prot · GM0979 · 1999-04-14 00:00:00 — Jag kan säga attdet redan nu tydligt syns att det behövs en helt annanpolitik för att nå detta mål.På s. 16 talar man om en fruktbar dialog med nä-ringslivet, och det är ju där jobben måste komma.Men det finns inga frukter av den dialogen, och detfinns inga resultat. Näringsministern sade att detskulle sätta djupa avtryck i vårbudgeten. Jag vet intevilka sidor de sitter på. Det är i alla fall inget somsyns för oss som inte har några optiska läsmaskiner.I vårpropositionen talas det på s. 15 också om attdet är nödvändigt att förbättra lönebildningen. Mendet sägs inte ett ljud om hur det skall gå till. 37skriver man att skattepolitiken skall spela en aktiv rolli regeringens arbete för att öka sysselsättningen. Detkunde ju låta uppmuntrande. Men vad är det somkommer? Jo, ett nytt RAS. RAS i nya kläder är ändåalltid RAS. Vad är det för fel med idén att sänkaskatten på arbete som ett led i att fler skall få jobb?Fru talman! Några av oss i finansutskottet var iStorbritannien på studiebesök . På derasfinansdepartement talade man rätt raljant om politikersom sätter upp som mål att man skall betala ut peng-ar. Man påpekade hur lätt det här att se verksamhetenur producenternas synvinkel i stället för ur männi-skornas, och man talade om vikten av value for mo-ney.Målen skall sättas ur människornas perspektiv.Men den gör precis tvärtom. Mansätter upp som mål att man skall betala ut si och såmånga miljarder till olika verksamheter, men mansäger ingenting om hur man skall få något för dessapengar eller om vad det är man vill uppnå. Man sätterupp mål för arbetslösheten, men i takt med att mannärmar sig målen - alltså inte i resultat - sätterman upp nya mål och flyttar fram dem i tiden.Fru talman! socialdemokrater älskar juatt frottera sig på bild med gullgosse . Därför säger jag till dig, , somLeijonborg brukar säga till : Lär avBlair!Fru talman! Vi liberaler har en helt annan vision.Vi har en vision om som ett land där männi-skor man försörja sig själva på sitt eget arbete ochdärför också bestämma mycket mer i sina egna livoch i sin egen vardag. skall bli ett land därdet som är riktigt viktigt i de offentliga åtaganden vihar gentemot varandra både kan betalas och skötasbra.För oss är det här naturligtvis i grunden en ideolo-gisk fråga. Det är en politik skapad av djupt kändavärderingar. Människor måste kunna bestämmamycket mer i sina egna liv och i sin vardag. Att haegna pengar, egen försörjning i familjen, är naturligt-vis av avgörande betydelse. Det gäller att man skallha möjligheter att förverkliga sina drömmar; en drömom utbildning, en dröm om jobb.För alltför många människor är de här dörrarnastängda. Möjligheterna är fortfarande utom räckhåll.Därför är den största utmaningen inom den ekono-miska politiken att skapa förutsättningar för fler jobb.Riv hinder - skapa möjligheter! När vi om 14 dagarlägger fram vårt alternativ till den här vårbudgetenkommer vi att lägga fram sådana förslag som betyderatt fler människor kan få jobb så att fler människorkan få vård.Fru talman! Regeringen anger att den har en lång-siktig inkomsts- och utgiftsstrategi. den för "linus". Jag kan säga att min strategi istället heter "minus" - mindre inkomster och utgifter.Varför det? Jo, för att vi behöver mindre konjunktur-känsliga statsfinanser. Jo, för att vi behö-ver mer makt i och mindre kvar åt barnen attbetala.Sverige har västvärldens mest konjunkturkänsligastatsfinanser. Regeringens egna tillväxtprognoser harbara förändrats från till2,och , , från till 2,6 %.Det kan låta som sifferexercis för kalenderbitare;någon halv procent hit eller dit är väl inte så viktigt.Men varje halv procent ned betyder 10 000 miljonerkronor i bruttonationalprodukt och kanske minus7 ½ miljarder i statskassan enligt Konjunkturinstitu-tets beräkningar - om man nu får åberopa dem.Vad vi behöver är därför en rad strukturreformer istatsbudgeten. Vi behöver inrikta oss på sänkt skat-tekvot och sänkt utgiftskvot, men också på mindrekonjunkturkänsliga utgiftsregler.Fru talman! Vårpropositionen har ett avsnitt omskattepolitiken, men det är nästan pinsamt tomt påsakinnehåll. Egentligen hänvisar man helt och hållettill skattesamtalen. Samtliga partier deltar ju för när-varande i dem. Vi har gått dit. Vi har berättat vad vivill. Vi har sagt hur vi prioriterar på en rad områden.Socialdemokraternas företrädare har suttit påtag-ligt tysta. Vad de vill och i så fall när har inte fram-gått. Det har ju också spekulerats en hel del i vemeller vilka som skulle lämna de här samtalen först. Det blev som lämnade. Det är mycketmärkligt.Vad behöver är en skattereform för nästaårhundrade. Det skall löna sig att arbeta. Vi behöverstrukturreformer för jobb och tillväxt. Vi behöversänkt skatt på arbete, minskade marginaleffekter ochfattigdomsfällor, mer möjligheter för människor,uppmuntran av risksparande och risktagande ochuppmuntran av dem som förkovrar sig och satsar. Intebara de som har vunnit på lotto skall kunna säga vadde tycker till chefen. Andra människor skall ocksåkunna ha den friheten och styrkan i ryggen. Det måsteske förenklingar och förbättringar av systemen så attsmåföretagare får tid att ägna sig åt sina affärsidéer istället för åt blanketter.Det kan låta som om skatter är lösningen på allt,men så är det naturligtvis inte. Varken enskilda skat-tesänkningar eller regelförbättringar löser alla pro-blem. Vad som behövs är ett brett batteri av föränd-ringar, gärna på samma gång. Det gäller lönebildning,arbetsmarknadsregler, stärkt konkurrens och EMU-medlemskap. Det tråkiga med den socialdemokratiskaregeringen är att för varje sådant delförslag hävdarman att det inte kan visas att precis den här föränd-ringen är vad som skapar de nya jobben. Därför görman ingenting alls. Man har t.o.m. ett avsnitt . Men den textenhandlar bara om AMS effektivitet. Jag förstår att detkan kännas hemtamt för den nye finansministern,men en regering som inte kan skilja på en arbets-marknad och ett utgiftsområde kommer inte att klarajobben.Fru talman! Regeringen kallar sig som vi vet förvärldens mest jämställda regering. Herrarna på Fi-nansdepartementet gjorde i höstbudgeten ett stortnummer av att man skulle satsa på att ha fler kvinnorpå museum. är i stället det stora jämställdhets-numret att man skall ordna konferenser för att spridainnehållet i , och det kansäkert behövas. Man kan ju börja med en konferens iRegeringskansliet.Men jag tycker ändå att mycket i Kvinnomaktut-redningen sammanfattas i kommentari inledningen där om ekonomiskt oberoende. En manär ekonomiskt oberoende när han har egna pengar såatt han inte behöver arbeta för att försörja sig medanen kvinna är ekonomiskt oberoende om hon med sitteget arbete kan försörja sig och inte behöver lita man. Kvinnorna är de stora förlorarna i socialde-mokraternas Arbetslöshetssverige. Vi har knappt tagitoss tillbaka till den situation som rådde när regering-en tillträdde för fyra sedan.Kunskapen från om eko-nomiskt oberoende har redan kvinnor. Devill ha egna jobb och rättvis lön. De vill själva kunnaköpa vad de vill för sina pengar.Fru talman! Vi i säger därför ja tillminskade marginaleffekter för barnfamiljer. Vi vet attdet är kvinnor som är mest drabbade av familjensmarginaleffekter och fattigdomsfällor. I själva verkethar vi drivit det här mot hårt socialdemo-kratiskt motstånd.Vad vi tycker att staten bäst kan göra är att ta tag ide marginaleffekter som drabbar dem med de lågainkomsterna . Det gäller det som fak-tiskt staten har hand om, nämligen bostadsbidragen.Vi vill att skattesamtalens arbete med minskade mar-ginaleffekter för låginkomsttagare framför allt skallinriktas på en reformering av familjestödet med ökatgenerellt barnstöd, sänkta inkomstskatter och succes-sivt utfasande av bostadsbidragen. Vi säger självklartockså ja till allmän förskola. I själva verket är det juvår idé som vi har drivit fram.Fru talman! skall jag tala om några negativasaker. Jag skall börja med änkepensionerna. Återigensviks änkorna, och har naturligtvis skuld i detta. Det är ett svek mot dessa männi-skor, som redan har drabbats så hårt i sina liv, att dedessutom inte skall kunna klara sin ekonomi eller litapå givna villkor.Ett annat svek är detta med högkostnadsskyddetför mediciner. Det är fel att lasta skenande läkeme-delskostnader på långtidssjuka, handikappade ochåldringar. Dessutom tror vi inte att den här ändringenkommer att fungera som den budgetrestriktion -tillfälligt - som man tycker att man behöver. Detkommer att bli hamstring i alla fall. sägernej till försämrat högkostnadsskydd. Vad som behövsär rejäla strukturreformer inom läkemedelssystemet,och det kommer vi att föreslå.Så har vi det största sveket av alla. Det gäller bi-ståndet. och delar nu an-svaret för socialdemokraternas biståndsbudget påskammens gräns. Det talas om höjt bistånd, men förstskall det sänkas. För att klara utgiftstaken skjuter manupp åtaganden tidigare och kommer mer. Det härinnebär förstås att man inte kommer att klara viktigabehov som finns. vet vi - inte minst i svi-terna efter den katastrof som pågår i och kring Ko-sovo - att behoven av katastrofhjälp är stora ochomedelbara.Fru talman! är, särskilt om man jämförmed vad som finns runt omkring oss, ett mycket braland. Vi har stora möjligheter. Men det som är brakan bli bättre. De flesta människor har det bra. De harstor frihet. De har ekonomisk trygghet. Men männi-skor som är arbetslösa, sjuka eller handikappademåste också få mer frihet. De måste få den frihet somockså en trygghet i vardagen betyder.Göran sade tidigare att det är business asusual. Vårbudgeten är business as usual. Men vadSverige behöver är en ny kurs och mera business.Folkpartiet har ett sådant alternativ med mera jobboch flera möjligheter för människor.(Applåder)Anf. 7 ():Fru talman! Den vårbudget som presenteras i daginnebär att tar ytterligare några steg i riktningmot ett ekologiskt hållbart samhälle. Budgeten harförhandlats fram i samarbete mellan regeringen,och och är en fortsättningpå det samarbete som inleddes direkt efter valet medbudgetpropositionen och som sedan harfördjupats på olika sätt.Prognoserna för den ekonomiska utvecklingen harförsämrats något jämfört med statsbudgeten hösten1998. Det är framför allt exporten som inte be-döms växa lika snabbt, bl.a. beroende på låg ekono-misk aktivitet i flera för viktiga exportländer.Men något ras i världsekonomin som befarades ihöstas tycks det inte bli. Tack vare en god hemma-marknad beräknas det bli en ganska normal ekono-misk tillväxt på 1999 och ungefär 2 ½ % årli-gen 2000-2002. De ekonomiska utsikterna för denärmaste åren är goda. Statsfinanserna är sanerade,budgeten visar överskott, och inflation och räntor ärlåga.Trots att ekonomin ser bra ut på lite sikt krävs detändå vissa besparingar och utgiftsbegränsningar ibudgeten och för att man skall kunnahålla statens utgiftstak och nå det fastlagda över-skottsmålet för de offentliga finanserna. Redan ihöstbudgeten var marginalen liten, och läget har för-sämrats genom stora överskridanden på vissa områ-den, bl.a. ökad medlemsavgift till EU och ökadesjukförsäkrings- och läkemedelskostnader.Miljöpartiet står bakom budgetmålen av flera skäl.Det är etiskt nödvändigt att varje generation betalarsina egna skulder, både ekonomiska och miljömässi-ga, och inte vältrar över dem på kommande genera-tioner. Det är också viktigt för den allmänna tilltrontill samhällsekonomin att uppsatta mål hålls. Därige-nom kan valutakursen stabiliseras, inflationen hållasnere och räntan hållas låg, och det är något som gyn-nar bl.a. miljöinvesteringar.Om ekonomin utvecklas enligt prognoserna ska-pas ett växande överskott istatsfinanserna utöver budgetmålet på av BNP.Det beror på att de offentliga inkomsterna utvecklasungefär i takt med BNP, medan utgifterna ökar lång-sammare. Bl.a. beroende på att de lägre räntorna påstatsskulden successivt slår igenom minskar det kost-naderna för räntebidragen, för försvaret och för annat.Därmed kommer det att finnas utrymme framöver,både för ökade utgifter och för lägre skatter. Miljö-partiet anser att vissa utgiftsökningar, framför alltinom vård, omsorg, skola och miljö och vissa skatte-sänkningar främst för låg- och medelinkomsttagare,är angelägna.Arbetstidsförkortning är ett tredje angeläget om-råde. Arbetstidsfrågorna bereds i engemensam arbetsgrupp mellan Socialdemokraterna,som kommer att läm-na ett underlag för politiskt ställningstagande nästavår. Ordförande i arbetsgruppen är ,ordförande i det socialdemokratiska kvinnoförbundetoch ivrig anhängare av förkortad arbetstid. Vi väntaross därför mycket av detta arbete.Arbetet med att omvandla till ett ekolo-giskt hållbart samhälle måste bedrivas på mångafronter där statsbudgeten bara är en. Jag skulle viljalyfta fram tre viktiga områden i det ekologiska om-ställningsarbetet. Det första är lagar och ekonomiskastyrmedel. Det andra är miljöanslag i budgeten. Occhdet tredje är arbete för en ekologiskt anpassad in-frastruktur. På de två första av dessa områden har detinledda samarbetet mellan , regeringenoch redan gett betydande resultat somaccentueras ytterligare i vårbudgeten. På det tredjeområdet förs diskussioner om ett fördjupat samarbete.Redan under den föregående mandatperioden komSocialdemokraterna, om en ny miljöbalk som trädde i kraft den1 . I och med denna har fått enmodern lagstiftning på miljöområdet. Under vårentillsätts en uppföljningsutredning för att se över ommiljöbalken tillämpas som det var tänkt. Den skallockså se över om den gamla naturresurslagen, somhar lagts in i balken oförändrad, behöver förbättras.Allt detta är krav från som vi nu förverk-ligat.På vårt initiativ införs också s.k. gröna nyckeltal ivårbudgeten. Syftet är att viktiga indikatorer på mil-jötillståndet skall synas, inte bara i traditionella mil-jöpublikationer utan också i centrala ekonomiskadokument. Som exempel kan nämnas belastningen påhaven av fosfor och kväve där de redovisade nyckel-talen visar på en ökning . Och det ären viktig varningsklocka. Att kunna se konsekvenser-na av den ekonomiska politiken för miljön skall varalika viktigt som att kunna se konsekvenserna förarbetslöshet och inflation. Den här gången är det ettförsta försök som bara omfattar historiska nyckeltal.Men avsikten är att vidareutveckla dessa nyckeltal tillatt även visa prognoser för framtiden. I vårens budgetfinns nyckeltalen dels i finansplanen, dels ännu merutvecklade i en bilaga. är det första land ivärlden som inför gröna nyckeltal i statsbudgeten.Miljöpartiet har också krävt en utredning somskall klarlägga sambandet mellan tillväxt och miljöoch möjligheterna till naturresurseffektivisering. har kommit i gång, och ärrepresenterat med en sakkunnig.Grön skatteväxling har varit den mest centraladelen av ekonomiska politik. Vi har ivårbudgeten fått med en skrivning som innebär attarbetet med skatteväxling skall inledas i de pågåendeskattesamtalen. Och vi förväntar oss att den nye fi-nansministern tar tag i den frågan redan vid nästamöte. Skatteväxling innebär ökade skatter på miljö-förstöring och energi och lägre skatter på arbete, bådei betydelsen lägre skatter på arbetsinkomster ochsänkta arbetsgivaravgifter. Växlingen bör ske i minstden takt som förordade,dvs. per år.Redan i höstbudgeten fick Miljöpartietigenom betydande förbättringar för bl.a. inköp avnaturskogar och miljöövervakning. fullföljs sats-ningarna även och kompletteras med kraftigtutökade anslag för biotopskydd, marksanering, kalk-ning, miljöforskning och miljöbrottsbekämpning.Flera av dessa satsningar har efterfrågats i många årav en samlad miljörörelse och är ytterst angelägna. Viär mycket glada över att vi i så stor utsträckning lyck-ats få igenom det som vi lovat arbeta för före valetinom detta område. Miljöforskningspengarna skallkomplettera den satsning som finns inom stiftelsenMISTRA. De skall användas av försnabba projekt och projekt som faller utanför MIST-RAS:s direktiv men som kan vara mycket viktiga förmiljön.Biotopskyddspengarna kompletterar naturskogs-satsningarna på ett nödvändigt sätt. Och tack varemedlen till miljöbrottsbekämpning kommer det nu attfinnas resurser och kompetens att omsätta miljöbal-ken i praktiken och åtala miljöbrottslingar.Strategiskt har vi arbetat med att kräva stegvisaökningar av miljöanslagen. På det sättet låser vi ipraktiken anslagen på en hög nivå, vilket innebär attvi ser möjligheter att inom en överskådlig framtidbetala av en stor del av miljöskulden.Samtidigt som arbetet fortsätter när det gäller la-gar, styrmedel och budgetanslag, blir det enligt Mil-jöpartiets mening allt viktigare att också inleda ochfortsätta arbetet med att utveckla ny teknik och in-frastruktur för ökad ekologisk hållbarhet. Det kanhandla om sådant som havsbaserad vindkraft, solcel-ler, bioförgasning och spårbilar. I budgetförhandling-arna har vi varit överens om att utveckling ochinplementering av ny miljöteknik bör vara ett viktigtsamarbetsområde framöver.Fru talman! Vi har fortfarande lång väg att gå,men sammanfattningsvis har vi en stark vårbudgetsom leder ytterligare några steg i riktning motett långsiktigt hållbart samhälle.(Applåder)Anf. 8 Finansminister () replik:Fru talman! När regeringen presenterar vårpropo-sitionen gör vi det framför allt mot bakgrund av att vistår inför en oerhört spännande utveckling under2000-talet. Jag försökte i mitt huvudanförande föra inperspektivet och hur viktigt det är att vikan få till stånd ett samförstånd i om hur vikan ordna de nya jobben, vår tillväxt och en rättvisarefördelning och, naturligtvis klara hela den ekologiskaomställningen under 2000-talet.När jag lyssnar till många av talarna här, inteminst de två högerpartiernas företrädare , känner jag mig ibland förflyttad tillför när jag senast hade tillfälle attunder arbeta i . Jag tycker jaghör en repetition av argumenten från gång till gång;inte mycket nytt har tillförts.Bakgrunden till vårpropositionen är ju att vi i daghar en annan ekonomisk situation som ger oss nyamöjligheter för framtiden. Vi har ett utgiftstak somligger fast. Vi har en stark ambition att överskotts-målen skall . Vi har en låg inflation som är braför tillväxten och sysselsättningen och som det äroerhört angeläget att vidmakthålla.Bo Lundgren sade redan från början i sitt anfö-rande att det fanns inga förslag till åtgärder för nyajobb. Jag ser det mera som ett uttryck för ett slagspolitisk retorik där man inte försöker lyssna till var-andras förslag. Det kan säkerligen vara så att BoLundgren i långa stycken inte gillar de förslag somden socialdemokratiska regeringen har fört fram. Mendet är mycket bättre att i så fall diskutera varför vi harolika uppfattningar om de förslag som finns än attanvända sådana generella angrepp och påhopp somatt säga att det inte finns några förslag över huvudtaget.Hela vårpropositionens inriktning handlar ju omtillväxt, om den ekologiska omställningen och omrättvisefrågorna. Låt mig bara ge några exempel.När det gäller de nya jobben - detta naturligtviskopplat till en skattediskussion - finns det en mycketkraftig rabatt för företagen som ger möjligheter attanställa långtidsarbetslösa, personer som har varitutan jobb på arbetsmarknaden. Det ären kombination av ett stöd till näringslivet - inteminst till de små företag som vill ta chansen och gelångtidsarbetslösa en möjlighet att komma in på ar-betsmarknaden. Det är ett sätt att stärka både nä-ringslivet och de arbetslösa och att just höja denkompetens som vi kommer att behöva för att klaraframtiden. Detta är ett exempel.Ett annat viktigt exempel i vårpropositionen ärden idé som diskuterades mellanparterna på arbetsmarknaden där parterna på arbets-marknaden var oerhört eniga och angelägna om atttillsammans med staten försöka bygga upp ett systemför kompetensutveckling av anställda i företagen. Nutar vi det första steget på vägen mot att bygga ut ettreellt system för en bra kompetensutveckling i företa-gen. Det förutsätter att staten skjuter till pengar ochatt vi kan använda våra EU-resurser. Men det förut-sätter naturligtvis att företagen också medverkar i detarbetet.Jag ser det som mycket glädjande att det finns enså stor samstämmighet mellan arbetsmarknadensparter och staten om hur viktig kompetensutveckling-en är i framtiden.Det här är två exempel - det ena är alltså densänkta skatten och de förbättrade möjligheterna förföretagen att anställa långtidsarbetslösa och det andraär kompetensutvecklingen i företagen. Detta är såle-des två konkreta, mycket handgripliga exempel påhur vi kan öka möjligheterna att få fler människor ijobb för framtiden.Det som mycket karakteriserar de borgerliga ta-larnas diskussion om våra arbetslöshets- och syssel-sättningsmål är att man har en mycket pessimistiskhållning till målen. Att vi inte klarar av det här gårsom ett slags väckelsesång genom kammaren närOdell, eller går upp i talarstolen -vi klarar inte av målen. Nej, det är klart om man intehar några ambitioner att klara av målen kan man haden här pessimistiska ambitionen.Regeringens mycket bestämda hållning är att ar-betslöshetsmålen och sysselsättningsmålen liggerfast. De prognoser som finns visar att det behövergöras ytterligare insatser. Det har också mycket tyd-ligt markerats i vårpropositionen att det inte är desista åtgärderna som behöver sättas in för att nå dehär målen.Det är viktigt att i det sammanhanget väga in vaddet finns för ekonomiska förutsättningar för oss attgöra någonting när det gäller de fortsatta insatsernaför att nå arbetslöshets- och sysselsättningsmålen.Där måste vi naturligtvis ständigt bedöma våra möj-ligheter utifrån den ekonomiska utvecklingen.Som jag tidigare sade är det oerhört centralt föross att vi kan klara utgiftstak, överskottsmål, infla-tionsmål och alla andra viktiga mål för vår stabilaekonomi som vi har satt upp. Men det är klart att närvi inför budgetpropositionen kan väga av deförutsättningar som finns för den framtida ekonomis-ka utvecklingen i landet ger det oss också en möjlig-het att ta ställning till vilket utrymme som kan finnasför ytterligare insatser.Jag tycker att det skorrar lite falskt när Bo Lund-gren talar om sänkta skatter på det vanliga moderatasättet, dvs. utan några som helst krav och villkor påatt hålla en fast stabil ekonomisk kurs, utan det ärofinansierade skattesänkningar och det är skattesänk-ningar som egentligen är till för att riktas mot vårvälfärd - dvs. för att ta bort resurser från vård, om-sorg och skola, själva kärnan i vår välfärd, för att nåhelt andra syften med skattesänkningar än när detgäller de skattesänkningar som en socialdemokratiskregering vill göra för att åstadkomma tillväxt, enrättvis fördelning och ett annat samhälle.Bo Lundgren tog upp frågan om maxtaxan i barn-omsorgen. Det tycker jag är ett utomordentligt exem-pel på hur fördelningspolitiken i det här läget kanspela en stor roll för att förbättra för barn och ungdo-mar. Jag tror att den aversion som riktarmot själva idén om maxtaxan mera får ses som ettuttryck för avoghet mot den offentligasektorn över huvud taget och mot en gemensam väl-färd.Bo Lundgren ställde två frågor till mig som jaggärna skall besvara ännu mera konkret än jag alldelesnyss gjorde.Den första frågan var varför vi inte har några kon-kreta åtgärder för att nå arbetslöshets- och sysselsätt-ningsmålen. Jag nämnde två exempel tidigare ochskulle kunna fortsätta med hela raden av exempelsom finns strängt taget sida upp och sida ned i vår-propositionen. Det gäller på olika områden, allt - frånmiljöområdet, skatteområdet, arbetsmarknadsområdetoch utbildningsområdet till det sociala området. Helavårpropositionen är fylld av olika uppslag, idéer ochkonkreta förslag för att stärka sysselsättningen ochminska arbetslösheten.Den andra frågan som ställde hand-lade om förutsättningar för en skattereform. Jag hop-pas naturligtvis att på det sammanträde som inomkort är utsatt - om drygt - kunna fortsättasamtalen med partierna om den framtida skattepoliti-ken.