prot · GN0924 · 1999-11-03 00:00:00 — VilleSverige det skulle man tydligt kunna markera att vihar en överkapacitet när det gäller försvarsmateriel.Omvärlden och hotbilden ser inte ut sådan attdet behövs, och man borde ändra på detta.Tittar man globalt finns det alldeles för mycketvapen i världen . Då finns det som jag ser detheller ingen anledning att ytterligare gynna ny teknik,ännu farligare vapen och ännu värre utrustning att tadöd på folk med. Samarbetet bör kretsa kring ned-rustning, fred och konfliktlösning, vilket inte den härtypen av samarbete gör. Jag yrkar avslag på proposi-tionen.Anf. 82 ():Herr talman! Det förra ärendet vi hade anledningatt debattera här i kammaren rörde krypteringsfrågor,tog väldigt och föranledde väldigt mångarepliker. behandlar vi utrikesutskottets betänkande1999/2000:UU4 Ett forskningssamarbete med Väst-europeiska försvarsmaterielgruppen (WEAG) ochFinland. Jag vill inleda med att yrka bifall till majo-ritetens ställningstagande och avslag på reservatio-nerna. Jag tror att det här ärendet kommer att ta be-tydligt än det förra ärendet. Jag vill ändåsäga något om hur majoriteten ser på dessa frågor.Reservanter och motionärer menar, som vi harkunnat höra här i debatten, att innehållet i betänkan-det kan leda till negativa konsekvenser på lång siktoch att man vill ha mer konsekvensbeskrivningar. Jagkan ha förståelse för att man vill ha mer information.Detta är ett relativt nytt samarbete som deltari. Det är ett område där det händer saker och sker enutveckling. Vi står också nationellt inför en omställ-ning av vårt försvar.Det finns naturligtvis anledning att ha en öppenattityd och följa dessa frågor med stort intresse fram-deles. På den punkten kan jag dela uppfattning. Jag är positiv till att vi får enökad debatt i och en ökad uppmärksamhet pådessa frågor. Men det kanske kommer mer när vi ärfärdiga med den omställning vi nu håller på mednationellt. Debattörerna och de som är intresserade avdessa frågor ägnar i mycket stor utsträckning sin kraftåt den.Det finns en, om inte avgörande så ändå, del somfrån svenskt håll inte kan anses som önskvärd. Jagmenar då det som anges som immunitet och privilegi-er i vissa fall. Det har sin bärighet på lag om ändring ilagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissafall. Det ligger i förslaget och är en förutsättning somgör det möjligt för att delta i forsknings-samarbetet som bedrivits mellan WEAG-länderna på området försvarsforskning och försvars-teknologi.Detta forskningssamarbete förutsätter att vissaregler om immunitet och privilegier införlivas medsvensk rätt. Det är ingen fråga som vi ska förstora.Det är heller ingen del som jag känner större angelä-genhet att tillföra ärendet utifrån svenska medborga-res intresse. Men det är en förutsättning som finnsoch något som vi får beakta utifrån det perspektivet.Att ta upp det här är ändå en markering. Jag vill un-derstryka att vi prioriterar frågan om immunitet ochprivilegier inom EU-ramen. EU har en annan karaktärpå sitt samarbete. Men vi ska inte hantera EU-reglerna här . Därför stannar jag här, och det ärnog om denna del.Vad är då WEAG? Jag tror att denna bokstavsbe-teckning är relativt okänd för många utanför politi-kens ansvarsområde. WEAG är helt enkelt ett forumför samarbete på försvarsmaterielområdet. Samarbe-tet består av tio länder i Västeuropeiska unionen, somvi känner under beteckningen VEU. Unionen är nuaktuell i debatten, som handlar mycket om VEU:srelationer och hur man ska hantera VEU inom EU:sram. Utöver de tio länderna ingår , Norgeoch Turkiet.Sedan hösten 1997 har tillsammans medFinland och deltagit som observatörer. Påså sätt har vi haft en möjlighet att finnas med, skaffaoss kunskap och föra en debatt - här mellan oss poli-tiskt aktiva men även bland andra intressenter ochintresserade utanför de här trängre kretsarna.Detta observatörskap har öppnat möjligheterna försvenskt deltagande på tre huvudområden. Det är medandra ord i de s.k. panelerna som möjligheter till ettsamarbete öppnats. Områdena är gemensam utveck-ling och upphandling av materiel, forskning och tek-nologi, harmonisering av upphandlingsförfarandensamt kravspecifikationer och kvalitetskrav på leve-rantörer.Herr talman! Jag vill understryka att även efter ettbeslut enligt majoritetens förslag blir samarbetet intetraktatfäst, utan det bygger på deltagarnas samför-stånd. Vi kan alltså delta i ett samarbete i den omfatt-ning och på de områden som vi själva önskar. Det ärSveriges nationella lagstiftning som är gällande för dedelar av samarbetet som är en del av - dettycker jag är viktigt att understryka. Sedan kan manpå andra sätt verka för en strängare lagstiftning somberör andra länder än det egna. Det är en viktig fråga.Men i den här delen är det den svenska lagstiftningensom är gällande.Herr talman! Jag vill understryka att det finns enpositiv grundsyn som det är viktigt att man har medsig - en minskad avsättning för krigsmateriel. Somjag tidigare nämnde gäller det också en omstrukture-ring av vårt eget nationella försvar mot bakgrund avett förändrat säkerhetspolitiskt läge. I denna merpositiva ton vill jag stanna, herr talman.Anf. 83 ()replik:Herr talman! Jag har också noterat att man försö-ker göra detta till något positivt i bemärkelsen att dengemensamma samverkan på forskningssidan skulleinnebära att man får ett minskat behov av avsättning.Det kan man fundera över.Vad är då nästa steg? Innebär det att man ocksåska ha tillverkningssamverkan och samma ex-portregler? Var finns då den svenska alliansfriheten?Blir man så involverad i ett samarbete som berörkärnan i försvarsdelen finns det en stor risk att Sveri-ges alliansfrihet är noll och intet värd i realiteten.Anf. 84 () replik:Herr talman! Jag tror att det är väldigt viktigt attän en gång understryka att det finns en positiv bak-grund till detta samarbete, nämligen den förändradeomvärldsbilden. Vi behöver ju mindre försvarsinköp iEuropa, och det kostar också mer och mer att ta framnya vapensystem. Det är vi medvetna om.Det vi har att ta ställning till här gäller utifrån denbild vi har av det hela. Sedan kan vi föra endebatt och följa detta med intresse, men vi kan ju intefatta beslut i kammaren om någonting som inte äraktuellt . Jag tycker att vi har tydliggjortden svenska linjen - vad som gäller. Vi har gjort klartmot vilken bakgrund och på vilka grunder hargått in i samarbetet, och vilka regler som kommer attgälla. Den delen tycker jag alltså är ganska tydlig.Däremot ska debatten om detta samarbete fort-sätta, och vi behöver stimulera till en sådan. Det ärviktigt att det sker.Anf. 85 ()replik:Herr talman! Jag blir lite förundrad över svaret.Om man har en annan omvärldsbild och vill ha mind-re vapentillverkning - jag uppfattade att det var detsom var syftet med den gemensamma forskningssam-verkan - måste det ändå få till följd att man inte kanha samma tillverkning i varje land som om detska bli någon minskning. Dessutom vet vi att detta ärtekniska produkter som ofta kostar mycket att tafram, och att man därmed letar efter samverkansmöj-ligheter.Jag talade om steg på vägen. Detta kan inte kom-ma att innebära stoppet för samarbetet - att det baraär detta vi beslutar om . Detta innebär i stället påsikt att när vi väl är inne i forskningssamverkan är viockså inne i gemensam produktion och gemensamförsäljning av försvarsmateriel. Något annat led kanjag inte se som en följd av detta.Anf. 86 () replik:Herr talman! Just mot bakgrund av de frågeteckensom har funnits inte minst i den reservation somMiljöpartiet och Vänstern skrivit är det viktigt attunderstryka att det är den här kammarens lagstiftningsom gäller. Det är med de regler och under de förut-sättningar sätter upp som de som kommeratt delta i panelerna och samarbetet har att verka. Detkan inte understrykas tillräckligt tydligt. Något annatsvar har jag inte, eftersom det är det svar som natur-ligtvis är det rådande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 15 §. )9 § Ändring av fridskränkningsbrottenFöredrogsjustitieutskottets betänkande 1999/2000:JuU3Ändring av fridskränkningsbrotten (prop.1998/99:145)Anf. 87 ():Herr talman! har vi haft enkraftigt stigande brottskurva över antalet anmäldavåldsbrott mot kvinnor. Det är faktiskt så illa att detanmäls 20 000 fall , eller 55 fall , avkvinnomisshandel. Om denna ökning beror på attbrottsligheten faktiskt har ökat eller om det är så attkvinnorna i större utsträckning vågar anmäla männenär det ingen som säkert vet. Det råder i alla fall ingasom helst tvivel om att våldet mot kvinnorna är ettutbrett problem, och att skyddet för utsatta kvinnormåste förbättras.Den 1 juli 1998 infördes en ny paragraf i brotts-balkens fjärde kapitel. Paragrafen tar upp bestämmel-ser om brotten grov fridskränkning respektive grovkvinnofridskränkning. Lagen är ett steg i rätt riktningdå det gäller att komma till rätta med våld och hotmot kvinnor.I mars i år prövades lagen avHögsta domstolen. Utslaget där visade att man inteuppnått det mål som avsett med lagstift-ningen. Dagens betänkande, som har namnet Ändringav fridskränkningsbrotten, innehåller förslag till änd-ringar i lagen för att komma till rätta med de bristersom uppdagats genom domen i HD.Herr talman! I dagens betänkande behandlas bl.a.två yrkanden från motionen Ju721. Motionen är un-dertecknad av ordförandena för fem partiers kvinno-förbund. Motionen heter Våld mot kvinnor, och inne-håller totalt 20 yrkanden. Motionen tar på ett, som jagtycker, mycket bra sätt upp problemet med våld motkvinnor och ger förslag på hur man ska komma tillrätta med problemet.Två saker förvånar mig efter det att jag har lästmotionen i dess helhet. För det första är det bara femav partier som står bakom den, nämligenCentern, , . För det andra förvånar det mig attMiljöpartiet inte väljer att stå bakom de två yrkandensom behandlas i dagens betänkande.Redan HD:s dom och Lagrådets yttrande motive-rar faktiskt att ger regeringen till känna vadsom anförs i reservation 2 om uppföljning och kon-troll av tillämpningen av lagen och förslag på erfor-derliga skärpningar av straffsatserna.Herr talman! Jag yrkar därför redan nu bifall tillreservation nr 2.För att komma till rätta med våldet mot kvinnorkrävs ett nytt arbetsätt och nya metoder, men ocksåtillräckliga resurser för hela rättsväsendet.För sedan miste tre kvinnor livet under enoch samma vecka. De blev mördade av sina f.d. mäneller sambor. Brotten hade kunnat undvikas då samt-liga inblandade myndigheter, genom kvinnornastidigare anmälningar, faktiskt kände till att dessa mäntidigare hade misshandlat och hotat sina kvinnor ochatt det förelåg risk att männen skulle återfalla i nyabrott mot kvinnorna.Men trots att denna kunskap fanns fick kvinnornainte tillräckligt skydd för sina liv. Man kan naturligt-vis inte skydda från allt i alla lägen, men man kangöra sitt yttersta för att göra mer. Då är det nödvän-digt att polis, åklagare, sociala myndigheter och övri-ga inblandade får bättre rutiner och ett konstruktivtarbetssätt för att effektivt kunna komma till rätta medvåldet och trakasserierna mot kvinnor.Kvinnomisshandeln begås ofta av en man somkvinnan är socialt, känslomässigt och ekonomisktberoende av. Misshandeln sker oftast inomhus, ochmörkertalet bedöms som stort. Även om gärnings-mannen döms och straffas, upplever ofta kvinnornaatt det är deras rörelsefrihet som begränsas i ställetför gärningsmannens.Under åren har vi moderater lagt fram åtskilligaförslag som skulle förbättra för förföljda och miss-handlade kvinnor. Några av förslagen finns med i denpartimotion som heter En anständig kriminalpolitiksom vi har lagt fram i höst.Samhället måste stå på brottsoffrets sida, i de härfallen på de förföljda kvinnornas sida. Jag vill nämnanågra exempel från den motion som vi har lagt fram ihöst.Vi vill komplettera dagens larmpaket med möjlig-het till en stödperson.Vi vill skärpa straffen vid överträdelse av besöks-förbud.Vi vill införa en möjlighet att kombinera besöks-förbud med elektronisk övervakning av mannen.Vi vill också minska våldsbrottslingarnas möjlig-het till frigång och permission.Vi vill förbättra sekretesskyddet för de förföljdakvinnorna.Herr talman! har hela rätts-väsendet varit utsatt för kraftiga besparingar. Rättsvä-sendets resurser, eller som brist på resurser, harbetydelse för brottsbekämpningen.Då det t.ex. gäller brott mot besöksförbudslagenoch andra brott mot kvinnor är det viktigt att polisenhar möjlighet att säkra bevis, bedriva spaning, höravittnen m.m. Detta kostar resurser, och det tar tid.Många av brotten begås ju, som jag sade tidigare,innanför hemmets dörrar. Då är det ännu svårare ochkräver ännu mer utredningsresurser. Vid de här brot-ten står oftast ord mot ord. Då krävs det resurser föratt utreda och beivra dessa brott.Det finns flera exempel där polisen inte hin-ner med att utreda de brott som begås. I kunde man läsa följandeom förhållandena i , och det är bara ettlitet axplock från landet som helhet. "Högarna med outredda polisanmälningar växer ikriminalinspektör bokhylla.Idag ligger där 400 anmälningar av brott som ut-redarna i inte ens hunnit titta på: Miss-handel, skadegörelse, stölder och trafikförseelser -som inte är av det grövre slaget.I alla fall har polisen bedömt att brotten kan klarasut - antingen har anmälaren pekat ut en misstänkteller så finns det spaningsuppslag att gå efter.- Vi skulle kunna klara upp de flesta av de härbrotten om vi bara hade tid, säger . "Längre fram i artikeln kan man läsa:"Det allra värsta, tycker han, är att inte hinna taitu med fall där kvinnor hotas av sina män.- Det kommer in en hel del sådana anmälningar.Jag önskar att vi kunde ta tag i dem från början, medåtgärder som ska riktas mot den misstänkte och hjälpatill med kontakt med brottsofferjouren.I stället hamnar dessa fall bland alla ärenden sominte hinns. Och växer högarna med nyaanmälningar. "Herr talman! Man kan avfärda detta, om man såvill, med att man måste prioritera. Men det finns vissabrott som man också måste prioritera av lagtekniskaskäl. Det är brott där ungdomar är inblandade. Detfinns en massa andra brott som också måste priorite-ras. Om resurserna är för knappa kan t.o.m. så härallvarliga brott, dvs. brott och hot mot kvinnor, ham-na lite längre ned i högen.Förra onsdagen kunde man läsa i samma tidning,dvs. , om arbetssituationen iMalmö. Här har gjort en under-sökning av arbetsmiljön på brottsroteln på begäran avhuvudskyddsombudet. slutsats äratt det behövs mer personal. Följande är citat ur denartikeln. "Högarna med ärenden växer snabbt - liggerdrygt 2000 på brottsrotelns bord. Vid den nya famil-jevårdsenheten har ärendemängden mer än tredubb-lats då enheten kom till, till 771 iseptember. "Herr talman! Det krävs att alla goda krafter sam-arbetar för att komma till rätta med våldet mot kvin-nor. Mycket stora insatser görs , inte minstav kvinnojourerna. Polis och åklagare måste ha ef-fektiva arbetsmetoder och rutiner. Det räcker inteenbart med pengar.Det finns exempel på framgångsrika projekt ute ilandet. Jag har själv varit och studerat ett i VästraGötaland som kallas för . Mitt i allt detta finnsdet trots allt glädjande rapporter. den28 oktober kunde man in läsa på når framgångar genom ett effektivtarbetssätt och samarbete. Men det krävs naturligtvisockså resurser. Jag och mitt parti anser att de resursersom rättsväsendet har inte räcker till. Vi kräverinte hur mycket resurser som helst, men vi kräverrimliga resurser. Lagstiftningen måste faktiskt ocksåstå på brottsoffrets sida.Herr talman! Våld kan inte accepteras, varken motmän, kvinnor eller barn. Det bästa sättet att bekämpavåld, inte minst mot kvinnor, är att förebygga. Detkan ske genom att man redan som barn får lära sig attinte använda våld utan att lösa konflikter på ett annatsätt. Där är hemmet den viktigaste faktorn för attvaccinera våra ungdomar mot våldsanvändning. Menockså skolan har ett stort ansvar att kväva våldsten-denser och mobbning innan de ens har uppstått.Anf. 88 ():Herr talman! Först vill jag säga att jag instämmer idet anförande som inledde debattenom vårt betänkande med. Han gjorde det på ett myck-et fint sätt, särskilt när det gäller att finna vägar tillnya lagstiftningsområden som ska ge kvinnan frid därhon bor, lever och verkar och skydda henne från densom har angripit henne.Dagens betänkande handlar om en mycket viktigfråga, fridskränkningslagen. Jag vill understryka attdet är min tro och förhoppning att alla partier här iriksdagen är eniga om att det är ytterst angeläget attskydda utsatta kvinnor och barn och att vi alla ärangelägna att få fram ett heltäckande och tydligt lag-förslag.Vi kristdemokrater beklagar därför att regeringeninte presenterar en tydligare och mer heltäckandelagstiftning, vilket är extra viktigt inom straffrätten,så att misshandlade kvinnor får det skydd de har rätttill. Vi anser att regeringen borde ha gjort en grundli-gare analys av bestämmelsen om fridskränkningsbrottinnan man presenterade sitt förslag till ändring. Vi ärdjupt oroade över att den i hast framtagna ändringensom föreslås i propositionen riskerar att leda till nyatillämpningsproblem. Detta har även Lagrådet påpe-kat. Därför yrkar jag, herr talman, bifall till reserva-tion 1 under mom. 1.Antalet misshandelsbrott ökar kraftigt. De senastemånaderna har flera allvarliga brott mot kvinnor upp-dagats. Vi är alla överens om att detta inte kan fåfortsätta. Just därför är det så angeläget att lagstift-ningen är tydlig och att samhällets skydd för hotadekvinnor blir bättre. Hotade kvinnor måste tas på all-var. Tanken med lagstiftningen mot frids- och kvin-nofridskränkning var just att betona allvaret i densystematiska kränkningen. Kvinnomisshandel, liksomall annan form av misshandel, är i grunden ett brottmot alla människors lika värde.Den förra propositionen, som även vi kristdemo-krater ställde oss bakom, var ett steg i rätt riktning,men tyvärr höll inte lagen ända ut. Inte heller det nyaförslaget till ändring, som ska bli en uppskärpning,anser vi vara heltäckande.När lagen om kvinnofrid kom vi-sade det sig att lagstiftningen inte vartillräckligt tydlig. konstateradeHögsta domstolen, precis som harrefererat, att den nu gällande lagstiftningen vad gällergrov frids- eller kvinnofridskränkning skulle tolkas såatt det för en fällande dom krävdes att det förelåg etttidigare konstaterat brott, utöver vad som omfattas avåtalet. Regeringen konstaterar i sin proposition att ensådan tolkning är en klar inskränkning i förhållandetill vad som var avsikten med den nya lagen. Medfacit i hand kan vi alla dra slutsatsen att den nya lag-stiftningen inte höll måttet och att mångakvinnor på grund av otydligheten i lagen inte harkunnat få det skydd som de har rätt till.Jag säger det en gång till: Otydlighet har lett tillbristande skydd och fortsatt lidande.När vi läste propositionen och såg att den före-slagna ändringen inte ens av regeringen själv betrod-des som hållbar insåg vi att risken för nya tolknings-svårigheter var påtaglig - ett faktum som också påpe-kades av Lagrådet. Lagrådet menade att vad somborde utläsas i den nu föreslagna ändringen var attkränkningen på något sätt var systematisk. De åtaladegärningarna skulle kunna bedömas som en friståendeenhet men också kunna ses i ljuset av tidigare gär-ningar. Lagrådet föreslog därmed en kraftfullareskrivning.I betänkandet instämmer regeringen i Lagrådetsbedömning att det inte helt kan uteslutas att det ävenefter genomförandet av den föreslagna ändringen kanförekomma tolkningsproblem vid tillämpningen av deaktuella bestämmelserna. Regeringen säger vidare ibetänkandet att Lagrådets förslag är intressant som entänkbar väg att på ett mer genomgripande sätt försökakomma till rätta med eventuella föreliggande ochkommande tolkningsproblem. Enligt regeringensmening bör emellertid en sådan genomgripande för-ändring som Lagrådet förordar föregås av en mergenomgripande analys än vad som är möjligt att ge-nomföra i detta lagstiftningsärende.Då blir självklart min fråga: Anser inte regeringenatt det här är en så viktig fråga att det vore värt attfördjupa sig ytterligare för att få fram ett mer genom-arbetat och heltäckande förslag?Regeringen säger vidare i betänkandet att det intehelt kan uteslutas att ändringen leder till oönskaderesultat. Man medger också att detta i och för sig talarför att avvakta med förslaget och i stället återkomma iett annat sammanhang efter att en mer omfattandeanalys och utvärdering av fridskränkningsbrottengenomförts.Då kommer min nästa fråga: Hur kan vi som poli-tiker stifta lagar som vi vet innehåller klara brister,brister som kommer att drabba redan utsatta kvinnorsom behöver vårt stöd och skydd?Varför ville inte regeringen utreda frågan grundli-gare på en gång? Och vad menar man egentligen närman säger att Riksåklagarens förslag skulle innebäraett större ingrepp i den gällande lydelsen än vad somär motiverat? Om regeringen ser allvarligt på densituation som alltför många misshandlade kvinnordrabbas av borde det väl vara rimligt att samla allasina resurser på att få fram ett väl genomarbetat för-slag.Utskottet skriver i betänkandet att man delar rege-ringens uppfattning att lagstiftningen mot fridskränk-ning fyller ett viktigt behov för att skydda utsattapersoner. Den av regeringen föreslagna nya avfatt-ningen av 4 kap. 4 § synes visserligenbättre ägnad än den nuvarande lydelsen att tillgodosesyftet: att det för ansvar för fridskränkningsbrott inteska krävas att det föreligger ytterligare integri-tetskränkningar utöver dem som avses med åtalet.Därefter skriver utskottet att även om det kan an-föras skäl för att förändringarna bör föregås av enmera ingående analys delar utskottet regeringensuppfattning att lagstiftaren redan nu bör komma tillrätta med den brist i den nuvarande lagtextens ut-formning som den ifrågavarande domen i HD påvisat,detta med hänsyn till de utsatta kvinnornas situation.Jag skulle då - jag ska alldeles strax sluta - viljacitera vår justitieminister , som sade såhär då hon besökte vårt utskott :"Snabbheten får aldrig vara fiende till resultatet. "Detta repeterade hon gång på gång då olika partiföre-trädare i utskottet ställde frågor om snabbare hante-ring av olika frågor inom rättsväsendet.Det är precis det som jag känner när jag skaredogöra för varför jag anser att regeringen i och meddetta förslag har svikit de utsatta kvinnorna: Snabb-heten får aldrig vara fiende till resultatet.Även Riksåklagaren föreslår en annan skrivningän den regeringen vill införa. Riksåklagaren har före-slagit att det aktuella brottet ska vara tillämpligt bådenär de brottsliga gärningar som omfattas av åtalet isig innebär en upprepad kränkning och när gärning-arna utgör ett led i en sådan kränkning.För oss kristdemokrater har det varit just de ut-satta kvinnornas situation som har lett till att vi intekan godta den här halvmesyren. Det allmänna rätts-medvetandet kräver tydlighet av lagstiftaren. I för-längningen påverkas slutligen den allmänpreventivaeffekten. Vi hävdar att regeringens förslag lever pålånad tid. Och vilka är det då som drabbas? Regering-en genomför ett förslag som kommer att visa sig hanya kryphål. Värdefull tid går förlorad. Hur kommerfrågan att beredas ? När tror vi att ett nyttlagförslag kommer att tas fram om och när detta för-slag visar sig inte räcka till?Misshandlade och utsatta kvinnor ska på nytt be-höva genomgå långa rättsprocesser där deras integri-tet skadas. De förhörs, ifrågasätts, misstros. Det blirnya överklaganden och nya förhör. Så kommer mantill domen, och så kommer mannen undan. Är det pådet här sättet regeringen vill visa sitt skydd för utsattakvinnor?Herr talman! Kvinnor och barn som utsätts förmisshandel, olaga hot, hemfridsbrott och sexuellaövergrepp skulle kunna känna trygghet om det i daghade lagts fram ett genomarbetat förslag. Jag beklagaratt det enligt vår mening inte är så. Vi kommer attfortsätta kampen för att lagstiftningen alltid ska varatydlig och att den som ska använda sig av lagen skakunna avläsa och tydligt se vad som gäller.Ursäkta om jag har använt , men klockanhar inte fungerat.Anf. 89 ():Herr talman!