prot · GN0946 · 1999-12-14 00:00:00 — Det är inte det som sade i talarstolen som är problemet utandet som inte sades men som däremot finns i de olikamotionsförslagen framförda av . När nuGustaf säger att det är viktigt med legiti-miteten och att försäkringarna ska stå sig i förhållan-de till medborgarna blir det förstås en väldigt storskillnad mellan det han säger här och det som står imotionerna, där det talas om ineddragningar.Dessutom finns det en ingång till en föreställningom att de här försäkringarna är föremål för så oerhörtmycket fuskande. Om man tittar på vad som sägs omdetta i rapporter går det inteatt tala om nivåerna ens på samma vecka. Man sägersig vilja dra ned i förtidspensionerna med 4 miljarder,och det ska man åstadkomma bl.a. genom att kommaåt fusk. finns det en anmälan som handlarom sammantaget kanske 4-5 miljoner. Det är alltsåen oerhört stor skillnad.Jag tycker att det är viktigt att vi försvarar legiti-miteten. Jag vill hänvisa till det jag sade tidigare tillBo Könberg när det gäller tak, indexering och andraregler. Jag vill också säga, återigen med hänvisningtill det jag sade tidigare: Låt oss titta på de kunskaps-förslag och de analyser som kommer, så får vi seom det finns förutsättningar att föra en seriös diskus-sion mellan partierna. Men de här motionerna visarinte något underlag för att föra en sådan diskussiontill ett gott resultat. Vi har helt olika ingångar när detgäller principerna.Anf. 50 (m) replik:Herr talman! Det är ju så, fru statsråd, att dettainte fungerar fullt så bra som ni och kanske viockså vill. Vad vi pekar på är svagheter i systemet.Jag har själv räknat upp dem - kopplingen mellanavgift och utgående förmåner, transparens osv. Detfungerar inte riktigt som det ska, och därför riskerarsocialförsäkringen att urholkas. Och det är ju er ut-gångspunkt att det ska vara på det här sättet, eftersomni driver denna politik. Vår utgångspunkt är att för-ändra och utveckla, och från moderat håll är vi bered-da att lyssna och försöka finna en gemensam analysoch en gemensam grund.Men det fungerar ju inte . Vad än statsrådetoch försöker utmåla i bjärta färger finnsdet brister. Låt oss konstatera det och med detta somutgångspunkt försöka att komma framtill något slags förhandlingslösning om en del grund-läggande principer för hur vi ska ha det i framtiden.Svårare än så är det inte, men lättare än så är det inteheller.Anf. 51 Statsrådet ():Herr talman! nämnde i sitt tidi-gare inlägg att ålderspensionssystemet numera varlättare att känna igen för medborgarna. Det var meragenomskinligt, och det var så oerhört annorlunda. Låtmig bara påminna om att det nuva-rande ålderspensionssystemet, det reformerade, tillsina mest grundläggande förutsättningar bygger pådet allmänna tjänstepensionssystemet, ATP, och påfolkpensionsdelen. Denna är visserligen omräknad garantidel, men till sina mest grundläggande delarbygger systemet på de tidigare principerna. Det är enviktig utgångspunkt, tycker jag, när vi diskuterareventuella framtida lösningar när det gäller socialför-säkringarna.När det gäller frågan om att det inte fungerar såbra har vi pekat på det. Därför har vi också satttill ett antal olika analyser. Vi har försök, och vi haren lång rad saker som kommer att ge oss erfarenheteroch kunskaper. Men vi får inte glömma bort, och detsade jag också i min inledning, att trots den kritik vihar anledning att rikta och trots svårigheterna sker deti dag - , i varje kassa, på varje område -väldigt många bra insatser som leder till att männi-skor kommer tillbaka i arbete och att människorssjukfrånvaro minskar. Vi får inte se enbart till denegativa delarna.När det gäller principerna vill jag återigen uppre-pa att jag tycker att det är viktigt med en försäk-ringsmässighet. Det är viktigt att socialförsäkringarnaär grundläggande som de har varit. Jag kaninte se, tyvärr, att det i de motioner som har väcktsges några förutsättningar för en uppgörelse. Däremotkan möjligen de kommande utredningarna ge en delandra ingångar. Frågan är inte låst från min sida.Anf. 52 () re-plik:Herr talman! Det var mycket i talsom gladde mig, bl.a. statsrådets inställning tillFRISAM-projektet, som jag också har redogjort för italarstolen. Det är också glädjande att regeringen seröver korttids- och behovsanställningar, vad som gårbra och vilket ökat skydd som kan ges för de grup-perna. Det är också glädjande att statsrådet klart kon-staterade att det naturligtvis ska finnas ett gender- ochintegrationsperspektiv i utredningarna.Statsrådet konstaterade också att det har blivit flerarbetsskador. Min fråga rör sig om det. Jag har självarbetat mycket med arbetsskadefrågor, och jag sermed stor oro på det som händer på arbetsmarknaden idag.6 000-7 000 arbetsskador godkänns , men vivet alla att det finns betydligt fler arbetsskador.Många känner sig orättvist behandlade ute på arbets-marknaden. Detta är, som statsrådet säger, en klass-och könsperspektivfråga. Det är många kvinnor somdrabbas av belastningsskador.Hur ser statsrådet på eventuella förbättringar vadgäller arbetsskadeförsäkringen?Anf. 53 Statsrådet ():Herr talman! Som jag nämnde i min inledning på-börjas arbetet med att se över arbetsskadeförsäkring-en med ett stort seminarium . Vi ska se påvillkoren i arbetslivet, på rehabiliteringsfrågor påarbetsmiljöområdet och naturligtvis göra detta ur ettperspektiv som tar med arbetsskadeförsäkringen.Det finns också en redan gjord utredning. Denkommer att ligga till grund, tillsammans med semina-riet, för ett arbete som ska ske inom departementetunder vintern. Syftet är att komma tillbaka till riksda-gen med ett förslag. Alla de synpunktersom har förts fram i debatten kommer att vägas av iarbetet med att lägga fram förslaget i propositionen.Anf. 54 () re-plik:Herr talman! Statsrådet nämnde ett seminarium . Jag kommer själv att närvara vid seminariet.Det är viktiga frågor, och det är viktigt att vi riks-dagsledamöter som är intresserade av dessa frågorlyssnar och skaffar oss mer kunskap i frågorna.Man kan ibland torrt konstatera att det har upp-stått en balans i arbetsskadeförsäkringen. Det är intedetsamma som att samhället har lyckats få bukt meden dålig arbetsmiljö och arbetsskadorna. Vi vet attverkligheten är annorlunda. Dessa frågor ligger påNäringsdepartementet. Arbetsmiljöfrågor ligger,såvitt jag vet, inom statsrådet område.Sker det något samarbete mellan statsrådet i dessa frågor? Här finns en uppen-bar koppling mellan arbetsmiljöproblemen och deförebyggande åtgärder som behövs för att vi ska lösamånga av frågorna.Anf. 55 Statsrådet ():Herr talman! Seminariet arrangeras ge-mensamt med . Bakgrunden ärden som beskriver, nämligen att arbetsska-dorna är en effekt av dåliga villkor på arbetsplatsen,arbetslivets organisation och en lång rad andra saker.Av det skälet finns det anledning att se på sakernatillsammans. Det är det vi ska försöka göra undermorgondagen.Arbetsskadeförsäkringen är i sig ett självständigtinstrument. Då ska den vara på ett sådant sätt att denkan möta upp mot de behov som vi anser att den skamotsvara. Det arbetet återstår under vintern.Anf. 56 ()replik:Herr talman! Jag är glad att statsrådet delar minoro - om man nu kan vara glad åt oro, missförstå migrätt.Jag är egentligen minst orolig för rehabiliteringen.Här är vi alla så engagerade, och alla vill förbättra.Jag förstår med önskvärd tydlighet att i ett reformar-bete blir grundtrygghet en svår sak att diskutera, lik-som inkomstbortfallsprincipen.Min oro för den generella grundtryggheten i Sve-riges välfärd är enorm. Vi måste börja någonstans. Vifår väl ta saker som det är lättare att samarbeta kring,t.ex. samordning mellan olika verksamheter.Jag vädjar, ber om och frågar efter prioritering in-för breda samförståndslösningar. Det är faktisktbråttom.Anf. 57 Statsrådet ():Herr talman! För att inte ta upp alltför mycket tidpå ännu en debatt i samma spår vill jag säga att jaginstämmer i argument, dvs. det hon harbeskrivit när det gäller jämförelse mellan ochandra länder vad avser frågan om grundtrygghet. Detfinns inget annat där att tillägga.När det gäller samordning och samverkan vill jagpåminna om vad jag sade . Närman ska samverka mellan olika aktörer och olikaparter - det må vara arbetsförmedling, det kan varasocialtjänst, det kan vara hälso- och sjukvården, detkan vara socialförsäkringen genom försäkringskassan- är det viktigt att aktörerna, parterna, går in i dennasamverkan med lika delar. Jag vill återigen varna fördet resonemang som innebär att de övriga parternautgår från att det är sjukförsäkringen som ska finansi-era samverkan. Då kommer vi in i en hantering sominnebär att medborgarna betalar för sjukvård från tvåhåll, dvs. dels genom avgiften till sjukförsäkringen,dels genom landstingsskatten. Vad värre är: Iblandkan en medborgare i ett landsting betala från två hållmedan resurserna går till ett samverkansprojekt i ettannat landsting. Så blir det inte om det är gemensamtöver hela landet, vilket FRISAM innebär.Det är viktigt med samordning och samverkan,men man ska veta att det ska vara jämställda aktörer.Kerstin-Maria tog upp frågan om rehabilite-ring. har vi inte så mycket tid att gå igenom varjedetalj. Men det är djupt oroande att man på alltförmånga håll sätter in rehabiliteringsinsatser som inteleder tillbaka till arbete. Det kan ibland vara rehabi-literingsinsatser för stora kostnader.Anf. 58 () replik:Herr talman! Jag vill till protokollet klargöra nå-got som tog upp tidigare. Det gällde attvi inte vill sänka ersättningsnivåerna till i sjuk-försäkringen. Vi ligger på samma nivå som regering-en.I övrigt vill jag tacka för att hontänker arbeta vidare med rehabiliteringsarbetet. Vi ärmånga här som tycker att det är en viktig fråga. Efter-som jag själv har jobbat en hel del med rehabiliteringvet jag att det ibland är fråga om enkla åtgärder ochibland får man pröva sig fram och hitta olika alterna-tiv. Rehabilitering är ibland lite enklare, ibland litesvårare.Kan inte regeringen tänka sig att sätta i gång nå-got aktivt arbete? Vi har pengar kvar i den budgetregeringen har lagt fram. Vi har inte ens använt allade rehabiliteringsmedel som finns. Jag tänkte på denprioriteringsutredning som tog upp.Där väntade vi inte på åtgärder i väntan på en utred-ning. Om en ny operationsmetod är på gång, väntarman inte med att operera den åkomman i alla fall.Vi tror att kan gå förlorat om vi inte sätter inaktiva åtgärder i rehabiliteringen. Vi tror att vi kansätta i gång det arbetet och få flera tillbaka i arbete.Det är det som gynnar den enskilda människan menockså arbetsgivarna och samhällskassan. Finns detverkligen ingenting vi kan göra i väntan på utred-ning?Anf. 59 Statsrådet ():Herr talman! Man har använt alla medel för reha-bilitering, men det kommer nya medel den 1 januari.Det var det jag tänkte säga. Det är inte så att de drygatvå miljarder som är avsatta för olika insatser när detgäller rehabilitering eller andra sjukförsäkringsinsat-ser inte används aktivt.Rehabiliteringsutredningen tillkom därför att ettantal rapporter pekade på att det fanns rehabilite-ringsinsatser som inte ledde till den avsedda effekten.Vi lade ut en lång rad resurser på insatser som intehjälpte människor tillbaka. Det är bl.a. här som kas-sorna måste få hjälp, dvs. anvisningar, signaler ochgoda exempel på vad det är som leder tillbaka tillarbete. Det kan vara en lång rad insatser.Vi stöttar en massa olika försök. Vi stöttar en långrad olika vetenskapliga studier. I en av motionernanämndes , som är ett bra exempel påmetodutveckling på rehabiliteringsområdet. Det ärsjälvklart att det på lite olika vägar sker insatser föratt lyfta fram olika metoder.Det sker en utveckling inom hälso- och sjukvår-den när det gäller rehabiliteringsmetoder. De av ersom följer sjukvården vet att man ser på t.ex.ryggont på ett helt annat sätt än vad man gjorde baraför . Det är också exempel på utveck-lingen inom rehabiliteringsområdet.Nu har jag nämnt områden som berör sjukvård,men det handlar naturligtvis också om saker somberör människor som är utsatta för alkoholsjukdomar.Det finns allergisanering på arbetsplatser. Det är klartatt det finns en lång rad rehabiliteringsåtgärder. Detär inte så att ingenting görs, men utredningen görs föratt ta fram de metoder som faktiskt leder tillbaka tillarbete.Anf. 60 () replik:Herr talman! Vi kristdemokrater är inte emot den-na utredning, och vi ser fram emot den rapport somkommer och att vi ska kunna hitta effektiva metoderinom rehabiliteringen. Men vi ställer oss ändå frågan-de, och det gör vi utifrån det material vi har i budget-propositionen. Ni säger själva att man har fört överresurser från rehabiliteringsarbetet till utbetalning avsjukpenning. Det är det som är oroande. Fortsätter detunder nästkommande år kommer vi att ha ett förloratår när det gäller rehabiliteringsarbetet.Anf. 61 Statsrådet ():Herr talman! Det finns naturligtvis en risk för attdet blir ett hålrum när man inte exakt kan säga vilkametoder som är de bästa. Då kan det bli ett hålrum.Men det innebär inte att det inte satsas på rehabilite-ring - det är det jag försöker säga - på lite olika vä-gar.Sjukersättningen är en rättighet. Det innebär attmänniskor har rätt att få sjukersättning om de anmälersig sjuka. Det är i alla fall det som är syftet med sjuk-försäkringen. Regeringen har också tillfört ytterligaremedel för att täcka den sjukfrånvaro som vi anser harökat oroväckande. Det är därför vi har utsett en sjuk-försäkringsutredare.Man får inte dra slutsatsen att det inte görs nå-gonting på rehabiliteringsområdet därför att en utre-dare tillsätts som ska titta på vilken metod som är bästoch analysera arbetssätten och de insatser som görs.Får jag avslutningsvis, herr talman, säga något omPrioriteringsutredningen, som berörde. Hon sade att man gjorde något or-dentligt när den tillsattes. Men det var ju också enutredning! Det ska vi komma ihåg. Den kom tack ochlov fram till ett bra resultat som hela harställt sig bakom. Men utredningsbetänkandet får inteställas i hyllan som en hyllvärmare, utan vi måsteanvända det. Det är det jag pekar på när jag talar omdet svåra valet i samverkans- och samarbetsprojekten.Man ska se till att använda den utredningen, så faktiskt ger hälsa och sjukvård efter slutsatser och lika för alla.Anf. 62 () replik:Herr talman! Jag ska lyfta fram två andra frågorsom jag vidrörde i mitt indelningsanförande. Detgäller bl.a. närståendepenning. Vi kan få närstå-endepenning i . I före-slår vi en utökning av antalet dagar man kan få när-ståendepenning.Det är en lång rad olika positiva effekter som kanuppnås genom det. Bl.a. skulle vården i hemmet intebehöva avbrytas i ett kanske kritiskt skede. Det skulleockså avlasta den offentliga vården både ekonomisktoch personellt. Därför tycker vi att det är viktigt attfler ges möjligheten att utnyttja de ochytterligare dagar i de fall där det behövs.Jag vill ta upp en fråga till, som jag också tog uppi mitt inledningsanförande. Det gällde förtidspensio-nering av unga. Det kom en utredning i augusti 1998som lyfte fram att ingen borde pensioneras innan haneller hon är . Vi i tycker verkligenatt det är fel att pensionera unga människor, som mangör . Vi vet att antalet pensionerade ungdomarunder nu ökar, men i andra åldersgrupper är detden motsatta trenden. Där sjunker det i stället.Denna reform kom , men vi le-ver i en helt annan tid , där förutsättningarna serannorlunda ut. Ungdomstiden har förlängts. går98 % av alla ungdomar vidare från tillstudier inom gymnasieskolan. Dessutom har arbets-marknaden förändrats. Det är inte ovanligt att ungainte har något stadigvarande förvärvsarbete innan defyller . Därför är det viktigt att man återkommermed förslag till förändringar, så att unga människorinte pensioneras så tidigt som i dag.Anf. 63 Statsrådet ():Herr talman! När det gäller den första frågan omnärståendesjukpenning vill jag säga att det får ske enavvägning gentemot andra viktiga insatser när detgäller sjukförsäkringen. Jag vet att den har betyttväldigt mycket i de sammanhang där den har utnytt-jats, och den har spelat en stor roll. Om den har inne-burit en stor avlastning av den offentliga vården, somBirgitta säger, kan jag inte avgöra. Jag vetinte om det finns några sådana studier. Sammanfatt-ningsvis vill jag säga att den får prövas mot andraviktiga insatser.När det gäller förtidspensionering av unga delarjag helt den inställning som redovi-sar, nämligen att det är viktigt att alla unga får till-gång till utbildning. Det är rimligt att man också fårutbildning på gymnasienivå och att man därefter fårmöjlighet att få ett arbete. Det är detta som är ut-gångspunkten oavsett om man har mycket svårafunktionshinder eller inte.Utredningen om förtidspensionsreformen skahantera frågan. Syftet är att komma med ett förlagunder , så att kan taställning under våren 2001.Anf. 64 () replik:Herr talman! Jag tackar statsrådet för desvaren. Jag kan inte visa statistik på hur mycket när-ståendepenningen har betytt, men jag vet fall där enviss förlängning av perioden hade varit välbehövligpå grund av att det tog än man trodde innandessa gamla - det är ofta äldre personer det handlarom - helt enkelt avled. I de fallen hade det varit braför de anhöriga att kunna vara lediga lite längre.Sedan kan jag inte låta bli att ta upp frågan omgrundtryggheten en gång till. nämndemedborgarlön, och jag tyckte inte att det kändes bra.Inom pensionssystemet har vi en grundtrygghet där-för att vi i botten har en pension, lika för alla. Förbarnfamiljerna har vi barnbidraget, som är lika föralla. Vi skulle kunna ha en grundtrygghet även underden övriga delen av livet som skulle kunna inrymmabåde arbetsskada, sjukdom och arbetslöshet. Dåskulle man slippa saxa sig fram mellan olika system.Det sker ofta. En grundtrygghet, påbyggd med ersätt-ning enligt inkomstbortfallsprincipen, tror jag skullevara en bra väg. Men jag vill inte kalla det för med-borgarlön, utan jag tycker att det skulle vara engrundtrygghetsersättning.Anf. 65 Statsrådet ():Herr talman! Jag behöver inte upprepa mitt stödför inlägg. Jag vill bara säga att garan-tipensionen utbetalas till personer som är ochäldre. Anledningen är att man i den åldern inte förut-sätts gå ut på arbetsmarknaden, till skillnad från vadsom gäller dem som är under 65. Vi utgår från att deska kunna delta på arbetsmarknaden i så stor ut-sträckning som möjligt. Jag uttrycker mig så medtanke på den diskussion vi hade om personer medfunktionshinder. Därför är det viktigt att man fångarin alla.Lite grann av det som pekade påhandlar väl så mycket om samverkan mellan olikaförsäkringars uppdrag, dvs. samverkan mellan ar-betslöshetsförsäkring och sjukförsäkring. Men grun-den för alla dessa är att möjligheten och rätten till ettarbete finns i botten.Sedan kan jag känna - det kanske har att göramed min gamla kommunala erfarenhet - lite sorg närman talar föraktfullt om socialbidrag som om det vorenågonting fult. Möjligheten till socialbidrag ska juvara det yttersta skyddet från kommunernas sida, ochdet får naturligtvis inte betraktas som om det vorenågonting man ska se med förakt på eller någontingsom inte borde finnas.När vi talar om dem som inte har möjlighet att viainkomstrelaterade ersättningar över tiden få en full-god ersättning finns ju möjligheten till detta ytterstagrundskydd. när vi resonerar om det får det ettlitet drag av att vara någonting som man bordeskämmas för att ta emot. Jag delar inte den inställ-ningen.Anf. 66 ():Herr talman! Det finns ett engelskt talesätt somsäger att "finns i detaljerna". Jag tänker oftapå det när jag sysslar med socialförsäkringar. Smådetaljer skapar ofta tillämpningar som blir ologiska,felaktiga och orättvisa när de förs ut i vardagen.Att fastställa SGI, sjukpenninggrundande in-komst, för anställda och företagare så att de skyddasför inkomstbortfall vid sjukdom på ett likvärdigt sättär mycket svårt. Att fastställa SGI sker enklast förmyndigheterna med hjälp av egenföretagarens taxe-rade inkomst. Den bör, resonerar man, utan problemkunna jämföras med en motsvarande inkomst för enanställd.Men - så har man resonerat vid rättstillämpningen- detta kan leda till att egenföretagaren redovisar förhög inkomst och får för hög SGI. Därför finns det enregel som säger att en egenföretagare inte får räknamed högre avlöning än en skälig avlöning för enanställd.Men - inte heller denna begränsning räcker -egenföretagaren kan ju under en följd av år ha enlägre inkomst än vad som motsvarar jämförelsein-komsten. I ett sådant fall måste SGI beräknas tillgenomsnittligt lägre belopp de senaste tre åren.Men - nu måste undantag till - i deklarationen fårgöras vissa rent skattemässiga reduktioner, t.ex. in-vesteringsavdrag. I ett sådant fall kan inkomsterna fåhöjas med dessa avdrag.Har man inte trots dessa mycket detaljerade reglerglömt bort en väsentlig sak, nämligen att egenföreta-garens inkomster påverkas av helt andra förhållandenän den anställdes? Den anställde är utlovad en fastlön, vare sig företaget går bra eller inte. En egenföre-tagare måste först betala företagets alla kostnader,och sedan får han leva på det som blir över. Blir hansjuk, särskilt under en , består hansinkomstbortfall av inkomster som ska betala hansfasta kostnader och hans lön. Täcker SGI endast in-komstbortfallet för de pengar han enligt deklarationentagit ut för egen räkning blir det svårt att täcka fastaränte- och lokalkostnader. Konkurs kan bli enda ut-vägen, allra helst som socialbidrag kräver att han intehar tillgångar. Är det arbetslinjen? Nej, det är detknappast.Att jag skulle ta upp det här gjorde att jag läste påom problemet. En företagare ringde mig och varmycket bekymrad, och han berättade sin historia.Han hade startat ett företag med anknytning tillbyggbranschen . Byggbranschen råkade sombekant ut för sin värsta och mest långvariga krisganska snart efter att han hade etablerat sig. Krisengjorde att räntorna sköt i höjden på ett sätt som ingenräknat med - absolut inte en nyetablerad egenföreta-gare. Räntesmällen och dålig efterfrågan under alltförmånga år minskade hans marginaler. Han drog sigdock fram på små inkomster för eget bruk. Han gjor-de rätt för sig hos banken och leverantörerna ochhoppades att tiderna, dvs. efterfrågan, skulle bli bätt-re. Men så blev han sjuk, och hans SGI räknadesenbart på den taxerade inkomsten . Ingen hänsyn togs till att hans arbetsinsats ocksåtäckt företagets fasta kostnader.Sjukdomen har skapat magnifika ekonomiska be-kymmer för honom, och det är klart att det är svårt förhonom att bli frisk. Kunde han inte ha tagit in envikarie? Nej, detta är svårt för en egenföretagare utananställda.Det finns i vårt land många egenföretagare somhar råkat in i en liknande situation som denne företa-gare. De bestämmelser som tillämpas kom ur-sprungligen till i en utredning , så det be-hövs nog reformer. Problemen med företagarna ochsjukförsäkringen har påtalats ofta i socialförsäkrings-utskottet, men majoriteten har valt att inte se proble-mets allvar och hänvisar till utredningar och bered-ningar. Man kanske inte heller har känt till alla detal-jer.Jag hoppas att min handfasta beskrivning gör attvi alla tänker efter, att vi läser på, så att vi närvi upprepar den här typen av motioner säger att vi skabehandla det här positivt. Allra mest hoppas jag attstatsrådet, som är här , kommer med en proposi-tion där vi driver ut ur dessa detaljer.Reservation 12 får mitt fulla stöd, men jag tyckerinte att man ska använda tiden till för många vote-ringar så jag begär inte votering.Anf. 67 ():Herr talman! Jag vill börja med att klargöra att jagsjälvklart ställer mig bakom våra reservationer menatt jag bara kommer att hålla mig till reservation 17med rubriken och finansiell samordning.Att det är en angelägen fråga har vi förstått av da-gens debatt, men jag vill ändå tillåta mig att ta upp endel och kanske t.o.m. upprepa något, beroende på minerfarenhet. Jag har som företagssköterska mångagånger kommit i kontakt med personer som har ham-nat "mellan stolarna". Det är ofta personer med redanlångvariga sjukdomsförlopp och ocksåarbetsskadade.