medjust miljöfrågorna.Sedan handlar det om mycket annat och viktigt,och jag tror att utvidgningen är väldigt viktig i sig ochviktig för miljöfrågorna. Att knyta ihop det på det sättsom säger, dvs. att vi i förhandling-ar och i den process som Öst- och centraleuropeiskaländer nu är inne i för att komma med i EU hjälperdem att ta de viktiga stegen för att också få en bättremiljö och miljölagstiftning. Detta är mycket väsent-ligt. Egentligen ingår alla de områden som HaraldNordlund tar upp i EU:s samarbete med dessa länder.De ingår också i hög grad i Östersjösamarbetet, där vidirekt praktiskt också är med och bistår på dessaområden.Jag tror att vi i hög grad kan vara överens ommiljöfrågornas betydelse och att hela EU-processenskall verka för att vi skall få en bättre tingens ordningpå det här området.Sedan skall man vara klar över att är det inte i första hand fråga omatt driva frågor som är av svenskt intresse, utan dåmåste man kunna sköta ordförandeskapet så bra sommöjligt - alltså få ihop alla EU-länder till ett beslutoch samverka med de länder som är inne i utvidg-ningsprocessen. Därför måste man ha klart för sig attdet är vårt gedigna miljöarbete fram till ordförande-skapet som skall blomma ut i viktiga och bra beslutunder ordförandeskapstiden. Så tror jag också att detkommer att bli.Anf. 4 ():Fru talman! Det tjänar inte särskilt mycket till attvi fortsätter att debattera vad som sagts. Miljöfrågor-na nämndes - ja. Men vice statsministern nämndeinte miljön som en profilfråga. Däremot nämndesmiljön som en fråga bland andra som är viktiga attdriva.Jag är besviken över att vice statsministern vid dettillfället inte passade på att från sida markeraatt det här är viktiga frågor, för miljöfrågan framstodinte som en av profilfrågorna.Utvidgningen är en förutsättning. Därom kan vivara överens. Den måste fortsätta att drivas hårt ochär självklart en av de allra viktigaste frågorna.Det handlar inte bara om att driva frågorna underåtminstone . Nej, men det är vid sådanatillfällen som när informeras och vid andratillfällen som markeringar måste göras, menar jag,när det gäller miljöfrågorna. Det är för många storamiljöfrågor som är olösta och där EU är ettmycket lämpligt forum för att diskutera och ta itumed dem. Det är därför jag är besviken.Jag blir något lugnare . Men kvar står att rege-ringen inte tagit vara på möjligheterna att och påett kraftfullt sätt markera att miljöfrågorna tillsam-mans med utvidgningen är de allra viktigaste frågornaatt driva.Anf. 5 Vice statsminister ():Fru talman! När jag räknade upp ett antal frågorgjorde jag fem prioriteringar utan någon priorite-ringsordning. Jag gick i den diskussionen från detinre till det yttre. Jag började med hur EU skall fun-gera internt och avslutade med alla utrikeskontaktersom är nödvändiga för att detta skall fungera. Mitt idessa prioriteringar tog jag också upp de medborgar-nära frågorna, som jag kallade dem, där förvissomiljön ingår.Miljön är en mycket viktig fråga. Jag vill inte sägaatt miljön är mer eller mindre viktig än sysselsätt-ningsfrågan, men kampen mot arbetslösheten är ock-så en synnerligen viktig fråga.Om vi skall anmärka på varandra när det gäller ivilken ordning vi räknar upp frågorna, tycker jagfaktiskt att det blir ganska barnsligt. Låt oss varaöverens om att miljön är en utomordentligt viktigfråga. har också arbetat väldigt aktivt medden.F.d. miljöministern sitter här i kammaren och jagvet vilka aktiva insatser hon har gjort här. Bara det attSverige som nytt EU-land så aktivt kunde driva för-surningsfrågorna att vi fick en strategi mot försurninginom EU var faktiskt en stor framgång. Det är ettexempel på hur aktivt har varit på detta om-råde, och det kommer vi att fortsätta att vara.Anf. 6 ():Fru talman! Vi är eniga i många delar, men eftervice statsministerns senaste inlägg kan jag konstateraatt vi i grunden ändå har en åsiktsskillnad. Jag är inteberedd att, på det sätt som vice statsministern gör,rangordna frågor och säga att arbetslöshetsfrågornakanske är ännu viktigare än miljöfrågorna.Miljö- och naturfrågorna är överlevnadsfrågor.Det är därför jag menar att vi måste lyfta fram EUsom ett freds- och miljöprojekt. Det är det som det iförsta hand handlar om. Självfallet måste vi på EU-nivå arbeta med sysselsättningsfrågorna och med enmängd andra frågor, men jag menar att freden ochmiljön står över allting annat. Jag tycker att vi avdenna debatt har fått veta att det här föreligger enåsiktsskillnad.Anf. 7 Vice statsminister ():Fru talman! Jag kan inte låta detta stå oemotsagt.Jag är alldeles övertygad om såväl fredsfråganssom miljöfrågans utomordentliga betydelse. Därföreligger det ingen skillnad i åsikt. Sedan måste mankunna hantera flera frågor samtidigt.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1998/99:358 om FN-stadganAnf. 8 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat migdels om jag är beredd att ta några initiativ till att FN:ssäkerhetsråd skall få bemyndigande att agera i situa-tioner inom länder där människors liv och säkerhetallvarligt hotas, dels om jag ämnar aktualisera enändring av som skulle ge FN möjlighetatt agera kraftfullt när människor förföljs och folk-mord sker inom ett lands gränser, på det sätt som dens.k. , Vårt globalagrannskap, föreslår.De frågor ställer är utom-ordentligt viktiga, och de berör också betydelsefullatendenser, både i säkerhetsrådets arbete och i folkrät-ten.Folkrätten har kommit att ta ökadhänsyn just till människors säkerhet. Mänskliga rät-tigheter och internationell humanitär rätt har hamnat ifokus, och giltigheten av dessa regler har blivit alltmindre omstridd, också i interna konflikter. Parallelltmed detta har tyngdpunkten i det internationella sam-fundets ansträngningar att skapa fred och säkerhet tillstor del förskjutits från mellanstatliga konflikter tillsituationer inom stater.När skrevs var det främst mel-lanstatliga konflikter, som det , mantänkte på. ger stadgan utrymme för attsäkerhetsrådet agerar också i interna konflikter. citerar artikel 2 § 7, som säger att"ingen bestämmelse i denna stadga berättigar FörentaNationerna att ingripa i frågor, som väsentligen fallainom vederbörande stats egen behörighet. "Till detta måste man dock foga två anmärkningar.För det första har uppfattningen om vad som utgörsådana interna frågor förändrats . hävdar mycket få stater, om ens någon, attmänskliga rättigheter är en intern angelägenhet. Desituationer som nämner, folk-mord och förföljelse av människor, kan aldrig ansesutgöra interna angelägenheter. För det andra finns detytterligare en mening i denna paragraf, och den ärväsentlig: "Denna grundsats skall dock ej utgörahinder för vidtagande av tvångsåtgärder jämlikt ka-pitel VII." kan alltså ingripa medtvångsåtgärder även om det skulle röra sig om internaangelägenheter.För att säkerhetsrådet skall ingripa krävs det attvillkoren i artikel 39 är uppfyllda. Ett av dessa villkorär att det föreligger ett hot mot internationell fred ochsäkerhet. Med detta avsågs ursprungligen ett hot motmellanstatlig fred. har dock, framförallt , gjort en vid tolkning av dennabestämmelse, och har kunnat ingripa med olikatvångsåtgärder i bl.a. , , , , , och Kosovo.Under sitt medlemskap i säkerhetsrådet 1997-1998 hävdade konsekvent att rådet bordegöra en vid tolkning av detta begrepp, för att kunnaingripa i sådana situationer som Karl-GöranBiörsmark nämner. Även om en ändring av stadganskulle klargöra detta ytterligare, vilket skulle ha ettvärde eftersom rådets ansvar därmed skulle görasännu tydligare, så hindrar alltså inte stadgan sådanaingripanden, så länge den politiska viljan finns. Detskulle sannolikt också stöta på starkt motstånd omman försökte sig på att ändra stadgan på detta sätt.Alla ändringar av kräver som bekanttvåtredjedels majoritet och ratificering av tvåtredjedelar av medlemsstaterna, inklusive alla deständiga medlemmarna av säkerhetsrådet.Det pågår inom FN diskussioner omstadgeändringar. Det största intresset har fästs vidfrågan om säkerhetsrådets sammansättning och ar-betsformer. Förhandlingar förs inom en arbetsgruppom reformer av säkerhetsrådet där genomFN-ambassadören har en ledande rollsom en av två viceordföranden. Dessa överläggningarär utomordentligt viktiga, och dessutom svåra, efter-som många stater har starka och motstridiga intresseni frågan.Det är min bedömning att den reform som förespråkar skulle innebära en för-bättring av stadgan. Eftersom en sådan reform voremycket kontroversiell skulle den dock sannoliktväcka starkt motstånd i detta läge och även komplice-ra övriga pågående reformförhandlingar. Däremot börarbetet inriktas på att stärka den politiska viljan attagera kraftfullt också i interna konflikter när männi-skors säkerhet sätts på spel samt på att verka i rikt-ning mot en vetofri kultur i säkerhetsrådet.Anf. 9 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret. Vi delar denhär synen på problemställningen och problembe-skrivningen. Vi ser ett problem här. Portalparagrafeni stadgan säger ju: "Vi, de förenade nationernas folk"osv. Man säger inte de förenade nationernas stater,utan folk.Det är det som ligger lite till grund för mitt reso-nemang här. När vi nu ser att det blir fler kontrover-ser, fler förföljelser inom länder, har stadgan ingenriktigt tydlig skrivning. Eller rättare sagt: Den har entydlig skrivning på så sätt att den förhindrar FN frånatt ingripa. Det står mycket klart, om jag citerar frånartikel 2 § 7, att: "ingen bestämmelse i denna stadgaberättigar att ingripa i frågor, somväsentligen falla inom vederbörande stats egen behö-righet". Det sade ju också utrikesministern här.Men så går utrikesministern vidare i resonemang-et och säger att det längre fram i stadgan finns sådantpå något sätt ändå tillåter att man ingriper. I så fall ärdet dock med medel som inte alltid är effektiva. Dettalas om sanktioner och andra typer av påtryckningar.Men det som vi nu t.ex. upplever i Kosovo, där mangår in för att förhindra ett folkmord militärt, det tillå-ter inte den här delen av stadgan. Det står myckettydligt att det inte gäller t.ex. militär intervention ellermilitär trupp. Det gör att de som hamnar i den härsituationen, stater som hamnar i den här situationen,kan rida på när de vill förhindra inbland-ning i det som de kallar inre angelägenheter.Jag tycker att det är lite oklart vad utrikesminis-tern egentligen svarar på mina två frågor. Jag har tvåmycket klara frågor. Utrikesministern för ett resone-mang men svarar egentligen inte på mina två frågor.Jag skulle vilja att utrikesministern tittade på frågornaen gång till och svarade ja eller nej.Anf. 10 Utrikesminister ():Fru talman! Då skall jag först föra ett resonemangoch sedan kort svara på frågorna. Jag tror alltså att viär väldigt överens i själva huvudfrågan, vikten av attFN ingriper när mänskliga rättigheter hotas och närliv och säkerhet hotas.Det jag dock är positiv till är att man kan se en ut-veckling där tolkningen av detta har blivit vidare ochvidare och där FN därför ingriper i en rad olikakonflikter som för skulle ha ansettsvara interna angelägenheter. De hade då inte hanteratsav FN, men ingriper FN med tydlighet trots attdet är konflikter inom länderna. Man gör det just föratt man menar att man alltid måste agera när det gäl-ler mänskliga rättigheter.Problemet är däremot ofta att den politiska viljansaknas att göra de här ingripandena tillräckligt tydligtoch tillräckligt . Dessutom saknas ofta den poli-tiska viljan att till syvende och sist också kunna an-vända kap. 7-åtgärder, dvs. direkta militära åtgärder.Kosovo är väl ett exempel på detta. borde ioch för sig hela det internationella samfundet ha age-rat både tidigare och tydligare när det gäller Kosovo.Men under der period då var medlem i säker-hetsrådet, 1997-1998, tog ju flera gångerinitiativ till gemensamma resolutioner kring Kosovo.Vi hade en enighet om Kosovo i säkerhetsrådet, ochdet fanns därför också en möjlighet för säkerhetsrådetatt behandla även en militär aktion i Kosovo som enkap. Men tyvärr fanns då inte den politiskaviljan. ser vi alla vikten av att vi får tillbaka Ko-sovofrågan till och att vi får enresolution utifrån kap. 7 som alltså kan sanktioneraett militärt ingripande i Kosovo om det också fort-sättningsvis skulle behövas.Så det är nog den politiska viljan som har brustitsnarare än stadgan. Men låt mig då också väldigttydligt svara på frågorna. Den första gällde vilkainitiativ vi är beredda att ta för att FN:s säkerhetsrådskall kunna agera. då satt isäkerhetsrådet lyfte vi i rådet upp en rad frågor därmänskliga rättigheter hotades. Det är naturligtvisSveriges vilja att fortsatta med det.Så till den andra fråga som : Ämnar utrikesministern aktualisera en ändringav enligt förslaget i rapporten glo-bala grannskap? Jag tror alltså att en sådan ändringvore bra. Men jag tror att den är så politiskt svår att fåigenom att det är lättare att få igenom syftet att fort-sätta arbetet med att reformera själva kulturen i sä-kerhetsrådet. Om vi tror att det finns några möjlighe-ter att få igenom en ändring av stadgan är det bra. Dåkommer vi att försöka göra det. I annat fall får viförsöka ändra praxisen och kulturen i säkerhetsrådetså att FN alltid kan ingripa när vi ser hot mot mänsk-liga rättigheter.Anf. 11 (fp):Fru talman! Jag håller helt med om att den politis-ka viljan måste finnas. Finns den politiska viljan ärdet egentligen inget problem. Om man kan ena sigomkring ett handlingsmönster spelar det ingen rollvad som står i stadgar eller paragrafer.Men problemet är just att den politiska viljan intefinns. Då menar jag att bara debatten kring det härmed att ändra stadgan kan vara bra i sig. För man uppdet här på bordet, och diskuterar det, så får man ocksåupp frågan om mänskliga rättigheter, förföljelser avminoriteter osv. och hur man skall hantera den.Utrikesministern säger att man kan hantera detta och ger också exempel på det. Men det visar juatt stadgan och verkligheten inte stämmer riktigtöverens. Då tror jag inte att man skall vara rädd föratt anpassa stadgan till verkligheten. Det kan inte varaså att är en så helig skrift att man inte fårändra en bokstav i den, som verklighetenändras, utan stadgan måste anpassas. Det är just detsom tas upp i . Och vårFN-ambassadör var ju sekreterare idenna utredning, som också ingick i,och har ju ett konkret förslag just på denna punkt. Detär bra att han kan fortsätta detta arbete i FN. Jag hartalat med honom just i fråga omdenna punkt. Såvitt jag förstår av honom är han ändåintresserad av att driva denna fråga vidare. Då tror jagatt han också måste ha lite politisk uppbackning t.ex.härifrån och från annat håll när det gäller att det ärbra att gå vidare i detta arbete.I står det att bör ändras för att man skall låta säkerhetsrå-det bemyndiga osv. i sådana här fall. Jag och ävenutrikesministern hänvisade tidigare till stadgan därföljande som skulle ge denna öppning står underkapitel VII:"äger besluta, vilka åtgärder, ickeinnebärande bruk av vapenmakt - - -. "Det är också en begränsning i hur FN kan agera iinterna angelägenheter inom ett lands gränser. Att haen sådan stadga som så att säga har överlevt sig självpå denna punkt är naturligtvis inte bra.Jag tror att debatten i sig, att man tar upp dettaoch att man inte är rädd för att gå in och ändra ochpeta i stadgan, är bra.Anf. 12 Utrikesminister ():Fru talman! Jag tror att vi är helt överens i sak.Jag tror därför att det är onödigt att försöka konstrue-ra skillnader i form, som jag egentligen inte hellertror existerar.Hans Dahlgren har vårt fulla stöd för att både re-formera säkerhetsrådet och reformera FN-stadgan.Det som jag försöker säga är bara att jag tror att manskall ha måttliga förväntningar på möjligheterna attreformera . För att man då ändå skallkunna påverka det politiska arbetet i FN och kunnapåverka möjligheterna att ingripa tidigt till stöd förmänskliga rättigheter så tror jag att man också måstese möjligheterna att förändra säkerhetsrådets praxis,att förändra säkerhetsrådets sätt att arbeta och attutnyttja alla de möjligheter som redan finns att fak-tiskt ingripa både med fredliga och med militärasanktioner. Låt oss använda de möjligheter som finns,därför att det också finns en del länder som gärnakanske vill låta som att möjligheterna inte finns i . Men vi menar att de faktiskt finns. Vibör använda dem, och vi bör ingripa t.ex. när detgäller Kosovo. Det är oerhört viktigt att vi får tillbakaKosovofrågan till säkerhetsrådet. Det är mycket vik-tigt att vi får en resolution i säkerhetsrådet och att vidärmed kan ha både fredliga och militära sanktioner.Sedan finns det mycket i som är väldigt bra.