prot · GM0946 · 1999-01-28 00:00:00 — Det är också enmycket märklig uppfattning. Här kan vi alltså visa atten art håller på att gå i botten, men eftersom det inteär jakten som orsakar nedgången skall jakten varakvar - oavsett om arten håller på att försvinna. Är detden uppfattning ministern har?Det är ingen av dessa remissinstanser som hävdaratt arten minskar på grund av jakt, och inte heller jag.Vi talar om att arten minskar så mycket att det finnsall anledning i världen att försöka se till att hejda denutvecklingen. Ett sätt att hejda den är naturligtvis attta bort det som är lättast att ta bort, nämligen jakten.Det kan bli otroligt svårt och kostsamt att återställabiotoper och se till att få den biologiska mångfaldsom behövs för att enkelbeckasinen skall kunna åte-retablera sig.Menar alltså ministern att jakt bara kan tas bortom det är jakten som orsakat nedgången? Menarministern också att den enda möjligheten att ta bortjakten är om arten är akut hotad? Det står så här:Arten är inte hotad akut. Det avviker i så fall radikaltfrån den försiktighetsprincip vi brukar ha inom miljö-politiken och som hela baserar sig på:Om vi misstänker att det finns en risk att något nega-tivt kan ske i miljön skall vi vidta åtgärder. Här skallvi alltså, om jag tyder svaret rätt, vidta åtgärder förstden dag situationen är akut. Det kan väl ändå intevara möjligt! Här har vi visat, från alla möjliga håll,att situationen är oerhört negativ. När vi har kvar enfjärdedel av individantalet måste man jusäga att situationen är alarmerande.Dessutom undrar jag: Om nu regeringen vägerolika intressen i den här bedömningen, vilket allmä-nintresse är viktigare än att arten skall vara kvar? Desiffror vi får på antalet skjutna enkelbeckasinser vari-erar väldigt mycket, från 50 till 1 000 individer. Densenaste siffra man hade på var 600,men i samtal med mig har man sagt att detta är opre-cisa siffror och att det kan vara upp till 1 000 fåglarsom skjuts. Det är alltså mellan 50 och 1 000 fåglarsom skjuts. Låt oss säga att det är 50 som skjuts. Påvilket sätt kan 50 jägares allmänintresse väga såmycket tyngre än den försiktighetsprincip vi brukartillämpa när det gäller miljön? Den kunskap som alladessa institutioner kan redovisa och som visar attarten håller på att gå ned dramatiskt inte bara i Sveri-ge utan i alla andra länder, EU:s larm om att enkel-beckasinen är en art som vi måste titta på - vad är detför allmänintresse som är viktigare?Jag skulle kanske kunna förstå detta om det fannsnågot ekonomiskt intresse här, arbetsmarknadsskäleller någonting sådant. Men vilket intresse gör att vi idet här fallet skall bortse från försiktighetsprincipen?Det skulle jag gärna vilja veta.Jag menar att det är dags att göra någonting åt en-kelbeckasinen, att ta den här situationen på allvar. Vikan ju se att en mängd liknande fåglar som har lik-nande biotoper, många fåglar från jordbrukslandska-pet, också minskar dramatiskt. Dem är det ingen jaktpå. Det är ingen allmän jakt på stare, sånglärka ellertofsvipa - i och för sig en större fågel men ändå ensom går tillbaka mycket. Dem har vi ingen jakt på,men där kan vi se samma tendens. Vad är det för skälsom gör att just jakten på enkelbeckasin skall varakvar när vi kan se så oroande tendenser?Jag kommer naturligtvis att ta kontakt med , , Veten-skapsakademien och ornitologiska förening,där jag vet att det finns enormt mycket sakkunskap,och redovisa vad jordbruksministern här säger, dvs.att det finns anledning att misstänka att dessa före-ningar uttrycker sig utifrån ett "principiellt ställ-ningstagande till jakt". Jag tror att det kommer attförskräcka.Anf. 11 Jordbruksminister ():Fru talman! är om vi skall göranågonting , när en period löper. Skall vi säga att vinu måste förändra det beslut som regeringen fattade1996 därför att det har hänt någonting just nu som göratt vi måste gå in och bryta ?Mitt svar på den frågan är nej. Det har inte hänt nå-gonting just . Det är mycket riktigt som GudrunLindvall säger: Detta är en pågående utveckling somhar hållit på ända sedan - jag tror att hon sade - 1970.Om ett år skall vi, antar jag, ha den här debattenigen, och då har jag lovat att vi skall fatta ett nyttaktivt beslut efter all den ordning som skall föregå ettsådant beslut. Då får vi titta på det här igen.För att säga någonting om jakten är det ju mångasom jagar i - jag tror att det är ungefär300 000. Rent generellt kan man nog alltså hävda attjakten har ett allmänt intresse. Men det allmännaintresset skall naturligtvis inte ta över när vi ser attdet finns en akut risk att en art skall försvinna. Dåmåste man tillämpa försiktighetsprincipen. Självklartär det så. Låt oss ta den diskussionen när tidsperiodenhar löpt ut. Då får vi se om det finns skäl att göra ettannat ställningstagande än det som vi lever med justnu.Låt mig också när det gäller arbetet inom EU sägaatt där är det miljöministrarna som hanterar frågan.Jag har också diskuterat detta med miljöministern,och han kommer att bevaka frågan i det samman-hanget.Anf. 12 ():Fru talman! Min ambition var naturligtvis inte attjordbruksministern skulle ändra just den här jakten.Jag förutsatte dock att man skulle se över jakten 1999och ville gärna ha en diskussion om det här. Marga-reta var ju en föregångare när det gälldemorkullan och kunde se till andra intressen än jaktin-tressena.Jag delar uppfattningen att jakten generellt sett ärett stort fritidsintresse, och det har jag full respekt för.Det har jag ingen anledning att diskutera, för dettycker jag är ganska självklart. Vad jag vill diskuteraär jakt på enkelbeckasin - bara den arten. Det handlarinte om en generell inställning till jakt, något som jagtror att vi har en ganska stor samsyn om. Det handlarom denna art.Skall jag tolka svaret som att en förutsättning föratt det skall bli en förändring är att man kanse en ytterligare stark negativ tendens mellan år 1996och ? Är det ett krav för att den här arteneventuellt skall undantas från jakt? I så fall får vi setill att få fart på forskningen, och denna är oftast fri-villig i det här fallet.Jag blir faktiskt lite ledsen när man kan läsa föl-jande rubrik i ornitologiska förenings tid-skrift Vår Fågelvärld: Enkelbeckasinens antal mins-kar - men vem bryr sig? Det finns naturligtvis enmängd människor för vilka naturintresset inte är för-knippat med jakt. Det kan vara fågelskådning ellerviljan att vara ute. Det finns också på den här sidanofta ett mycket stort intresse av att försöka doku-mentera vad man ser, att försöka göra i och för sigamatörmässiga men ofta mycket kompetenta under-sökningar. Här finns det alltså ett mycket stort mate-rial. Ändå känner man från föreningens sida att maninte blir lyssnad på. Det är ingen som bryr sig. Vi behöver de här miljöorganisationernaför att upptäcka saker och ting som sker i miljön. Omde känner att statsmakterna inte bryr sig måste vitänka till.Jag hoppas att detta betyder att vi kan återkommaefter den här diskussionen och att synpunkterna frånde institutioner som har uttryckt farhågor får vägatungt inför år 2000.Anf. 13 Jordbruksminister ():Fru talman! Låt mig avsluta med att säga att jag inte kan binda mig inför det beslut vi skall fattaom men att det då är jag som lägger fram för-slaget till regeringen. Sist var det inte jag utan minföreträdare. Visserligen ställde jag självklart uppbakom beslutet. Regeringen är alltid ett. Men nulägger jag fram förslaget.Det jag kan lova är att de intressen som GudrunLindvall nu säger sig företräda, vilket jag har storrespekt för, också skall få väga tungt i den bedöm-ningen. Så långt kan jag sträcka mig.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1998/99:104 omekologiskt grisköttAnf. 14 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig vadjag avser att vidta för åtgärder med anledning avbristen på ekologiskt griskött.Jag vill inleda med att betona de åtgärder rege-ringen har vidtagit i syfte att mål om 10 %ekologiskt odlad åkerareal skall kunnauppnås. Vi har ett miljöstöd för ekologisk produktion,medel avsätts för utbildning, information, forskning,försöks- och utvecklingsprojekt. Dessa åtgärder harhaft en positiv effekt på utvecklingen, och regering-ens bedömning är att mål kommer attkunna nås år 2000.Jag är medveten om att utvecklingen inom olikaproduktionsgrenar skiljer sig åt. Utvecklingen inomden ekologiska slaktsvinsproduktionen är t.ex. betyd-ligt långsammare än utvecklingen inom den expansi-va ekologiska mjölksektorn. En orsak till detta kanvara att skillnaden är stor mellan ekologisk och kon-ventionell svinproduktion. Den ekologiska svinpro-duktionen kräver ofta total nybyggnation och ett heltnytt produktionssystem. Detta kan jämföras med denekologiska mjölkproduktionen, där lantbrukaren oftakan behålla sina stallar.För att utveckla den ekologiska svinproduktionenbehövs ytterligare kunskap om olika systemlösningar.Det är också därför som medel har avsatts för för-söks- och utvecklingsprojekt inom detta område.Effekten av dessa studier är naturligtvis långsiktigamen enligt min mening nödvändiga för att stimulerautvecklingen.Jag önskar, liksom , att den eko-logiska slaktsvinsproduktionen skulle öka i omfatt-ning. Det är dock min uppfattning att detta är ett om-råde där marknaden bör spela en avgörande roll. Omkonsumenternas efterfrågan av ekologiskt griskötthåller i sig och producenternas kunskap om olikaproduktionssystem utvecklas, tror jag också att pro-duktionen kommer att kunna öka i omfattning. Jaganser att det bästa sättet för statsmakterna att bidra fortsatt positiv utveckling är genom fortsatt stödtill forskning, försöks- och utvecklingsverksamhetsamt information, utbildning och rådgivning.Anf. 15 ():Fru talman! Det här är en interpellation som jagfaktiskt tycker är rätt viktig.Jag tycker att det är bra med det mål vi har förekologiskt odlad åkerareal. Från sidahar vi gång på gång velat komplettera det med ett målpå även för djurhållningen. Tyvärr har vi intefått gehör för det hos något annat parti.Om vi ser på utvecklingen menar vi att detfaktiskt är nödvändigt med ett mål också för andradelar av livsmedelsproduktionen än just åkerarealen,därför att producenterna inte ställer upp på kon-sumenternas efterfrågan. När det gäller fläsk kan vi seatt det är en ständig brist. Det är det även när detgäller nötkött. Det går att sälja betydligt mer, framförallt ekofläsk, men även ekokött, jämfört med vad somi dag finns i handeln.Interpellationen skrevs med tanke på julskinkan,kan man väl säga. Det har varit en akut brist i mångaår. Jag kan säga att det nästan har varit omöjligt att fåtag på ekologisk julskinka. Vi lyckades den här julen,efter att ha stått i kö . Åreninnan gick det inte, trots lika lång kötid. Konsumkunde inte leverera, trots att är en kedja somär mycket mån om att få fram ekologiska produkter.Året dessförinnan gick det.Det visar sig alltså att det inte finns ekologiskskinka att få tag på. Vad gör vi konsumenter då? Imånga fall kan man välja bort produkter, men det ärinte så lätt att välja bort mat. Vi måste äta. Det inne-bär att konsumenternas val inte blir riktigt tydligt här.Man väljer en konventionellt framtagen skinka, i mittfall naturligtvis svensk, om det inte finns Kravfläskatt få tag på. Finns det inte Kravfläsk att få tag på tillvardags försöker man hitta några andra Kravproduk-ter. blir det nötkött.Konsumenternas signaler går alltså inte fram där-för att de måste äta. Det här är allvarligt tycker jag.Från lantbrukets sida har man sagt att man skall ställaom i den takt efterfrågan sker, men det har man integjort. När det gäller gris är så lite som av pro-duktionen ekologisk. Det är långt efter det 10-procentsmål som vi har när det gäller växtodlingen.Någonting måste alltså göras.Jag delar inte riktigt den uppfattning som jord-bruksministern har att orsaken är den stora skillnadenmellan ekologisk och konventionell fläskproduktion,framför allt inte när det gäller byggnationerna. Detman har anfört till mig är att man är rädd för att gri-sarna skall gå ute. Det är det man tycker är obehag-ligt. Man är rädd för rödsoten, säger man. Det handlarinte alls om byggnader, utan det handlar om helasättet att producera.Samtidigt finns det en del som har ställt om tillekologisk grisproduktion och som har mycket godaerfarenheter. De har faktiskt inte alls speciellt mycketproblem. Det finns en person i som levere-rar. Det var också därifrån som vi fickvår julskinka, via . Man har mycket godaresultat och har inte haft mer sjukdomar än man har ikonventionella stallar. Där vet vi att man ofta harproblem just därför att grisarna hålls instängda. Manfår en hel del lunginflammationer på grund av att detär svårt att hålla innemiljön acceptabel.Frågan är: Vad gör vi?Jag menar nog att det, när vi nu ser utvecklingen,faktiskt är dags att hitta ett sätt att ge signaler ävenfrån och regeringens sida, att vi vill att denhär omställningen kommer i gång, eftersom konsu-menterna efterfrågar dessa produkter.Jag vet också att det inom EU:s jordbrukspolitik -med tanke på att vi nu är med i EU - är mycket svårtatt göra någonting nationellt. Men det är också därförjag tar upp diskussionen här. Jag vill att vi härifrån ialla fall skall kunna ge signaler till de svenskagrisproducenterna att man skall ställa om, eftersomkonsumenterna efterfrågar detta, och att det är vårtsamlade önskemål. Jag hoppas att vi kanske kan bliöverens i det fallet.Jag skulle vilja fråga jordbruksministern: något sätt att bidra för att få en förändring tillstånd?Anf. 16 Jordbruksminister ():Fru talman! För att börja med det sista som Gud-run tar upp, EU. Det är riktigt att det ärmycket svårt att i den situation vi är hitta på egnasystem och egna stöd. Det går helt enkelt inte. Detman måste göra är att arbeta genom EU, eftersomjordbrukspolitiken är överstatlig och så att säga styrdfrån Bryssel.Det vi just nu diskuterar där, förutom hela om-formningen av jordbrukspolitiken, är att hela gris-sektorn är i en svår kris. Det har sina grunder i svin-pest i olika länder, i Asienkrisen och i Rysslandskri-sen. kommer det upp igen i en av underkommitté-erna till ministerrådet, där man skall se om det finnsnågot man kan göra för att lätta på den överskottssi-tuation som råder inom EU.Det är möjligt att man också skulle kunna föra indiskussionen om ekologiskt griskött i den debatten.Det har jag inte tänkt på tidigare. Det är en tanke somjag får . Det är möjligt att göra det.När det sedan gäller den situation som råder i Sve-rige är det klart att man inte kan kommendera fram enekologisk produktion. Det räcker inte att jag säger attdet nu skall produceras ekologiska grisar och så blirdet så. Det måste också finnas en avsättning för pro-duktionen. Uppenbarligen tycker inte producenternaatt det gör det. De känner inte av konsumenternassignaler. Jag vet inte om det är för få som t.ex. till julfrågar efter ekologisk skinka eller vad det kan beropå. Men det går inte att kommendera fram detta.Det är också särskilt svårt i när det finns ettstort överskott, importen trycker på och prisernasjunker. Jag hävdar att det naturligtvis blir dyrare attproducera på det ekologiska sättet, och det har intebara att göra med att man måste bygga om sina stal-lar. Det har också att göra med var stallarna ligger,eftersom man måste låta grisarna gå ute. Alla svin-stallar ligger inte i anslutning till ett område där mankan ta ut grisarna. Det är också så att utevistelseytor-na behöver vara tillräckligt stora för att förhindraväxtnäringsläckage. Det är inte helt enkelt. Jag harinte något bra enkelt svar, så att jag kan säga: Så görvi, och så blir det fler grisar som produceras på ettekologiskt riktigt sätt.Man kan säga att den ekologiska slaktsvinspro-duktionen får indirekt stöd genom miljöstödet tillekologisk växtodling. I och med att grisarna måste ätaekologiskt foder gynnar ett stöd till ekologisk växt-odling indirekt slaktsvinsproduktionen.Dessutom lämnas ett särskilt stöd till ekologiskslaktsvinsproduktion på grundval av antalet suggorinom företaget. Det stödet lämnas i form av extra stödför ekologiskt odlad slåttervall, betesvall och grönfo-dergrödor. Två suggor berättigar till extra stöd för enhektar vall eller grönfoder. Så helt bortglömt är dettainte. Jag skulle gärna göra mer om jag bara hadeinstrumenten. Men jag tycker att det i första hand ärkonsumenterna som måste fråga efter detta.På många andra områden har vi sett att när det blirtillräckligt många konsumenter som frågar efter ensak sker det också någonting i produktionen. Jag troratt det i första hand måste gå till så här också.Anf. 17 ():Fru talman! Jag skulle önska att det när det gällermat var så lätt att efterfrågan alltid innebar att pro-duktionen ändrade inriktning. Men eftersom vi intekan avstå från att äta är det inte så enkelt. Det blir lättså att konsumentens signaler inte riktigt når fram.Om det inte finns att köpa ekologiskt produceradevaror kan man ju inte avstå från att äta, utan då måsteman köpa någonting annat. Därför syns inte de härsignalerna lika tydligt. Ett sätt kunde faktiskt vara attvi skapade ett mål även för den ekologiska djurpro-duktionen. Det har vi ju gjort för växtnäringen, ochdet har faktiskt till en del varit styrande, kan mansäga. Det är ju helt klart att vi från riksdag och rege-ring vill ha ett mål för ekologisk växtproduktion.Detta har stimulerat och skapat en debatt kring dethär med ekologisk produktion. Att skapa ett mål förekologisk djurproduktion skulle faktiskt kunna varaen väg. Jag är medveten om att det är en väg somnaturligtvis inte är definitiv men det skulle ändå kun-na vara en klar signal.Om vi kunde enas om att vi skall ta fram ett målför ekologisk djurproduktion skulle jag tycka att detvar bra. Jag tycker nämligen att det haltar lite när vihar ett sådant mål för växtodlingen men inte för djur-hållningen.Dessutom är det här en ekonomisk fråga för EU.Vi har, som jordbruksministern säger, ett stort över-skott av fläsk i alla länder. Det beror egentligen påden "enfald" som råder inom EU, dvs. att alla görsamma sak . Alla satsade ju på grisproduk-tion. Här i skulle det vara 1 miljon fler grisar,sade man - finns det 2 miljoner grisar. Dettagjorde alltså alla länder samtidigt.Marknadskrafterna säger då att om det blir ettöverskott faller priset. Men priset får ju inte falla hurdet vill på jordbrukssidan, utan då kommer interven-tionen in - dvs. att bönderna garanteras ett minimi-pris. Det här kostar naturligtvis pengar för alla - förskattebetalare osv.Överskottet på gris är naturligtvis ett problem.Såvitt jag förstår finns det förslag om privat lagringav griskött. Detta är alltså även ett ekonomiskt pro-blem, som det finns ett underskott på eko-logiskt producerat fläsk. Detta är en väldigt underligparadox.Jag är övertygad om att alltfler konsumenterkommer att vara villiga att betala en extraslant för detekologiskt producerade. Det kan vi se redan i dag.Man värderar att djur och jordbruk har hanterats påett ekologiskt sätt. Jag tror inte alls att problemet äratt det inte finns konsumenter som vill betala. ärflaskhalsen, tyvärr, att det inte finns sådana här pro-dukter.Om jordbruksministern kunde ta upp detta i olikasammanhang tillsammans med organisationerna trorjag att det skulle vara bra, dvs. att det finns en viljafrån konsumenternas sida att ha den här typen avprodukter att välja mellan, att det finns en vilja attköpa ekologiskt kött och ekologiskt fläsk. Alla somhåller på med det här på slaktsidan och även i buti-kerna kan bekräfta att det är så. Man söker med ljusoch lykta efter nya producenter som vill producera.Vi kan bara se hur det är när det gäller mjölkpro-duktionen. Arla har 350 ekologiska mjölkpro-ducenter och söker 200 till - alltså nästan en för-dubbling. På den sidan går det fort. Där har mannämligen sett att skillnaden mellan att ha ekologiskproduktion och att ha konventionell produktion ärstor och viktig men inte så avskräckande som mångagrisproducenter anser. Jag förstår också att det närman står med en överproduktion av gris är svårt attsatsa. Men om man kunde få fler att satsa på ekolo-giskt producerat fläsk vore kanske det här ett sätt förmånga bönder att finnas kvar på marknaden - böndersom annars riskerar att slås ut som fläskproducenter.Jag hoppas att fler olika små steg kan leda tilldetta. Men först och främst undrar jag alltså: Kanjordbruksministern tänka sig ett mål även för ekolo-gisk djurhållning, motsvarande det för åkerarealen?Anf. 18 Jordbruksminister ():Fru talman! Javisst kan jag tänka mig ett mål ock-så för annan produktion än vad gäller åkerarealen.Det är också därför som har rege-ringens uppdrag att föreslå ett nytt mål för den ekolo-giska produktionen . Det är ett vitt upp-drag som inte bara täcker åkerarealen, utan där är detfritt fram att föreslå det man själv kommer fram till.Detta ser jag fram emot. Det här skall presenteras densista juni , så vi kan nog under det här året seframför oss ett nytt sådant förslag.Jag är inte alls främmande för att utvidga detta,för det ligger helt i linje med den allmänna uppfatt-ningen i bland konsumenterna att vi skall taytterligare steg på den här vägen. Jag tycker nog attsvenska konsumenter är väldigt medvetna. Jag tyckerockså, om det nu är som säger, attdet är trist att detta inte får genomslag i butikerna ochbland producenterna. Det har ju fått genomslag närdet gäller mjölk men alltså inte när det gäller gris.Då kan man fundera - jag återkommer således tillden frågan - över vad skillnaden beror på. Min upp-fattning är att det är svårare för producenterna attgöra denna omställning, särskilt naturligtvis i en tidnär vi har dessa stora överskott av gris. Grisprodu-centerna står nästan inför konkursdärför att grispriset är så lågt. Det är alltså skillnadmellan mjölk och gris när det gäller att produceraekologiskt. Det krävs mer av grisproducenterna iform av ombyggnader - husen, stallarna, vara lokali-serade på rätt ställe.Det är inte så att grisproduktionen inom EU är fö-remål för marknadsreglering. Den sektorn är ju fak-tiskt fri så att säga. Där tillåter man marknadsmeka-nismen att gälla. I den kris som har uppstått när utbu-det blir större än efterfrågan och priset faller vill endel länder att vi även beträffande svinen skall gå inför ett slags marknadsordning, dvs. att vi skall åter-reglera grisproduktionen inom EU. Det tycker inte jagatt man skall göra. Däremot funderar jag mycket påvad man tillfälligt kan göra för att underlätta för demånga grisbönder som har det väldigt svårt.Grundorsaken är dock att det inom EU producerasför mycket. Skälet till det är att andra länder, i en tidnär och på grund av svinpest intekunde producera, satte i gång med att bygga upp sinkapacitet. Det tycks gå väldigt fort att göra det. Mennär svinpesten var över och och Hollandåterigen kunde börja producera stod vi där med en förstor kostym, som slutade handlaoch vi fick en kris i som också påverkade detta.Svaret på fråga är alltså: Javisst,jag kan mycket väl tänka mig ett mål också för dennaproduktion och jag ser fram emot Jordbruksverketsrapport i juni.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1998/99:105 om bur-hållning av minkarAnf. 19 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat om jagavser att föreslå samma förändring av djurskyddsför-ordningen för mink som för räv, dvs. att djuren skallhållas så att deras naturliga behov tillgodoses, och nären sådan förändring kan väntas.Låt mig börja med att betona att det är självklartatt djurskyddslagen (1988:534) skall tillämpas föralla typer av djurhållning.Ändringen av djurskyddsförordningen(1988:539), som avser rävhållning, trädde i kraft den1 . Den innebär att rävar bara får hållaspå ett sådant sätt att deras behov av att vara tillsam-mans med andra rävar, röra sig, gräva och ägna sig åtannan sysselsättning kan tillgodoses.Bestämmelsen är baserad på dagens kunskap omrävars behov och har tillkommit för att rävars naturli-ga beteenden bättre skall kunna tillgodoses.På senare år har det förts en debatt om det är så attden farmuppfödda har behov av vatten attsimma i.