prot · GN0932 · 1999-11-24 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:32Onsdagen den 24 novemberKl. 9.00 - 13.3017.00 - 17.30Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 18 november.2 § Meddelande om bordläggningsdebattTalmannen meddelade att torsdagen den25 november skulle arbetsplenum inledasmed en debatt i samband med bordläggningen avtotalförsvarspropositionen.3 § Meddelande om särskilt anordnad debattom anslutning till EMUTalmannen meddelade att särskilt anordnad debattom anslutning till EMU skulle kl. 13.00.4 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotioner1999/2000:A1-A5 till arbetsmarknadsutskottet5 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1999/2000:KU7Kulturutskottets betänkanden /2000:KrU3, KrU4och betänkande1999/2000:AU46 § Förhör m.m. hos kommissionen förgranskning av de svenska säkerhetstjänsternasförfattningsskyddande verksamhetFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande 1999/2000:KU4Förhör m.m. hos kommissionen för granskning av desvenska säkerhetstjänsternas författningsskyddan-de verksamhet (prop. 1998/99:140)Anf. 1 ():Fru talman! Vi ska nu debattera konstitutionsut-skottets ärende 4, Förhör m.m. hos kommissionen förgranskning av de svenska säkerhetstjänsternas för-fattningsskyddande verksamhet.Regeringen har i en proposition lagt fram förslagtill den lag där den av regeringen tillkallade får vissa befogenheter. Dessabefogenheter regleras i en särskild lag, förfarandela-gen.Den svenska militära och civila underrättelse-tjänsten, som har till uppgift att skydda landets intres-sen, har granskats ochutvärderats. Dock har inte någon heltäckande elleruttömmande kartläggning gjorts. I mars 1999beslutade regeringen att tillsätta en kommission somska granska den författningsskyddande verksamhetensom bedrivits vad gäller hot som härrör ur inrikesförhållanden. Det kan gälla svenska politiska ytterlig-hetsorganisationer och grupperingar som man harbedömt utgjort ett hot mot rikets säkerhet.Direktiven avser tiden från andra världskrigetfram till dess kommissionen har arbetat klart. Kom-missionen ska beskriva omfattningen av bevakningenav de personer som har haft anknytning till svenskaytterlighetsorganisationer. Man ska se på metodernaför insamling av uppgifter, se i vilken utsträckningkopplingar har funnits mellan säkerhetstjänsterna ochandra myndigheter, organisationer eller politiskapartier. Vidare ska också de avvägningar som hargjorts av den politiska, polisiära och militära ledning-en redovisas och värderas.Man ska även värdera de hotbildsanalyser som legattill grund för säkerhetstjänsternas arbete.Kommissionen föreslås bl.a. få rätt att hålla förhörunder straffansvar med dem som antas kunna lämnaupplysningar som har betydelse för kommissionen.Man kommer även att vid vite kunna förelägga en-skilda att visa upp handlingar eller att inställa sig tillförhör.Den som hörs av kommissionen under straf-fansvar ska ha samma rätt och skyldighet att lämnauppgifter som han eller hon skulle ha haft vid enrättegång. Dock är det viktigt att påpeka att dennakommission inte är en domstol.Kommissionen får rätt att utan hinder av sekretessfrån myndigheter inhämta uppgifter som kan ha bety-delse för granskningen.Hela denna kommission ska ju betraktas som enunik företeelse och kommer inte, som man har skrivit,att vara modell för framtida granskningsorgan.Kommissionen kommer att inta en unik ställning i detsvenska rättssystemet och även ur konstitutionellsynpunkt.Som jag nämnde inledningsvis har några utred-ningsuppdrag kring underrättelse- och säkerhet-stjänsterna tidigare genomförts.År 1997 fick , , ett forskningsuppdrag kringmilitär säkerhets- och underrättelsetjänst.Försvarets underrättelsenämnd, , har till upp-gift att följa underrättelsetjänsten inom Försvar-smakten och och även myn-digheter som bedriver underrättelsetjänst och lyderunder har till uppgift att i ärenden omregisterkontroll pröva frågor om utlämnande av upp-gifter i polisregister och granska Säkerhetspolisensregistrering av uppgifter i polisregister.Nämnas bör alltså att det har förekommit under-sökningskommissioner i tidigare, dock intelika omfattande som denna. Undersökningskommis-sioner har även förekommit i våra grannländer Norgeoch Danmark.När det gäller den svenska kommissionens arbeteså ligger det naturligtvis i såväl som rege-ringens och de berörda myndigheternas intresse attkommissionen ska leva upp till syftet med gransk-ningen för att med respekt kunna hävda säkerhet-stjänsternas verksamhet framgent.Dock är Moderata samlingspartiet kritiskt till påvilket sätt regeringen har hanterat ärendet. I frågor avstort nationellt intresse har det i vårt land varit tradi-tion och ansetts vara viktigt att uppnå en bred politisksamsyn. I denna fråga har regeringen emellertid integjort några ansträngningar för att försöka få till ståndöverläggningar eller breda uppslutningar. Regeringenhar inte heller gett övriga tillfälle att lämna synpunk-ter under arbetet med att precisera och utforma kom-missionens uppdrag eller sammansättning. Moderatasamlingspartiet anser här att regeringen borde hakallat till partiöverläggningar i frågan.När vi ser på förslaget till förfarandelag i konsti-tutionsutskottets betänkande har Moderata samlings-partiet några avvikande meningar, och de finns i re-servationerna. Jag har nämnt frågan kring kommis-sionens sammansättning och tänkte ta upp en frågatill.Det gäller frågan om tillgång till uppgifter hosmyndigheter. Det kan gälla arkiv för organisationer,företag, föreningar, släktföreningar, politiska före-ningar och enskilda. När det gäller enskilda som läm-nar in uppgifter till arkiv som deposition eller gåvaträffas i samband med överlämnandet oftast en över-enskommelse om tillgängligheten till arkivet. Det äralltså ett privaträttsligt avtal i detta fall. Arkivet kaninnehålla dagboksanteckningar, brev, handlingar,diverse minnesanteckningar m.m. Det avtal som upp-rättas kan gälla när och under vilka former som arki-vet ska vara tillgängligt, t.ex. ett förbehåll för datumför frisläppande av materialet som inte får ändras utangivarens eller deponentens medgivande. Det kanockså vara ett förbehåll att materialet inte ska släppasförrän givaren varit död . Han har då i dettafall inte någon möjlighet att bevaka sin rätt om dettasker.Det förslag som föreligger kan bli ett dråpslagför arkivhanteringen i . Det upphäver i prakti-ken ett avtal som enskilda människor har ingått medarkivinstituten. Man kan fråga sig vem som kommeratt våga lämna in material i fortsättningen. Kommerman att plocka tillbaka material nu om detta förslagtill lag antas? Hur ska arkivinstituten framgent kunnasluta avtal med enskilda om deras arkiv? Det kanalltså vara stor risk för framtida forskning om enskil-da människor kommer att tveka att arkivera materialframgent. Det bör göras ett undantag från myndighe-tens skyldighet att lämna uppgifter i detta samman-hang.Fru talman! Jag vill avsluta med att yrka bifall tillreservation 1 under mom. 4. I övrigt ställer vi ossnaturligtvis bakom de reservationer där moderaternafinns med.Anf. 2 ():Fru talman! Jag ska börja med att understryka attregeringens beslut att tillkalla var ett mycket klokt ochvälmotiverat beslut. Beslutet satt i och för sig långtinne, och man kan tycka att det borde ha fattats långttidigare. Men låt oss så här i efterhand ha överseendemed regeringens beslutsvånda och i stället koncentre-ra oss på vad som kan göras för att kommissionensarbete ska bli ska som bekant grans-ka "den författningsskyddande verksamhet som desvenska säkerhetstjänsterna har bedrivit när det gällerhot som härrör ur inrikes förhållanden". Det handlaralltså om den verksamhet som har bedrivits av SÄPOoch IB:s inrikesavdelning och kanske av andra orga-nisationer.Vi har fått vissa inblickar i hurdessa inrikes hot såg ut. Snickaren efter en lång strid ut sina SÄPO-papper. Detvisade sig att den svenska författningens försvarareinom säkerhetstjänsten lyckats utröna att Leanderdeltagit i ett möte med tidningsföreningen iBild/Kulturfront, m.fl. liknande förseelser. Av dettaskäl hade stått under bevakning och av dettaskäl betraktades han som en säkerhetsrisk.Den ändring av sekretesslagen som skullegöra det möjligt för oss sannolikt, eventuellt, överva-kade att få se vad antecknat om oss har inteblivit någon succé. De flesta av oss som begärt be-sked har fått till svar ett förtryckt brev där det står attSÄPO inte ens kan berätta om vi finns i eller ej, för då kunde alla spioner ta reda påom var dem på spåren eller inte. I vissa fallgäller tydligen inte detta, för några få har faktiskt fåttse delar av sina akter.Jag hörde om en hedersman här i , ak-tiv i facket och i olika folkrörelser under hela sitt liv,som faktiskt fått ynnesten att läsa anteck-ningar - i varje fall delar därav - . Där kunde han bl.a. läsa om sig själv att han vidett bestämt datum hade delat ut flygblad mot hyres-höjningar vid, tror jag, . Hur hette det? "Hotsom härrör ur inrikes förhållanden".Man kan raljera över säkerhetspolisens Grönkö-pingsmässiga jakt på förre förrädaren Peterzohn mendet finns också en allvarlig sida. Människor har fåttkarriärer stoppade. Deras brev har lästs. Deras tele-fonsamtal har avlyssnats. De har misstänkliggjortsinför chefer, arbetskamrater och släktingar; detta utanmöjlighet till försvar eller upprättelse.Av allt att döma har officiella och hemliga säker-hetstjänster använt sina ansenliga resurser till attövervaka och förfölja människor som inte gjort annatän utnyttjat sina demokratiska rättigheter. I varje fallhar resultatet varit minst sagt magert. Inga revolutio-nära vapengömmor har avslöjats. Inga kupplaner haruppdagats. Revolutionära konspirationer mot kungoch fosterland? Icke en enda.Det fåtal spioner som trots allt ertappats har sombekant kommit från helt andra kretsar än de somSÄPO ägnat sin uppmärksamhet.Fru talman! Motiven för tillsättandet av är synnerligen starka.Jag går över till själva betänkandet och ska dåkoncentrera mig på två näraliggande frågor som bådarör sekretessen. Kommissionen ska enligt förslaget fåmöjlighet att förhöra personer under straffansvar. Detär bra men det garanterar självfallet inte öppenhet ochsanningsenlighet. Hemlighetsmakeri, förställning ochvilseledande är mer eller mindre reguljära arbetsme-toder i underrättelse- och säkerhetsbranschen. Of-fentlighet och öppenhet är begrepp som endast medstörsta svårighet förstås av dem som haft i arbetsupp-gift, för att inte säga livsuppgift, att hålla tyst.Att tala öppet inför en ,som dessutom tillkommit efter krav från bl.a. demsom säkerhetstjänsten bevakat, kan säkert vara för-knippat med psykologiska spärrar. Det får därför interåda någon som helst tvekan om att staten denna gångfaktiskt vill att de som hörs berättar sanningen - helasanningen och inget annat än sanningen.Därmed kommer vi in på och Cen-terns reservation nr 8. Där krävs det att huvudregeln ikommissionens arbete ska vara offentlighet. Det kanlåta sympatiskt och verka vara i överensstämmelsemed granskningens syften men i praktiken kommerdetta, menar jag, tvärtom att motverka dessa syften.Det är först när de som hörs känner sig trygga i för-vissningen om att deras öppenhet inför kommissioneninte på något sätt kan skada statens säkerhet och in-tressen som granskningen kan bli effektiv. Ett krav påoffentlighet i detta skede av granskningen kommerbara att leda till att de känsligaste och kanske mestintressanta uppgifterna förblir dolda.Ett visst mått av sekretess är alltså nödvändigt föratt få upp alla relevanta fakta på kommissionens bord.Men frågan är hur kommissionens slutrapport skabehandlas. Rimligen kommer denna rapport att kunnainnehålla uppgifter som är sekretessbelagda men dettakan komma i konflikt med kommissionens syfte,nämligen att granskningen ska resultera i "ett samlat,uttömmande och definitivt klarläggande av säkerhet-stjänsternas inrikes verksamhet inom det aktuellaområdet". Ett sådant klarläggande är ju av föga värdeom det bara är kommissionen själv plus regeringensom får ta del av det. Det måste alltså finnas möjlig-het att göra undantag från sekretessen så att svenskafolket känner att inga hundar längre finns begravdaoch att inga kvarvarande skelett göms i garderoberna.Enligt gällande lagstiftning är det endast regering-en som kan bevilja ett sådant undantag från sekretess.Det är i det här fallet synnerligen olyckligt. Regering-ar har aldrig, oavsett partifärg och oavsett nation, gåtti spetsen för offentlighet när det gäller de egna säker-hetstjänsternas påstådda inkompetens, lagöverträdel-ser eller konspirationsbenägenhet. Varje hemlighål-lande av delar av kommissionens resultat kommer atthos allmänheten väcka en på erfarenhet grundadmisstanke om att avsikten bara är att undvika offent-lig tvätt av egen eller närståendes smutsiga byk.Regeringen har trots allt varit högsta politiskt an-svariga organ för den verksamhet som kommissionenska granska. Därför borde de slutliga besluten om vadsom bör och inte bör berättas för svenska folket intefattas av en instans som själv indirekt är granskad. Debesluten bör således inte fattas av regeringen utan aven utomstående instans.Vänsterpartiet och förordar i reserva-tion nr 10 att beslut om undantag från sekretess närdet gäller kommissionens slutrapport ska kunna fattasinte bara av regeringen utan också av någon annaninstans. Av grundlagsskäl måste det bli ,och då närmast , som måhändainte definitionsmässigt står över alla tänkbara miss-tankar men som väl är det närmaste man kan komma idenna världen.Fru talman! står alltså i de flestaavseenden bakom utskottets betänkande och därmedbakom propositionen. I de fall vi har en avvikandemening framgår detta av vår motion och av de reser-vationer som finns i betänkandet. Här och begrän-sar jag mig dock till att yrka bifall till reservationnr 10 angående hävande av sekretess.Anf. 3 ():Fru talman! I stort sett har vi kristdemokrater ingainvändningar mot de befogenheter som i och medbeslutet om detta betänkande ges till den s.k. , utom på en punkt. Vi ansernämligen att förhören inför kommissionen bör ledasav någon som är eller har varit ordinarie domare.Kraven på rättssäkerhet vid förfarandet inför kom-missionen talar för detta.Lagrådet har noga utvecklat skälen för att förhö-ren bör ledas av någon som har en betydande förtro-genhet med främst . Lagrådet harframhållit att den formella hanteringen vid ett förhörbeträffande t.ex. sekretessfrågor och frågan om enparts rätt att vägra yttra sig förutsätter en sådan för-trogenhet. Vidare har Lagrådet betonat vikten av attförhörspersonen med hänsyn till lagens bestämmelseom straffansvar har en klar uppfattning om vad för-höret avser.Frågan om vem som ska leda förhöret, fru talman,är enligt vår uppfattning av sådan betydelse att denbör regleras i lag. Jag ber därför att få yrka bifall tillreservation nr 7.Anf. 4 ():Fru talman! välkomnade regeringenstidigare beslut att tillkalla en kommer, till skillnadfrån tidigare svenska kommissioner, att bli en unikkommission. Den blir unik därför att den utrustatsmed särskilda befogenheter. Den blir unik i en annanmening, eftersom det blir den första heltäckande ochuttömmande kartläggningen och granskningen av denpolisiära och militära övervakningen och åsiktsregist-reringen av svenska medborgare under efterkrigsti-den.Man kan på goda grunder anta att kommer att ställas inför svåra in-tressavvägningar. I ena vågskålen kommer kravet påatt kommissionens arbete ska genomföras på ett så-dant sätt att inte underrättelse- och säkerhetsorgani-sationens möjligheter att tillvarata svenska intressenoch att inte heller i övrigt relationer medandra länder skadas. I den andra vågskålen kommerde ofta berättigade kraven från allmänheten ochforskningen på insyn och öppenhet.Centerpartiet anser att kommissionen har godachanser att skapa en tilltro hos allmänheten att enkorrekt beskrivning av omfattningen av och karaktä-ren på verksamheten gjorts. Inte minst mot bakgrundav den kritik som Palmekommissionerna har ådragitsig för sina arbetsmetoder och sin verksamhet är detviktigt att nu lyckas medsitt uppdrag. Erfarenheterna från Palmekommissio-nerna är tämligen dystra i den meningen att de varkenlyckats undanröja spekulationer och misstro ellerskapat klarhet och stärkt tilltron till myndigheterna.En utgångspunkt för att kommissionens arbete skalyckas är att en öppen och förutsättningslös gransk-ning kommer till stånd. Därför är det enligt Center-partiets mening motiverat att resa höga krav på rätts-säkerhetsgarantier när det gäller kommissionensverksamhet. Det är kraven på öppenhet och rättssä-kerhet som har varit ledstjärnor i vårt ställningstagan-de. Låt oss en gång för alla slå fast det svenska fol-kets rätt till att få ta del av sin nutidshistoria.Utskottsmajoriteten har ställt sig bakom regering-ens förslag att vid sidan av förhör under straffansvartillåta andra utredningsmetoder såsom att föra infor-mella samtal utan straffansvar. kan intefinna godtagbara eller rimliga skäl för denna ordning.Vi är oroliga för vilka konsekvenserna blir av attvissa kommer att tvingas tala under straffansvar medsanningsplikt medan andra inte kommer att vara un-derkastade samma krav och samma regler.Hur ska reglerna tillämpas? Vilken tilltro ska mantillmäta respektive utsaga? Kommer kommissionenatt tillmäta en utsaga utan straffansvar lika stort värdesom en utsaga avgiven under straffansvar? Vad ärvitsen med att tillsätta en omden inte kan vara säker på att det som den får hörasägs under sanningsplikt?Konsekvenserna av att förhören under straffansvarhos kommissionen ges samma räckvidd som vittnes-förhör i domstol, däribland möjligheten för kommis-sionen att vitesförelägga den hörde om vederbörande"utan giltigt skäl vägrar yttra sig eller besvara enfråga", får i denna situation märkliga effekter. En deltvingas alltså under viteshot yttra sig medan andrakommer att kunna prata helt utan sanningsplikt ellerviteshot. Är detta verkligen rimligt?Huvudregeln ska enligt utskottsmajoriteten varaatt kommissionens förhör och sammanträden inte skavara offentliga. Vi kan förstå en oro över att försvars-och utrikessekretesshänsyn annars skulle riskeras.Detta måste vägas mot allmänhetens krav på insyn ikommissionens verksamhet, vilket i sin tur kan på-verka det förtroende som kommissionen kommer attåtnjuta.Vi vill därför att sekretessen ska utformas med ettrakt skaderekvisit så att först om skada eller men kanantas uppstå om uppgiften röjs ska sekretess gälla.Det är en bakvänd och sluten ordning att förordaomvänt skaderekvisit, att sekretess ska råda såvitt detinte står klart att uppgiften kan röjas utan skada ellermen.Utskottsmajoriteten har också ställt sig bakom deav regeringen föreslagna inskränkningarna i dengrundlagsskyddade meddelarfriheten. Rent principi-ellt måste man vara oerhört försiktig i att inskränkagrundlagsfästa fri- och rättigheter.Parallellt med har re-geringen anslagit 20 miljoner till ett särskilt forsk-ningsprogram om den militära underrättelsetjänstenoch säkerhetstjänsten . anser att forskningsuppgifterna ärangelägna och att vetenskapens bidrag är ovärderligtför att vi en gång ska kunna förstå vad som egentligenhände.Det får dock inte råda några tvivel om att uppdrag kommer att genomfö-ras på bekostnad av forskningsprogrammet, utanCenterpartiet vill påminna om och betona att forsk-ningen och fyller olikafunktioner och att det ena inte kan utesluta det andra.För att säkra forskarnas samverkan med kommissio-nen bör bestämmelser om detta tas in i lagen.Fru talman! Jag yrkar härmed bifall till reserva-tionerna 2, 8 och 9.Anf. 5 ():Fru talman! , liksom alla andra länder, haren säkerhetspolis och en militär säkerhetstjänst. Desyftar till att skapa kunskap om potentiella hot motSverige och avslöja olovlig underrättelseverksamhet,men också till att skydda mot illegala aktivi-teter i vårt eget land. Sådana hot finns och har funnits.Under och efter kriget har det funnits hot motSverige från odemokratiska politiska riktningar,främst från nazister och kommunister. Såväl nazistersom kommunister i har under vissa perioderframträtt som öppna förespråkare för att främmandemakt ska ockupera Sverige.De svenska kommunisterna följde minsta vink. De svenska kommunister-na stödde samarbete med , ocku-pation av , kommunisternas maktövertagande iTjeckoslovakien, krossande av Ungernrevol-ten - för att nämna några exempel. Kommunistleda-ren hyllade efter dennes dödsom "mänsklighetens störste lärare".Ända in spelade det sovje-tiska en avgörande roll vid vpk:skongress. Så sent som på kommunis-ternas partikongress 1989 - Östeuropasfrigörelse - sändes hyllningstelegram till de östtyskaoch rumänska kommunistpartierna.Rader av svenska kommunister - också riksdags-ledamöter - fick utbildning på partiskolor i öst,främst på den östtyska partihögskolan i . Detfinns ingen anledning att tro annat än att också mångasvenska kommunister skulle ha hjälpt en ockupa-tionsmakt i likhet med det som baltiska kommunisteroch kommunister i gjorde.Mot den bakgrunden fanns det goda skäl försvensk säkerhetspolis att över-vaka svenska kommunister. Den sanningskommissionsom krävt handlar inte omdetta utan om de former som valdes för en sådanövervakning och om hur frågan fram till nu har hante-rats.En ska ha i uppdrag att re-dovisa ett samlat, uttömmande och definitivt klarläg-gande av säkerhetstjänstens inrikes verksamhet. Detvi från främst avser är naturligtvis detförhållandet att det socialdemokratiska partiet syns havarit inblandat som parti, att man har övervakatsvenska medborgare på vad som verkar vara ganskalösa grunder och att själva övervakningen möjligenhar skett i strid mot gällande regler.Efter det att socialdemokraterna i harröstat emot detta krav på en sannningskommissionhar regeringen slutligen tvingats beslutaom direktiv för en kommission för granskning av densvenska säkerhetstjänsten. I den nu föreliggande pro-positionen föreslås en lag som ger kommissionenvissa befogenheter, bl.a. att hålla förhör under straf-fansvar med den som antas kunna lämna upplysning-ar och utan hinder av sekretess inhämta uppgifter frånmyndigheter som kan antas ha betydelse för kommis-sionens verksamhet.Vi i anser att lagförslaget i allt väsent-ligt är bra, men vi har några invändningar när detgäller sekretess och meddelarskydd. Mot bakgrund avhur frågan om säkerhetstjänsternas inrikes verksam-het har hanterats av statsmakterna är detmycket väsentligt att medborgarnas insyn och kun-skap om kommissionens verksamhet inte i onödanbegränsas av sekretessregler.När det gäller sekretessreglerna menar vi därföratt huvudregeln i kommissionens arbete bör varaoffentlighet - inte sekretess. Till följd av det börsekretessreglerna utformas med s.k. rakt skaderekvi-sit, dvs. att sekretess gäller bara om viss skada ellermen uppstår om uppgiften lämnas ut, i stället för detomvända skaderekvisitet som regeringen föreslår,som innebär att sekretess gäller om det inte står klartatt uppgiften kan röjas utan att skada eller men upp-står. Detta innebär att regeringens förslag medför attsekretess kommer att vara huvudregeln i kommissio-nens arbete.Av samma skäl anser liberalerna attden grundlagsstadgade rätten att fritt meddela upp-gifter och underrättelser för publiceringar, det som vikallar meddelarfrihet, inte ska kunna begränsas såsomregeringen föreslår.Jag vill slutligen, fru talman, också nämna att närdet gäller ordförandeskapet vid förhör delar vi reser-vanternas synpunkt att det är väldigt viktigt att det ärnågon som har varit eller är ordinarie domare somleder förhören. Det har också framhållits från Lagrå-dets sida.Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till re-servationerna 7 och 8.Anf. 6 () replik:Fru talman! Eftersom gjorde ettpar något anmärkningsvärda påståenden i sitt anfö-rande, skulle jag för det första vilja fråga om Barg-holtz har något enda exempel på att svenska kommu-nister förordat att ska ockuperas av främ-mande makt.