prot · GN0924 · 1999-11-03 00:00:00 — Det har ofta varit små medel som har be-hövts.Jag ser det som en stor fara att vi från denna talar-stol säger att polisen har resursbrist och att den intekan utreda, och att kvinnorna därför inte kan skyddas.Vi i anser att vi måste hävdaatt rättsväsendet i alla dess delar måste ta det fullaansvaret, med tanke på de uttalanden hargjort, den lagstiftning vi har skapat och den debatt vihar fört när det gäller skyddet för kvinnorna. Det gårinte att motivera att man låter en grupp som är såutsatt få stå tillbaka med att man inte harresurser. Med de 11 miljarder polisväsendet ändå harmåste man också kunna behandla våldet mot kvin-norna på ett seriöst sätt.Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till hem-ställan i utskottets betänkande.Anf. 97 () re-plik:Herr talman! säger att vi försökergöra detta till en profilfråga. Jag vill kontra med attsäga följande: Om det är en profilfråga att kräva tyd-ligare och mer heltäckande lagstiftning, vilket vianser vara väldigt viktigt i straffrätten, må det varahänt att det anses som att vi gör det till en profilfråga.Alice säger också att lagen som antogs1998 inte har lett till de resultat som man hade för-väntat sig och att man nu vill göra en skärpning.Alice konstaterar att vi står tomma här i dag.Jag vet inte vad menar, men vi önskaratt vi inte hade stått tomma här utan att vi hadehaft ett tydligt lagförslag som verkligen skulle haskyddat kvinnorna. Sedan håller hon i och för sig medom vad vi har sagt.Jag är övertygad om att regeringen, om det hadefunnits en politisk viljekraft, redan från mars månadhade haft möjligheter att satsa resurser på att i dagkunna presentera ett mycket bättre förslag, där manockså hade tagit hänsyn till Lagrådets och Riksåkla-garens synpunkter.Min fråga kvarstår. Hur kan vi som politiker ståhär i kammaren och säga att vi vill stifta lagar som visjälva är medvetna om kanske inte håller i rätten ? Vad leder det till, och vad ger det för sig-naler, ?Detta är inget populistiskt utspel. Jag månar verk-ligen om de misshandlade kvinnorna. Det hoppas jagatt inser. Jag skulle önska att AliceÅström kunde förklara för mig hur hon som erfarenrutinerad politiker kan vara med och stifta lagar sominte håller.Anf. 98 () replik:Herr talman! Det var faktiskt inte just RagnwiMarcelinds och nej till dennalagstiftning som jag ansåg var ett sätt att försöka görapartipolitik av frågan om våld mot kvinnor.Jag och är säkra på att den lagstift-ning vi beslutar om ger ett ökat skydd för kvin-nor, utifrån den dom som HD avlämnar. Det är inte såatt vi ger kvinnor ett sämre skydd med denna lagstift-ning, utan vi ger dem ett ökat skydd. Däremot ser viatt det lagtekniskt fortfarande kan bli problem. Men istället för att vänta på att frågan utreds och lägga osspå den lägre nivå som HD-domen innebär, tycker viatt det är viktigt att höja nivån så långt vi bara kan.När säger att hon är helt över-tygad om att regeringen hade kunnat lägga fram ettfullödigt förslag som inte hade inneburit några pro-blem över huvud taget måste jagändå få känna mig lite förundrad. Det är i och för siginte jag som ska försvara socialdemokraterna, menjag undrar om verkligen menar attregeringen med berått mod säger att den skulle kunnagöra det bättre för kvinnorna men att den inte tänkergöra det. Jag är helt övertygad om att man från rege-ringens sida har varit oerhört mån om att få en så bralagstiftning som möjligt. När man har sett vilkentidsaspekt som har gällt har man velat höja skyddsni-vån och inte lämna någon åt sitt öde.Anf. 99 () re-plik:Herr talman! Att försvarar social-demokraterna och regeringens politik är inget nytt.Det har vi fått se många inslag av under det senasteåret. Jag vill än en gång påpeka att jag naturligtvisinte menar att det lagförslag som hade kunnat antashär hade garanterat alla kvinnor skydd för restenav livet, men vi hade kunnat ha ett bättre förslag omregeringen hade tagit frågan fullt ut på allvar, lagt nedmer resurser och tagit hänsyn till Lagrådets och Riks-åklagarens synpunkter. Det är detta som är återkom-mande och som är själva kärnan för mig i den motionsom jag har skrivit med anledning av propositionen.Jag som politiker vill ta till mig kunskapen utifrån.Då ser jag det som rimligt att jag som beslutsfattaretar hänsyn till Lagrådets och Riksåklagarens syn-punkter när jag sitter och läser en proposition i justi-tieutskottet.De säger - det sade de också - att detinte hade behövt ta . Dessutom säger mantydligt att man är allvarligt oroad över att tilläggsför-slaget kommer att leda till ytterligare problem -tillämpningsproblem - som gör det väldigt jobbigt förde misshandlade kvinnor som och jagvill skydda och värna om.Anf. 100 () replik:Herr talman! Det är uppenbarligen så att RagnwiMarcelind och har en annan syn påvilka möjligheter vi hade att få fram en annan lag-stiftning och vilken framkomlighet som rådde än vadde övriga partierna i justitieutskottet har. Jag vidhålleratt det är viktigt att både lyssna till Lagrådet och tillRiksåklagaren, men jag tycker också att det är viktigtatt faktiskt ta till sig insikten när man ser att det inne-bär att man kommer att behöva göra en större bear-betning av lagstiftningen. Vi kanske löser en del avproblemen, men det får följdkonsekvenser i den övri-ga lagstiftningen som gör att man behöver göra enstörre bearbetning.För oss i har det varit viktigt attinte låta någon tid gå till spillo utan att så snabbt sommöjligt försöka förstärka skyddet för kvinnorna. Allaövriga partier här i , utom Kristdemokrater-na, har exakt samma uppfattning.Anf. 101 () replik:Herr talman! Om hade lyssnat påmitt inlägg hade hon hört att jag också tog upp att detär oerhört viktigt att man har effektiva och rationellaarbetsmetoder. Det är ofta väldigt svårt att säkra bevisnär det gäller dessa brott mot kvinnor. Ord står motord, och ibland tas anmälan tillbaka.Jag har också fått lära mig att man inte kan luggaen flintskallig. Det är ett gammalt uttryck som i allafall gäller hemma på Lister. Man lägger på polisenden ena uppgiften efter den andra. Listan på priorite-ringar, herr talman, som också stårbakom, är ofta ganska lång.Det finns ärenden som prioriterar sig själva. Detgäller häktade och brott mot ungdomar. Jag är säkerpå att också står bakom dessa långalistor, som i stort sett omfattar det mesta. Det är brottmot miljön. Det är våldsbrott. Det är brott med rasis-tiska inslag. Det är narkotikabrott, m.m. Det räckerinte med effektiva arbetsmetoder. Även om man hareffektiva arbetsmetoder tar det tid att genomföra.Herr talman! Eftersom nu ingår iregeringsunderlaget och, som vi från mitt parti upple-ver det, i vått och torrt stöttar regeringen skulle jagvilja ställa en fråga till henne. Vilka brottstyper ska visäga till utredarna att man ska lägga längst ned i hö-gen?Anf. 102 () replik:Herr talman! Oavsett vilket område inom rättsvä-sendet eller vilken brottstyp vi diskuterar handlarModeraternas argumentation om att man ska lösa detmed mera pengar.Sedan gällde det att det skulle vara svårare att säk-ra bevis när det gäller våld mot kvinnor. Om manläser kvinnofridspropositionen och följer de projektsom har genomdrivits i - aktiva polismän hartagit våld mot kvinnor på allvar och drivit projekt -finner man att det inte är stora kostnader och svårig-heter förenade med det här. Vi i tyckeratt det är oerhört viktigt att även prioritera och utredabrott mot kvinnor, oavsett vilka medel vi har.Nu när vi har lyft upp frågan om våld mot kvinnoroch sett den stora problematiken och ser de ökadeanmälningarna säger att det inte finnsnågra pengar och att vi måste vänta tills vi får merpengar. För oss i är det oerhört viktigtatt kräva jämställdhet och föra en kamp för kvinnorslika värde och rättigheter, oavsett hur stora ekono-miska ramar man har. Det är den viktigaste utgångs-punkten. Det här är ingenting som man kan prioriteraupp eller prioritera bort utifrån de resurser som finns.Detta tror jag att de flesta partier här i äröverens om.Anf. 103 (mp):Herr talman! Den nya lagen om grov kvinnofrids-kränkning respektive grov fridskränkning, som träddei kraft , är unik. Det är nog därför somdet har blivit problem med den. Den bygger nämligenpå kunskap om hur kvinnor i nära relationer blirmisshandlade, kränkta och utsatta för ett led av hand-lingar som till slut totalt bryter ned dem. Därförskulle man inom rättsväsendet se på dessa samladehandlingar på ett särskilt sätt och inte, som tidigare,bara döma personer för de enskilda brotten. Vi vissteredan när den här lagen instiftades att det skulle blitolkningsproblem, eftersom jurister inte är vana vidatt se på brott på det här viset. dömdes detnästan alltid för enskild misshandel.Den här lagändringen välkomnades av kvinnor iSverige. skulle äntligen de män som konsekventutsatte kvinnorna för våld kunna straffas på ett riktigtsätt. Tyvärr tolkade juristerna, trots tydliga förarbetendär avsikten med lagen förklarades, inte som lagstif-tarna avsett. I en HD-dom blev utslaget misshandel istället för grov kvinnofridskränkning, trots att man-nen var åtalad för att ha misshandlaten kvinna efter den här lagens ikraftträdande. Pågrund av denna tolkning - eller snarare misstolkning- måste en justering av lagen genomföras.Jag måste säga att jag tycker att regeringen i dethär fallet har agerat med kraft och med snabbhet föratt komma till rätta med den felaktiga lagtexten. Jagtycker egentligen inte att den är felaktig, men den kantolkas felaktigt av jurister.Kritik av förslaget har visserligen framförts avbåde RÅ och Lagrådet, som vill ha en mer djupgåen-de och en mer omfattande analys av förändringarna,men jag tycker inte att det som kd säger handlar omsvart eller vitt, för eller emot. Man säger också ändrar detta så snabbt som möjligt så att lagenändå kan finnas för de utsatta kvinnorna. Under tidenär man mycket väl medveten om att man kanske änen gång får göra justeringar, eftersom det, som jagsade, är en unik lagstiftning. Det här tycker jag att vikan acceptera, eftersom man gör så gott man kan. Dethär vill vi alla. Om vi skulle säga nej till det härskulle det drabba de utsatta kvinnor som bäst behöverdet.Självfallet måste det parallellt pågå enuppföljning av hur lagen tillämpas. Det har ocksåskett. Det är därför som vi gör den här lagändringen.En lag prövas ju ända upp till HD, och faller ett så-dant här utslag där försöker vi göra någonting åt det.Det är det som har skett.Jag har fått kritik för att inte stöderreservation 2. Jag tycker att det är uppenbart. I denflerpartimotion som är med om står det:År 1998 instiftades kvinnofridsbrottet, som tarhänsyn till det upprepade och systematiska i vissamäns beteende. Effekterna måste nu studeras, ochdärefter bör få ta ställning till om lagen skaskärpas ytterligare.Detta ställer vi upp på. Det är precis det som görsnu i och med denna ändring. Det här yrkandet äralltså uppfyllt. Sedan står det:En uppföljning och kontroll av hur lagen efterföljsblir därmed nödvändig.Det här gällde ju den gamla, . I och medatt en ändring ska träda i kraft kanvi ju inte göra en uppföljning . Det säger sig självt.Det är orimligt. Den här lagändringen måste ju förstverka för att vi ska kunna göra en utvärdering.Det ena yrkandet i den gemensamma motionen äruppfyllt. Det andra faller på sin egen orimlighet.Jeppe sade att han var förvånad. Men det ärju bara sunt förnuft att vi inte ställer upp på det här.Det står ju så klart i betänkandet.Naturligtvis måste det här följas uppoch utvärderas. Det görs också på flera punkter. Ibetänkandet står det ordagrant: "kan fin-nas skäl för regeringen att göra en mera omfattandeöversyn och analys av fridskränkningsbrotten och idet sammanhanget överväga om ytterligare föränd-ringar av lagens utformning är erforderliga. "Det har jag redogjort för tidigare. Dessutom sägerman att alla de myndigheter som kommer i kontaktmed frågor som rör våld mot kvinnor, t.ex. socialamyndigheter, polis och åklagare och sjukhus, skaredovisa sina åtgärder regelbundet för regeringen.Uppdragen gäller t.o.m. . Polis och åklagareska enligt regleringsbrevet för prioriterakampen mot våld mot kvinnor.Dessutom har BRÅ, ,fått i uppdrag att sammanställa och tolka alla de re-dovisningar av myndighetsuppdrag som regelbundetska lämnas till regeringen. BRÅ har fått i uppgift attutvärdera även de här lagändringarna. Målsättningenär att skyddet för hotade kvinnor och barn ska ökaytterligare. Det är vi alla med på. Dessutom bedriveren interdepartemental arbetsgrupp med företrädareför , ochSocialdepartementet en fortlöpande uppföljning avhela kvinnofridsreformen. Jag tycker att det är ut-märkt att det här sker tvärs över, så att det inte barahandlar om ett departement. Det har ofta varit en bristtidigare.Med detta vill jag tyvärr inte säga att allt är gjort.Men många nya lagförslag och myndighetsuppdraghar tillkommit på . Det är viktigt att haett uppföljnings- och utvärderingsprogram, vilket jagändå anser att vi har, med hänvisning till de redogö-relser som jag har gjort. Vi måste låta dessa myndig-heter redovisa sina resultat. Vi ska inte, som reser-vanterna i reservation 2 vill, begära en utvärdering aven lagändring som ännu inte har trätt i kraft.Dessutom har jag några kommentarer till det somsades från talarstolen. sade att elek-tronisk övervakning av männen skulle vara bra. MenBRÅ har gjort en djupgående studie av detta ochfunnit att det inte är det. Det har ingen verkan. Dethär bygger nämligen ofta på samtycke, dvs. att densom ska ha den elektroniska övervakningen ska med-verka. Om man vill misshandla eller döda kvinnorhinner man göra det innan den här bojan verkar. Menvi återkommer till dessa frågor, . I dethär ärendet behandlar vi inte dem. Det finns motionersom vi kommer att behandla som rör det ämnet.Kd säger att man vill ha en lagstiftning. Men, somjag sade tidigare, den här domen i HD gör ju att viinte har någon lag just . Därför är det viktigt att visnabbt justerar det här.Folkpartiet säger att brott mot och misshandel avkvinnor har ökat. Ja, det här med statistik kan mandiskutera. Det som har framkommit, och detkanske är ett sundhetstecken, är att brotten anmäls.Tidigare har de inte anmälts. Det har varit slutet inomfamiljerna. Man har inte velat ange de närmaste somdet gäller, och brotten sker ju inomhus och i närarelationer. Jag tycker ändå att synen på problemet harkommit och kan angripas, vilket inte harkunnat göras tidigare.Till frågan om besöksförbud återkommer vi, somsagt. Detta betänkande gäller ju bara precis den la-gändring som är föreslagen och som jag, herr talman,yrkar bifall till.Anf. 104 () re-plik:Herr talman! Det är väl inte helt oväntat att Miljö-partiet försöker att hålla sig lite på båda kanterna ochsäger att förslag varken är svarteller vitt. Jag tror inte att , i likhet medAlice och , ännu helt har tagitklivet över till Socialdemokraternas sida.Kia säger att från början när den härlagstiftningen beslutades var det väldigt viktigt att detskulle vara ett heltäckande lagförslag. Sedan förklararhon det genom att säga att jurister inte är vana att sepå brott på det viset. Det skulle då vara svaret påvarför inte det första lagförslaget räckte.Jag skulle därför vilja fråga : Ominte jurister kan förstå det här sättet att se på lagtex-ten, hur ska då vi kunna göra det och besluta rätt omvi inte tar in den kunskap som finns utanför? Då åter-kommer jag till den fråga som jag inte har fått svar påfrån Socialdemokraterna och inte heller från några avde andra partierna. Varför negligerar man den kom-petens som lagråd och riksåklagare har? Varför läm-nar man deras synpunkter på den här propositionen åtsidan utan att ta hänsyn till dem? Vår inställning ärjust att detta förslag som presenteras skulle hakunnat vara i alla fall lite mer heltäckande med desynpunkter som Riksåklagaren och Lagrådet har gett.Kia säger att det är bra att regeringensnabbt och bra har tagit fram detta förslag. Jag skullevilja säga, som justitieministern sade i vårt utskott, attsnabbheten inte får riskera resultaten.Anf. 105 (mp) replik:Herr talman! Jurister är ju inte ett enhetligt släkte.Hur klar lagen än kan tyckas vara - ibland tycker jagatt den är helt klar som korvspad - så tolkas den avolika jurister på ett helt annat sätt. I tingsrätten tyckteman på det sätt som vi hade avsett. I hovrätten komman också fram till samma slutsats. I Högsta dom-stolen var det en majoritet av jurister som tyckte nå-got annat, men de var inte eniga. Det belyser väl hursvårt det här problemet är. Innan HD-domen var detmånga fall - jag vet inte exakt hur många - som hadegått till fällande dom, så att män blev dömda för dethär brottet. Det är alltså inte så att ingen har fällts förbrottet tidigare.Anf. 106 () re-plik:Herr talman! Det som just är problemet, i alla fallför mig - jag kan bara tala för mig själv, som inte ärjurist - är att kunna inse vad lagtexten ska behövainnehålla för att man inte ska hamna fel. Det var där-för som jag såg det som angeläget att lyssna in justLagrådets och Riksåklagarens synpunkter.Vi kan bara ta ett exempel i svensk lagstiftning,utlänningslagen, som har förändrats ca20 gånger. Och vad har hänt? Man har fått ett lapp-täcke som ingen orkar sätta sig in i. Det var just detsom vi skulle önskat att vi hade kunnat motverkagenom att gå ett stycke längre i den här lagstift-ningen.Jag hoppas att är överens med ossom att det är viktigt att vi alla fall kan komma tillrätta med den här problematiken. Det är synd att detinte sker . Det är synd att kvinnor ska behövavänta ytterligare. Det var inte vad vi hade tänkt.Anf. 107 (mp) replik:Herr talman! Departementet har ju också en heldel jurister anställda. I deras granskning av vad somskulle behöva ändras kom man fram till att det enligtHD-domens tolkning skulle räcka med den ändringsom vi beslutar om här . Sedan kan det kommafram helt andra sorters fall till HD som kan bedömaspå annat sätt, men det kan vi inte gardera oss emoteftersom denna lagstiftningsändring och hela brotts-bedömningen är så unika. Det är något helt nytt fördomstolarna.Vi får väl se nu vad som händer. Det är inte säkertatt den lagändring som Lagrådet eller Riksåklagarenhar förordat behövs. Det är där osäkerheten ligger.Det är inte så klart som nu ger uttryck för attdet är.Visst bekymrar detta oss alla, men vi hoppasverkligen att detta ska räcka.Anf. 108 () replik:Herr talman! Det är riktigt, , attelektronisk övervakning inte alltid kan skydda kvin-nan mot den som har bestämt sig för att begå ett brott.Men om man läser hela rapporten, och jag ber, herrtalman, att få återge näst sista stycket i slutsatserna urBRÅ:s rapport. Där står det så här: Vår sammanfat-tande bedömning är således att den teknik som i tillgänglig möjliggör en användning av elektro-nisk övervakning vid besöksförbud. Utrustningen harsådana funktioner att det finns anledning att se posi-tivt på möjligheterna att den ska kunna bidra till attantalet brott mot besöksförbudslagen minskar och atttryggheten för de kvinnor som blir föremål för dettaskydd därmed ökar.Anf. 109 (mp) replik:Herr talman! Vi har den uppfattningen att det kanbehövas andra medel för att hindra män från att över-träda besöksförbudet, och de är mer ingripande. Menvi får diskutera den frågan mer när vi arbetar medmotioner i utskottet.Anf. 110 ():Herr talman, ledamöter, åhörare! Dagens debattbehandlar frågan om ändring av den nya lagstiftning-en om förbud mot grov fridskränkning och grovkvinnofridskränkning, 4 kap. 4 a § i brottsbalken.Anledningen till regeringens ändringsförslag är endom från , där förförsta gången skulle använda den nya lagstiftningenom grov kvinnofridskränkning.Diskussionen utspann sig runt tolkningen av inne-börden av kravet att gärningarna skulle ha varit ett ledi en upprepad kränkning av brottsoffrets integritet.Gärningarna skulle ses som en enhet, och det skullefinnas ytterligare handlingar eller handling som inne-fattade kränkning. Det fanns det enligt rätten inte i detaktuella fallet, varför ansvar i stället utdömdes förmisshandel, trots att misshandeln hade skett vid upp-repade tillfällen och med den bakgrund som lagstifta-ren egentligen talade om.Riksåklagaren skrev därför till Justi-tiedepartementet och föreslog en lagändring medinnebörden att det skulle vara möjligt att tillämpabestämmelserna både när de brottsliga gärningarnasom omfattades av åtalet i sig innebar en upprepadkränkning och när gärningarna utgjorde ett led i ensådan kränkning. Möjligheten till två alternativa till-lämpningar tyckte dock regeringen gav ett störreingrepp i lagtexten än vad som var motiverat. Detta ärett utdrag från proposition och utskottsbetänkande.Lagrådet, däremot, hade större förståelse förRiksåklagarens åsikter och förordade att lagstiftning-en på något sätt borde visa på att kränkningen varitsystematisk - fast med ett annat ordval. De åtalbaragärningarna skulle kunna ses och bedömas som enfristående enhet men skulle också kunna ses i ljusetav tidigare gärningar. När det gäller metoden somLagrådet föreslog var formuleringen: "- - - utgjort enserie kränkningar - - -" eller "- - - ingått i en serieav sådana kränkningar - - -".Regeringen och utskottets majoritet avfärdar dockLagrådets förslag, trots att det i propositionen kallasför intressant, och väljer en mindre förändring, trotsatt Lagrådet påpekat vikten av att man ska kunnaanvända båda varianterna. Regeringen säger också attdet kan finnas skäl för en mer omfattandeöversyn och analys av fridskränkningsbrotten och atti det sammanhanget överväga om ytterligare föränd-ringar av lagens utformning är nödvändiga. Menregeringen och utskottets majoritet, bestående avSocialdemokraterna, ,väljer att inte föreslå en sådan analys.Herr talman! Vi har en situation där en lagtext intefungerar i enlighet med och regeringensintentioner. Ändringar är föreslagna av riksåklagareoch lagråd. Dessa förslag bedöms av regeringen sombra och intressanta, men de avslås i alla fall medmotiveringen att tiden är för kort - trots att dettahände i mars.Vi har en situation där regeringen säger att det kanfinnas skäl för en mer omfattande översyn av frids-kränkningsbrotten och för en analys av de här brottenmen inte föreslår någon sådan analys utan lämnarfrågan hängande i luften.Herr talman! deltog jag som ungstudent i en serie kvinnorättsliga seminarier vid juri-diska fakulteten i . Då var antalet anmäldamisshandelsfall drygt 10 000. är de runt 20 000.20 år senare har de alltså fördubblats. Då diskuteradevi hur olika hinder i myndigheters administrativasystem och bristande samarbete försvårade förbrottsoffren. Då diskuterade vi hur lagstiftaren påvissa punkter lämnade brottsoffren åt sitt öde.I dag är regeringen och utskottets majoritet bered-da att låta frågan om förändring av rekvisiten när detgäller grov kvinnofridskränkning bero med en mindreändring trots att både riksåklagare och lagråd anvisaten väg att gå för att förbättra situationen ordentligt.Enligt forskare vid sociologiska fakulteten i Upp-sala och Rikskvinnocentrum, samma Rikskvinnocent-rum som regeringsunderlaget glömde att lämna peng-ar till i budgetförslaget, drabbar de här brotten i sär-skilt hög grad gravida kvinnor. Det är ännu en anled-ning till att vi måste använda alla medel för att stoppaden här utvecklingen.Ett annat påpekande som de här forskarna, bådevid sociologiska fakulteten och Rikskvinnocentrum,gör är att de här brotten drabbar barn. Vi fick i en rapport från om just dettafaktum. Våldet av den här arten drabbar också barn ien helt annan utsträckning än vad vi trott ellervelat tro.Som avslutning vill jag bara väldigt kort kom-mentera debatten. Det är förvånansvärt att det lillaändringsförslag som ändå går i positiv riktning avvi-sas av . Det ser jag ingen kon-struktiv anledning till, och det är i och för sig väldigtsynd. Å andra sidan hade utskottets majoritet ochregeringen faktiskt kunnat föreslå en rejäl ändringsom hade gått många steg åt rätt håll.Det är också så att pengar i det här sammanhangethar betydelse. Rehabiliteringsprogram för de härbrottslingarna har visat sig fungera.