prot · GN0947 · 1999-12-15 00:00:00 — Det är juvarken särskilt fördelningspolitiskt rättvist eller ut-jämnande.Det finns en utredning, och det har även utskottetkommenterat, som sitter och ska titta just på detta. Vivill ha en långtgående utjämning för att ge lika möj-ligheter för kommunerna - eller för invånarna ikommunerna - i att få en bra skola, vård ochomsorg var de än bor i landet. Det är ju det som ut-jämningssystemet är till för. Utredningen tittar påhuruvida det går att klara detta och ta bortden negativa effekten - om det nu finns någon sådan.Man kommer säkert att hitta något, men det är ingastora förändringar som behövs, . Detär jag ganska säker på.Anf. 107 PER ():Fru talman! Möjligtvis eller sannolikt ligger lös-ningen på den här konflikten i att på lagtexten ur rent formell synvinkel, och Len-nart ser till intentionen. Själv brukar jag talaom att grundlagen när det gäller det inomkommunalainkomstutjämningssystemet går emot intentionen medden kommunala självstyrelsen, lokaliseringsprincipenoch den kommunala beskattningsrätten.Ur en formalistisk och låt oss säga rättspositivis-tisk synvinkel uppfattar jag att harrätt, men utifrån en mer intentionell tolkning, där manfaktiskt har en avsikt med grundlagens paragrafer, harLennart rätt.Jag är ingen självutnämnd arbiter, utan detta varenbart ett inlägg.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §. )10 § Statsskuldsräntor m.m.Föredrogsfinansutskottets betänkande 1999/2000:FiU4Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. (prop.1999/2000:1 delvis).Anf. 108 ():Fru talman! Betänkandet 2000 är ett i hög grad inaktuellt, för att intesäga gulnat, dokument. På grund av Telia-Telenor-sjabblet kan stå inför mycket storaproblem med att få ihop den nu nästan antagna stats-budgeten. Den näst största inkomstposten är försälj-ning av statlig egendom. Statssekreteraren i har inför finansut-skottet förklarat och konstaterat att huvudparten av debudgeterade för försäljning avstatlig egendom just kommer från Telia-Telenor-försäljningen.Det krävs antingen att man är både döv och blindför vad som händer runtomkring oss ochstundligen eller att man är någon sorts genetisk opti-mist om man tror att siffrorna i betänkandet kommeratt infrias under nästa år.Regeringens beräkning av försäljningsinkomster-na är naturligtvis väldigt osäker - för att inte sägaskakig. Det visar inte minst utvecklingen under förraåret, 1999, trots att vi då förskonades från den typ avbråk som vi har just nu i det stora objekt som skasäljas ut. I statsbudgeten upptogs motsva-rande post till , dvs. knappt hälf-ten av det nu aktuella beloppet. Regeringen räknar numed att utfallet i stället blir ca 0,8 miljarder. Det ärknappt tavelträff om man jämför beräknat och fak-tiskt utfall! Det är alltså en miss på ca 44 miljarderkronor. Jämför detta med de marginella avvikelserna ioppositionens budgetalternativ, som finansutskottethar ägnat en stor del av denna höst åt att med luppnagelfara nästan ned till minsta krona och öre! Dethandlar alltså om en felbudgetering på 44 miljarderför . Det bidde alltså en ganska liten tummeav de planerade statliga utförsäljningarna under 1999.De beräknade försäljningar som inte kunde ge-nomföras beräknar regeringen nu skagenomföras i stället. Till de aktuella me-ningsskiljaktigheterna som vi har kunnat observera iTelia-Telenor-bråket kommer också att Miljöpar-tiet, ett av partierna bakom fusionen och bakom ma-joritetstexten i detta betänkande, kräver att hela fu-sionen ska rivas upp. Ett av partierna bakom dennatext kräver att fusionen ska rivas upp. Det är intenågon särskilt djärv ståndpunkt att inta i dagsläget.Det tycker de allra flesta i opinionsundersökningar,bland politiker av olika schatteringar och bland an-ställda i de här bolagen.Jag vill därför fråga som repre-sentant för regeringspartiet och representant för hur denna dramatis-ka förändring av förutsättningarna för den ekonomis-ka politiken kan få passera så totalt spårlöst förbi i detövriga riksdagsarbetet, bl.a. med detta betänkande omstatsskuldsräntorna.Matz har för övrigt inte ens begärtordet i den här debatten där man ska försöka kratsakastanjerna ur elden när det gäller det förslag somhans eget språkrör har lagt fram, nämligen att manska riva upp ett avtal som står för merparten av dessa95 miljarder kronor. Det vore intressant att höra hurman har tänkt sig att detta ska gå ihop. Får det intenågra som helst effekter på budgeten om det här be-slutet rivs upp? Eller vill att i stäl-let, om ert förslag går igenom, ska privatiseras somdet går och står enligt den tidtabell som var tänkt fördet sammanslagna ? I så fall är det enintressant ståndpunkt. Hur ska ni annars fylla upphålet på 80-90 miljarder samt tillkommande räntor påden ökade statsskulden jämfört med det budgeteradeförslaget som kommer att börja gälla ,? Budgeten börjar gälla om 15dagar.Och var står i denna fråga? Jagnoterar att , som annars är talför, harlämnat lokalen när vi nu ska diskutera effekterna avdenna fråga. har varit oerhört i elden,för att uttrycka sig försiktigt, när det har gällt attgranska oppositionens budgetalternativ. Här finns detenorma avvikelser som man inte är intresserad av attdiskutera.Den här turbulensen och det skådespel som vi harsett runt Telia-Telenorsstyrelse och de ansvariga statsråden gör naturligtvisatt det finns goda skäl att ifrågasätta möjligheterna attprivatisera det här företaget till deberäknade beloppen. Därför finns det all anledning,fru talman, att uppmärksamma majoriteten på attberäkningarna av inkomsterna också den här gångenkommer att bygga på mycket osäkert underlag och attde sannolikt är mycket kraftigt överskattade. Följdenav detta kan mycket väl bli starkt växandestatsskuldsräntor.Det är ingen djärv hypotes att utgiftsområde 26Statsskuldsräntor riskerar att belastas med tillkom-mande räntekostnader på 4-5 miljarder omaffären går i stöpet och den ideologiska blockeringenmot en utförsäljning av enbart dröjer sig kvar.Just den blockering som finns inom regeringspartietoch - jag vet inte hur det är i Miljö-partiet - mot att sälja separat och få en värde-ring av dessa aktier är själva motivet till den fusionmed det norska som vi nu betraktar sönder-fallet av. Det var ju därför att man inte ideologisktklarade av en privatisering av , som annars hadevarit det riktiga och som hade gett det största värdet,som man har gett sig på detta gigantiska projekt. Motden bakgrunden skulle det vara intressant att veta omni nu måste hitta någon annat statligt företag någonannanstans för att slå ihop er med innan man kan göraen försäljning. I så fall är detta hål i statsbudgeten ettoerhört stort problem. Då kommer det att ta mycketlång tid innan man har fått ihop debet och kredit bådenär det gäller statsskuldsräntor och när det gällerintäkterna på försäljningsavgifter.Fru talman! konstaterade vihär i kammaren att just den kassamässiga princip somvi har för statsbudgeten inte på något sätt skiljermellan räntekostnader och ränteinkomster å ena sidanoch intäkter från kapitalförsäljning å den andra sidan.Det här får precis samma effekter. Det drabbar rakt ini statsbudgetens kärna. Det drabbar möjligheterna attbedriva den verksamhet man har tänkt sig. Det drab-bar möjligheterna att sänka skatter och möjligheternaatt amortera på statsskulden.När det nu av allt att döma riskerar att falla sam-man kommer detta att få mycket långtgående effekterför räntorna på statsskulden. Med ränta kan det ham-na , fru talman. Dethandlar om en budget som börjar fungera om ca 15dagar. Min fråga är: Vad tänker socialdemokraterna,vänsterpartisterna och miljöpartisterna göra åt detta?Ni har budgeterat för oförutseddautgifter. Det lär inte ens räcka för att hälsa på de kon-sulter som ni behöver om detta går i stöpet.Anf. 109 ():Fru talman! Det har gått på dagen.Därför tänker jag uttrycka mig rätt kort.I budgetpropositionen föreslår regeringen att riks-dagen ska bemyndiga regeringen att besluta om attramanslaget Räntor på statsskulden får överskridasom det är nödvändigt för att fullgöra statens betal-ningsansvar.Regeringen föreslår att ska bemyndigaregeringen att också besluta samma sak när det gällerRiksgäldskontorets provisionskostnader.Man föreslår också att ska besluta omatt anvisa anslagen under utgiftsområde 26Statsskuldsräntor.Ett enigt utskott har ställt sig bakom regeringensförslag. har i ett särskilt yttrandepåpekat att man räknar med mer inkomster från utför-säljningar, och därför har man en annan beräkning avräntans storlek.Men faktum är att har ställt sig bakomregeringens förslag till utgiftsramar för år 2000.Riksdagen har därmed också beslutat att utgifternaför utgiftsområde 26 Räntor på statsskulden inte fåröverstiga 81 810 miljoner kronor.I dagens förslag från finansutskottet finns ingenerinran mot regeringens förslag till medelsberäkningpå utgiftsområdet, inte heller mot de villkor somenligt regeringen bör förknippas med utnyttjandet avanslaget för oförutsedda utgifter. Utskottet tillstyrkeralltså den föreslagna anslagsfördelningen inom ut-giftsområdet. Diskussionen här handlar omräntan på statsskulden där ett enigt utskott har ställtsig bakom regeringens förslag.Jag yrkar bifall till hemställan i finansutskottetsbetänkande.Anf. 110 () replik:Fru talman! Det är inte svårt att läsa upp be-slutsmeningarna i majoritetstexten i det här betänkan-det som just nu har gjort. Det ärkanske något svårare att svara på de frågor som jaghar ställt. Vad tänker man göra om dessa beräkningarfaktiskt inte infrias?Det är ju så, , att det finns ettganska starkt samband mellan om man får inte de härpengarna och räntan på den resterande statsskulden.Låt oss säga att det blir en fördröjning med upp till ettår, vilket inte är osannolikt om det hela skulle gå istöpet.Då handlar det, , om ökade utgif-ter i storleksordningen !Det är alldeles rätt som säger:Riksdagen har ställt sig bakom regeringens förslag idenna del. Men har vi en debatt, och det pågår justnu ett mycket dramatiskt skeende som kommer attpåverka just denna utgiftspost. Då är min fråga: HarCarin någon handlingsberedskap? Finns detnågra tankar om vad man ska göra med statsskulds-räntorna, som är en del av det mycket stora bortfall avinkomster som uppstår om det vi nu ser påTV, hör om i radio och läser om i tidningarna skullefalla samman?Det vore intressant om kunde geoss någon vägledning i det avseendet.Anf. 111 () replik:Fru talman! Jag måste erkänna att jag blev liteförvånad under utskottssammanträdet i går. När lis-torna där vi anmäler oss till debatten skickades runtupptäckte jag att man hade anmält sig till det härärendet, utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor. Detbrukar ju vara ett s.k. klubbärende. Så har det varitunder alla år som jag har suttit i . Så var detnär vi beslutade om budgeten , 1993 och1994, och då hade vi stor anledning att diskutera juststatsskulden och statsskuldsräntorna.Nu har det här blivit en stor diskussionspunkt - nunär budgeten är spikad, när det är en bra budget, närsaneringen är avslutad, när svensk ekonomi är inne ien stark expansionsfas, när tillväxten är hög och in-flationen låg och arbetslösheten minskar, t.o.m.hemma hos mig i , och budgetöver-skottsmålen kommer att uppnås.Men då är det som påpekar: Budgetenär inte sanningen, hela sanningen och ingenting annatän sanningen. Det kan ju komma förändringar. Skulledet bli sådana ska naturligtvis diskuteradetta. Det sätt på vilket ska göra det har vidiskuterat när vi talade om budgetpro-cessen. Vi har haft andra exempel - information frånregeringen, särskilda debatter och allt möjligt.Vi har ett exempel på dagens föredragningslista,där det finns en motion av m.fl. Denär väckt enligt 3 kap. 15 § riksdagsordningen medanledning av händelse av större vikt. Eftersom vi harett beredningstvång vill inte jag föregripa den härfrågan. Den kommer att diskuteras i riksdagen.Anf. 112 () replik:Fru talman! vet inte hur rätt honkan ha. Det kan vara så att saneringen är avslutad ochdet inte blir mer pengar att amortera på statsskuldenom det här går i stöpet. De här pengarna var till stordel tänkta att gå just till denna sanering.Men det är också så att de ränteminskningar somuppstår genom den här amorteringen redan är inteck-nade för andra saker i statsbudgeten. Här uppstår ettstort hål.Nu säger att det här brukar varaett klubbärende, vad nu detta innebär. Okej, låt osssäga att det brukar vara ett klubbärende. Det är baradet att saknades det 44 miljarder, och detfick sina konsekvenser. kommer det eventuellt attsaknas ytterligare 80-90 miljarder. Kalla inte detta ettklubbärende, ! Det här är en mycketallvarlig situation för statens budget som har inträtt.Jag hoppas få höra något om detta från regering-en, och någon vänsterpartist. Jagser nu att har kommit in i lokalen. Honkanske kan meddela Vänsterns aktuella ståndpunkt iden här frågan. Jag tycker att det vore oerhört angelä-get.Anf. 113 () replik:Fru talman! Jag tror att vi pratar om två saker -minst. Det jag påstår är ett klubbärende, som vi van-ligtvis inte debatterar utan bara beslutar om, är just ensådan här redovisning och ett sådant här bemyndi-gande som det handlar om . Där, i det bemyndi-gandet, saknades det inte 44 miljarder , lika litesom det saknas pengar i dag.Beslutet gäller att regeringen ska ha ett bemyndi-gande om att använda ramanslaget Räntor påstatsskulden. Man ska också få använda provisionskostnad på samma sätt. Det är detvi diskuterar i dag.Anf. 114 ():Fru talman! Vad vi just nu ser är en avanceradform av strutspolitik. Alla i den här kammaren -förvisso inte så många just nu - och även runtom-kring i det svenska samhället vet att det som just nusker påverkar statsbudgeten och statens olika utgifter.Jag tror inte att någon företrädare för regeringsmajo-riteten i denna kammare vill hävda att det som sker idessa dagar - när vi ska fatta beslut om en av de stör-re utgiftsposterna, nämligen statsskuldsräntorna - intespelar någon roll. Ändå avslog finansutskottets majo-ritet vid sammanträdet i går ett yrkande från mig omatt man i den slutliga sammanställningen över statensbudget skulle ta ställning till den osäkerhet som nufinns på grund av att regeringen i sin budget räknarmed inkomster på 95 miljarder genom privatiseringar.Fru talman! I grunden handlar detta om mer än entiondel av den svenska statens budget. Det handlarom mer än en tiondel, både när det gäller de inkoms-ter som staten räknar med för att kunna amortera ochockså när det gäller frågan om hur statsskuldsräntornaska utvecklas. Det är mer än en tiondel som avgörskillnaden mellan om statsbudgeten ska visa över-skott eller underskott. Alla vet ju att det underliggan-de underskottet är drygt 40 miljarder minus. Så det ärklart att det spelar roll.Det är också självklart, precis som sa-de, att en sådan här fråga inte kan avfärdas som baraett klubbärende. Om vi vill att medborgarna runtom-kring i vårt samhälle ska ha förtroende för den bud-getprocess som vi har måste man självklart diskuterainte bara de små, små beloppen utan också, som i dethär fallet, de stora, stora beloppen.Staten, dvs. regeringen, har i sin budget räknatmed att få in nästan genomprivatiseringar. Huvuddelen skulle komma från enförsäljning av ägandet i . Det är få somkan tro att detta kommer att fortgå såsom tänkt, ochdärför måste vi självfallet diskutera konsekvenserna idessa olika delar.Som påpekats tidigare är också de här siffrorna ihögsta grad osäkra även för det budgetår som vi nu ärinne i. Då föreslog regeringen först att man skulleräkna med privatiseringar som skulle ge 15 miljarder.Därefter höjde man siffran till 45 miljarder. Sedanlandade man på 0,8.Därför måste jag ställa frågan till majoritetens fö-reträdare: ni att det som sker inte påverkarstatens budget i en väsentlig omfattning?Jag tycker att det hade varit rimligt om en företrä-dare för regeringen hade varit här, då detta är en såpass stor och utomordentligt avgörande fråga.Om samma sak händer som hände 1999,dvs. att försäljningen av statligt ägande över huvudtaget inte blir av den omfattning som man tänkt sigutan kanske som den blev 1999, får vi en kraftigutveckling av statsskuldsräntorna. Då är hela denberäkning som här finns direkt oseriös och ett slagsbluffpolitik. Då är också det ärende som vi i morgonska ta ställning till, nämligen sammanställning avstatens budget, ett medvetet försök att dupera svenskafolket.Därför skulle jag med viss skärpa vilja ställa frå-gan: Anser majoritetens företrädare i den här kamma-ren att det som sker inte påverkar statsskuldsrän-tornas utveckling? Anser ni att det är ett faktum attdet finns en betydande risk att det underliggandebudgetunderskottet, på grund av att en engångsför-säljning inte genomförs, faktiskt blir rätt betydandestort?Vi hörde tidigare, fru talman, att socialdemokra-ternas företrädare sade att saneringen är avslutad. Ärsaneringen avslutad om man har ett minus i budgeten,när man kan täcka minuset med försälj-ning av statlig egendom, när statsskuldsräntorna väx-er?Fru talman! Det här ärendet är inte ett klubbären-de. Det handlar om mer än en tiondel av statens bud-get. Det har ett direkt avgörande inflytande på hurstatsskuldsräntorna utvecklas.Jag vill understryka att de tre olika partier sombildar regeringens majoritetsstöd i faktisktbör ge besked. Ska vi i kammaren låtsas som omingenting har hänt, eller är ni beredda att redovisa vadsom ska göras för att budgetens innehåll ska uppfyl-las? Medger ni att det som sker påverkar budge-ten? De tre olika alternativen måste man ha svar på.Jag tycker att det är rätt rimligt att det svaret läm-nas dagen innan slutgiltigt ska ta ställningtill sammanställningen av statens budget. Det vi skahålla på med här får inte vara bluffpolitik. Ger ni intesvar låter ni budgeten bli en bluff gentemot svenskafolket.Anf. 115 () replik:Fru talman! Jag måste få ställa en motfråga tillGunnar . Vad är egentligen avsikten meddagens debatt? Är det att vi ska börja om med diskus-sionen om budgeten och riva upp beslutfrån ?Enligt min uppfattning har vi beslutat om budge-ten. Vi har t.o.m. beslutat på ett sätt som är unikt. Vihar inte ändrat på något anslag.Om vi tittar på statsskuldsräntan ser vi att den ti-digare varit den största utgift-sposten i statens budget. Genom de överskott vi nuhar kan vi amortera på den offentliga skulden i snabbtakt. Nettoskulden kan vara så gott som borta år 2002.Redan år 2000 kommer den offentliga sektorns brut-toskuld att understiga av bruttonationalproduk-ten. var den 76,5 %.Men menar att situationen ärså förändrad att vi måste vidta särskilda åtgärder. Dåundrar jag: Menar att osäkerhetenär större än ? Det var judå, som väl kommer ihåg, somstatsskulden skenade och budgetunderskotten slogalla rekord. Vi använder fortfarande var sjunde kronaför att betala räntorna på de borgerliga budgetarna.Jag undrar helt enkelt: Har erfa-renheter från som han gärna vill dela medsig och som han menar skulle vara till gagn för da-gens riksdag?Anf. 116 () re-plik:Fru talman! Det är helt rätt. När den borgerligaregeringen tog över makten skenade budgetunder-skottet. Som socialdemokrater ibland brukar säga:Det var som störst då. säger de att det vardå man vände den utvecklingen.Vi övertog ett växande budgetunderskott. Niövertog ett minskande budgetunderskott. Jag tror nogatt de företrädare för majoriteten som sitter här kankomma ihåg hur man röstade emot olika förslag tillutgiftsminskningar som likväl genomfördes och somlade grunden till att vi vände utvecklingen. Men komihåg att utvecklingen vände , inteunder socialdemokratisk tid. Då startades den ut-veckling som fått lida av under 90-talet.Ett skäl till att man släppte igenom växande kost-nader , 1990, 1991 och in i 1992 var att mantyckte att det fanns för många klubbärenden, att maninte tog seriöst på och resonerade ärligt och öppet ombudgetens olika utgifter.Det är klart att man kan låtsas som ingenting, Ca-rin . Man kan låtsas som ingenting och sägaatt ingenting händer här utanför, så det kommer att bliprecis som det är skrivet i papperen. Men CarinLundberg tror väl inte att det som sker i inte skapar risk för att siffrorna är direkt fel.Jag skulle vilja säga att syftet med den här debat-ten och diskussionen är att lyfta fram en medvetenhetom detta. Är det så att 95 miljarder eller en stor del av95 miljarder faller bort är det klart att det påverkarstatsbudgeten och ställer krav på en politik av annatslag än den vi nu ser.Anf. 117 () replik:Fru talman! Det här är ju sista dagarna före julup-pehållet, och julen är ju en traditionsfylld helg. Förraåret inledde företrädare en ny traditionföre julen. verkar det som om ut-vecklar den med att diskutera statsskuldsräntor på dethär sättet.Jag undrar: Är det här ett exempel på det kallade en förlorad höst för opposi-tionen? Är det så här, för att travestera det han dåsade: ska åtskiljas före juluppehållet.Men oppositionens problem finns kvar. Vi lägger enförlorad höst bakom oss. Det mesta tyder på att vi gårmot en förlorad vår.Jag undrar, , är den här debattenexempel på en förlorad höst och risk för en förloradvår för oppositionen? Vad är avsikten med dennadebatt? Är det att vi ska riva upp beslutet om budge-ten och börja om?Anf. 118 () re-plik:Fru talman! Förlorarna kan vara svenska folketom vi inte tar vara på det som sker runt omkringi vår verklighet, om vi här i kammaren inte resonerarom verkligheten som den är, utan som den utformas iutskottsbetänkandet som man har skrivit i föreställ-ningen att man inte ska låta sig påverkas. Då blir detförlorat, därför att då leds man in i samma utvecklingsom kom in i 1989, 1990 och 1991. har i sina memoarer skrivit om hur manlåtsades att allting var bra, att man inte genomfördede reformer som behövdes.Jag skulle i all enkelhet vilja säga, som svar påfrågan om traditioner, att jag tycker att vi i den härkammaren ska ha den bästa av traditioner, nämligenatt låta det som sker i verkligheten påverka våra dis-kussioner. Jag tror att vi ska lämna en annan tradition,som tyvärr är alltför stark, inte minst inom regerings-partierna, åt historien. Det är traditionen att låtsassom ingenting. Det är den sämsta traditionen. Den ärovärdig denna kammare.Anf. 119 ():Fru talman! Jag säger då det, frågan är vad som ärovärdigt denna kammare. griper den borgerligaoppositionen efter halmstrån. hade vi ettlitet spektakel här , nu har vi ett näst sistadagen. Det kanske upprepas också.Under gårdagens debatt om finansutskottets ären-den ägnade man i ett glyttigt försökatt få majoriteten att skriva in i betänkandet att viskulle betrakta inkomsterna för såld egendom somosäkra. försöker man alltså göra en jättestor affärav turbulensen i Telia-Telenor-fusionen.Mats påstår att det som händer, som hansäger - vad det nu är som händer - gör att vi får öka-de utgifter i storleksordningen 4-5 miljarder. Detkunde vara intressant att veta hur kommerfram till den siffran.Om de här aktierna inte säljs, , har vikvar aktierna. Då får vi en avkastning på aktierna.Det är inte så att vi gör en förlust i den storleksord-ning som ni påstår. På låter det somom det är 95 miljarder som står på spel.Det framgår av det betänkande vi kommer attjustera att vi har ett finansiellt överskott på82 ½ miljard. Vi kommer säkerligen att ha ett finan-siellt överskott oberoende av hur det går med . Men det innebär inte att den affären är ovä-sentlig eller ointressant.Det jag tycker är tråkigt är att tycksnöja sig med att läsa löpsedlar och rubriker. Det ärbra om man läser hela texten. Jag antar att på i går när han sade attMiljöpartiet kräver att fusionen rivs upp. Jag tror attdet var så sade. Så stod det visst på löpsedel. Men om man tittar i textenser man att det står: Den senaste veckans turer harblivit för mycket för - vårtkvinnliga språkrör - även om partiets ledamot i nä-ringsutskottet, , vill ge affären envecka till.Där har vi läget i vårt parti. Vi vill ge den här af-fären till. Det är för tidigt att dra så storaväxlar på den kris i affären som vi nu bevittnar i me-dierna.Anf. 120 () re-plik:Fru talman! Det blev inte så mycket att replikerapå. Jag begärde ursprungligen replik när sade att vi grep efter halmstrån.