prot · GN0946 · 1999-12-14 00:00:00 — En-ligt nuvarande regler är det fullt möjligt att till fulloförtidspensionera en person från att den fyller 16 år.Det är främst unga funktionshindrade som erbjudsförtidspension, i de flesta fall innan andra vägar ärprövade. Förhållningssättet bygger på ett antagandeatt människor med funktionshinder inte har andramöjligheter att försörja sig eller inte har något behovav fortsatt utbildning.I socialutskottets betänkande SfU5 Vilande för-tidspension, som vi diskuterade tidigare, föreslås attden som har förtidspension ska kunna låta pensionenvila helt, till tre fjärdedelar, till hälften eller till enfjärdedel. För unga människor är detta en onödigomväg. Först bör alla vägar prövas med egen försörj-ning genom eget arbete, via studiemedelssystemeteller andra ersättningar. anser att i prin-cip inga förtidspensioner ska beviljas till personerunder , och vi begär förslag från regeringenenligt vårt förslag.Fru talman! Det är viktigt att rehabilitering avsjukskrivna får större genomslag än vad som sker . Regeringen föreslår i budgetpropositionen attförsöksverksamheten med finansiell samordningmellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård samtsocialtjänst förlängs till utgången av år 2002.Centerpartiet föreslår i stället att försöksverksam-heten med bl.a. FINSAM och SOCSAM permanentasoch utvidgas till att omfatta hela landet. Finansiellsamordning ökar förutsättningarna att finna det bästaalternativet för individen. Det leder till välfärdsvins-ter för den enskilde. Denne slipper slussas mellanolika insatser och i stället görs en samlad bedömningav nödvändiga insatser. Luckorna i välfärdssystemenkan slutas något.Bättre samordning mellan hälso- och sjukvården,socialförsäkring och socialtjänst kan bidra till bättrehälsa. När arbetslösheten är hög riskerar många män-niskor att drabbas av ohälsa, och i många fall är denunderliggande faktorn utanförskap.I arbetslivet pressas människor allt hårdare medstressrelaterade sjukdomar till följd. Det krävs enhelhetssyn på individen och en samordning av insat-serna för att ohälsa ska kunna förebyggas.Samordning av resurserna mellan hälso- och sjuk-vården och socialförsäkringarna gör att systemen kanfungera mer effektivt. Medborgaren kan få bättrevård, och kan samhällets totala kostnaderhållas nere.Finansiell samordning ger ekonomiska vinster,vilket och Socialstyrelsensrapporter från försöksverksamheten visar. Ett samlatkostnadsansvar förstärker motivationen hos besluts-fattare och verkställare att välja den åtgärd som ärmest effektiv. Den finansiella samordningen bör på-skyndas och utökas.Samtidigt är det viktigt att samordningen skermed utgångspunkt från de lokala förutsättningarnaoch att de olika organisationernas specifika erfaren-heter tas till vara. Det görs bäst om insikten om beho-vet av samordning börjar i den lokala organisationen.Riksdagen bör besluta att projekten med lokal finan-siell samordning övergår i permanent verksamhetsom ska omfatta hela landet.Fru talman! vill jag ta upp frågan om när-ståendepenning. Vid svår sjukdom kan en närståendevårda en svårt sjuk anhörig i hemmet och därvid er-hålla närståendepenning under per år.Jag anser att möjligheten till närståendepenning börutökas till att gälla . Därige-nom skulle en rad positiva effekter uppnås. Bl.a.skulle inte vården i hemmet behöva avbrytas i ettkanske kritiskt skede. Det skulle också avlasta denoffentliga vården både ekonomiskt och personellt.Därför är vårt förslag att regeringen bör återkommatill riskdagen med förslag om ökat antal dagar mednärståendepenning.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna nr3, 14, 17, 19, 24 och 26.Anf. 16 () re-plik:Fru talman! Jag skulle vilja fråga angående samverkan och rehabilitering. Jag upp-skattar att pratar mycket om rehabi-litering på ett positivt sätt.I sitt anförande nämnde och . Vi i har stu-derat FINSAM, och vi anser att det trots allt innebären begränsad samverkan mellan arbetsförmedlingenoch . Vi vill gärna se andra aktörersom kan arbeta med rehabilitering.Däremot är vi mycket positiva till FRISAM därdet är fler aktörer som kan arbeta med rehabilitering.Vi är rädda för att det annars kan bli en gräddfil fördem som är värdefulla på arbetsmarknaden, att det ärde som blir åtgärdade i FINSAM-försöken. Vi vill attalla ska få vara med i rehabiliteringsförsök.Min fråga till är hur hon ser påjust FRISAM-försöken.Anf. 17 () replik:Fru talman! I mitt förra hemlän hademan sådana försök som slog väldigt väl ut. Jag hållermed om att det är viktigt att fleraktörer kommer in här. Vi måste göra allt som står ivår makt för att se till att rehabiliteringen får ett störreutrymme för de personer som är sjukskrivna så att dekommer i arbete.Detta har vi också föreslagit i vårt särskilda ytt-rande, där vi har poängterat vikten av att man ökarsatsningarna på rehabilitering för att få fler i arbete.Då kan också kostnaderna för sjukskrivningar sänkas- ett utgiftsområde som har ökat väldigt markantunder de senaste åren.Anf. 18 () re-plik:Fru talman! Fler aktörer kan vara med i FRISAM-försöken. Det kan också innebära att de som är utslit-na och som ingen vågar satsa på får vara med. Det ärdärför som vi tycker att det är värdefullt medFRISAM-försöken.FINSAM förutsätter att det tas pengar från sjuk-försäkringen för att t.ex. korta operationsköerna så attsjukskrivna ska kunna komma tillbaka till arbetetsnabbare. I och för sig är detta också behjärtansvärt.Jag är väldigt glad över att är positiv tillde lokala försöken, och jag hoppas att vi tillsammanskan arbeta för att det blir ännu fler sådana försök.Anf. 19 () replik:Fru talman! Jag tror att vi är ganska överens omvikten av att få fler personer i arbete och att man skaha stor frihet ute i landet, beroende på förutsättning-arna, att använda de medel som finns på mest effek-tivt sätt. Därför är det viktigt att vi går vidare ochlåter fler ute i landet få möjlighet att använda sig avde olika typer av försök som har provats och att manser till att de blir permanenta.Anf. 20 BO ():Fru talman! Socialförsäkringarna är ett av de vik-tigaste inslagen i ett bra välfärdssamhälle. Vi tyckeratt det är extra angeläget att det finns sunda och vetti-ga principer för våra socialförsäkringar. En sådanutgångspunkt är just att de är sociala på det viset attde omfattar alla, i vissa fall alla med anknytning tillarbetsmarknaden och i vissa fall många fler.En annan viktigt utgångspunkt är att socialförsäk-ringarna just är försäkringar. Det handlar om att spri-da kostnaderna för risker. I sjukförsäkringen gällerdet risken mellan dem som ofta drabbas av sjukdomoch dem som har förmånen att vara friska, inom denobligatoriska arbetslöshetsförsäkringen - som vityvärr inte har - handlar det om dem som ofta blirarbetslösa och dem som sällan blir det samt inomålderspensionssystemet gäller det dem som leverlänge och dem som lever kortare tid.De nuvarande socialförsäkringarna brister på flerapunkter. En sådan punkt är just försäkringsmässighe-ten. Det finns inga riktigt raka rör i sjukförsäkringen.Det har bl.a. att göra med att det tas ut avgifter påhela lönesumman, fast det inte - om det inträffar ettinkomstbortfall - betalas ut någon ersättning annat änpå den del som ligger under ett visst tak, i dagslägetmellan 22 000 och , vilket är denöversta gräns som man kan räkna inkomstprocentenpå.Det där är egentligen något oerhört märkligt. Vihar kritiserat det . Vi är förvånade över attsocialdemokraterna så envist fasthåller vid den härprincipen. som de förklarar sig vara likastora anhängare av socialförsäkringarna som vi libe-raler, slår de vakt om ett system där försäkringspre-mier tas ut på inkomster i samband med att händelserinträffar som visar sig vara oförsäkrade.Vi har föreslagit i vår reservation nr 4, som jagyrkar bifall till, några grundläggande principer försocialförsäkringarna. Vi har pekat på att det är önsk-värt att de blir självständigare i förhållande till stats-budgeten.Vi pekar också på behovet av en bred överens-kommelse mellan de politiska partier som vill varamed och sluta en sådan för att få någonting liknandedet som vi lyckades åstadkomma inom ålderspen-sionssystemet i den pensionsarbetsgrupp som efter ettpar års arbete lyckades lägga fast grunderna för re-formering av de största av socialförsäkringarna, näm-ligen ålderspensionen.Ser vi på sjukförsäkringarna i övrigt är det enmycket alarmerande utveckling på det viset att män-niskor tycks bli mer och mer sjuka och kostnadernadärför förstås stiger. Det som regeringen hargjort i den här delen är att utse en utredare som skatitta närmare på frågan, och stiger kostna-derna. Jag skulle gärna vilja veta om regeringen intetycker att det finns anledning till något snabbare åt-gärder än att tillsätta en utredning som ska pågåganska länge.En annan viktig fråga är hur vi använder de medelsom finns inom sjukförsäkringen. Jag tänker då när-mast på de försöksverksamheter som vi har haft medsamverkan mellan olika organ i samhället. Det förstaav dessa samverkansförsök var den s.k. FINSAM-modellen, som prövades , och däref-ter en samverkan som också kunde inkludera social-tjänsten. Dessa två modeller, som med bokstavsför-kortningar brukar kallas för FINSAM och SOCSAM,skiljer sig tydligt, fru talman, från det som i debattenhär och på andra håll har kallats för FRISAM.Den stora skillnaden är inte, som nu tycks tro, att döma av hans inlägg alldelesnyss, vilka som får ingå i det hela, utan den storaskillnaden är att det finns ekonomiska incitamentinom de två första, FINSAM och SOCSAM, medandäremot de ekonomiska incitamenten är mycket be-gränsade inom de s.k. FRISAM-försöken.Även om det gång på gång sägs från denna talar-stol, så sent som , att det råder bred enighet omdetta, är det ju inte så. Sanningen är ju den att Social-demokraterna, uppre-pade gånger har röstat i denna kammare för att för-hindra en fortsättning av FINSAM-försöken efter1997. De har inte fått fortsätta efter 1998 på de ställende fanns, och de tillåts än inte i landet i desshelhet. Jag ska återkomma till frågan i slutet av mittanförande.Frågan om FINSAM kan man ta ställning till , nämligen genom att rösta för reservation nr 17,eller om det möjligen är då som voteringenäger rum.En annan reservation som jag vill yrka bifall till ärreservationen nr 19, som handlar om de skillnadersom tycks finnas mellan de rehabiliteringsmöjlighetersom erbjuds män och kvinnor. Vi har från vår sidaföreslagit extra medel för att försöka komma till rättamed fusk i och överutnyttjande av våra sjukförsäk-ringar. Det är ju speciellt angeläget för dem som ärstora anhängare, som vi, av socialförsäkringarna attde verkligen används på bästa möjliga sätt.Fru talman! En tung och viktig fråga som togs uppnär vi försökte lägga fast våra ramar här i kammaren inovember månad gällde frågan om hur man bordehantera trafikolyckor. Det är ett område där jag är liteförvånad över att man är så obenägen från majorite-tens sida att göra förändringar. Det förslag som harlagts fram från vår och andra partiers sida här i kam-maren har handlat om det ganska enkla, att manskulle få bära en större del av kostnaderna där de hörhemma, dvs. på trafikens område. Den del vi nu hartalat om är inkomstbortfallet som drabbar de männi-skor som drabbas av olyckor i trafiken. Jag skulletycka att det vore intressant att i den efterföljandedebatten få höra, möjligen av utskottets ordförandeeller av statsrådet som glädjande nog är med oss idebatten, vad det är som gör att man så envist villsäga nej till tankegången om att kostnaderna skahamna på rätt ställe i stället för, som , på ett meranonymt ställe.Fru talman! Vi har ju pläderat för en bred över-enskommelse. Vi har tyckt att erfarenheterna frånpensionsarbetsgruppens arbete 1991-1994 var positi-va och att man borde kunna pröva detta igen. Ävenom det förstås i dessa frågor, liksom i ålderspensions-frågan, finns betydande skillnader mellan partierna,borde man försöka eftersträva en bred uppgörelse.Jag tycker att det var intressant att lyssna på och . Jag tyckte attdet fanns flera inslag i hans anförande som antyddeatt det skulle kunna finnas utrymme för en bred upp-görelse om grunderna för sjukförsäkringen.Fru talman! Jag har två frågor till statsrådet försocialförsäkringsfrågor.Den första är om hon är beredd att ta initiativ tillett försök att nå en bred uppgörelse om de återståendesocialförsäkringsfrågorna.Den andra är frågan om hon är beredd att omprö-va den mycket negativa inställningen till att låta delandsting, kommuner och försäkringskassor i landetsom vill använda sig av FINSAM- och SOCSAM-modellerna få göra det. Eller ska vi tvingas väntaminst utöver de som vi hittillshar väntat?Anf. 21 () re-plik:Fru talman! Jag har en liten fråga till Bo Könberg.Jag tror att alla vi i socialförsäkringsutskottet tyckeratt det är viktigt att samhällsmedborgarna ska hatilltro till socialförsäkringarna, att medlen ska använ-das förnuftigt och att ingen ska missbruka försäkring-arna.Vi i tror inte att det förekommer såmycket fusk och överutnyttjande, utan vi tror att deflesta som är sjukskrivna är sjuka. Men jag vet, BoKönberg, att ni i er motion räknar med att det blir enbesparing på grund av effektivare kontroll med 500miljoner kronor. Är det verkligen så, , attfusket är så utbrett?Anf. 22 BO () replik:Fru talman! Vi har såväl vad gäller sjukförsäk-ringen som förtidspensioneringen pekat på att vi troratt det finns möjligheter att minska kostnaderna. Detär speciellt angeläget i ett läge då de ökar i stor ut-sträckning. Vi har då pekat på att man borde skärpakontrollen både vad gäller fusk och överutnyttjandeinom de här områdena och också, som jag var inne påi mitt anförande, att tillåta FINSAM-modellen. Därskiljer och jag oss åt. Sven-ErikSjöstrand tillhör ett parti som har motverkat och setttill att man inte tillåts att använda en modell som påde håll de har använts har lett till betydande bespa-ringar.Besparingarna i FINSAM-modellen enbart vadgäller försöksområdena pekar på mycket stora be-lopp. Skulle man räkna upp dem till riksnivå handlardet på den gamla nivån om någonstans mellan 2 och 3miljarder . Den totala besparing som bör kun-na uppnås både genom en ökad kamp mot fusk ochgenom att tillåta FINSAM-modellen kommer säkertväl att täcka de belopp som . 23 () re-plik:Fru talman! Genom en viss teknik kan man få folkatt tro att det förekommer mycket fusk och överut-nyttjande inom socialförsäkringen. Om man baraupprepar det tillräckligt ofta och låter massmediernafå ta del av det man säger kan det bli så att våra sam-hällsmedborgare också tror att det är så.Under början av 90-talet, då karensdagarna kom,hade vi många diskussioner om fusk och om en ökadkontroll. Så här i efterhand kan man se att anledning-en till att sjukskrivningarna ökade hadeandra orsaker.Som sagt var: Vi tror inte att man kan göra de härbesparingarna. Jag tror också att det är viktigt att vilitar på våra medborgare i Sverige.Jag har varit löntagare . Om man jobbar påett företag och sjukskriver sig därför att man kännersig sjuk, så blir man verkligen kontrollerad. Man fårringa till sin arbetsplats. Man blir kollad av sina kam-rater som helst vill att man ska jobba. Och man be-hövs naturligtvis på jobbet, speciellt när kraven harökat på det sätt som de har.Vi gör bedömningen att det inte går att tjäna såmycket som 500 miljoner på att öka kontrollen, ochdet behövs nog inte heller.Anf. 24 BO () replik:Fru talman! Det är inte så att vi från Folkpartietliberalernas sida hävdar att det finns ett omfattandemissbruk eller fusk inom våra socialförsäkringar.Däremot konstaterar vi att det finns ett sådant, vilketförstås är tråkigt, och att det är angeläget att få det sålitet som möjligt. Alla försäkringar, såväl socialför-säkringar som privata försäkringar, har förstås detproblemet att de kan missbrukas.Om man nu ser på de belopp som är inblandade idet hela, så kostar vår sjukförsäkring snart bortemot30 miljarder och förtidspensionerna ca 40miljarder . De nivåer som frågeställaren upp-rörs över att vi har föreslagit besparingar på, börräcka fuller väl, tror jag, om man anbefaller såvälmetoder mot fuskbekämpning som tillåtande av eneffektivare användning inom ramen för nämnde frågan om karensda-gar. Det är väl bara att peka på de förändringar mangjorde . Det var utifrån ett läge därvi i praktiken hade i ersättning från den förstadagen. Den första förändringen gjordes, tror jag, avstatsrådet . Man försämrade ersätt-ningen från till75 %. Det blev en mycket snabb minskning i sjuk-skrivningen från en nivå som låg mycket högt. Det ärklart att såväl ersättningsnivåer som en vilja att be-kämpa missbruk kan leda till resultat, när vi nu talarom belopp på tiotals miljarder.Anf. 25 ():Fru talman! Ärade utskottskamrater!Det här är århundradets sista budgetdebatt, och det ärstora ord som alla talar om: solidaritet, rättvisa, gene-rell, välfärd, välfärdssamhälle, trygghet.Jag roade mig med att slå upp de härorden. Vi har ju en så förnämlig ordbok i vår dator.Jag slog upp dem för att riktigt se vad de betyder.Solidaritet är en känsla av samhörighet med ochberedvillighet att stödja och hjälpa andra människor.Sedan stod det inom parentes: särskilt sådana somtillhör den egna gruppen. Och det var ju lite tänkvärt,kanske. Det betydde också gemensam ansvarighetekonomiskt.Rättvisa är ett tillstånd där inblandade parter be-handlas lika. Generell betyder något som berör alltoch alla. Välfärd är det att någon har det bra. Väl-färdssamhälle är ett samhälle som strävar efter att allamedborgare får materiell välfärd och social och eko-nomisk trygghet. Trygg är lika med att vara fri frånoroande och eller hotande inslag. Det kan vara är säker på att få behålla det man har.Jag tror det var som sa-de: Ingen ska behöva vara rädd. Och så är det.Kruxet med dagens socialförsäkringssystem är attdet inte är alldeles generellt, inte alldeles rättvist ochinte alldeles tryggt. Precis som många här säger gårdet inte längre att bara lappa och laga.Det som skiljer från alla övriga parti-er är att vi förespråkar ett grundtrygghetssystem som idet långa perspektivet inte är relaterat till inkomst.Relaterar man till inkomst finns det alltid gruppersom faller emellan, t.ex. projektarbetare och studen-ter. Det är olika grupper som inte lyckas ta sig in isocialförsäkringssystemet över huvud taget om maninte har förmågan, turen eller kontakterna att ta sig ini ett arbete.Miljöpartiet har den här gången inte skrivit en storallomfattande motion i det här ämnet som vi brukargöra. Men vi har motioner som pekar på grupper somramlar mellan stolarna, t.o.m. trots att man har arbete.Det är motioner om t.ex. kulturarbetare och om Läka-re utan gränser.Precis som har sagts tidigare i den här talarstolenskenar kostnaderna i väg och det kan man också läsa isåväl propositionen som i betänkandet. Vi ser framemot och vill försöka skynda på de undersökningaroch analyser som har aviserats. Vi vill påminna omatt de ska ske förutsättningslöst.Vi kan läsa att den arbetslivsinriktade rehabilite-ringen inte fungerar tillfredsställande. Försäkrings-kassorna har inte lyckats möta den ökade sjukfrånva-ron med ökad aktivitet inom rehabiliteringsområdet.Hade jag haft mycket att säga till om i utskottet hadejag velat skriva dit: Det här är skandal. Men man kaninte skriva sådana ord i ett betänkande.Rehabilitering är mycket viktigt. Det är ett före-byggande arbete. Likaså är arbetsskadeförsäkringarnaviktiga. Jag hoppas att det blir något bra av det arbetesom regeringen håller på med.Nu går vi in i ett nytt sekel. Ska vi kunna tala omsolidaritet, rättvisa och trygghet på riktigt krävs enenorm satsning och ett stort engagemang. I sambandmed vårbudgeten drog en parallell tillpensionsuppgörelsen, liksom även . Då tycktejag att det var en dålig liknelse eftersom jag tyckte attprodukten inte var så bra. Men håller jag med.Det var rätt lustigt att innan talade omvår samverkan och om en gemensam satsning hadejag redan skrivit ned det.Det kanske är den enda lösningen, för nu är det fa-ra å färde. Det gäller människor och det gäller stats-budgeten. Vi måste förmodligen göra någonting till-sammans, annars går det åt pipsvängen.En sak som också oroar mig mycket är den nyadatasatsningen. Den ska finansieras genom lån. Låneni sin tur ska finansieras genom en avgång av drygt40 % av personalen på försäkringskassorna. Det sker innan man har hunnit hämta heminvesteringsvinsten. Vi måste faktiskt alla tillsam-mans se till den här tickande bomben inte smyger iväg och detonerar.Fru talman! Jag är jätteglad att vårt statsråd är här . Jag vill gärna höra om vår orostämmer överens beträffande den oerhörda viddenoch det stora allvaret i den här frågan. Vi kanske nutillsammans anser att det är allvarligt. anser att det finns en chans att gemensamt taitu med det här. Vi är ändå överens om att rehabilite-ring är viktigt, att samförstånd är viktigt. Vi kanskekan hitta på något annat än FINSAM, SOCSAM ochFRISAM, så att det inte går prestige i det. Vi kanskekan komma fram till något tillsammans.Jag yrkar bifall till reservation 5 under mom. 1.Anf. 26 ():Fru talman! är ett bra land att leva i omman gillar jämlikhet och jämställdhet. Det kan jagpåstå trots att vi har gått igenom ett 90-tal med storaekonomiska och välfärdspolitiska påfrestningar.Välfärdssystemen har visat sig vara stabilare änvad många trott.Trots kris har kvaliteten på välfärdstjänsterna istort sett kunnat upprätthållas. Men vi är medvetnaom att de som behöver välfärdens tjänster bäst harvarit de som drabbats mest besparing-ar.Men tack vare ett mycket framgångsrikt ekono-miskt saneringsarbete har vi under de två senaste årenåterigen kunnat skapa utrymme för förbättringar avvälfärden.Låt mig bara ta några exempel. Det gäller bl.a.extrapengarna till skolan, vården och omsorgen. Dethandlar om totalt 25 miljarder som kommer kommu-ner och landsting till del. När vi har fått fler i arbetehar också skatteunderlaget förbättrats, vilket även dethar gett ytterligare resurser till kommunerna.Vi har kunnat höja ersättningsnivåer från till80 %. Vi har höjt barnbidragen med . Och vihar också kunnat räkna upp pensionerna utifrån helabasbeloppet.I årets budget tas det nya steg för att utveckla ochförbättra välfärden. Och vi socialdemokrater ser detnu som viktigast att prioritera barnfamiljerna ochförbättra deras ekonomiska situation.Men visst finns det härutöver ytterligare förbätt-ringar att genomföra. Visst måste vi göra mer för attfå tillbaka tilltron och tilliten till systemen. Och visstmåste vi genom en rad olika insatser se till att de sominte tagit sig in i våra välfärdssystem ges en möjlighetatt få ett jobb, en praktik, en utbildning, så att deockså kan kvalificera in sig i våra gemensamma sys-tem.I dag och finns det för-utsättningar att stabilisera och utveckla välfärden iframtiden.I den här debatten, som ju är seklets sista inomvälfärdsområdet, tycker jag att det finns anledning attse tillbaka något på de årtionden som snart liggerbakom oss.Under det gångna århundradet har tagitsteget från ett fattigsamhälle till ett välfärdssamhälle.Det framgångsrika arbetet för att skapa välfärd åt allahar gjort till ett av världens mest jämlika ochjämställda länder.Men det förtjänar också att påpekas att de verkligtstora stegen för välfärden togs under senare delen avseklet, . Den svens-ka välfärdsmodellen är således ett ungt projekt - intenågonting som är gammalt och förlegat, som en deldebattörer påstår.