prot · GM0991 · 1999-05-05 00:00:00 — Ett ytterligare steg i arbetet med attförbättra jämlikheten är det initiativ som socialut-skottet tagit beträffande diskriminering i näringsverk-samhet. Det bereds nu i i form avutredningsdirektiv.Här kan också nämnas det arbete som pågår inomRegeringskansliet med att utarbeta en nationell hand-lingsplan för handikappområdet. Det beräknas ledatill en proposition i slutet av året.Vi kan alltså konstatera att det pågår ett mycketomfattande arbete med att skapa mer jämlika förhål-lande för personer med olika former av funktionshin-der. Men mycket återstår att göra. Det är därför följd-riktig att utskottet nu tar ytterligare initiativ för attpåskynda en positiv utveckling för människor medfunktionshinder. Vi vill att regeringen tar fram entidsplan för hur det fortsatta arbetet med tillgänglig-hetsfrågorna skall bedrivas.Tillgänglighet för personer med funktionshinderär ett omfattande begrepp. Det är mycket som kangöras med relativt små insatser och till låg kostnad.Men annat kräver både och mer pengar föratt kunna förverkligas. Kommunerna är ju de främstavälfärdsbärarna även för personer med funktionshin-der. Därför är det viktigt att kommunerna kan få deökade resurser som föreslås både i det korta och i detlängre perspektivet. Oavsett vad som sägs om effekti-vitet och organisatoriska förändringar, kvarstår detfaktum att de som gör jobbet skall ha betalt för det,och det material som skall till kostar också pengar.Fru talman! En betydelsefull skiljelinje i svenskhandikappolitik går mellan de partier som vill förbätt-ra den kommunala ekonomin och de partier som villminska kommunernas ekonomiska utrymme. Jag trorinte att fagert tal från förleder särskiltmånga. När det gäller att klä vackra ord i konkrethandling är det inte mycket kvar av Moderaternashandkappolitik. Det räcker att nämna två exempel,nämligen diskrimineringsförbudet i arbetslivet ochdet tillkännagivande som utskottet föreslår att riksda-gen skall göra när det gäller tillgängligheten.Fru talman! Låt mig något kommentera reserva-tionerna.Det är väl på det sättet både här i kammaren och ien del texter som skrivs i det politiska arbetet att detibland äger rum försök till historieförfalskning. Mendet må tillåtas mig att något höja på ögonbrynen införreservation 1 från . Låt mig citera:"Perioden fram till regeringsskiftet känneteck-nades av löften och utfästelser utan handling. När denborgerliga regeringen tillträdde så togs genast flerainitiativ och genomfördes fler förbättringar för dehandikappade än vad som skett under det gångnaårtiondet. "Det som moderater m.fl. borgerliga företrädarebrukar slå sig för bröstet med, nämligen LSS ochLASS, är ju i realiteten ett verk av det förra social-demokratiska statsrådet och FN-rapportörenBengt . Han startade utredningen sam-hälle för alla. Men det kanske har glömt.Ni har väl också glömt att ni lämnadeöver en ekonomi där ni hade "lyckats" för-dubbla statsskulden till mer än 1 300 miljarder. Deårliga ränteutgifter uppgick till mer än 100 miljarder.Den reform ni försöker att ta åt er äran av var, när detgäller finansieringen, så slarvigt kostnadsberäknad attden hade ett överskridande påmer än 1 miljard kronor.Fru talman! Jag tycker man har anledning att visaen viss ödmjukhet inför såväl det faktum att nya lagarbehöver ses över som att ett lands ekonomiska ut-veckling kan bli avsevärt annorlunda än vad somförutspås. En ansvarsfull regering och en ansvarsfullriksdagsmajoritet vet att om samhällsekonomin rase-ras drabbar det dem som bäst behöver samhället.Väldigt lite, om ens något, drabbar dem som har iöverflöd.I reservation 4, också den av , är detserviceboendet som avhandlas. Min tolkning av denreservationen är att har större omsorgom privata näringsidkare än om funktionshindradesom behöver serviceboende. Självklart skall detkommunala serviceboendet vara av bra kvalitet. Meninte minst debatten om äldreomsorgen har ju visat påbehovet av att ta krafttag mot dem som har till högstasyfte att tjäna så mycket pengar som möjligt på demsom behöver vård.Fru talman! Avslutningsvis vill jag yrka bifall tillhemställan i betänkandet i dess helhet och avslag påsamtliga reservationer.Anf. 188 () replik:Fru talman! använde uttryckethistorieförfalskning när han redovisade en del av demoderata yrkandena och reservationerna. Jag skallinte använda samma uttryck mot honom utan ta åtmig rådet att vara ödmjuk. Jag vill då säga att närhandikappreformen genomfördes under den borgerli-ga majoritetsperioden rådde en relativt stor enighetom detta. Jag tror att delar min upp-fattning när jag säger att det som hände är det största som har hänt under de senaste20 åren för de enskilda handikappade.Jag ställde inledningsvis en fråga med hänvisningtill den formulering som ni har i inledningen av be-tänkandet där ni säger att nu skall man inte längrerikta fokus mot det individuella stödet till de handi-kappade och funktionshindrade, utan nu är det gene-rella åtgärder som gäller. Jag vill fråga: Skall mantolka det så att de försämringar som man gjorde ihandikappreformen av statsfinansiella skäl står fast?Är de rättvisa och riktiga? Står de fast? Det var alltsåinte ekonomiska motiv till att man gjorde förändring-arna, utan det var andra motiv.Sedan skulle jag rent allmänt vilja kommenterahänvisningen till den borgerliga regeringsperioden.Alla problem vi har i det här samhället beror på denborgerliga regeringsperioden. Det påståendet möterman i diskussionen. När jag började med politik förså där en hänvisade man till arbetsmark-nadskriserna , sista rege-ring och ett antal sådana saker . Då var deten från det att satt i regerings-ställning till den tid vi då diskuterade.Det gick inte så . Men sedan fick vi en bor-gerlig regering, och då kunde man under 80-taletskylla alla problem på de borgerliga regeringsåren.Nu är det förmodligen så, så länge socialdemokrater-na sitter vid regeringsmakten - må gud förlåta om detskulle bli - att man kan hänvisa till de treår som regering satt. Jag tror inte att ärspeciellt trovärdigt, Hans Karlsson.Anf. 189 HANS () replik:Fru talman! Jag vill säga att jag tycker att handi-kappreformen är det största som har hänt när detgäller att förbättra för människor med funktionshin-der, särskilt då de som har väldigt svåra funktions-hinder.Det jag vänder mig mot är att ni tar åt er äran en-samma för detta. Som jag sade var det som inledde det här arbetet med en utredningom ett samhälle för alla. Det resulterade sedan i enproposition. Där var , så vitt jag kommerihåg, enig. Jag tycker att det är något övermaga att dåsäga: Det är vår, och enbart vår förtjänst.Så till de förändringar som har ägt rum. Det var jupå det viset att reformen inte var finansierad fullt ut.Det vet vi. Den kostar betydligt mer än dubbeltså mycket som den var beräknad till inledningsvis.Alla som har ansvar för ekonomin vet att det ärohållbart att ha reformer som inte är finansierade ochdär man inte i efterhand förmår att finansiera refor-merna.Jag kan inte komma i från, , att detfinns drag i den politik som ni nu förespråkar av detsom stod bakom det katastrofala utfallet under börjanav 90-talet.Det är inte enbart borgerliga regeringar som hargjort misstag. Jag tror aldrig att jag har sagt det heller.Men det är otvetydigt på det sättet att under de perio-der i modern tid som vi har haft borgerliga regeringarhar det gått utför. Om det handlar om otur elleroskicklighet eller vad det handlar om kan inte jagavgöra. Men kvar står det faktum att det är de perio-der i modern svensk tid när det har gått sämst förSverige. Jag vill inte säga att det enbart är dessa rege-ringars fel, men så är det.Anf. 190 () replik:Fru talman! Det var det mest ödmjuka jag har hörtnågon socialdemokrat säga om de borgerliga rege-ringsperioderna, när det sägs att alla problem intekommer därifrån och att även socialdemokrater hargjort fel.För att återgå till handikappreformen kan man än-då säga att även om inte kan ta åt sigäran för genomförandet av handikappreformen trorjag att man i första hand kanske kan peka på en annansamarbetspartner, i den borgerliga rege-ringen. drev den här frågan hårdare än allaandra partier, inklusive mitt och ditt parti. Men ni kanta åt er äran för de försämringar som genomfördes iden här reformen som har varit.Jag vill ställa frågan igen. Reformerna har tidigarevarit inriktat på det individuella stödet. är det intedet, utan generella åtgärder som gäller framöver.Skall jag tolka det så, , att ni inte över-väger förändringar och förbättringar av det individu-ella stödet som t.ex. omfattar ersättning för handikap-passistent vid eller t.ex. en hjälpme-delsgaranti?Anf. 191 HANS () replik:Fru talman! Jag har inte möjlighet att under minrepliktid reda ut argumentationen och bakgrundsfaktarunt de regeländringar som har gjorts i . Menjag tror att den noggranne analytikern inte skulle viljaåterföra det regelverk och den lagstiftning som fannsnär den här lagen trädde i kraft. Det fanns nämligenett antal luckor i den som vi har täppt till. Därmed harvi fått en mer effektiv lagstiftning.Sedan är det tveklöst på det sättet att det har blivitett minskat utrymme för en del människor. Det är pådet sättet. Men , , har aldrigså många funktionshindrade haft så mycket assistent-timmar som just . Det tycker jag också moderater-na skall fundera över. Den utökningen har vi social-demokrater finansierat. Vi har lyckats vända ekono-min och skapa ett utrymme för detta.Sedan tror jag inte att man skall dra slutsatsen attdet är slut med individuella förbättringar. Jag trorsäkert att det alltid kommer att finnas behov både istörre och i mindre omfattning. Men för mig och föross är det nu viktigt att ta itu med det som inte är fulltlika bra i som det individuella stödet. Det är viktigt att ta itu med tillgäng-ligheten och att göra det i form av generella åtgärder.Då hjälper det inte enbart dem som är funktionshind-rade, utan det hjälper även barn och äldre som ocksåhar behov av olika former av förbättrad tillgänglighet.Anf. 192 () re-plik:Fru talman! Först sade att det varen slarvigt kostnadsberäknad reform. Jag tycker attdet var lite hårt sagt. Det handlar väl ändå om att detinte var någon som anade att behovet var så stort. inte hade finansierat det fullt ut beror kanske påatt man inte hade förstått det.Jag kan bara konstatera att socialdemokraterna häri i så fall också ställde sig bakom en slar-vigt kostnadsberäknad reform.Så till de förändringar som har gjorts, som handlarom att man skulle sanera samhällsekonomin. Folk-partiet och en del andra partier kunde faktiskt visa påandra besparingar för att vara med och sanera sam-hällsekonomin utan att det gick ut över de funktions-hindrade, de som var i behov av personliga assistenteroch annat stöd.Jag har också en fråga till . Detgäller om han kan ge någon som helst uppgift vadbeträffar när - och om kanske man också skall säga -vi kan få en skärpt diskrimineringslagstiftning när detgäller funktionshindrade, så att vi kan få det jämställtmed de andra lagarna om diskriminering på grund avkön, hudfärg och etnisk tillhörighet.Anf. 193 HANS () replik:Fru talman! Det är riktigt att vi ställde oss bakomden här reformen när diskuterade och be-slutade om den. , , är detju så, oavsett om det är den ena eller den andra rege-ringen som sitter, att de beräkningar som regeringenpresenterar i huvudsak ligger till grund för de beslutman fattar. eller oppositionspartierna harju inte sådana resurser att man kan göra den typen avnoggranna ekonomiska analyser. Jag tycker att viskall försöka vara överens om att det är den ordningsom gäller. Regeringen presenterar underlag, och detär på det underlaget som i huvudsak fattarsina beslut. Sedan kan vi tycka att det är bra ellerdåliga underlag. Bevisligen var det här kostnadsut-fallet inte särskilt noggrant beräknat.När det gäller frågan om när - jag antar att det ärdiskriminering i näringsverksamhet som KerstinHeinemann frågar om - kan jag inte tidsplanen. Menom det ankommer på mig kommer jag att göra vadjag kan för att det inte skall dra ut . Mensamtidigt skall det genomföras en utredning. Det skallske på ett sådant sätt att , när det blir sådags, har ett noggrant underlag att fatta beslut på.Anf. 194 () re-plik:Fru talman! Vi skall väl kanske inte tvista om vadsom var hönan och vad som var ägget när det gällerkostnadsberäkningar. Men utred-ning fanns ju också i bakgrunden. Vi kan väl i ställetförsöka se framåt och se hur vi kanske kan göra detännu bättre.Den diskrimineringslagstiftning som jag syftar tilloch som vi tycker är viktig är den som finns i deandra länderna. Den finns i , , Nya Zee-land, och . Där jämställer mandiskriminering på grund av handikapp med diskrimi-nering på grund av kön, hudfärg och etnisk tillhörig-het.Anf. 195 HANS () replik:Fru talman! Vad gäller den frågan vet KerstinHeinemann att har lagt fram ett så-dant förslag. Jag har inte någon tidsplan för när rege-ringen tänker bereda det förslaget. Därför kan jag inuläget inte ge något bättre svar.Anf. 196 () re-plik:Fru talman! kommenterade inled-ningsvis i sitt anförande ställningsta-ganden när det gäller likabehandling på arbetsmark-naden och diskrimineringslagstiftningen. Jag vill baraklargöra att vår uppfattning i sak inte skiljer sig ettdugg från den uppfattning som vi haft. Den är fortfa-rande att det skulle ha varit bättre för alla parter omman samlade lagstiftningen i en lag. I sak är det ingenåsiktsskillnad.Jag skulle vilja ställa en fråga om 65-årsgränsen.Riksdagen har ju minst två gånger begärt, i någotolika ordalag, förslag från regeringen för att kommatill rätta med detta problem. Det har icke redovisatsnågot förslag, utan man säger att det krävs mera ut-redningar och mer djuplodande ekonomiska analyser.Jag tycker att det har funnits mycket god tid för att tafram ett förslag redan till den vårproposition somnyligen framlagts.Min direkta fråga är: När bedömer Hans Karlssonatt vi har ett konkret förslag att ta ställning till i dendelen?Anf. 197 HANS () replik:Fru talman! Jag tycker att an-vänder lite grann svepande argument i frågan omdiskriminering i arbetslivet. Vi har en lagstiftning.Den som är funktionshindrad och känner sig diskri-merad kan nu faktiskt få sin sak prövad.Jag håller med om att det är bra om vi får ensamlad lagstiftning, men varför skall de funktions-hindrade behöva vänta månader eller år när man kun-de få det på det här sättet? Varför gjorde inte KennethJohansson och så som några andra par-tier här deklarerat, att de ville ha en samlad lagstift-ning men i avvaktan på den antar det här så länge?Jag tycker att det är en väldigt klok strategi, menCenterpartiet och vill inte gå med påden.Jag vill inte diskutera 65-årsgränsen här, eftersomvi just nu behandlar den frågan i utskottet. Jag tyckeratt den får anstå tills vi har den debatten. Jag hoppasatt respekterar det.Anf. 198 ():Fru talman! Jag vill börja med att säga att Väns-terpartiet står bakom detta betänkande. Men vi serockså att mycket återstår, så vi är inte nöjda. För attde funktionshindrade på olika vis skall vara fulltdelaktiga och jämlika i samhället och deras grundläg-gande behoven skall tillgodoses behövs att vi fortsät-ter att driva de frågor som vi har motionerat om ochsom vi inte har fått gehör för.Vi utgår som vanligt från alla människors likavärde och har motionerat om en bred ochövergripande diskrimineringslag. Vi anser att man nuhar tagit ett steg i rätt riktning i och med att en ny lagmot diskriminering i arbetslivet träder i kraft nu i maj.Vi tycker att det är jättepositivt.Vi konstaterar att det inom handikappolitiken på-går arbete med en mängd olika utredningar och för-slag till förbättringar inom olika områden, som dis-krimineringsförbud i näringsverksamhet. Det pågårett arbete för att utforma en nationell handlingsplanför handikappade. En proposition förväntas komma idecember. I handlingsplanen skall finnas ett programför social välfärd som beaktar behov och förutsätt-ningar för både kvinnor och män. Det har också nyli-gen presenterats en utredning beträffande bemötande.När det gäller att förbättra tillgängligheten finnsdet, som jag har nämnt, en hel del arbete på gång, ochi ett tillkännandegivande till regeringen uttalas vill att detta arbete skall beredas skyndsamt ochatt regeringen sedan skall återkomma till riksdagen.Vi vet att de psykiskt funktionshindrade har faritilla under ett flertal år. Landstingens och kommuner-nas övertagande av ansvaret även för dessa grupper iden s.k. psykiatrireformen har inte varit problemfritt.Bekymren med att reformen inte har fungerat till-fredsställande har varit uppmärksammade . Bl.a. är hemlösheten stor bland dessa män-niskor.I vår motion So260 påpekar vi en mängd sakersom bör åtgärdas, bl.a. boendet. Det är glädjande attvi har fått gehör för detta och att man har tillsatt enparlamentarisk kommitté som skall se över frågorna.Positivt är också regeringens förslag till införandeav personliga ombud för psykiskt funktionshindrade,som skall företräda den enskilde i olika sammanhang.Som sagt: När det gäller psykiatrireformen görsdet en del, men sannolikt behövs fler åtgärder för attden skall fungera tillfredsställande. Vi följer dettamed stort intresse och avser att återkomma i fråganom så behövs för att dessa människor skall få sinagrundläggande behov tillgodosedda.I vår motion So385 om daglig verksamhet anförsatt kommunerna har ett ansvar för att en daglig verk-samhet skall finnas. Detta arbete är dock inte avlönati vanlig mening, utan de funktionshindrade får sinförsörjning genom förtidspension, sjukbidrag ochrehabiliteringsersättning. I en del kommuner ger litet stimulansbidrag utöver det bistånd som manerhåller. Det har framkommit att detta är värdefulltför dessa människor.Vi konstaterar dock att inte alla kommuner ger ettsådant bidrag. Utskottet utgår från att regeringen nogaföljer frågan. Från vår sida önskar vi den förbättring-en att denna ordning skall tillämpas i alla kommuner.Om det inte blir en förändring inom detta område,avser vi att återkomma i frågan.Vi har ytterligare motioner i detta betänkande somvi inte har reserverat oss för. De är naturligtvis likaviktiga för oss som förut, men vi har respekt för på-gående försöksverksamhet, översyner och utredning-ar, som är ett bra underlag när man skall fatta beslut idessa frågor och nödvändiga att invänta för att fålångsiktigt hållbara lösningar. Det är fråga om mångafunktionshindrade, och vi anser att det då är av viktatt ha så mycket underlag som möjligt.Fru talman! Jag vill avslutningsvis säga att dettabetänkande är ett steg i rätt riktning men att ocksåmycket återstår för att förbättra handikappolitiken.Att vi inte har reserverat oss vid detta betänkandebetyder inte att vi har ändrat uppfattning. Vi stårfortfarande bakom våra motioner. En del har vi fåttgehör för. Annat är under översyn, utvärdering ochutredning. I de frågor som vi inte har fått gehör föravser vi naturligtvis att återkomma.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )17 § Könsstympning - borttagande av kravetpå dubbel straffbarhetFöredrogsSocialutskottets betänkande 1998/99:SoU12Könsstympning - borttagande av kravet på dubbelstraffbarhet (prop. 1998/99:70)Anf. 199 ():Fru talman! Vi kristdemokrater ställer oss bakomutskottet, som ställer sig bakom regeringens förslagtill ändring i lagen med förbud mot könsstympning avkvinnor men delar inte utskottets bedömning att nugällande preskriptionstider får anses tillräckligt långa.Därmed yrkar jag bifall till reservation nr 2 undermom. 200 ():Fru talman! Det här betänkandet behandlar ett för-slag till ändring i lagen om förbud mot könsstymp-ning av kvinnor. Ändringen innebär att kravet pådubbel straffbarhet tas bort när det gäller brott motden nämnda lagen som begås utomlands. Från Folk-partiet anser vi att förslaget i och för sig är bra, menvi anser att regeringens uttalanden till ledning för hurRiksåklagaren skall tillämpa lagen har fått en för snävutformning. Bestämmelserna om behörighet försvenska domstolar att döma över gärningar som harbegåtts utanför är generellt avfattade utan attavsikten för den skull är att åtal skall väckas i samtli-ga fall som bestämmelserna medger. Den absolutaåtalsplikten gäller således inte för brott som har be-gåtts i utlandet, utan regeringen eller, efter delegation,Riksåklagaren prövar i vilka fall det föreligger starktintresse att åtal väcks. När regeringen nu i propositio-nen uttalar sig om i vilka fall åtal bör väckas, anser viatt regeringen har dragit ramarna för snävt. Regering-en anför: "Den utvidgade domstolsrätten är såledesavsedd att hindra att flickor och unga kvinnor somfinns i förs utomlands för att där få ingreppsom är förbjudna i utförda. Tillstånd till åtalbör därför i princip endast beviljas i sådana fall. "Enligt uppfattning måste det klargö-ras att könsstympningsförbudet och domsrättsbe-stämmelsen också skall tillämpas på den som finns iSverige och som utför stympningar utomlands oavsettvar den bor som stympningen utförs på.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 1.Anf. 201 ():Fru talman! Jag skulle i denna sena timme viljabörja med att ge oss alla en bild av omfattningen avdet som vi talar om.Tänk er 14 och lite till, 14 medalla sina invånare. Där har ni talet för hur mångakvinnor och barn världen över som är könsstympade.I november 1992 hölls en konferens i . för stöd till Afri-kas barn, och det blev för de afrikanska kvinnornaväldigt mycket av ett genombrott i arbetet mot köns-stympning. I artikel 28 i det som faktiskt var ett kon-sensusbeslut förband sig de deltagande nationerna attskydda flickebarnet mot traditionell omskärelse.Mycket har hänt , och det är naturligt-vis ett mycket viktigt steg som vi tar när vi nu be-stämmer oss för att förändra lagstiftningen så att viockså kan döma för gärningar som har begåtts utom-lands.Det har fogats två reservationer till detta betän-kande, och jag vill yrka avslag på dem och bifall tillhemställan i dess helhet i betänkandet.Jag vill göra en liten kommentar i sammanhanget.En fråga som har väckts av människor i samband medvår behandling handlar ju om hur vi egentligen skallkomma åt den här frågan och hur vi skall upptäcka attflickor utsätts för könsstympning. Jag har då sagt, ochjag vill också säga det i kammaren, att jag tror att detfinns anledning för den tillsatta kommitténsom skall se över barnmisshandel att också titta påden här frågan. Detta är ju i synnerhet ett misshandel-särende. Och redan i inledningen har kommittén re-sonerat kring anmälningsskyldighet, sekretess och hurdenna typ av frågor närmare skall kunna ses över.Sveriges kvinnojourers riksförbund har i remissen påden departementsskrivelse som har legat till grund fördetta betänkande också pekat på rutiner för läkarun-dersökningar under skolgången som också skullekunna möta problem när det gäller t.ex. preskrip-tionstiden.Fru talman! Till slut vill jag säga att den proble-matik som tar upp i sin reservation harmötts av olika synpunkter i remissvaren som drar åtlite olika håll. Vad jag tror är väsentligt är att dennalagstiftning naturligt kommer att prö-vas av Riksåklagaren. Utskottet skriver i betänkandetatt det i och för sig inte kan uteslutas att lagföring iSverige kan komma att ske även i andra fall än desom exemplifieras i propositionen. Jag tror att det äroerhört väsentligt att det kommer till stånd en tydliggräns för vad som ryms inom lagstiftningen och inte,men i övrigt har jag ingenting att tillägga, utan jagyrkar bifall till hemställan i betänkandet.Anf. 202 ():Fru talman! Dessvärre pågår det fortfarande grovaövergrepp på flickor i och i världen i övrigt.Ett av de grövsta kallas könsstympning. Könsstymp-ning av flickor har varit förbjuden och straffbar iSverige . Trots detta förekommer det attflickor som bor i könsstympas, ibland genomatt de reser eller förs till ett annat land där stympning-en utförs.