prot · GM09101 · 1999-05-27 00:00:00 — Utskottet konstaterar vidare attFörsvarsdepartementet kunde ha lämnat informationom formen för upplåtelsen av de begagnade strids-vagnarna, eftersom den aktuella formen för anskaff-ning är särskilt ovanlig när det gäller organisations-och effektbestämmande materiel för långsiktigt brukinom Försvarsmakten.Sammanfattningsvis finner utskottet i dettagranskningsärende ingen grund för kritik mot någonav försvarsministrarna från konstitutionell synpunkt.Däremot anser sig utskottet oförhindrat att uttala attregeringen inför upphandlingsärenden avstörre omfattning, och i fall där upphandlingen sker iannan form än vad som är brukligt, bör erbjuda riks-dagen information, t.ex. om på vilka grunder avtaletavses att träffas. Med ett enigt utskott har jag denuppfattningen att regeringar har anledningatt studera detta och också leva upp till de förvänt-ningar som utskottet på den här punkten uttalar.Fru talman! Jag skall alldeles strax avsluta. Jagvill bara återigen säga att det är väldigt viktigt attutskottet för trovärdigheten i och betydelsen avgranskningen kan hålla fast vid att det är fråga om enkonstitutionell administrativ granskning och att vitillsammans i det utvärderingsarbete som vi lite sena-re skall ta oss an kan komma fram till gemensammaståndpunkter om hur granskningsarbetet bör läggasupp.Jag vill, fru talman, yrka på godkännandeav utskottets anmälan i dess helhet.Anf. 3 PER () replik:Fru talman! Jag har en synpunkt och en fråga.Först synpunkten: Något som jag tycker är ett litetråkigt drag hos är att han anklagarallt som han inte gillar av anmälningar till KU för attvara partipolitisering av granskningen. Jag vill gärnasäga, med adress till samtliga ledamöter,att jag tycker att det är rätt att anmäla när man miss-tänker att någonting är felaktigt, dvs. om man tror attnågonting kan innehålla något som bör granskas avKU, anmäl det! Det ger nämligen KU möjligheter attbedöma huruvida det funnits fog för misstanken ellerinte. Restriktivitet i detta hänseende är inte av godo.Mitt påpekande: understrykeratt det är bra med enighet. Jag delar den uppfattning-en. I ärendet fanns det en kristall-klar granskningsfråga, nämligen om det var korrektav regeringen att okritiskt överföra de fackliga syn-punkterna till , trots att man visste att de påsannolika skäl kunde antas vara felaktiga och att dedärmed på sannolika skäl kunde antas stödja bara detfackliga intresset.Tänk om vi i utskottet hade kunnat enas om attregeringar skall följa den princip som säger att man igörligaste mån skall sträva efter att ge en god allsidigbild som är sanningsenlig också när den talar emotden egna regeringens intressen. Hade vi kunnat enasom att säga detta till regeringen, hade vi bidragit tillatt hade uppträtt på ett anständigare sätt införEuropadomstolen än vad man enligt minmening har gjort under de gångna fyra åren. Av dettablev det ingenting när socialdemokraterna skulle sättapennan till papperet. Då blev socialdemokraterna iutskottet - jag vill be om ursäktför uttrycket - samma megafoner för det fackligaintresset som regeringen har varit för er.Anf. 4 () replik:Fru talman! Det råder enligt min mening ingendelad uppfattning om att regeringen när den överläm-nar material och uppgifter, i det här fallet till dom-stolen i , skall eftersträva att i görligastemån, som Per uttrycker saken, se till att mate-rialet är korrekt. Det finns också tidigare utskottsut-talanden på den punkten. Materialet skall också varakorrekt även om det faktiskt talar emot den svenskaståndpunkten. På den punkten råder det ingen deladmening.Den delade meningen uppstår när Per ochhans tre medreserverande partier inte kan bortse fråndet partipolitiska intresset av med svenska staten och måste anse att mate-rial som kommer från LO är per definition skumt ochmåste ifrågasättas.Denna fråga hade varit betydligt lättare att klara utom den borgerliga regeringen, i vilken Per Unckelingick, faktiskt hade vinnlagt sig om att skaffa sig litekunskap om bakgrunden till den konflikt som denborgerliga regeringen var indragen i med kommissio-nen i . Men man avstod från att skaffa sigkunskap om detta och skickade inte in något material.Man bedömde att man inte skulle göra detta. Manansåg att konflikten var obefogad, trots att man intehade något material att stödja sig på. Detta tycker jagmåste vara besvärande.Dessutom skall sägas att regeringen till domstolenframförde att man inte kunde garantera att det materi-al som granskningen ursprungligen gällde var kor-rekt. Regeringen ville anordna vittnesförhör i dom-stolen för att säkerställa uppgifterna, men det avstoddomstolen ifrån.Anf. 5 PER () replik:Fru talman! I ett hänseende är bättre man än vad är kvinna, hölljag på att säga, om man jämför de bådas utsagor. Iutskottet har frenetiskt förnekat attregeringen har en skyldighet att i det mål som nusattes upp, nämligen mot svenskastaten, redovisa så ärligt och så uppriktigt som detgick hur det faktiskt låg till med fakta.Det hade varit bra, , om det viceordföranden nu säger i talarstolen hade stått i densocialdemokratiska delen av utskottets betänkande.Det borde ha stått att enligt socialdemokraterna iutskottet skall man sträva efter att i mål av detta slagredovisa alla fakta även när de talar emot regeringen.Det är den första iakttagelsen.Den andra iakttagelsen är att om man anser detta,hur kunde man då vara så tondöv att man inte hördevarningsklockorna? Inför utskottet har LO och andraredovisat hur det uppenbarligen till regeringen införprocessen i inkom varningar om att detsom hade förts fram inte var korrekt. Men likväl åkerregeringen till och blir den megafon förLO-intresset som vi reservanter kritiserar regeringenför att ha varit.Tänk om i enighetens intressehade haft kurage nog att säga detta. Då hade vi kun-nat bidra till en liten upprättelse för det har råkat ut för . Vikunde ha tagit ett stort steg mot ett gott uppträdandeav svenska regeringar inför i Stras-bourg.Min slutsats är alltså dessvärre att socialdemo-kraterna i utskottet, när det väl har kommit till kritan,har underordnat sig LO-intresset lika mycket somregeringen tyvärr gjorde före socialdemokraterna iKU. Jag beklagar detta för rättssäkerhetens skull, mendet är dessvärre den ofrånkomliga slutsatsen.Anf. 6 () replik:Fru talman! Den borgerliga regeringen hade juockså kunnat skaffat sig de här kunskaperna, för-medlat dem till domstolen och sagt samma sak somden socialdemokratiska regeringen sade några årsenare, nämligen att man inte kunde garantera attdessa uppgifter var korrekta, men att man var bereddatt medverka till att vittnesförhör kunde hållas i dom-stolen så att domstolen själv kunde bilda sig en upp-fattningen om detta.Sedan skall man också komma ihåg att domstolensjälv har sagt att man inte betraktade uppgifterna somostridiga. Man säger också att de inte spelade någonavgörande roll för utgången av målet vid det ena ellerdet andra tillfället. Jag kan hålla med Per omatt det i sig inte fritar en uppgiftslämnande regeringfrån att se till att uppgifterna är så bra som möjligt.Jag kan hålla med om det principiella resonemanget.Men om Per , i stället för att ägna mycketmöda åt reservationen i den här frågan i utskottet,hade läst vad som står mitt på s. 33 hade han sett attutskottets majoritet, socialdemokrater, vänsterpartis-ter och miljöpartister, säger: "Utskottet vill i dettasammanhang också understryka vad utskottet redantidigare anfört om att det är av yttersta vikt att rege-ringen alltid strävar efter att konventionsorganenerhåller fullständig och korrekt information, även närinformationen talar emot den ståndpunkt som rege-ringen intagit i processen." Sedan hänvisas till ettKU-betänkande som är gammalt.Det står faktiskt i betänkandet. Per behö-ver inte skriva debattartiklar eller uppta kammarenstid med att kritisera något som Socialdemokraternaredan har intagit som ståndpunkt i den här frågan.Låt mig nämna dettamed partipolitik och anmälan till KU. Jag tyckernaturligtvis också att man på goda grunder och medett motiverat resonemang om konstitutionen ochannat skall anmäla en fråga. Men man kan inte baraskriva: Granska om min misstanke är rätt att det ärnågot fel här! Så kan man inte formulera frågan, mendet är ungefär det Per gör när han anser att endel anmälningar skall försvaras i det här samman-hanget.Anf. 7 ():Fru talman! KU:s granskning är, som har sagts, ettmycket viktigt inslag i vårt politiska system. Riksda-gen väljer statsminister som utser sin regering. Rege-ringen har sedan att utöva sitt ämbete under lagarnaefter beslut. Enligt regeringsformen är detriksdagen som är folkets främsta företrädare, menregeringen har ju en stor initiativmakt i politiken ochskall se till att beslut i praktiken blir ge-nomförda. Regeringen har genom initiativmakten ochgenom sin exekutivmakt, dvs. genomförandemakt, enstarkt styrande ställning.Denna ställning har också stärkts i och med attSverige har blivit medlem i EU. är regeringen intebara förslagsställare till lag. Den är också direkt medom att stifta lag inte bara som propositionsavgivareutan i faktiska lagbeslut i EU:s olika ministerråd.Makt har därigenom egentligen förskjutits från riks-dagen till regeringen.Det är i sanning viktigt att regeringens maktställ-ning och sätt att bruka sin position utsätts för gransk-ning. Den sedvanliga granskningen av de svenskaregeringsärendena samt administrativa rutiner måstedärför följas upp med en alltmer intensivgranskning av regeringens arbete ur konstitutionellsynpunkt, dvs. hur man har ställt sig och verkat förbeslut och riktlinjer som har angivit ochhur man har tillvaratagit svenska intressen som hargrund i beslut.Eftersom EU-medlemskapet har gjort att riksda-gens lagstiftningsmakt har blivit en delad makt medministerrådet ökar egentligen behovet av en skärptkontrollmakt gentemot regeringen när det gäller EU-ärendena. Ännu har vi inte i funnit former-na för denna skärpta kontroll gentemot EU-ärendenashantering.I dagens granskning snuddar vi bara vid ett be-gränsat sådant. Där har utskottet i enighet kunnatkonstatera att regeringen något rutinmässigt utgårfrån att hålla hemligt det som egentligen borde varaoffentligt. Offentlighetsprincipen, som det råder storpolitisk enighet om i , skall också gälla hand-lingar från EU.Den granskning som vi utövar kritiseras ibland föratt den kan få en politisk slagsida. Det gäller därföratt tydliggöra och avgränsa vad saken gäller. Dengäller inte en politisk granskning av en regering. Enregering har rätt att företräda sin politik, och rege-ringsledamöter har rätt att uttala sig om politik eftersina värderingar, oavsett vad vi egentligen tycker omdessa, så länge de håller sig inom lagens råmärkenoch i enlighet med de beslut för politiken som riksda-gen har fattat.KU skall övervaka att regeringsmakten utövasunder lagarna och i enlighet med riksdagsbeslut. Menlagarna är ju i sig en produkt av politik. Det glömmerman ibland när diskussionen förs om att den gransk-ning som utför borde ersättasav en granskning av någon sorts, vad man tror, opar-tiska experter, t.ex. jurister, som om dessa stod övervärderingar, politik och motsättningar i samhället.Men så är det inte. Det finns inga sådana indivi-der, som står utanför och ovanför samhällets socialakonflikter, värderingar och intressen. Lagarna är enprodukt av politik och lämnar därför ibland tolk-ningsmöjligheter. Granskningen hamnar därför, ochkan därför ofta hamna, i en mycket intressant skär-ningspunkt mellan juridik och politik. Det är detta,menar jag, som gör granskningen så spännande, mensom också ställer krav på oss som granskare.Man skall också se att denna granskning läggsihop med all annan granskning i samhället som skerav regeringsmakten. Det finns flera kontrollinstru-ment. Det arbete som läggs ned i revisionoch av , osv., har nämnts härtidigare. Man kan därtill lägga offentlighetsprincipenoch meddelarprincipen, som är värdefulla instrumentför att granska makten, liksom en granskande journa-listik i en i varje fall i viss mening formellt sett fripress.Den allmänna politiska debatten i medierna ochute i samhället på olika mötesplatser, som den i riks-dagen, är också ett sätt att granska regeringen. KU:sgranskning är en aspekt av denna kritiska granskningav makthavare.Granskningen av de avsnitt som diskuteras i daggrundas på anmälningar. Jag kan dela en av de syn-punkter utskottets ordförande har, nämligen att det ärbra om många riksdagsledamöter anmäler ärenden tillKU:s granskning. Men de skall inte göra det därför attde är politiskt missnöjda med ett utfall eller därför attde är i en värderingskonflikt med regeringen ellerogillar ett uttalande från ett statsråd, utan om de anseratt ett agerande är felaktigt i konstitutionell mening.Då är det bättre med fler anmälningar än färre. Det ärupp till att pröva anmälningar-na och undersöka om det finns en konstitutionellhund begraven och om ärendet är värt att granskaeller om anmälningen är ett uttryck för någon sortspolitisk ambition. Man är kanske missnöjd med ettpolitiskt beslut och vill driva saken vidare.Ibland kan man tyvärr - harexemplifierat det - konstatera att några av gransk-ningsärendena är av mer politisk natur. Det visade sigockså, när utskottsordföranden gick igenom en del avärendena i sitt inlägg här tidigare, att inte heller hankunde avhålla sig från partipolitiska värderingar ellerinsinuationer.Ta t.ex. fallet med kulturminister och af-fären kring . Två tidningsmän ville ha ettuttalat stöd för en affär som skulle lett till ökad kon-centration inom massmediesfären.De fick inget uttalat stöd av regeringen eller avministern. Så långt är det fakta. Detta har utskottetkonstaterat. Men ändå vill i ett särskiltyttrande, och också utskottets ordförande, insinue-ra att ministern hade sagt någonting annat eller ageratannorlunda om en socialdemokratisk tidning hadekunnat komma ifråga för en affär. Men den frågan ärknappast konstitutionell. Ministern har rätt att uttalaatt hon tycker att en affär är bra eller att hon tycker atten affär är dålig. I konstitutionell mening är dennaanmälan tvivelaktig, anser jag.Samma sak gäller anmälan om digital TV, som viskall diskutera . Regeringen har agerat på ettsådant sätt att man har lagt fram proposition efterproposition och fått godkänt av vad detgäller detta. Likväl följer vissa ledamöter upp sittmissnöje med beslut, och det faktum attregeringen har handlat enligt detta, med en anmälantill konstitutionsutskottet.Man säger att regeringen har försökt beskära TV-företagens yttrandefrihet. Företagen har sökt tillståndför att bedriva markbaserade digitala sändningardärför att de har velat visa ett antal typer av program,som man har räknat upp. Regeringen har sagt attföretagen får visa precis de typer av program som dehar ansökt om i betydande omfattning. Det är inne-hållet i deras tillstånd. Företagen har alltså fått precisdet de har begärt. Ingen har egentligen klagat. Meneftersom de borgerliga partierna får uppleva markba-serad digital TV, som de inte vill ha, och eftersom detheller inte har skett en utauktionering på rent kom-mersiell grund vill de föra detta politiska missnöjevidare.Anledningen till anmälan av det ärende vi snartskall diskutera i större detalj är också sökt. Utskottetsordförande kommer förmodligen inte att delta, efter-som han då är jävig. Det handlar om . Ärendet handlar egentligen inte om kon-flikten mellan facket och småföretagaren. Det handlarom hur staten via regeringen skall förhålla signär svensk lagstiftning och svensk modell är satt ifråga inför internationella organ. Det är det som ärnyckeln.Vi har enats om att man givetvis skall uppträdasanningsenligt. Men den socialdemokratiska rege-ringen har faktiskt sanningsenligt återgivit det somfacket har angivit som utgångspunkt för att man haranvänt sin konflikträtt. Regeringen har också aktivtförsvarat den svenska modellen och fackföreningar-nas konflikträtt.Den borgerliga regeringen försvarade påett så passivt sätt. Dess företrädare inför , , säger föl-jande: "Jag kan bara säga att det inte var något hel-hjärtat försvar för den svenska modellen". Man vill bakvägen och genompassivitet åstadkomma beslut som skall leda till kan urholka de fackliga medlemmarnas rättig-heter.Det handlar om den lilla och den stora människani sammanhanget. De anställda vore utan de fackligaorganisationerna de verkligt små i samhället.Fru talman! Det finns alltid saker som kan görasbättre. Visst har det funnits en hel del problem. Vi harsett det även i detta granskningsbetänkande från KU.Vi har kunnat påpeka hur praxis och regelverk kanoch bör förbättras. Men man kan också, som ett sam-lande omdöme över den senaste regeringsperioden -anmälningarna gäller framför allt denna - säga att detbara har funnits skäl till kritik i några fall där lagstift-ningstolkningen har varit problematisk. Vi har intekunnat finna skäl för några väldigt tydliga anmärk-ningar i formell mening.Det är ett ganska gott betyg, men vi får inte slåoss till ro. Kampen för öppenhet, för att förhindramaktmissbruk och granskningen av makthavare är enfortgående process. Granskningen är ett sätt, i sig ettmål och ett medel, att hålla regeringarna på det vi kankalla den smala vägen. I den andan får konstitutions-utskottet även fullfölja sin granskning.Jag vill också säga att utan en oförvitlig och duk-tig personal på skullegranskningen inte vara möjlig. Eftersom ordförandenoch vice ordföranden vid den här tidpunkten harglömt att tacka utskottets kansli för dess gedignaarbete vill jag passa på att göra det och räknar säkertmed att de också instämmer i detta tack.Anf. 8 PER () replik:Fru talman! Får jag göra ett par kommentarer tillKenneth Kvists påpekanden. Han förfaller likt GöranMagnusson till anklagelser gentemot alla varsgranskningsuppgifter han inte gillar och hävdar attdessa är partipolitiska. Jag tror att denna debatt skullevinna på mer diskussion i den konstitutionella sakenoch mindre av denna typ av undanflykter inför detsom uppenbarligen inte vill diskutera.För det första och Bonniers:Det säger sig väl självt att det hade varit av centralbetydelse om de uppgifter är sanna som säger attparallellt med att och Bonniersdiskuterade med utarbetades, möjli-gen på hennes inrådan, en motsvarande plan för tid-ningen Arbetet, och denna skulle från regeringenssida ha kommit att påverka bedömningen av affärenmellan och . Mitt påpe-kande i denna debatt är att det är att beklaga att ut-skottet inte har möjligheter att gå till botten med vadsom faktiskt var sant.För det andra digital-TV: Det utskottet har attgranska enligt anmälan är huruvida regeringen harställt villkor för programverksamhet som står i stridmed lagen. Huvudregeln i yttrandefrihetsgrundlagenär att man inte får ställa villkor för sändningstillstånd.Om det kan göras gällande, vilket jag menar att detkan göra, att regeringen har ställt sådana villkor,oavsett på vems inrådan, är detta konstitutionelltanmärkningsvärt.För det tredje fallet : SomKenneth alldeles riktigt säger har regeringensanningsenligt återgivit vad facket angivit som motivför sin konflikt. Det är precis detta som är problemet.Regeringen har bara återgivit vad facket har sagt ochslängt in brasklappen att man inte riktigt vet, trots i realiteten genom idoga påpekanden innanStrasbourgprocessen visste att detta var uppgifter sommed fog kunde ifrågasättas.Det gäller att inte bara säga att regeringen skallvara sanningsenlig, utan också att vara beredd attkritisera den när den har brustit.Anf. 9 () replik:Fru talman! Per tar då i. Det är inte så attjag säger att alla anmälningar som jag inte har sammauppfattning om bara är partipolitiska eller något så-dant. Jag gav bara några exempel. Att det sedan råkarvara så att gärna missbrukar och känner sig träffade må så vara.I de här fallen är det en insinuation och ingentingannat att säga att om tidningen eller om ensocialdemokratisk tidning hade fått - men fick denju inte detta. Vi vet ju ingenting om hur ministernskulle ha agerat om, ifall inte. Om inte om hade varit,så hade käringen varit kung, eller vad man brukarsäga i ett gammalt talesätt. Konstitutionsutskottetsgranskning kan faktiskt inte ske på sådan lösan grund.I fallet höll på attförlora när den borgerliga regeringen låtsades att detöver huvud taget inte fanns några motiv för den fack-liga organisationens stridsåtgärder. Det var på grundav att den borgerliga regeringen inte ville försvaraden svenska modellen, därför att man ville ändra densvenska modellen. Man ville ha tillbaka ett samhälledär de anställda skall stå med mössan i vacker handinför arbetsgivarna. Det är denna passivitet som är detmest anmärkningsvärda i detta. Man kan inte anklagadem inför internationell domstol, där den svenskastaten är anklagad och försöker försvara den svenskastaten, den svenska modellen och därmed riksdagensbeslut.Anf. 10 PER () replik:Fru talman! Ingen förmenar staten möjlighetenoch rätten att försvara sig. Det vi som är reservanterhävdar är att man skall försvara sig på ett anständigtsätt. Svenska staten skall inte försvara sig med hjälpav uppgifter som man på sannolika skäl visste varfalska. Det är detta som är kärnan i ärendet, att rege-ringen blir budbärare för fackliga intressen som manhar upplysts om på allvar kan ifrågasättas.Om skall kunna hävda en roll som re-spekterad part i och dessutom kun-na bli föredöme för andra är det inte acceptabelt attden svenska staten beter sig på detta sätt.Om Svenska Dagbladet och vill jag sä-ga att Moderata samlingspartiet, som riktigt vet, har anslutit sig till samma slutsats idetta granskningsärende som hans eget parti har skri-vit under. Det vi har beklagat är att de former utskot-tets granskning har inte har givit möjligheter att gå tillbotten med det som i diskussionen har hävdats harhänt. Det är det som är kärnan i vårt särskilda yttran-de, nämligen att det måste finnas möjligheter för ettkonstitutionsutskott att faktiskt ta reda på vad som harhänt. Finns inte de möjligheterna öppnar detta enavgrund för bekymmer av mycket större slag än dettaärende ger prov på.Anf. 11 () replik:Fru talman! Samma slutsats, men likväl insinua-tioner i såväl ett särskilt yttrande som från den härtalarstolen. Det hade ju varit onödigt när man kom-mer fram till samma slutsats, nämligen att statsrådet ifråga inte har begått någon handling som är tveksamur konstitutionell synpunkt.När det återigen gäller statens försvar har rege-ringen påpekat att man visst inte går i god för facketsuppgifter. Men den kärande, om jag så får säga, dvs.småföretagaren som så att säga reser målet mot ochangriper den svenska staten vid domstolen, har ju gettsin synpunkt på det hela.I första läget avstår den borgerliga regeringen frånatt göra konflikten begriplig för domstolen eller förkommissionen, som i första ledet behandlar ärendet.Sedan går det till domstolen, och den socialdemokra-tiska regeringen försöker då ge en allsidig bild avkonflikten. Den ena partens syn hade de europeiskainstitutionerna. Då ville regeringen också återge denandra partens syn, för att materialet i domstolenskulle vara fullvärdigt.Det kan jag inte finna klandervärt. Det har inte idetta fall varit regeringens sak att gå in i den härkonflikten och försöka se efter om vare sig den enaeller andra partens uppgifter har varit korrekta. Dessuppgift har bara varit att visa hur läget har varit ochvad konflikten har gällt. Det har man gjort, och Sve-rige har blivit friat i det fallet.Anf. 12 ():Fru talman! är en klok man -. Speciellt klok var han när han uttaladeuppskattande ord om KU-kansliets personal. Jaginstämmer i dessa uppskattande ord. Det är ett under-statement att påstå att kansliets kompetens är avgrundläggande betydelse för utskottets arbete.Fru talman! vårgranskningav regeringen just denna vår kanske inte skall ses somenormt unik. Det finns förstås principiellt och kon-stitutionellt intressanta områden, t.ex. fallet TorgnyGustafsson - som har debatterats tidigare. Men mankan konstatera att några väldigt dramatiska ochspektakulära händelser inte har fokuserats i konstitu-tionsutskottets granskning.