prot · GM0980 · 1999-04-15 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:80Torsdagen den 15 aprilKl. 12.00 - 16.57Det justerade protokollet beräknas utkomma -----------------------------------------------------------------------1 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1998/99:241Till riksdagenInterpellation 1998/99:241 av () omfolkomröstning på Östtimor.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den27 april 1999.Skälet till dröjsmålet är utlandsresor.Stockholm den 8 april 1999Anna LindhInterpellation 1998/99:235Till riksdagenInterpellation 1998/99:235 av ()om gömmande av flyktingar.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den4 maj 1999.Skälet till dröjsmålet är utlandsresor.Stockholm den 12 april 1999Pierre SchoriInterpellation 1998/99:236Till riksdagenInterpellation 1998/99:236 av ()om visumkrav vid väpnade konflikter.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den27 april 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 13 april 1999Pierre SchoriInterpellation 1998/99:239Till riksdagenInterpellation 1998/99:239 av omkostnader vid företagsnedläggningar.Interpellationen kommer att besvaras fredagenden 7 maj 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Mona SahlinEnligt uppragC H Fallenius2 § Svar på interpellation 1998/99:224 om regi-onal försöksverksamhet inom kultursektornAnf. 1 Kulturminister ():Fru talman! har frågat mig vilka åt-gärder jag ämnar vidta för att de kultursatsningar,som trots ett stort engagemang från många aktiva,drabbas av svåra ekonomiska problem, inte skallläggas ned. Frågan föranleds av att flera kulturverk-samheter i drabbats avstora ekonomiska problem och av att försöksverk-samheten med ändrad regional ansvarsfördelning iVästra , till skillnad från , Kalmaroch , inte omfattar kulturverksamhet.De problem redovisar kan för detförsta inte lösas med hjälp av en utvidgad försöks-verksamhet då den som bekant inte rymmer någraökade ekonomiska åtaganden från statens sida.Landsting och kommuner i har såle-des samma ansvar för kulturverksamheten i sin regionsom de tidigare haft. Precis som i övriga län som inteingår i försöksverksamheten, är det den sedan längerådande politiska ansvarsfördelningen mellan stat,landsting och kommun som gäller. Det innebär attbeslut om det lokala kulturlivet fattas på lokal nivå.Staten har ett betydande ansvar men den nationellakulturpolitiken bygger i hög grad på regionala ochlokala initiativ.För det andra är det naturligtvis mycket bekym-mersamt om man skall tolka fråga så attden borgerliga majoriteten i inteär beredd att skjuta till medel för att rädda verksam-heterna vid , Klivteatern i ochLitografiska i . Det är i så fallett politiskt beslut på regional nivå som jag djuptbeklagar, men som staten - med den regionala beslut-skraft som föreligger - inte kan överprö-va.På den statliga sidan finns ett väl utvecklat stöd-system för såväl regionala kulturverksamheter somkulturinstitutioner. Ett exempel är det nya stödet tillkollektivverkstäder som införts fr.o.m. . Enligtuppgift från , som fördelar stödet, ärLitografiska en av de verksamheter somansökt om stöd. Ansökningarna prövas för närvaran-de. Ett annat exempel på statligt kulturstöd till regio-nerna är bidraget till fria teatergrupper. Här kan jagnämna att Slottsopera erhöllett statligt projektbidrag till sin uppsättning av Fi-garos bröllop.Det tål dock upprepas att alla former av statligtstöd förutsätter ett tydligt uttalat - såväl verbalt somekonomiskt - regionalt och lokalt stöd. Det innebäratt det i första hand är en fråga för regionen att tainitiativ till lösningar av problem som uppstår inomkulturverksamheter i den egna regionen och detta heltoberoende av eventuellt deltagande i den regionalaförsöksverksamheten som alltså rör beslutsnivåer,inte statsbidragsnivåer.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill tacka kulturministern för sva-ret på min interpellation. Jag tog i min interpellationupp tre olika frågor som gäller kulturlivet i VästraGötaland.För det första nämnde jag att till skillnad frånSkåneregionen, som ju också är en ny region, är kul-turen utesluten från försöksverksamhet som skerunder innevarande fyraårsperiod i det andra tog jag upp vilken inställning rege-ringen har till kultursatsningar inom en region. ju statsbidrag till olika institutioner såsom muse-er, bibliotek, teatrar osv. Då måste man rimligtvis haen tanke bakom statsbidraget.För det tredje nämnde jag exempel på olika kul-tursatsningar som ligger utanför de officiella institu-tionerna, men där det finns ett väldigt stort engage-mang från olika människor - eldsjälar, som vi brukarkalla dem, både professionella och amatörer. Framti-den är dock oviss, eftersom samhället i huvudsak tarekonomiskt ansvar för sina egna institutioner.Kulturministerns svar på den första frågan är attansvarsfördelningen mellan stat, landsting och kom-mun är densamma oavsett om man deltar i en för-söksverksamhet eller ej, och det känner jag väl till.Men försöksverksamhet saknar väl ändå inte heltbetydelse? Jag förstod själv aldrig varför kulturen intefanns med i försöksverksamheten i Västra Götaland.Fanns det något skäl bakom detta? Varför hade maninte med försöksverksamheten?När det sedan gäller regionala institutioner ochhur kulturministern ser på deras uppdrag fanns detegentligen inte något svar på min fråga. En kulturmi-nister i en tidigare regering förde en intressant diskus-sion om just detta. I skriften Kultur i hela landetframfördes en hel del kritik mot t.ex. länsmuseer ochandra länsinstitutioner och hur de förvaltade sin regi-onala roll. Ofta blev de lika lokala, stod det i utred-ningen, som kommunala institutioner medan statenskrav på att de skulle ge stöd i form av grundbelopp -eller stödenheter, som det heter numera - var för attde skulle ta ett regionalt ansvar.Denna fråga är nu högaktuell i ,där teatrar, bibliotek och museer plötsligt skall betjä-na en hel region med 1 ½ miljon invånare, en regionsom har lika många invånare som hela . Tidi-gare hade man 250 000 invånare att betjäna. Regio-nen blir nu över sex gånger större. Vad bety-der detta för det regionala ansvaret, eller har rege-ringen ingen synpunkt på detta?Jag menar givetvis inte att riksdag och regeringskall ta över ansvaret, men det vore intressant att fåett tankeutbyte med kulturministern när det gällerdessa frågor. Vi diskuterar dem just nu mycket livligti sista gäller olika kultursatsningar som har va-rit omfattande både kvalitativt och kvantitativt. Jagnämnde , Klivteatern i , LitografiskaAkademien i . Jag skulle också ha kunnatnämna på , som är en mycketomfattande satsning.Här nämner kulturministern stödet till kollektiv-verkstäder som kan komma verkstaden i tilldel, vilket jag också känner till, och slottsoperasom fick ett statligt projektbidrag för uppsättning avFigaros bröllop , som för övrigt varmycket framgångsrikt.Sedan delar jag kulturministerns oro över situa-tionen i . Det var därför som jagframställde min interpellation. Den nya majoritetensom bara är någon månad gammal har fått ärva ettunderskott på betydligt mer än , ochtyvärr måste jag konstatera att sjukvården blöder.Dock har man satsat rejält både på och påAkvarellmuseet - för att ta några exempel.Anf. 3 Kulturminister ():Fru talman! Tanken bakom den nationella kultur-politiken är densamma som redovisades redan i 1974års kulturpolitik, dvs. man skall se till att det finns ettlevande och väl förgrenat kulturliv i hela landet base-rat på ett slags kulturell infrastruktur som inbegriperinstitutioner. Självfallet gäller det också mycket avstöd som ligger utanför institutionerna.Det är ett problem att vi inte inte har haft tillräckligt mycket att tillförakulturlivet utanför kulturinstitutionerna. Vi har dockvalt att kraftigt räkna upp stödet till frigrupperna närdet gäller teater och dans, och det är sådant somkommer kulturlivet i hela landet till del.Vi har valt att organisera en ny infrastruktur förkulturen i form av s.k. länskonstnärer. Västra Göta-land finns med bland dem som har länskonstnärer, föratt bara ta ett exempel. Detta är ju grunden. Däremotär det väldigt sällan så att staten uppifrån börjar attetablera verksamheter ute i regionerna, om det interedan finns en väldigt stark uppbackning där.Ett mycket omdiskuterat försök att i stor skalaskapa en nationell institution med nationell finansie-ring fullt ut utanför och därmedskapa fler motorer för kulturlivet i hela landet äretablerandet av Statens museer för världskultur. Detinnebär att vi bygger ett nytt museum i , ivästsverige, som kommer att vara navet i en mu-seimyndighet med tre museer förlagda till Stockholm.Vi tror att det betyder mycket för utvecklingen avdetta nya kulturhistoriska museum i en brytningstid.Vi tror också att det betyder mycket för att visa attkulturpolitiken är nationell och inte bara handlar omhuvudstaden, även om den av självklara skäl måstespela en viktig roll.När det gäller den konkreta frågan varför kultureninte finns med i tycker vi nog attgränsen är passerad för att kalla det för försöksverk-samhet om cirka hälften av de nationella kulturmed-len förs in i en försöksverksamhet. Då har det gåttväldigt långt. Då handlar det inte längre om försöks-verksamhet utan om introduktion av en helt ny ord-ning, och då bryter man sönder den nationella kultur-politiken, därav avgränsningen.Anf. 4 ():Fru talman! Jag tackar för svaret på frågan somkom allra sist i kulturministerns inlägg. Jag har ställtdenna fråga tidigare till den för den nya regionenansvarige ministern men inte fått något svar. harjag alltså fått en förklaring till det hela, som man jukan diskutera i och för sig.Det behövs en stark uppbackning lokalt och regi-onalt för institutioner och för kulturverksamhet, sägerkulturministern, och det håller jag med om. i drifts-bidrag från den nya regionen. sätter isommar upp . Regionensatsar, tror jag, på detta.Akvarellmuseet får också ett både regionalt ochlokalt kraftigt stöd, frånregionen och 1 miljon från Tjörns kommun, vilket juär väldigt positivt.När man diskuterar statliga satsningar funderarman på hur de fördelas mellan städer och landsort ochmellan regioner och t.ex. . Jag skall intekomma med en massa kritik mot skillnaderna, för detär klart att huvudstaden måste ha en större andel änövriga regioner. Men i senaste skriftFrån till Duvemåla - i alla fall den senastesom jag har fått i min hand - tittar man på olika,statliga subventioner, t.ex. hur mycket en biljett sub-ventioneras. Faktum är att är nästanlika omfattande som Stockholmsoperan , men enbiljett till Stockholmsoperan är dubbelt så dyr i stats-bidrag som en biljett till . Man fåralltså ungefär dubbelt så mycket i stöd till en biljettdär.Det är genomgående så att statsbidraget till t.ex.Stockholmsoperan, eller , är oerhörtmycket högre, även i förhållande till den verksamhetsom bedrivs. Jag har även tittat på andra institutionerute i landet. Exempelvis får Värmlandsoperan enmycket större andel i statsbidrag än Göteborgsoperan.Jag vill då ställa en konkret fråga till kulturminis-tern: Finns det någon tanke från regeringens sida påatt jämna ut så att det, även om det kanske inte skerredan nästa år, blir en större rättvisa? Finns det någonfundering på att man även vid länsstörre institutioner, med i spetsen,skall få en större andel statsbidrag? Även om mankanske inte skulle komma i kapp helt ochhållet, skulle det i alla fall bli en större rättvisa i bi-dragsgivningen.Anf. 5 Kulturminister ():Fru talman! Man kan ju alltid tolka statistik litegrann som man vill. Jag vill dock nämna en siffra.Man kan ställa andelen av befolkningen i mot andelen av de statliga kultursatsningar-na. Uppgifterna är , det år från vilket vi harde senaste totala sifferuppgifterna. Då fick regionen istatliga bidrag för kulturen via drygt21 % av medlen. Det kan jämföras med att avlandets befolkning bor i denna region. Så man kaninte säga att regionen är missgynnad.Den stora museisatsning som vi nu gör kommeratt vara till ytterligare fördel för regionen . Det ingår också i strävan efter en bättrefördelning, som naturligtvis handlar om att få enbättre spridning av kulturlivet och utan att göra avkallpå huvudstaden som motor för kulturlivet. Om viskall kunna behålla en nationell kulturpolitik, tror jagatt det är viktigt att sträva mot en mer omsorgsfullfördelning.Det finns ju numera i , underledning av statsrådet , en storstadsde-legation. Delegationens uppgift är att utveckla ochsamordna den nationella storstadspolitiken, som in-kluderar även kulturverksamheten. En av de kommu-ner som har erbjudits att teckna s.k. lokalt utveck-lingsavtal är Göteborg.Jag tror att vi kommer att få se mer av en utjäm-ning, förhoppningsvis utan att detta skall ta ifrånhuvudstaden den kraft som behövs som motor förkulturlivet i hela landet.Jag tycker att det är en intressant diskussion somLars tar upp. Jag tror att vi måste återkommatill den vid många tillfällen. Vi är från regeringenssida mycket angelägna om att det sker en fortlöpanderegional analys, som den som vi nu redovisar i bud-getpropositionen, av de statliga kulturmedlens fördel-ning. Den analysen behöver utvecklas och förfinas,och det har jag verkligen ingenting emot.Vad helt kort gäller och Stock-holmsoperan är Stockholmsoperan en nationalscenmed ett betydligt mer detaljerat och också kostnads-krävande uppdrag från statens sida. Vi har ju det fullastatliga ansvaret för Stockholmsoperan, och det moti-verar att man har väldigt mycket mer statliga pengar.Med detta har jag inte sagt att just den fördelning somvi har i mellan musikteatrarna är nå-gonting som vi skall permanenta. Den har naturligtvismycket med tillgången till pengar att göra.Men vi skall inte ta ifrån Stockholmsoperan dessspeciella nationella uppdrag som nationalscen. Där-med har jag inte gjort någon som helst jämförelse avkvaliteten operorna emellan. görfantastiska saker, inte bara i utan också ute ivärlden.Anf. 6 ():Fru talman! Jag håller givetvis med om att det ärnågot speciellt med t.ex. en nationalscen. Det går inteatt kräva en millimeterrättvisa. Däremot bör man nogdiskutera fördelningen av statsbidrag lite mer ,vilket kulturministern också var inne på. Jag anteck-nade att kulturministern sade: Sträva mot en meromsorgsfull fördelning. Jag gissar att i detta begreppligger en rättvis fördelning.Vad vi har att brottas med i vår jättestora region ären kulturell identitet. Man bor i samma region omman bor i på gränsen till ellerom man bor i . Vi är några som i olika kul-turföreningar just arbetar med att hitta gemensammasatsningar och ett gemensamt tänkande, så att vi intesplittrar upp oss. Det är ändå 49 kommuner som hit-tills aldrig har samarbetet.Där tror jag att kulturen kan komma att spela enmycket viktig roll. Vi är ganska många som arbetarför det. Jag hoppas också att kulturministern ochregeringen tycker att det här är ett väsentligt bidragtill arbetet för att få en bra framtid för framför alltinvånarna i vår mycket stora region.Anf. 7 Kulturminister ():Fru talman! Jag tycker att det är en intressant de-batt som och jag här har inlett. Jag hop-pas att för den också inom sin egenriksdagsgrupp, för jag skulle önska samma konstruk-tiva samtalston även med moderater som är bosatta iandra delar av landet.Själv representerar jag ju, även om jag är ersättarei , . i dalalandstingetoch kommunerna har en helt annan syn på kulturensroll än . Jag hoppas att han kan bedrivalobbyverksamhet för kulturen i sin egen riksdags-grupp.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1998/99:201 om dis-krimineringslagstiftningenAnf. 8 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilka åt-gärder statsrådet är beredd att vidta isyfte att skapa en bred folklig förståelse för de anti-diskrimineringslagar som träder i kraft den 1 maj1999. Av interpellationen tycks framgå att i sammanhanget åsyftar lagen om åtgärdermot etnisk diskriminering i arbetslivet. Arbetet inomregeringen är så fördelat att det är jag som skall svarapå interpellationen.Den höga arbetslösheten har sär-skilt hårt drabbat personer med utländsk bakgrund.För vissa grupper är arbetslösheten extremt hög. Situ-ationen är allvarlig, inte minst mot bakgrund av attgemenskapen på en arbetsplats har stor betydelse förindividens sociala och kulturella integration i sam-hället.Mycket tyder på att etnisk diskriminering är enförklaring till den höga arbetslösheten bland personermed utländsk bakgrund. Etnisk diskriminering harallvarliga konsekvenser långt utöver den i och för sigviktiga frågan om arbetslöshet. Ett demokratiskt sam-hälle kan aldrig acceptera att människor behandlasolika på grund av etnisk eller kulturell bakgrund. Ettsamhälle som sviker idealen om alla människors likavärde riskerar att brytas sönder inifrån.Den nu antagna lagen förbjuder etnisk diskrimine-ring i arbetslivet. Den föreskriver också att arbetsgi-varen inom ramen för sin verksamhet skall bedriva ettmålinriktat arbete för att främja etnisk mångfald iarbetslivet samt att arbetsgivare och arbetstagare skallsamverka för att främja sådan mångfald. Ombuds-mannen mot etnisk diskriminering har på regeringensuppdrag utarbetat konkreta råd för hur en arbetsgiva-res målinriktade arbete skall kunna bedrivas.Detta innebär sammantaget att förutsättningarnanu förbättras för att hela den kunskap och kompetenssom står till buds i vårt land skall kunna utnyttjas iarbetslivet. inser hur viktigt det är attgenom ökad etnisk och kulturell mångfald i den egnaorganisationen stärka konkurrenskraften, inte minstpå en hårdnande internationell marknad. Det finnsdärför ingen anledning att tro, att lagen, som StenAndersson befarar, skulle leda till ökad arbetslöshet.USA erbjuder en intressant jämförelse. Det finnsdär en långtgående lagstiftning mot etnisk diskrimine-ring. En utbredd uppfattning är att denna lagstiftningstarkt har bidragit till att amerikanska företag i bety-dande utsträckning ser mångfald som en konkurrens-faktor av avgörande betydelse och att man därförarbetar målinriktat för att nå en sådan mångfald.Till skillnad från har jag den be-stämda uppfattningen att det finns en bred folkligförståelse för principen att ingen skall diskrimineraspå arbetsmarknaden på grund av sitt ursprung.Anf. 9 ():Fru talman! Den sista slängen var väl lite onödig,men den är typisk för angreppen på de faktiskt ganskamånga människor i som kritiserar vår flyk-tingpolitik - eller rättare sagt vår havererade integra-tionspolitik. Men man är ju immun numera mot dentypen av argumentation. Det stör mig alltså inte.Problemet , fru talman, baseras på att vi iSverige har bedrivit en asylpolitik som har skilt sigfrån den i våra nordiska grannar i allmänhet och iövriga EU-länder i synnerhet. Vi ska ha kunnat hante-ra frågor som inget annat land ansett sig kunna hante-ra. Det handlar alltså om antalet människor, inte omhuruvida man är röd eller brun eller gul eller vit ihuden.Nu kommer jag till det mer konkreta ämnet. Jagtror inte att det blir fler jobb när man inför den härlagstiftningen. Jag är säker på att många arbetsgivarekommer att tveka. De har problem nog med nuvaran-de lagstiftning. Jag tror inte att det här underlättar.Jag tror i stället att det kan bli så att man för att inte fåproblem lägger ut jobb på underleverantörer. Sådanakan ju finnas, och finns, utomlands. Det skapar knap-past jobb i Sverige.Sedan är det också så, fru talman och fru statsråd,att om man har ett visst antal jobb och ger en del avdessa till några andra så ökar inte antalet jobb. Mangör bara en annan kategori mer arbetslös.Sedan till det här med invandrare och etniska skäl,fru talman. En dansk, en , en tysk - går haneller hon på samma etniska grunder som en iraniereller en somalier? Jag tycker att alla skall behandlaslika oavsett var man kommer ifrån. Sedan tror jagärligt talat också att det är så att det alltid är besvär-ligt för första generationens invandrare att anpassa sigi ett land. De erfarenheterna finns från hela världen.Det borde kanske också försökalyssna på.Statsrådet säger att företagen själva inser viktenatt av att ha en bredd på de anställda. Om det är så,varför skall man då ha en lagstiftning? Det är klart attdet här kan vara vettigt om man t.ex. bedriver en vissverksamhet där man har nytta av ett språk som an-vänds av kunder eller av dem som man arbetar medeller för. I har vi t.ex. ett äldrevårdshem därdet finns många serbiska äldre. Då är det så klart entillgång om det bland personalen finns människorsom kan serbiska. Då förutsätter jag att det är normaltatt kommunen anställer baserat på de kriterierna. Menannars är ju inte serbiska någon merit i en del andrayrken.Sedan tycker jag faktiskt att är ett tveksamtexempel att nämna när det kommer från ett socialde-mokratiskt statsråd. När mitt parti, , harstått här i och refererat till arbets-marknadslagstiftning har vi alltid fått höra att det ärdet djupaste av alla eländen som man kan referera till.Till sist vill jag ta upp den fråga som jag ställde imin interpellation. Om vi nu inte skall ha diskrimine-ring så finns det t.ex. ett antal restauranger där detbara finns en etnisk sorts människor, om jag får kalladet så. Det finns inga andra som har möjlighet att blianställda där. Reagerar statsrådet mot detta? Vi hadenyligen en dom i , som är överklagad.Anser statsrådet att detta är rätt; att man på vissaföretag förbjuder andra än dem från det egna landetatt få ett jobb?Anf. 10 Statsrådet ():Fru talman! Det var just för att understryka hurviktigt det är att se mångfalden som en konkurrens-fördel som jag tog upp exemplet från favoritland . Jag tycker att vi också har endel att lära av . Vi har mycket att lära av mångaländer. Allt är inte överförbart till . En del avidéerna kan vi förkasta, men inte alla.Sten tror inte att det blir fler jobb i vårtland . Verkligheten visar något annat. Det kommernya jobb , tyvärr inte så många nya jobbsom jag skulle önska.De flesta nya jobb tillkommer i privat sektor. Ochden nya lagen skall framför allt syfta till att se till attvår arbetsmarknad kommer att speglabefolkningen i övrigt i vårt land. Så är det tyvärr inte - inte inom statlig verksamhet, inte inom kom-mun och landsting och inte heller i det privata nä-ringslivet.Jag tror att vi gör en miss genom att inte ta till va-ra den kompetens och den mångfald som faktisktfinns bland människor. Därför vill jag, precis somSten själv sade, att norrmän och somalierskall behandlas lika. Och därför har jag föreslagitdenna lag. Jag accepterar inte att vi fortsätter att hadet som , dvs. att ju längre bort från manär född, desto svårare har man att få ett jobb den flyttar hit. Hur kan det komma sig? Varför finnsdet inte alltid en koppling mellan hög utbildning ochmöjligheten till ett jobb? Och hur skall en somalierkunna förklara för sina barn att utbildning lönar sigom han eller hon själv står här i och är högtutbildad läkare men ändå inte får komma till anställ-ningsintervjuer, trots att vi har läkarbrist i vårt land.Det är då som lagen är viktig. Lagen sätter de ytterstagränserna för de värden som vi skall slå vakt om ivårt land - att vi inte accepterar våld mot barn, kvin-nor eller män, att vi inte accepterar narkotika, att viinte accepterar alkohol hur fritt som helst, att vi inteaccepterar brott, rån eller andra brott, och att vi inteheller accepterar diskriminering på grund av kön elleretnicitet. Lagarna påverkar också attityder. Och detvisar sig att ju mer medvetenhet som finns runt om ivårt land på arbetsplatser och i skolor, desto merpengar går det att tjäna på mångfalden.Jag var i går på i Rinkeby.Bland personalen där talas det 14 språk. Självklart ärdet en konkurrensfördel för dem att ha denna kom-petens när de skall träffa sina kunder. Hur kan detkomma sig att privata och offentliga arbetsgivare iandra delar av vårt land inte inser den konkurrensför-delen?Anf. 11 ():Fru talman! Jag skall ta ett enkelt exempel, nämli-gen ett företag som tillverkar fartyg och försöker säljatill och där språket är engelska.Då är det väl viktigast att få medarbetare som kan talaengelska?