prot · GM0942 · 1999-01-20 00:00:00 — De privataalternativen har man behandlat mycket styvmoderligt.I socialdemokraternas välfärdsstat är det den offentli-ga sektorn som är välfärd, medan privata alternativoch lägre skatter är hot mot välfärden. Det är de kol-lektiva systemen som är välfärd, precis som vi hördeSusanne säga.Under de senaste 30 åren har det skett en väldigförändring i samhället. Vi har gått från ett ganskabalanserat samhälle där de tre olika delarna av sam-hället - det offentliga, marknaderna och gemenska-perna - allihop har stått för stora delar till dagensvälfärdsstat, där offentlig sektor tar drygt två tredje-delar av BNP i anspråk. Vi har fått en väldigt konstigvälfärdsstat, som inte längre klarar sig.Då försöker man se om det kommer några bra för-slag från socialdemokraterna mot denna välfärdsstatultra light som är på väg att växa fram. Men det vi serär tyvärr mestadels utredningar och segdragningar.Vad är då välfärdsstaten ultra light? Enligt minåsikt är det när man betalar av sin inkomst iskatt, så att man inte kan leva på sin lön, och sedantvingas till bidrag. När man sedan behöver den ge-mensamma omsorg som vi har betalat via skattsedelnfår man inte den service som man borde få.Är det rimligt att en person som har jobbat helasitt liv och sedan tvingas uppsöka akutmottagningskall behöva ligga både fem och på enbrits i någon korridor? Är det rimligt att skolan är sådålig att nu får gå ut med en katastrofrap-port och säga att man nog måste börja om från börjannär det gäller reformeringen av skolan? Är det rimligtatt en sjuksköterska skall ta hand om 246 äldre perso-ner och att de bara får vara uppe några enstaka tim-mar per dag? Är det verkligen rimligt? Mitt svar ärnej.Vi har fått en urholkning av välfärden som jag trorberor på att vi har socialiserat denna gemensammavälfärd. På många ställen kan man inte längre prataom vård, skola och omsorg. Det handlar tyvärr omvanvård, flumskola och seniorförvaring.Stat och samhälle är inte samma sak. Staten är endel av samhället. De andra delarna är minst lika vikti-ga, nämligen marknaderna och gemenskaperna. Omvi skall ha råd med en bra offentlig sektor - och detskall vi - måste vi se till att de båda andra delarna avsamhället kan växa. Vi måste få ett företagsklimatmed lägre skatter och avregleringar, men också medborttagande av allt kommunalt och statligt företagan-de. Företag och näringsverksamhet skall det offentli-ga inte ägna sig åt. Det sköts bättre på en fri marknad.Vi skall inte glömma bort de små gemenskapernaoch de små kooperativen - de kooperativa dagisenoch den kooperativa äldreomsorgen. Det finns massorav kooperationer och små gemenskaper - kyrka ochannat - som kan göra stora insatser om de bara fårmöjligheten.Vi moderater vill ha ett välfärdssamhälle som er-sätter dagens välfärdsstat. Vi vill ha betydligt lägreskatter. Vi vill att man skall kunna leva på den egnalönen och att man faktiskt skall kunna ha ett enskiltsparande som ger en personlig välfärd och trygghet.Det ger också möjligheter till företagande genom attdet blir lättare att få tag i riskkapital. Vi vill också hamindre bidragsberoende, därför att fler skall kunnaleva på sin lön.Varje människa är unik. Vi måste se till att varjemänniska kan leva sitt livsprojekt tillsammans meddem han eller hon så vill och att de drömmar ochidéer man har kan bli verklighet. Det är den bästagrunden för ett nytt välfärdssamhälle där vi har ett braföretagsklimat och ett bra individklimat och där detväxer fram nya företag, men där också de stora gamlavälfärdsmotorerna - ABB, , Stora, Astraosv. - skulle ha kunnat stanna kvar.Anf. 125 ()replik:Herr talman! Att vara eller inte vara nöjd, det ärfrågan.Man kan ju få kritik när man är nöjd med saker iSverige. Då kan man kanske tro att jag skulle kritiseraatt någon är missnöjd.Jag funderade lite grann över den direktör somPer uppehöll sig vid inledningsvis i sitt anföran-de. Han längtade efter en helg då han skulle få umgåsmed familjen. Jag hoppas att den direktören har valtatt ha sin verksamhet i ett land där samhället underövrig tid tar hand om familjen, att dagis eller skolaerbjuder plats för de barn som han inte hinner med,att vården tar hand om de föräldrar som han kanskeinte hinner träffa och att det finns en verksamhet sommöjliggör för familjen att fungera.Det är lite bestickande att lyssna till det eviga taletom att det inte finns alternativ i vårt samhälle. Detutmålas något slags öststatssocialistiskt . Vårtland är i stället fyllt av olika verksamheter med olikainriktning. Det finns skolor som jobbar med olikaverksamheter, med kulturinriktning och idrottsliginriktning. Det finns kooperativa sätt att anordnabarnomsorg. Det finns olika alternativ inom äldreom-sorgen.Sluta att måla tillvaron i svart och vitt! En del ärvisserligen grått, men det finns det som också är bra.Anf. 126 PER () replik:Herr talman! Självfallet finns det mycket som ärbra, men det är viktigt att vi också diskuterar det somär mindre bra och det som är direkt dåligt.I mitt anförande pratade jag inte om direktörenutan om medarbetarna. Det är många som skulletycka att det vore skönt att få en helg i lugn och rotillsammans med sina barn. Sedan kan de barnen gåpå dagis eller i skola. Det är upp till varje medarbeta-re att själv fundera över om det skall vara ett koope-rativt eller offentligt dagis. Det viktiga är ju att det ären kvalitet och en pedagogik som passar just denindividen.Anf. 127 ()replik:Herr talman! Vi skall naturligtvis kunna titta pådet som inte fungerar bra. Det är just därför skolmi-nistern förklarade i TV att man har begärt attSkolverket skall gå in och titta på vilka frågor som vibehöver lösa i dagens skola.Man kan göra det oerhört enkelt för sig från mo-derat håll. När vi tittar tillbaka och ser hurskolan har utvecklats säger man att skälet till alla dehär problemen naturligtvis är att vi har en socialde-mokratisk regering. Då är det konstigt att man kankonstatera och kan uttyda i statistiken att det ocksåfanns problem när vi har haft andra rege-ringar.Låt oss sluta med den här pajkastningen och istället tala om hur vi skall utveckla skolan, vårdenoch omsorgen, så att den blir bättre, som Per varinne på! Det är ju skälet till att vi begär att få redovis-ningar av vilka problem som vi skall ta itu med iskolan.Anf. 128 PER () replik:Herr talman! Allting är inte alls socialdemokra-ternas fel, men vi kan titta på vad som sker i skolan . Det är mycket oroande att resultaten på de ma-tematikprov som finns på t.ex. en del tekniska utbild-ningar på blir sämre och sämre. Förvarje år går resultatet ned. Det oroar mig.Det oroar mig också att det i min hemstad, Upp-sala, lär vara större risk att bli misshandlad på vissagymnasieskolor än på . Det oroar migmycket.Anf. 129 Socialminister () replik:Herr talman! Det väsentliga motivet till att manber en grupp framträdande forskare att göra ett socialtbokslut för 1990-talet trodde jag var att man skulleförsöka få en säker bild av de brister som finns i väl-färden. Men efter Per Bills anförande förstår jag attdet finns ytterligare ett motiv, nämligen att det be-hövs en reell kunskap hos några i den här församling-en om hur välfärden fungerar.Jag tyckte faktiskt att Per sade att det fannsinkomsttagare som betalade iskatt och är beroende av bidrag. Berätta mer om denpersonen.Anf. 130 PER () replik:Herr talman! Det är ganska många låg- ochmedelinkomsttagare som, om de lägger ihop samtligaskatter och arbetsgivaravgifter, betalar både 60 och70 % av sin inkomst i skatt. Det är inte alls någontingsärskilt unikt. Det handlar inte om ett fåtal personer.Det är snarare regel än undantag.Det tråkigaste av allt är att de dessutom på någotsätt sitter fast. De kan inte klättra i samhället. Om degår upp från att jobba tre fjärdedels tid till heltid ärmarginaleffekten på detta extrajobbande ibland ändaupp till 90 %.Anf. 131 Socialminister () replik:Herr talman! Jag är medveten om att moderaternakan räkna skatteskalor på de mest häpnadsväckandesätt. Men jag trodde att det handlade om den inkomst-skatt som vi normalt betalar.Även om man räknar som Per gjorde gälldedet bara det ena påståendet. Det andra gällde att dessainkomsttagare var beroende av bidrag. Vilka bidragtänker Per på?Anf. 132 PER () replik:Herr talman! För många av mina vänner som harganska goda inkomster är barnbidraget, bostadsbidra-get och många andra bidrag en mycket väsentlig delnär det gäller att familjen skall få det att gå ihop.Det betyder att de först betalar in av sininkomst i skatt. Sedan skall de artigt ta av sig mössanoch gå till patron - numera är det inte patron på bru-ket utan socialdemokraterna - och vara glada ifall defår bidragen före de stora helgerna och inte efter.Anf. 133 () replik:Herr talman! Per och säger stän-digt att vi skall ha en välfärd. skall skatter-na sänkas. Men de talar aldrig om hur man skall fi-nansiera välfärden.Bo Lundgren sade att den självfallet skall finansi-eras gemensamt. Men hur skall vi gemensamt finan-siera välfärden om det inte skall ske via skatter? Hurtänker finansiera sin välfärd?Anf. 134 PER () replik:Herr talman! tycks inte ha läst våramotioner särskilt väl. Vi vill inte alls ta bort allaskatter. Det kommer att vara många skatter kvar ävenefter våra skattesänkningar. I vårt budgetförslag tar viinte ens bort alla de skattehöjningar som socialdemo-kraterna har gjort . Nogfinns det ett mycket stort skattetryck kvar och mycketstora möjligheter att bekosta den del av välfärden sombygger på den gemensamma delen, den del som vibetalar genom skattsedeln.Anf. 135 () replik:Herr talman! Jag heter man tänkt finansiera på samma sätt här iStockholm? Man begär ju extra statspengar till pro-jekt för att klara av gränserna i vården. Är det genomspeciella projekt som man skall klara av det här?Eller skall man sänka lönerna för vårdpersonalen?Hur skall man klara av det? säger man ju egent-ligen både från kommuner, även moderatledda kom-muner, och landsting att man inte kan ställa upp på enså stor skattesänkning som vill ha. Mansäger att man aldrig kommer att klara av det i kom-munerna eller i landstingen.Anf. 136 PER () replik:Herr talman! Ursäkta, , om jag sa-de fel namn.Stockholms problem är ju mångfasetterat. En avde stora bovarna är den s.k. , ochde miljoner, för att inte säga miljarder, som stock-holmsborna tvingas betala i skatt till andra delar avSverige.Jag tror att det behövs betydligt större konkurrens.Jag tror att det behövs fler privata alternativ. Vi vetatt många som jobbar i den offentliga vårdensäger att om vi bara fick vara med och se till att detblev en annan organisation så skulle vi kunna göraväldigt mycket mer - om vi bara fick ändra organisa-tionen. Det är några av förslagen.Anf. 137 ():Herr talman! Vi har sagt, inte minstfrån den här talarstolen, att försvararoch vill utveckla arbetarrörelsens idé om en gemen-sam, solidarisk och demokratisk välfärd som är finan-sierad genom progressiv beskattning av individer ochföretag. Sammanfattningsvis skulle välfärd kunnadefinieras som levnadsnivå, livskvalitet och demo-krati.Välfärden skall svara för en rättvis fördelning avinkomster och levnadsbetingelser mellan olika grup-per av yrkesverksamma och mellan dem som harlönearbete och dem som saknar det. Den har ett sär-skilt ansvar för barnen, ungdomarna, de gamla, desjuka och de arbetslösa. Grundidén är devisen: Av varoch en efter förmåga, åt var och en efter behov.I alla utvecklade ekonomier växer tjänstesektornsandel av ekonomin. Vi vill ha en välfärd som ut-vecklas på demokratins villkor. Utvecklingen skallstyras av människornas behov. Den skall inte styrasav hur tjock plånbok man råkar ha. Försvaret av denoffentliga sektorn är en av vår tids viktigaste klass-och jämställdhetsfrågor. Ytterst handlar det om kamp,om makten över hur samhällets resurser skall förde-las. Det handlar om vem eller vilka som bestämmeröver hur mycket vi har att fördela och om på vilketsätt vi fördelar den gemensamma påsen.Vem har makten att bestämma över hur stor påsenmed pengar för att finansiera välfärden skall vara?Vem sätter dagordningen? Hur mycket av den maktenfinns i riksdag? De flesta erkänner att denparlamentariska demokratin har problem i den globa-liserande kapitalismen. Valdeltagandet minskar ochmisstron mot oss politiker ökar.De här problemen har med formerna för ägandetav och makten över kapitalet att göra. De är konsek-vensen av de maktförhållanden i samhället som göratt aktieindex på Stockholmsbörsen sextondubblatssedan 1980. Antalet aktieägare har under sammaperiod också ökat kraftigt. äger halva svenskafolket aktier. Det är till största delen ett indirektägande. Aktieägandet är extremt snett fördelat. De10 % som har mest äger av de börsnoteradeaktierna.Men det är inte bara de rika som har blivit rikare.De fattiga har också blivit fattigare. Som mest harnästan en tiondel av befolkningen varit beroende avsocialbidrag. Det är den framväxande massarbetslös-heten som är den främsta orsaken tillden ökande fattigdomen. Arbetslösheten har mestförsvagat dem som redan förut hade de lägsta in-komsterna.De ökade klyftorna gäller både klass och kön. En-samföräldrar och pensionärer med låg eller ingenATP tillhör de fattigaste. Nästan alla i dessa grupperär kvinnor. De ökade klyftorna gäller också de olikadelarna av landet. I de rika villaförorterna runt stor-städerna blir man ännu rikare. I avfolkningsbygdernaoch i några starkt segregerade hyreshusområden istäderna har fattigdomen växt.Och om vi för lyfter blickenkan vi också konstatera att de kapitalistiska maktför-hållandena avspeglas i att 40 000 barn svälter ihjälvarje dag trots livsmedelsöverskott. De 254 rikasteäger lika mycket som de 2 ½ miljarder fattigaste.Herr talman! I den marxistiska traditionen harproduktivkrafternas, dvs. teknologins och kunskaper-nas, förändringar en grundläggande betydelse förägandet av produktionsmedlen - som i sin tur är av-görande för hur makten ser ut i samhället. Därför ären analys av produktivkrafternas utveckling och vaddenna kan tänkas få för konsekvenser för makten isamhället av yttersta betydelse för människans möj-lighet att genom demokratiska beslut påverka ochförändra samhällets utveckling. Det handlar om hur videmokratiserar den ekonomiska makten.Med detta vill jag ha sagt att en stor del av dag-ordningen sätts utanför vårt högsta beslutande politis-ka organ. Det betyder inte att vi i riksdagsaknar makt. Det handlar om att vi använder oss avdet utrymme som ändå ges.Kärnan i den gemensamma välfärden är skola,vård, omsorg och hållbar utveckling. Vänsterpartietvill satsa mer på kommunsektorn än vad som hittillsskett. Kommunernas ekonomiska situation har underde varit mycket belastad. Det finns be-hov av ökade resurser. Det har många som hållitanföranden här givit bevis på.Herr talman! Det kommunala skatteutjämnings-systemet har också fått kommunalekonomiska kon-sekvenser. Här behövs mer pengar till kommuner ochlandsting för att skapa förutsättningar för en godvälfärd inom alla regioner. Staten måste tillskjuta merpengar för att motverka att kantrar över meden avfolkad landsbygd och överbefolkade storstads-regioner.Jag välkomnar regeringens initiativ att arbeta fören kompromiss vad gäller skatteutjämningsförslagetsom får en bred acceptans bland så många kommuneroch landsting som möjligt. Det är också positivt attregeringen uppmärksammar de sju nordligaste länensframtid genom att föra konstruktiva samtal om åtgär-der i andan att hela skall leva.Den statliga budgetsaneringen har försämratkommunernas ekonomiska förutsättningar. Den ne-gativa trenden har också förstärkts av budgettekniskainnovationer i EU-andan, dels som ett led i att hållakontroll på de offentliga utgifterna, dels för att ha ett,som regeringen uttryckt det, handlingsutrymme införett eventuellt beslut att ingå i EU:s valutaunion.Handlingsfriheten har utmynnat i att regeringenfört en ekonomisk politik som klarar kvalifikationer-na, dvs. konvergensvillkoren för att vara med i EMU.Den går främst ut på att uppnå prisstabilitet. Att mot-verka inflation går före att få ned arbetslösheten. Vihar en så låg inflation att det nästan gränsar till defla-tion. Vi har ekonomisk tillväxt, men ocksåen relativt hög arbetslöshet. Frågan är om det någon-sin är möjligt att med denna politik uppnå sysselsätt-ningsmålet att av den arbetsföra befolkningenskall ha ett arbete år 2004.Därmed också sagt att vi är mycket kritiska tillden ekonomiska politik som följer av EMU-anpassningen. Budgettekniken har bl.a. resulterat isystem med utgiftstak och balanskrav på kommuner-na. Jag instämmer i efterlysning aven seriös debatt om konsekvenserna av dessa utgift-stak som lagts fast på varje utgiftsområde. Det kan bliabsurda konsekvenser.Vi vill ha en annorlunda ekonomisk politik för attkunna försvara och utveckla välfärden. Och det finnsutrymme genom att man kan ta till vara delar av bud-getöverskottet på ett ansvarsfullt sätt och användadetta till att skapa förutsättningar för fler arbetstill-fällen.I det sammanhanget är en väl fungerande kom-munsektor ett bra verktyg. Skola, äldre- och barnom-sorg samt miljöomställning skapar förutsättningar förmänniskor att arbeta. innebär deras verk-samhet riktiga jobb.Anf. 138 PER () replik:Herr talman! tar upp aktieägandet ochutvecklingen på börsen som om det vore ett problem.Det är väl jättebra att av alla svenskarsparar i aktier? Vi hade gärna sett att hade blivitnästa folkaktie där så många svenskar som möjligt,småsparare, hade fått bli delägare i bolaget. Tyckerinte att det vore bra om fler svenskar blevaktieägare och fick ta del av den värdeökning somfaktiskt sker på börsen och som till stor del beror påatt svenska företag är mycket duktiga på en globalmarknad?Anf. 139 () replik:Herr talman! Om man lyssnade noga på mitt anfö-rande kunde man höra att min kritik handlade om attden ekonomiska makten är så väldigt snett fördelad.10 % av aktieägarna äger av de börsnoteradeaktierna.Det handlar om vem som lägger dagordningen närdet gäller arbetstillfällen och när det gäller välfärden.Är det vi här i , eller är det dessa s.k. friamarknadskrafter som gör det?Jag tror att det finns möjligheter att skapa merdemokrati även på ekonomins område.Anf. 140 PER () replik:Herr talman! Min fråga var om det inte skulle varabra om fler blev delägare, om vi kunde få 70, 80 eller90 % av alla svenskar att tycka att det är kul att varadelägare i ett företag. Jag tror att det behövs fler små-sparare på börsen. Det är ju ett bra sätt att se till attdet inte är ett fåtal stora fonder eller väldigt rika per-soner som är de stora ägarna.Anf. 141 () replik:Herr talman! Det handlar om den ekonomiskamakten. Jag tycker att det finns anledning att göra enhel del saker när det gäller t.ex. fonder, typ löntagar-fonder, där man som delaktig i ett ägandeskap ocksåkan bestämma hur investeringarna skall se ut. Mankan investera så att det blir fler jobb och så att mantar miljöhänsyn i stället för att enbart investera för attfå högsta möjliga vinst. Som tur är skiljer sig synenpå de här sakerna mellan och Vänster-partiet.Anf. 142 () re-plik:Herr talman! Jag tycker att i sin sam-hällsanalys låter som en riktig gammaldags marxis-tisk kommunist av en sort som jag faktiskt inte troddeexisterade längre. Vänstern förefaller ju ganska sofis-tikerad i många sammanhang.Min enkla fråga till är därför: Vad ärdet för land eller samhälle med kommunistiskt styresom står modell för i hennes samhäll-sanalys där hon talar om bättre fördelning av denekonomiska makten? Vad är det vi skall titta på?Anf. 143 () replik:Herr talman! Jag hade förväntat ungefär de härtongångarna just från . Jag beskrev det sättsom står för när det gäller att analysera sam-hället. Det är faktiskt ganska vedertaget även i ettsådant land som . Jag kommer inte att kunnasvara på den fråga som ställer till mig omvilket land det är frågan om. Jag beskriver en veten-skaplig samhällsanalys. Jag tror t.o.m. att det finnsfolkpartister som använder sig av den.Anf. 144 () re-plik:Herr talman! I så fall tillhör inte jag dem. Denmarxistiska vetenskapliga analysen har, vad jag för-stått, aldrig riktigt fungerat i praktiken. Jag hänvisarhellre till den liberala vetenskapliga ana-lysen. Den ekonomin är betydligt bättre.Anf. 145 () replik:Herr talman! Man får göra skillnad på ideologioch vetenskap. Om man har en vetenskaplig analys ärdet alltså en metod som man använder för att förklarahur samhället fungerar. Ideologi handlar om vilkaåsikter man har och hur man vill att ett samhälle skallvara. Gör den skillnaden! Det vore bra för den fort-satta diskussionen.Anf. 146 ():Herr talman! Sannerligen - det är nya tider! Förnågot årtionde sedan, när försöktevisa på att rätts- och välfärdssamhällets överlevnadhängde på att frågorna om etik och moral hölls levan-de i den politiska debatten, kunde man höra luddigafnysningar från såväl andra partier som från kulture-tablissemanget och medierna. Inte minst ljudliga varfnysningarna från vänsterkanten.I dag fnyser knappt någon. Alla inser att inte baravår välfärd och vår ekonomi utan också själva demo-kratin är i fara om vi inte lyckas forma en hållbargemensam värdegrund för samhällsbygget, dvs. hurvi skall leva med varandra. En hållbar etik är faktisktockså en förutsättning för en uthållig ekologi.I dag är alla politiska partier överens om att vimåste våga diskutera etik och värderingar. Vi behöveren hållbar värdegrund inte bara i skolan utan i helavårt samhälle.I dag kan man t.o.m. få höra från yttersta vänster-kanten att det man har gemensamt med Kristdemo-kraterna är viljan att föra upp frågorna om etik, moraloch värderingar på den politiska agendan. för-står alltfler att det var alldeles för många barn somslängdes ut med badvattnet i liberaliseringsvågensoch den ogenomtänkta förändringens yra. Just ingenundgår oron för vad som sker.Tillåt mig först säga att allt inte är uselt och dåligti vårt samhälle . Det finns mycket som fungerarbra och som vi med all rätt har anledning att glädjasöver. Men vi får inte heller blunda för det som ärmindre bra.Det blir alltfler äldre i vårt samhälle, men tyvärrblir de äldre också allt ensammare. Ingen har riktigttid med dem. Alltfler gamla och sjuka får inte denhjälp i form av vård och omsorg som de så väl behö-ver. De orkar inte göra sig hörda själva. De har intelängre förmågan att organisera sig som vi gör när viupplever att någonting inte är bra. Det är få som villföra deras talan. reagerar någon anställdnär situationen blivit ohållbar och arbetsbördanövermäktig.Under valrörelsen mötte jag en rullstolsburen äld-re dam på ett äldreboende. Hon hade en önskan. Detvar att få komma ut på en promenad åtminstone engång och höra fågelsången och se höstlö-ven falla. Vi tycker alla att det inte är något orimligtkrav, men det är svårt att genomföra på grund avpersonalsituationen på just det äldreboendet.Situationen i skolan är inte vad den borde vara.Kvällspressen basunerar ut om våldsbrott och över-grepp på våra gator och torg snart sagt . Detär inte att undra på att många frågar sig: Var det hit viville med vårt samhälle?Herr talman! Det är bra att stanna upp och få in-sikt, men det räcker inte. måste vi gå vidare. Vikristdemokrater fortsätter därför lika envist som förutatt ställa frågan: Vilken etisk grund, vilken moral ochvilka värderingar skall vi bygga på? Är det på klass-kampen med dess behov av hatobjekt, i form av t.ex.företagare som benämns kapitalister, att föra överskulden på?Tror någon att det går att skapa ett medmänskligtsamhälle med en politik som i sig förutsätter att engrupp människor hittar en annan grupp att hacka påoch beskylla för allt ont? Vi kristdemokrater tror intedet. Vi tror att den gamla regeln som brukar kallasden gyllne, dvs. behandla andra som du själv vill blibehandlad, är användbar.Vi tror att det är dags att gå ut och söka rätt på det"barn" som slängdes ut i kylan tillsammans med detberömda badvattnet när vårt land försökte göra sig avmed sin kristna kulturgrund. Vi behöver faktiskt inteförsöka hitta på någon ny, konstgjord etik av syntet-material, för vi vet att det där utslängda barnet fortfa-rande lever.