prot · GN0948 · 1999-12-16 00:00:00 — Förskotteller utbetalning under projektetsgång av redan beslutade projektmedel förbättrar desmå företagens möjligheter att använda struktur-fondsmedel som finansiering.Fördelarna med ett minskat bidragsflöde är up-penbara. Byråkratin runt stödhanteringen minskarsamtidigt som antalet bidragsregler minskar i motsva-rande mån. Vidare minskar risken att stöd utbetalassom snedvrider konkurrens. Men den allra viktigastefaktorn är nog att den strukturbevarande effekt somföretagsstöden har försvinner. Härigenom främjas enutveckling av företagande i svaga regioner mot mertillväxtorienterade branscher.Men för att den här inriktningen ska vara realis-tisk krävs en radikal omläggning av politiken. Omstöd och bidrag ska minskas måste skatterna sänkas.Det är omöjligt att bortse från att det höga skattetrycksom råder i vårt land också har en hämmande inver-kan på företagandet och tillväxten i hela landet.I en regionalpolitisk diskussion är det omöjligt attinte ta upp infrastrukturen och kommunikationer somen avgörande faktor för konkurrenskraftiga regioner.När det gäller vägstandard är läget så allvarligt påsina håll att skogsbolag inte vågar investera i ny pro-duktion på grund av det dåliga vägnätet. Råvaruför-sörjningen äventyras när vägsystemet stängs av. Motbakgrund av vägarnas betydelse för den svenskasamhällsutvecklingen, med ökade krav på just intime-leveranser och hårdare konkurrens, ökar behovetav en ny trafikpolitik för vårt land. Vi moderaterföreslår därför en långsiktig och kraftfull satsning påvåra vägar. Vi anser att det är nödvändigt för att sä-kerställa regionernas konkurrenskraft och därmedförbättra våra bygders möjligheter att leva och ut-vecklas.Herr talman! Kvalificerat arbete kan nu genom nyteknik utföras i glesbygden. Studier och kompetens-höjning kan ske på distans. Det ger bygder som tidi-gare hade begränsade utvecklingsmöjligheter nytthopp. Den informationstekniska infrastrukturen spe-lar en avgörande roll för var etableringen sker av denya snabbväxande företagen. Att bidra till en snabbutbyggnad av den informationstekniska infrastruktu-ren blir därmed en grundbult för en framtida regio-nalpolitik.Herr talman! Jag har här beskrivit en framtida re-gionalpolitik som tydligare än tidigare fokuserar påtillväxt. En förutsättning för detta är att villkoren förföretagande förbättras och att kraftfulla satsningargörs på vägförbättringar och informationstekniskinfrastruktur.Till sist vill jag ställa en fråga till majoriteten medtanke på den kritiska situation som råder med utflytt-ning och svag ekonomisk utveckling i många av våraregioner. Kan majoriteten i något avseende anslutasig till en åtgärdsplan för regional utveckling som jaghär har skisserat på?Anf. 51 ():Herr talman! Jag vill yrka bifall till reservation 5samtidigt som jag vill betona att jag naturligtvis stårbakom alla reservationer som hareller delar med andra partier i betänkande NU2.Regionalpolitiken är inne i en viktig förändrings-fas, som så mycket annat i vårt samhälle. Den utred-ning som arbetar ska föreslå nya målför den nationella s.k. lilla regionalpolitiken. Detsynes både riktigt och viktigt att så sker. Inte minstmedlemskapet i EU och därmed tillgången till deolika fonderna, , gemenskapsini-tiativ osv. kräver att anpassning genomförs.Jag vill än en gång understryka det faktum att re-gionalpolitiken i stort sett blir verkningslös om dengrundläggande förutsättningen saknas. Denna be-skrivs i reservation 1 bl.a. med orden:"En framsynt regionalpolitik måste ta sin ut-gångspunkt i en genuin förståelse av företagandetsvillkor. "I vår regionalpolitiska motion tar vi bl.a. upp frå-gan om nedsättning av socialavgifterna för vissa fö-retag inom det nationella stödområdet A. Vi är med-vetna om att det förs förhandlingar med kommissio-nen om reglerna för denna stödform eftersom kom-missionen inte accepterar detta slags stöd. Syftet medstödet är att man ska kompensera företag i delar avNorrlands inland för konkurrensnackdelar som t.ex.det geografiska läget, en låg befolkningstäthet, långaavstånd, ogynnsamma klimatförhållanden, en litenlokal marknad och höga kostnader för transporter.Jag förundras över den stelbenthet som kommis-sionen visar när det gäller dessa frågor. Förstår maninte lägesfaktorn och dess betydelse ur konkurrens-synpunkt? Har dessa kommissionens företrädare inteläst geografi i skolan, som de gick i ?Jag förutsätter naturligtvis att våra förhandlare inteviker sig alltför lätt utan att de verkligen för framargumenten om lägesnackdelarna. Vi yrkar i vår mo-tion liksom i reservation 3 att vi ska återgå till attjordbruksföretag, skogsföretag, trädgårdsföretag m.fl.tas in i stödformen. Regeringen föreslår i stället attfler företag ska stängas ute. Ett antal företag ståralltså inför det faktum att kostnaden, , stigermed de som de har haft som stödför arbetskraften tidigare. I en redan tuff konkurrensför t.ex. sågverksbranschen kan detta betyda skillna-den mellan vinst och förlust. Det handlar därmed omöverlevnad. Har verkligen regeringens förhandlarepekat på idén bakom denna stödform? Det tycks i allafall inte ha gått fram i Bryssel.Vi kritiserar också i vår motion N277ett annat för-slag. Regeringen begär att få godkännandenär det gäller att bestämma om vilka områden somska ingå i det nationella stödområdet. Skälet är, enligtregeringen, att riktlinjer till stordel bestämmer vilka områden som ska ingå i de na-tionella stödområdena. Jag kan förstå att regeringentycker att det är enklare att slippa gå till riksdagen.Men i reservation 5 påvisar vi tillsammans med Mo-deraterna och att frågan är av en sådanvikt att det inte är rimligt att lämnar ifrånsig beslutanderätten till regeringen.Enligt kristdemokratiskt synsätt är detta en typ-fråga där subsidiaritetsprincipen ska gälla, dvs. beslutska fattas på lägsta effektiva nivå, som i denna frågaär den enskilda nationen.Frågan för regeringen i förhandlingsarbetet medkommissionen borde självklart vara att förenkla rikt-linjerna och principerna för det nationella regional-politiska arbetet till en större handlingsfrihet för deenskilda nationerna. Jag har inte blivit övertygad omatt regeringens uppläggning av förhandlingarna haftdet syftet.Anf. 52 ():Fru talman! Utgiftsområdets titel Regional utjäm-ning och utveckling är utan tvivel utmanande. Lägetför oss här i landet visar att vi har en mycket lång vägkvar för att nå ambitionen regional utjämning ochutveckling. Intresset är inte heller lika starkt från allapartierna här i kammaren, och jag inser detta faktum.En studie av anslagsframställningarna under de se-naste fem åren ger ett tydligt besked.Skogsbygder och glesbygder ses som tärande de-lar medan endast storstäderna är närande - det är ettvanligt inslag i debatten. Vi kan inte ha det på detsättet. Vi måste gemensamt inse att stad och landbehövs. Personligen tycker jag att det är dags för enbegreppsförändring. Vi borde döpa om skogs- ochglesbygderna till resursbygder i stället. Det låter merapositivt.Trots en ofta negativ syn från den centrala nivånfinns det ett stort intresse från många att bo och verkapå landsbygden och även att starta företag. Flytt-ningsstatistiken bekräftar att det inte är den egentligalandsbygden som har tappat mest folk under senaretid, utan det är de små centralorterna. Jag tror att manvärdesätter livskvalitet väldigt mycket, och det kom-mer också mer och mer in i avvägandena.Den regionala obalansen är självfallet alarmeran-de, som också har berörts tidigare här i kammaren.220 av 289 kommuner tappar folk. Det finns egentli-gen bara förlorare i den här negativa utvecklingen,och vi måste komma överens om hur vi ska kunnaändra den. En för gles resursbygd och en för tät tätortär inte bra, det ser vi också i vår huvudstad. De högabostadskostnaderna, trafiksituationen och miljösitua-tionen är exempel på negativa konsekvenser av över-hettningen.Vad kan vi då göra? Till att börja med måste vi tatill vara den utvecklingskraft som finns överallt. Dekvinnliga företagarnas och ungdomarnas situationmåste uppmärksammas. Det är lite dåligt med detöverlag. Enklare regler, inte svårare, måste införas.Vi måste underlätta för människor att starta och drivaföretag. Självfallet behövs det också lägre företags-skatter.I det sammanhanget har jag särskilt intresseratmig för vad dieselskattehöjningen innebär för osssom bor i ytvida län. Konsekvenserna är förödande,vilket också har understrukit. I vårthemlän handlar det om 32 miljoner i merkostnad perår för näringslivet - och det innefattar inte persontra-fiken.Det är också dags att diskutera differentieradeskatter och avgifter. Jag tänker närmast då på driv-medel, men det finns ju andra exempel som jag skaåterkomma till.Regionalpolitikens uppgift är ju att utjämna skill-naderna i kostnader för att driva en verksamhet. Detfinns flera konkreta insatser. Reseavdragen för resortill och från jobbet har ju diskuterats. I den här kam-maren har vi diskuterat om man i vattenkraftsregio-nerna kunde få till stånd samma system som finns iNorge, nämligen en återbäring av en del av de vinstersom görs på vattenkraften som ska användas för regi-onernas infrastrukturförbättringar.Herr talman! En annan viktig fråga är hur statligamyndigheter har klarat av sitt ansvar när det gällerregional hänsyn. Jag ägnade en del av juli månad åtatt detaljstudera den rapport som harlämnat, och det var faktiskt ingen munter läsning.Den visade att kraven från regeringen var otydliga närdet gäller vad man har att ta hänsyn till. Det saknasockså delmål eller andra mätbara etappmål. Låt migta upp några exempel.I regleringsbrevet för , för Postenoch för står det att man ska arbeta utifrånatt det ska bli lika villkor i hela landet. Alla vi som finns i närheten av verk-ligheten inser också detta. Det har inte fungerat. Jaganser att vi tillsammans mera måste debattera vad destatliga myndigheterna har för roll och för uppgift närdet gäller regional utjämning och utveckling.Herr talman! Den högre utbildningen är utomor-dentligt viktig. För är ett decentraliseratkunskapssamhälle en utgångspunkt där de mindre ochmedelstora högskolorna utgör en bas. Vi har här intetid och möjlighet att diskutera detta vidare. Takten iutlokaliseringen kanske har varit väl så hög. Man kanifrågasätta om det är dags för en översyn. Men somgrundprincip är detta viktigt.Men regionalpolitiken handlar definitivt inte baraom pengar, som en del tror. Om staten går före ochdrar in service i form av post, av tele, av kommuni-kationer, av erforderliga medel till drift och underhållav vägar - vi hade en lång debatt om det förra veckan- av myndigheter såsom tingsrätter och åklagarvä-sende, av polisresurser osv., pekar regionalpolitikensbelackare finger och säger: Se där, regionalpolitikenhar misslyckats. Men den lilla regionalpolitiken om-fattar i budgetförslaget 3,3 miljarder, och det är intemycket i det stora sammanhanget.Det finns ett annan viktigt område där vi tillsam-mans måste utröna de möjligheter som finns utifråninfrastrukturens betydelse. Infrastrukturen har mycketstor påverkan på lokal och regional utveckling. Dentillsatta regionalpolitiska utredningen har också och viktig uppgift, och vi väntar med spänning pårapporter från den.Herr talman! Det måste självfallet bli en samsynom att man ska tillvarata de resurser som finns i helalandet, och vi måste ha en politik som möjliggör det.Vi får inte vända den perifera delen av vårt land - settfrån huvudstaden - ryggen.När det gäller föreliggande betänkande finns detett antal reservationer. Med hänsyn till min talartidvill jag bara understryka att reservation nr 3, som ärgemensam, handlar om ett utökat stöd till jord- ochskogsbruk i form av nedsättning av sociala avgifter.Det rör sig faktiskt inte om ett stöd, utan det är enkompensation för lägesnackdelar och högre kostna-der. Syftet är att skapa mer rättvisa villkor. Dennanedsättning har funnits tidigare, men sätter sigEU-kommissionen sig emot den. Med vilken kraftsom regeringen verkligen har tryckt på i frågan ärosäkert.Vi har också en gemensam reservation när detgäller , byråkratin och de krångli-ga reglerna kring detta, vilket här också harberörts.Avslutningsvis vill jag säga att vi anser att områ-desindelningen för nationella stödområden och dekommuner som ingår i dessa bör vara kvar till dess attutvecklingen har blivit mera positiv. är ettsådant exempel. Vi har en ojämn tillväxt i landet, ochdet bör vi beakta.Herr talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillreservationerna nr 3 och 6.Anf. 53 ():Herr talman! Jag ber om ursäkt för att jag liksomflera andra är lite skrovlig. Men jag ska försöka att blihörd i alla fall.Med erfarenhet av arbete under mångaår - i första hand som anställd - kan jag bara konsta-tera att regionalpolitiken som vanligt kommer uppunder de sista skälvande timmarna av höstens arbete.Frågorna om regional utjämning och utveckling ärmycket viktiga, men med hänsyn till mina kollegersberättigade önskemål att komma hem med bokadeflyg och tåg ska jag försöka fatta mig kort.Jag ställer mig givetvis bakom de reservationerdär finns med, men jag yrkar bara bifalltill nr 1 och 2 för att vi ska vinna lite tid. Vi i Folk-partiet tror att det kan finnas anledning att inrätta englesbygdsombudsman. Vi föreslår att den regional-politiska utredningen får tilläggsdirektiv om utred-ning av en sådan funktion. Både enskilda och företagsom anser att staten inte fullgör sina skyldigheter närdet gäller olika glesbygdsfrågor bör ha möjlighet attanmäla missförhållanden till någon.Jag har förmånen - och den mycket svå-ra uppgiften - att delta i den regionalpolitiska utred-ningen. Den har fått mycket omfattande direktiv ochska egentligen belysa de allra flesta politikområden -kommunikationer, utbildning, arbetsmarknadsfrågor,befolkningsutveckling m.m. Jag anser att det finnsskäl att avvakta vad den utredningen kommer framtill innan vi ger oss in i hårda debatter här i kamma-ren. Jag är t.o.m. optimist nog att tro att utredningengemensamt ska kunna lägga fram ett bra förslag somvi kan vara ense om.Personligen har jag uppfattningen att den s.k. lillaregionalpolitiken inte är den viktigaste delen för attåstadkomma det som jag uppfattar som huvudsyftet,att åstadkomma regional balans i hela landet. I ställetmåste vi alla i våra partier försöka skapa förståelseför att det är infrastrukturen och utbudet av samhälls-service som är viktigast för att behålla människor iglesbefolkade områden och få företag att etablera sigdär. Det är också flera talare som redan har varit innepå det.Fungerande sjukvård, skola, barnomsorg, vägaroch IT-struktur är mycket viktigare enligt min me-ning än selektiva företagsstöd. Bland de rapportersom den regionalpolitiska utredningen redan har fått isitt pågående analysarbete finns också uppgifter somger belägg för att selektiva företagsstöd inte gör sär-skilt stor nytta och att de också ofta satsas på väldigttraditionellt företagande.Så till en annan fråga. Ett av de viktigaste skälenför ungdomar att flytta är att de flyttar till högre ut-bildning. Därför är det viktigt att vi fortsätter sats-ningen på utlokaliserad utbildning och distansutbild-ning. Jag är givetvis helt på det klara med att vi intekan ha stora högskolor och universitet överallt. Mentillgång till högre utbildning inom rimligt avstånd -antingen genom IT-teknik eller rent fysiskt - är vik-tigt.Slutsatsen av mitt inlägg är alltså att infrastruktu-ren är oerhört viktig för regional balans. Men det fårinte vara så att en bro över betecknas sominfrastuktursatsning medan en bro vid Höga kustenbenämns som regionalpolitisk satsning. Det före-kommer sådana missförstånd i den debatt som förs.Till sist vill jag säga några ord om Nationellt re-surscentrum för kvinnor. Även om det hör till föregå-ende ärende har det betydelse också för regionalpoli-tiken. Jag har svårt att förstå t.ex. ställ-ningstagande när det gäller integreringen av NRC iNUTEK:s ordinarie verksamhet. Såvitt jag har för-stått har ni mycket intensivt varit ute och sagt att nivill stödja NRC. Personligen har jag stora farhågorför att integreringen kommer att innebära försämring-ar för regionala resurscentrum och för lokala resur-scentrum ute i landet.Anf. 54 ():Herr talman! När regionalpolitiken etablerades på60-talet fanns det en förhållandevis entydig bild.Syftet var att länka en del av tillväxten i överhettadeområden till regioner med underutnyttjade resursergenom direkta ekonomiska stimulanser framför allttill enskilda företag - ja, man kan nog säga att det varenbart till enskilda företag.Om politiken på detta område var framgångsrikskulle den leda till att minska inflationstrycket i över-hettade områden, och investeringarna skulle kunnautnyttjas bättre i andra delar av landet. Det var medandra ord ett motiv som också stod i samklang medde övergripande ekonomisk-politiska målen.Politiken markerade också ett trendskifte därföljdverkningarna av en ensidig satsning på arbets-kraftens geografiska rörlighet skulle kunna motver-kas. Det var inte självklart att tvingande arbetsmark-nadsskäl skulle vara motiv för att flytta. Individensval av boendeort skulle genom den här politiken på60-talet väga tyngre.Etableringen av regionalpolitik sammanföll ocksåmed dåtidens snabba industriella tillväxt. Det fannsett mycket starkt behov av arbetskraft i södra delarnaav vårt land som skogsbruket främst iNorrland rationaliserades mycket kraftigt. Regional-politiken sammankopplades därför i mycket hög gradmed det man brukade kalla för statensNorrlandspolitik. Man kan säga att man såg regional-politiken som ett sätt att med statliga insatser snabbapå och öka moderniseringen av landets norra delar.Herr talman! Den här mycket föråldrade synen påfrämst norra inland blev ju också något aven ledstjärna för regionalpolitiken. Regionalpolitikenblev ett verktyg för att industrialisera och modernise-ra hela landet. I takt med att möjligheterna att avlänkatillväxt från överhettade regioner minskade och attdrivkrafterna i ekonomin successivt förändrades harockså den regionalpolitiska arsenalen utökats enormt.Samtidigt har också politikområdet breddats bådenär det gäller innehåll och geografisk omfattning. Vihar fler mål och vi har fler medel på detta områ-de än . Framför allt under 70-taletsstrukturkris i vårt land kom regionalpolitiken att ut-vecklas till en kompenserande och omfördelandepolitik. Exempelvis kan man säga att den mycketomfattande omlokaliseringen av statliga verk blevnågot av ett verktyg för att kompensera en ort förbortfall av arbetsplatser. Det var 20, ,men historien går faktiskt igen även i dessa tider.Den formella regionalpolitiken eller, som vi be-nämner den, den lilla regionalpolitiken, har knappasttrots radikalt förändrade omvärlds- och omgivnings-förutsättningar genomgått någon genomgripandeomprövning. Vad vi nu i stället noterar är att manförsöker påverka utformningen inom andra och flerapolitikområden, dvs. att man vidtar flera åtgärder närdet gäller den stora regionalpolitiken.Herr talman! Den ekonomiska tillbakagången harpräglat stora delar av det 90-tal vi nu är på väg attlämna. Det har också inneburit omfattande behov avatt sanera statsfinanserna. Det här utvecklingen, ensanering av statsfinanser i kombination med enmycket snabb internationalisering av ekonomin, in-nebär att den kompensations- eller omfördelningspo-litik som vi hade ärmöjlig i det tjugonde århundradet på samma sätt.Vi kan alltså konstatera att omständigheterna förbudgetsanering och avregleringar av förut reglerademarknader som skapade regionala obalanser är någotsom måste rättas till. En allt viktigare fråga för regio-nalpolitiken blir hur vi använder de be-gränsade resurser som står till buds på ett effektivtsätt. Att diskutera en regions långsiktiga utveck-lingsmöjligheter och vad som kan göras för att stärkaregionen blir både mer nödvändigt och mer relevantför framtiden. Vi ser helt andra och nya trender ut-vecklas, och vi måste ha förmåga att lösa det här medandra metoder. Ta t.ex. nedläggningen av flygflottil-jen i . Det var inte enbart antalet jobb påkort sikt som stod i fokus, utan det handlade mer omatt utveckla kvalitativa aspekter och om hur olikainsatser kunde bidra till en positiv utveckling för justden region där befinner sig.Det kommer alltså att bli mer relevant för statenoch för oss som beslutsfattare att ställa frågor somhur resurserna ska användas på bästa möjliga sätt ochhur bästa möjliga betingelser kan skapas i alla regio-ner i vårt land.Den regionalpolitiska utredningen, vilken jag ochtre andra debattörer i denna debatt ingår i, ska undernästa år lämna förslag om vad vi tror kommer attbehövas i form av regionalpolitik för framtiden. Vihar många stenar att vända på. Vi vänder på varendasten. Och jag är övertygad om att när utredningenlägger fram sitt förslag som sedan ska leda till enproposition kommer man att se en regionalpolitiksom ser helt annorlunda ut än den som vi har upplevttidigare.Herr talman! fattade den 18 novemberi år beslut om fördelningen av utgifterna för på basis av finansutskottets förslag. Genomdet beslut som vi fattat tidigare är ramarna för stats-budgeten på detta utgiftsområde fastlagda.Utskottsmajoriteten tillstyrker de av regeringenföreslagna anslagen och bemyndigandet för inom utgiftsområde 19 Regional utjämningoch utveckling. Vi tillstyrker också förslaget om attdet även i fortsättningen ska vara en uppgift för rege-ringen att närmare bestämma utformningen av ut-vecklingsbidraget samt också vilka områden som skaingå i det nationella stödområdet. Och mot detta, somhar sagts i kammaren tidigare, reserverar sig Mode-raterna, , föreslår också att godkännerregeringens förslag att det också fortsättningsvis skavara förvaltningsmyndigheterna, dvs. vissa länsstyrel-ser, som ska ha det fulla ansvaret för genomförandetav respektive strukturfondsprogram för perioden2000-2006. Huvudprincipen innebär också att för-valtningsmyndigheterna ska vara utbetalningsansva-riga för respektive program.När regeringens förslag beträffande stödformennedsättning av sociala avgifter har behandlats i ut-skottet, har det visat sig att kommissionen inte skullegodkänna de förslag till ändringar som regeringenpresenterade i budgetpropositionen.Nu föreslår vi från utskottets sida att det blir juste-ringar på detta område i linje och i enlighet med vadEU-kommissionen har sagt. Det innebär att stödom-råden ändras så att fler begränsningar kommer att skei fråga om vilka som kan erhålla stöd. Som exempelkan jag nämna att tillverkningsindustrin slopas blandstödberättigade verksamheter. Vidare kommer ocksåförändringar att ske när det gäller transportbidragen.Detsamma gäller det företagsadministrativa stödetsom undantas i vissa branscher.Jag ska gärna erkänna att dessa sistnämnda områ-den är de som vållat mest bekymmer och huvudbrybåde i näringsutskottet och i , där fråganfaktiskt har behandlats två gånger. Men jag vill dockunderstryka att det var viktigt att komma fram till ettbeslut så att inte skulle komma på efterkälkennär det gäller att ta del av EU:s stödformer.Ola ställde en fråga i sitt anförande ommajoriteten bakom detta betänkande kunde anslutasig till den åtgärdsplan som presenterade.Svaret är både ja och nej och att vi inte vet det. Ochsvaret är att det kanske vi kan. Det som bl.a. denregionalpolitiska utredningen har till uppgift att tittapå är vad som kommer att krävas av en ny modernregionalpolitik för det tjugonde århundradet. Men såmycket kan jag säga att vi inte kommer att klara attsänka skatter kraftigt. Om skattesamtalen leder till attdet ska bli förändringar av skatter så hoppas jag somregionalpolitiker att det får en regionalpolitisk effekt,men det måste skattesamtalen leda till. Svaret är alltsåbåde ja och nej, och kanske, kanske inte är det möjligtatt åstadkomma delar av detta.Dessutom pekades det i den föregående debattenpå ett antal områden där vi från majoritetens sida seratt det kommer att inträffa saker som får viktig regio-nalpolitisk betydelse. Ett av bekymren är emellertidatt vi förväntar oss oerhört snabba resultat. Vi vet attdetta tar än vi orkar vänta.