prot · GM0978 · 1999-04-13 00:00:00 — Dåhade det inträffat att medan gräset grodde hände detsom inte fick hända.Jag tror att statsrådet ord är giltigt påmarknaden. Bara ordet låter höra sig tror jag att detger en injektion till en näring om hur de som ägerkapital och förvaltar det skall disponera sitt kapital.För räkning kan jag säga att vi garan-terar våra mandat i kammaren. Jag tror säkert ocksåatt statsrådet kan garantera sitt partis röster häri kammaren, så även ett ord kan vara värdefullt framtill dess att vi lägger fram en ny proposition.Det ordet måste komma tidigare än i september.Då kan det i värsta fall vara , och det voreolyckligt för jobbens och för skatteintäkternas skull.Det skulle också leda till onödigt höga utgifter. Detkan ju i värsta fall påverka utgiftstaket om man ionödan betalar ut en massa pengar i a-kassa, som istället skulle ha kunnat vara skatteinkomster in istatskassan från företagare och löntagare. Då hademan också kunnat behålla en kompetens i landet förvidareutveckling.Anf. 63 Statsrådet ():Fru talman! Jag hoppas att debattörerna verkligenhörde vad jag avsåg att säga i mitt förra inlägg. Jagföljer detta mycket noga. Jag gör också samma be-dömning som . Om det finns ett be-sked att lämna är ord värdefulla, om detockså finns politisk handling bakom dem. Det är minbedömning att det troligtvis är under denna vår somdet slutliga avgörandet måste komma om vi vill be-hålla de här viktiga delarna i Sverige.Vi är också överens om att i de bästa av världarfinns inte de här subventionerna. Diskussionen nuhandlar om hur vi agerar fram till dess att denna bästaav världar uppstår. frågade mig omjag tror på avtalen. Ja, jag tror på avtalen. Men histo-riken bakom denna frågas hantering gör att jag tyckeratt det kan finnas anledning att undra när de genom-förs. Det är det som ligger bakom den fråga vi hartagit upp : Vad gör vi med vår egen industriunder ?Jag betonar det igen: Med stort allvar och medstor respekt, inte minst efter den insyn jag fått underden här våren, följer vi den här frågan mycket noga.Jag hoppas också kunna lämna ett slutligt beskedunder våren, eftersom jag delar den tidsbedömningsom alla tre herrarna här har gett uttryck för.Anf. 64 ():Fru talman! Vi har ju ofta här i kammaren lyssnatnär representanter för olika landsändar, när det tyvärrvarit aktuellt att lägga ned ett eller flera företag, stått italarstolen och berättat om hur mycket detta betyderoch vad det kostar samhällsekonomiskt. Det finnsdock mallar för vad sådant här ungefär kostar. Jag ärhelt övertygad om att man har sådana på Rosenbad.Men i det här fallet kan man nog säga att dagensskillnad, som alltså gjort att ett antal svenska varvinte fått order, är betydligt mindre än vad man i dagtvingas betala ut i a-kassa. Det kan man rätt lätt räknaut. Det handlar alltså inte fullt ut om de somEU accepterar.Jag betonar fortfarande att jag inte är överens medde andra i mitt parti om detta. De ser det här lite välteoretiskt. Men när ingen annan inom EU accepterardetta tycker jag inte att det skulle skada om visade att det enda vi begär är att skall få lov attfölja exakt samma regler som annars gäller inom EU.Till sist, fru talman, är det ju ingen hemlighet attförtroendet för EU - undantagandesKosovo - inte är särskilt framträdande, om manskulle fråga om svenska folket är positivt till EU ellerej. Den här frågan förbättrar inte heller läget. EUskriver alltså på avtal där medlemsländerna förbindersig att inte subventionera. Sedan visar historien, somstatsrådet säger, att dessa inte är värda papperet de ärskrivna på. Här tycker jag att det finns skäl för stats-rådet, när hon träffar sina kolleger i andra EU-länder,att säga: Ni måste se till att det ni skriver under verk-ligen har någon betydelse.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1998/99:225 om små-företagen och ALMIAnf. 65 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omjag kommer att ta initiativ till att sänka ALMI:s rän-tekompensationskrav mot företagen för att skapabättre ruljangs i lånefonden och därmed öka . Bakgrunden är, enligt interpel-lanten, att har kapitalbrist, vilket medfört attALMI höjt minsta belopp man lånar ut tillnyföretagare och kraftigt minskat sin budget för utlå-ning och framåt.ALMI har ett kapital på ca ,varav 3 miljarder är utlånade. Staten har ställtsom avkastningskrav att bevarar sitt kapitalnominellt intakt. Moderbolaget beslutar om ramar förde regionala ALMI-bolagens nyutlåning. Enligt upp-gift kan den totala utlåningen ligga på i stortsett samma nivå som . På kort sikt finnsingen kapitalbrist inom ALMI-koncernen.Nyföretagarlånen ges med viss räntefrihet underde första åren, vilket kompenseras genom högre räntaunder slutet av lånets löptid. För att undvika att före-tag missbrukar subventionen ställer krav påräntekompensation vid förtida inlösen. harockså ställt sig bakom principerna för nyföretagarlå-nen.Regeringen har i proposition 1998/99:1 aviseraten översyn av ALMI:s verksamhet för att vid behovgöra anpassningar baserade på dels tidigare erfaren-heter, dels förändringar i omvärlden. Regeringen harockså aviserat planer på en meromfattande översyn där samtliga företagsstöd ochstatliga aktörer ses över, liksom frågan om hur dessakan samordnas och samverka. Jag förutsätter att engenomgång av ALMI:s låneformer och de villkorsom dessa är förknippade med kommer att ingå somen naturlig del i denna översyn. Jag ser därför ingenanledning att nu vidta några ytterligare åtgärder.Anf. 66 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet försvaret. Det är dock ett par uppgifter i svaret som jagfunderar över.Statsrådet säger i sitt svar att ALMI:s avkast-ningskrav är att behålla det nominella kapitalet. Vidett möte med fick jag uppgiften attavkastningskravet är och att det bl.a. är därförman måste ta ut den här räntekompensationen.Den andra uppgiften gäller ALMI:s eventuellakapitalbrist. Här har jag också gått på ALMI:s upp-gifter. Man sade att man, om än kanske inte just ,kommer att äska ytterligare 1 miljard till sin lånefond.Därför tycker jag att det skulle vara intressant att höraom man har haft någon sorts framförhållning hosregeringen och departementet, om detta är kortsiktigtoch bara gäller kommande år eller om det längre frambehövs mera pengar. har de facto mins-kat sin utlåningsbudget med ungefär hälften.Jag tycker alltså att det skulle vara intressant att fåett klarläggande av vad som gäller i de här frågorna.Anledningen till att jag har väckt den här frågan äratt det är väsentligt - och detta tror jag att vi egentli-gen är överens om - att ärrimliga för de grupper som ligger i startgroparna föratt starta ett företag. Tillgången på riskvilligt kapitalär ju mycket liten, och den höjning av minstalånebelopp som åtminstone har gjortförsvårar för framför allt två sådana grupper: kvinnor,som ofta har väldigt små kapitalbelopp, och invandra-re, som kanske inte har bankkontakter eller männi-skor som kan ge dem referenser och borgen.Jag skulle önska att statsrådet ville ge sina syn-punkter på ovanstående problem, som jag anser häng-er ihop med hela problemställningen med lite kapitaloch räntekompensation. Jag skulle också vilja höravilken allmän uppgift statsrådet anser att skallha.Anf. 67 Statsrådet ():Fru talman! Visst är det så att ALMI:s ledning fördepartementet har påtalat ett behov av både ökadelånemedel och driftsbidrag. Det är också så att av-kastningen på ALMI:s lånemedel till viss del användsför löpande, fasta kostnader, vilket minskar möjlig-heten till ny utlåning. Det är också ett av skälen till attvi vill se över hela verksamheten i - dock inteenbart utan, som jag sade i mitt svar, heladenna sektor - för att se vilket som är det bästa sättetatt hjälpa fram fler små företag och få fler små före-tag att kunna växa samt hur man skall göra dettaenklare och överskådligare. Detta är nämligen enganska krånglig materia för många småföretagare . Det är en av bakgrunderna till den översyn vi villgöra.En ökande andel av ALMI:s lån ges också på s.k.mjuka villkor, precis som interpellanten var inne på.Det är långa löptider till exempelvis nyföretagandeoch kvinnors företagande. , om ingetgörs, kan detta komma att bli ett akut problem förALMI. Vi har dock tid på oss, och det är den vi villanvända till en utvärdering - i lugn och ro och till-sammans med - för att se till att inte komma idet läge som interpellanten är orolig för.Sedan är det moderbolaget i som beslutarom ramarna för de regionala bolagens nyutlåning.ALMI har, enligt uppgifter som jag har fått,tillfälligt överskridit de ramar som man fått av mo-derbolaget , vilket medför att man nu minskarutlåningen. Det är alltså det som är bakgrunden. Ochden höjning av minsta belopp som lånas ut i ärlokal tillämpning, vilket också är viktigt. Det finnsalltså sådana möjligheter att variera mellan regioner-na.Jag fäster mycket stor vikt vid , både närdet gäller företagsutvecklingen och möjligheten tillstöd för startande och utvecklande av företag. Ochöversynen handlar då snarare om hur vi skall effekti-visera och göra detta lättöverskådligare för företageni regionen, så att de vet vart de skall vända sig för attfå utveckling. Vi kommer självfallet att agera innandenna kapitalbrist blir akut för . Men det är deninte , utan det handlar om, som jag sade, ett parårs sikt.Anf. 68 ():Fru talman! Jag tog fram det pressmeddelandesom statsrådet hänvisade till i sitt svar och tittade pådet. Det är det långa svar som har att göra med helapaketet för hur man skall förbättra för småföretagen.Men vad jag saknar är att det över huvud taget intefinns någon proposition, och jag undrar när en sådankommer. Kommer det kanske något ? Jagblir nämligen lite bekymrad när jag läser i pressmed-delandet att det skall göras en översyn av alla statligastöd som ges. Det finns då någon underton om attdessa pengar i stället skall föras över till tillväxtavta-len som tecknas med regioner eller länsstyrelser. Jagvet inte om det riktigt är detta som hjälper företagar-na, eftersom detta är mer på den administrativa sidan.Jag hoppas att det kanske var något som jag läste inoch som inte stämmer.Det finns ju väldigt många förslag från flera parti-er om hur man kan öka tillgången på riskvilligt kapi-tal. En sista fråga som jag delvis redan har ställt är:När kommer att komma medförslag för att öka tillgången på riskvilligt kapital,framför allt för de grupper som jag nämnde, kvinnor,invandrare och de riktigt små företagen?Anf. 69 Statsrådet ():Fru talman! Jag skall börja med det som EwaThalén Finné frågade om när det gäller skrivningarnai pressmeddelandet . Jag vet inte riktigthur interpellanten lyssnade, men den underton somhon talade om, att man var på väg att stoppa in helaALMI:s verksamhet i tillväxtavtalen, finns absolutinte. Tillväxtavtalen handlar om en helt annan del avdet mycket viktiga tillväxtarbetet och om hur man påett enklare sätt skall kunna få jobba utifrån de regio-nala villkor som finns. Och vi får nu in förslag på hurman vill förändra regelverk och hur man vill användadet regionala tillväxtkapitalet, och i det arbetet spelarALMI en mycket viktig roll. Men den underton somdet frågades om är inte aktuell för Näringsdeparte-mentets del, utan det som vi på Näringsdepartementetgör är precis det som har efterlysts bl.a. från inter-pellantens parti, nämligen en ordentlig översyn, ochden skall göras så fort som det bara är möjligt. Manskall se över tillgången på riskkapital men också hurhela den statliga strukturen ser ut när det gäller demsom skall vara med och hjälpa företag både att startamen också i själva tillväxtfasen, eftersom det är denfas som jag bedömer är den kanske viktigasteför att få i gång både sysselsättning och tillväxt iSverige. Vi har många små företag, men det finns ettproblem med de små företag som vill växa. Dethandlar om tillgång på kapital och om att det är vik-tigt att en del av skattereglerna förändras.Jag kan alltså inte säga ett datum. Jag beto-nar bara hur högt prioriterat detta är för Näringsde-partementet. Och så fort denna översyn kan göraskommer det också att komma förslag till riksdagenom de förändringar som vi här diskuterar.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1998/99:184 om jäm-ställdhetsdebattenAnf. 70 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat på vilket sättjag avser bidra till att få bort könsbundna fördomaroch minska den polarisering mellan könen som stun-dom kommer till uttryck i jämställdhetsdebatten.Inledningsvis vill jag påminna om att målet förregeringens jämställdhetspolitik ligger fast. Kvinnoroch män skall ha samma rättigheter, skyldigheter ochmöjligheter inom alla väsentliga områden i livet.Sverige har av FN vid ett flertal tillfällen utsettstill världens mest jämställda land. Trots detta är viinte jämställda. Statistiken talar sitt tydliga språk.Kvinnor tjänar av vad män tjänar. Män tar ut10 %, kvinnor , av föräldraförsäkringen. Trefjärdedelar av alla chefer på arbetsmarknaden är män.De människor som gör sig skyldiga till brott utgören minoritet av hela befolkningen. Det gäller såvälkvinnor som män. Av de människor som gör sigskyldiga till brott är dock män överrepresenterade.83 % av alla personer som är lagförda för brott ärmän. av alla intagna i kriminalvården är män.År 1998 anmäldes 20 447 fall av kvinnomisshandel,en ökning . Antalet sexualbrott ökar.Antalet anmälningar om våldtäkt och grov våldtäktsteg . Listan skullekunna göras lång.Den bristande jämställdheten beror på den makto-balans som finns mellan könen. Det mest extremauttrycket för mäns makt över kvinnor är mäns våldmot kvinnor. Den samhälleliga strukturen med mänsöverordning och kvinnors underordning förstärkerdetta våld och återskapas genom allehandafördomar och föreställningar om vad manligt ochkvinnligt är och skall vara.För att förändra samhället till ett jämställt sam-hälle måste de patriarkala strukturerna synliggöras.Först då kan man, om man så vill, arbeta för en för-ändring.Min uppgift som ansvarig jämställdhetsminister äratt medverka till ett sådant synliggörande och till ensådan förändring. Bara när det arbetet är genomförtkan den maktobalans och den brist på jämställdhetsom finns i samhället försvinna. Vägen dit är dessvär-re lång.Anf. 71 ():Fru talman! Jämställdhetspolitiken måste byggapå en värdering om alla människors lika värde - attvarje människa har rätt till respekt för sin person, sinaval och sina känslor. All form av förtryck, diskrimi-nering och generalisering baserad på kön måste avvi-sas och förhindras. Övergrepp i form av våld ellerutnyttjande är en sådan oacceptabel kränkning avmänniskors lika värde.Människor har rätt att betraktas som individer,inte som delar av kvotgrupper som uppifrån tillskrivsvissa egenskaper. Denna rätt gäller alla människor isamhället, oavsett kön, ålder eller ursprung.En jämställdhetsminister bör inte förakta ett könoch idealisera ett annat. En jämställdhetsminister börkräva och visa full respekt för alla individer, oavsettkön.Vad är det då som har sagt,eller rättare sagt skrivit, som jag reagerar mot. Marga-reta säger:"Män delar inte med sig. Män håller krampaktigt idet som har varit tryggheten, att vara förmer, att hakontroll, att äga makt, att vara märkvärdigare. "Här generaliserar jämställdhetsministern, drar allamän över en kam, och tillskriver oss totala översitta-regenskaper. Landets alla pappor, som älskar sinadöttrar och sina fruar, vilka utgör livets mening fördem, reduceras av ministern till cyniska maktmän-niskor. Hur många pappor känner tycker sig vara förmer än sina barn? Jag kännerdå ingen.Margareta säger vidare:"Och för att försvara en krympande överordningtar sig makten varierande uttryck. Den allra grövstaformen är gruppvåldtäkter. "Samhällets strävan efter ökad jämställdhet skullealltså vara grunden för våldshandlingar och förtryck.Resonemanget bygger på att de män som begår dennatyp av oacceptabla brott är alldeles vanliga män. Härfinns ingen reservation - i varje man skulle det bo enpotentiell våldtäktsman. Men den som begår våldtäktär en skadad person och knappast representativ förvanliga män.Margareta säger vidare:"Männen begår brott och fokus måste sättas på detkön som bär skulden. "Männen som kön begår då rakt inga brott. Det ärenskilda män som begår brott, precis som enskildakvinnor gör det.Vilket samhällsklimat är vi på väg att få när lan-dets jämställdhetsminister officiellt kan ringakta vissagrupper? Hur kan min kamrats treårige son vara kol-lektivt skyldig till vissa vuxna mäns våldsbrott? Var-för skulle en man vara ansvarig för att andra mänbeter sig illa?Margareta säger vidare:"Att söka förändra pojkars och mäns roller, att fådem att spränga sina förkrympta gränser. Att få denuppblåsta manligheten att krackelera för gott ochersättas av en manlighet präglad av ett annat slagsansvar, en respekt och ett erkännande av flickors ochkvinnors lika värde. "Här hävdar alltså jämställdhetsministern på fulltallvar att män saknar respekt för flickors lika värdeoch att det vore en nyhet om så skulle ske. Det är enkränkning av alla vanliga mäns integritet att hävdadetta. Likaså är det en kränkning av min och allaandra mäns uppskattning av oss närstående flickoroch kvinnor.Margareta tro på kollektiv skuld hindrari praktiken rationella åtgärder för att hindra över-grepp. Om den upprördhet, som övergrepp rättmätigtskapar, riktas mot männen som kön förloras ju möj-ligheten att finna orsakerna på individnivå och attförebygga våldet på individnivå. Det visar ocksåWinbergs synnerligen tunna svar . Där fannsinga åtgärder, utan där fanns bara anklagelser.Sverige behöver en ny jämställdhetspolitik somutgår just från människors lika värde och individensrätt att betraktas just som individ. Varje negativ gene-ralisering av såväl kvinnor som män och varje försökatt använda könstillhörigheten för att tillskrivamän/kvinnor vissa negativa egenskaper måste avvi-sas. Jag vill fråga om jämställdhetsministern är be-redd att här ställa upp på den synen.Anf. 72 ():Fru talman! Också jag tackar statsrådet svaret. Jag delar till fullo de åsikter som statsrådeti sitt svar ger uttryck för.Sten Tolgfors är upprörd över att statsrådet sägeratt männen begår brott och att fokus måste sättas pådet kön som bär skulden. I ett inlägg i säger : "Om man tror att männen be-går brott på grund av sitt kön, att ondskan sitter i demanliga generna - vad återstår då att göra? "Nej, , ondskan sitter inte i generna.Människor föds inte onda. Det är omgivningen, sam-hället, som präglar dem. Det är därför som kvinno-forskare talar om ett socialt konstruerat kön, det s.k.genus- eller gender-perspektivet. Det är detta kon-struerande av vad som är manligt och kvinnligt somgör att pojkar på skolgården kallar flickorna vid kön-sord - inte generna. Det är detta socialt konstrueradekön som ger utslag i de olika domsluten där det stårbeskrivet hur den våldtagna kvinnan var klädd närhon våldtogs, som om kvinnan fick skylla sig själv -inte generna.Jag förstår faktiskt inte vad det är som är kontro-versiellt med uttalande. Vadskulle hända om vi, som ett tankeexperiment, sade attdet är vissa enskilda män som begår brott? Skulle detgöra saken bättre? Skulle färre kvinnor bli våldtagna?Skulle färre kvinnor misshandlas? Kan man tänka sigatt våldtäkt och misshandel av kvinnor skulle upphöraom vi inte lyfte fram att det faktiskt är människor avett visst kön som utför dessa handlingar? Vad är detegentligen som vill säga? Handlar detom att vi skall ha någon form av deklaration på mänsom inte våldtar eller misshandlar kvinnor? Varförkänner vissa män sig alltid angripna när vissa av osskvinnor tänker strukturellt och lyfter fram de patriar-kala strukturerna? Av någon anledning är det inte allslika svårt att generalisera när det handlar om social-försäkringar, invandrare, krig osv.Ett sätt att förstå den värld och den verklighet somvi lever i är att just se strukturer. Strukturer går attförändra eftersom de ligger utanför oss. Problemet förSten Tolgfors är att han inte ser det strukturella utankänner sig anklagad som man och därför tar på sig enkollektiv skuld. Men inte någon jag känner i varje fallär ute efter att skuldbelägga de enskilda männen somett kollektiv.Däremot anser jag att den enskilda människa sominte reagerar på det samhälle, på de strukturer, somaccepterar att flickor blir kallade vid könsord och sominte med kraft protesterar och demonstrerar motgruppvåldtäkter i viss mån är medskyldig. Den somtiger samtycker, heter det.Varför fanns det inte några män utanför Högstadomstolen när det första s.k. Södertäljemålet avgjor-des? Varför fanns inga män där för att visa andraunga män som stod åtalade att män i inteaccepterar att flickor våldtas? Varför tog, och tar, intemännen sitt kollektiva ansvar i stället för att sittahemma på kammaren och känna sig anklagade av dekvinnor som demonstrerade mot det sexualiseradevåldet?Det bästa sättet att minska polariseringen, StenTolgfors, är därför att män tar sitt kollektiva ansvar!Anf. 73 Jordbruksminister ():Fru talman! Bl.a. harjag skrivit: "Män delar inte med sig." Detta citeradeSten Tolgfors här i talarstolen. Men det är ju så. Vikvinnor vill att män skall dela med sig av makten föratt det skall bli bättre vad gäller maktobalansen mendet gör inte män. Eftersom hävdade detfrån talarstolen och angrep mig på den punkten måstedet vara någonting som han tycker är fel. Men låt migdå citera hans egen partiledare, som i fjoli sade: "Jag lämnar inte ifrån mig maktentill någon kvinna." Detta är ett direkt citat av CarlBildt om mäns vilja att lämna ifrån sig makt.Jag vet inte om är ett sanningsvittnemen han har i alla fall belagt vad jag skrev i minExpressenartikel. Han har också gjort en del andrauttalanden som får betraktas som något uppseende-väckande. Makten handlar ju också om politisk makt,om att fler kvinnor - helst lika många kvinnor sommän - skall finnas i varje politisk församling, t.ex. iSveriges riksdag. Men där tycker , och dettaär ett citat från : "kvinnorblir inte lyckligare av fler kvinnliga riksdagsledamö-ter." Det stämmer bättre överens med den syn somSten Tolgfors ger uttryck för och den syn som Mode-rata samlingspartiet har när det gäller jämställdheten.Det är inte en fråga om makt och det är inte en frågaom strukturer, utan det är det en fråga om individer,och individer skall bli starka nog att ta sig maktensjälva.Sten Tolgfors ser bara individer. Han ser inte so-ciala strukturer. Vad han gör är att han individualise-rar ett problem som är socialt och strukturellt. Natur-ligtvis är inte varje enskild man personligen skyldigtill våld mot enskilda kvinnor. Men varje enskild manborde, enligt mitt förmenande, ha en moralisk skyl-dighet att bekämpa en anda, en struktur, varur manligtförtryck mot kvinnor hämtar sin näring. Förtryck motkvinnor kommer ju inte ur ingenting, utan det växerur en gammal struktur som är skapad av mäns över-ordning, av mäns dominans.Återigen handlar det om maktobalans, om jäm-ställdhet mellan kvinnor och män. Där har vi olikauppfattningar. Det är bara att konstatera att den pola-risering som anklagar mig för att vidgahar vi redan här. Vi lever i ett polariserat samhälle.Riksdagens partier är polariserade i den här debatten;det kommer säkert protokollet härifrån så småningomatt visa.Anf. 74 ():Fru talman! Den här debatten handlar dels om vadman skulle kunna säga som minister om hälften av demänniskor som man är satt att företräda, dels om vadman politiskt kan göra åt de problem som faktiskt kankonstateras. i mitt tycke något omdömeslö-sa uttalanden överskuggar helt den andra och viktiga-re frågan, för hennes uttalanden innehåller inte någonanalys av problemen och inte något svar på vad somborde göras. Än mindre har de en positiv opinionsbil-dande effekt.Jag tycker också att hennes syn är mycket uppgi-ven. Om man tror att männen begår brott på grund avsitt kön, att ondskan - för så tolkar jag hennes utta-lande i - sitter i de manliga generna, vadåterstår då att göra? Vad finns alltså kvar att göra?Frågan är alltså: Vad kan vi göra för att formaunga människors värderingar på ett sådant sätt attvåld och nedtryckning i alla former minskar?