prot · GM0992 · 1999-05-06 00:00:00 — Här finns också betydelsen av att elevenär i centrum och av att det inte bara är tomma ord. Vibehöver en högre grad av individualisering i skolan,inte bara när det gäller eleverna utan också när detgäller läraren. Det tar sig nu förhoppningsvis uttryck ien reformering av lärarutbildningen.Men vi skall också betona betydelsen av valfriheti skolan, av att man kan välja mellan skolor, av har möjlighet att välja mellan skolor. Då kanskevi också skall börja titta på hur vi finansierar denskola som vi lägger så stor betydelse vid i denpolitiska debatten. Det är av strategisk betydelse förSveriges välstånd hur vi lyckas med våra investering-ar inom det utbildningspolitiska området.Vi skall också ställa frågor till oss själva om ut-värdering och uppföljning, både av lärare och avelever, och då spelar enligt min mening betygen ensjälvklar roll. De måste komma tidigare, de måsteomfatta fler steg och de måste vara tydligare.Skriftlig dokumentation och sådana utvecklings-samtal som förs är för mig en självklarhet. In-formation till föräldrarna om barns och elevers bete-ende i skolan måste ges en mer framträdande roll. Vimåste ge skolan tid att ägna sig åt detta.Vi måste synliggöra problemen, och det är förstnär vi har gjort det som vi kan föreslå och genomförade rätta åtgärderna för att lösa dem. Jag anser att detär vad Moderata samlingspartiet gör i de partimotio-ner, kommittémotioner och enskilda motioner som viredovisar.Anf. 152 ():Herr talman! Jag inledde för en dryg månad sedanen debatt här i kammaren med att ge stöd till de ele-ver som strejkade i och som krävde mer pengartill skolan. har fler elever varit ute i pro-tester och strejker mot nedskärningar och för att görasina röster hörda i frågor som angår dem. Vänster-partiet ser positivt på att skolelever själva organiserarsig och står upp för sina rättigheter och för det själv-klara kravet på mer pengar till skolan. Jag är förståsmedveten om att det här inte är en budgetdebatt, menjag vill ändå än en gång understryka att även om jagser positivt på det samarbete som har etablerats mel-lan , Socialdemokraterna och Miljöpar-tiet, och som innebär att mer pengar ges till kommu-ner och landsting både och kommande år, såräcker inte detta. De som säger att skolan inte behö-ver mer resurser utan bara ett förändrat arbetssätt harfel, även om sådana förändringar är nog så viktiga.När detta är sagt vill jag gå över till att ge någrasynpunkter på det betänkande som vi diskute-rar. Vi har dels i en egen reservation, dels i en medMiljöpartiet gemensam reservation redogjort för vårasynpunkter. Jag vill redan från början säga att jagsjälvfallet står bakom samtliga reser-vationer men nöjer mig med att yrka bifall till reser-vation 4 under mom. 5 och reservation 5 undermom. 43 för att vinna en del tid här i kammaren.Det som vi behandlar spänner över ett brettområde, och jag har här inte utrymme för att redogöraför alla de tankar som ligger bakom våra reservatio-ner utan får koncentrera mig på några av dem. Låtmig börja med den principiella synen på det som vikallar den flexibla och sammanhållna ungdomssko-lan, som tar sin utgångspunkt i hur vi nu skall kunnadra fördel av att vi i stor utsträckning har entolvårig och, om vi räknar in förskoleklassen, entrettonårig skola. Vi menar att all utbildning i skolanskall vara arbetslivsförberedande och ge behörighettill högskolestudier, eftersom alternativet är att en delsom man inte förmår motivera för tillfället hamnar iåtervändsgränder.Den utredning som vi föreslår skall se över hurskolan skall kunna anpassas till ungdomars olikautvecklingsstadier. Mer av konkret och praktisktskolarbete utförs då ungdomarna ärmest mogna för sådant arbete, och de mer teoretiskastudierna skjuts upp tills man har nått mognadsnivånför sådana studier. Utgångspunkter för ett sådantarbete måste vara att undvika olika former av ni-vågruppering och att ge varje elev det stödsom behövs för att utvecklas i sin egen takt och för attmotverka utslagning.Vi ser betygen som ett hinder i arbetet för ökadskoldemokrati och för möjligheten att skapa en lik-värdig skola för alla. Vi vet att betygen är ett sätt attsortera elever också utifrån klassbakgrund och attbetygssystem, faktiskt oavsett hur de utformas, där-med återskapar klassamhällets uppdelning mellanmänniskor.I betänkandet anges också att "varje betygssys-tem, oavsett utformning, påverkar arbetet i skolan ochatt det perfekta betygssystemet sannolikt inte finns".Men betygen behövs ändå, menar utskottsmajoriteten,dels för att ge ett intyg på uppnådda kunskaper, delssom instrument för urval till högre studier.Min fråga till majoriteten - och egentligen till allade partier som inte står bakom yrkandet om en utred-ning om hur en betygsfri skola skall kunna genomfö-ras - måste då bli: Finns det verkligen inga bättre sättatt visa hur bra en elev klarar sig i skolan? Vad anserni att de obligatoriska utvecklingssamtalen annarssyftar till? Och vidare: Menar ni att det är motiveratatt använda betyg som - oavsett hur de utformas -"påverkar arbetet i skolan" bara därför att man skallkunna sålla mellan elever till vidare studier? Varförkan inte varje nivå i utbildningssystemet få sköta sinegen antagning i stället för att tidigare skolår skallhämmas?Herr talman! Segregationen mellan olika skolor iSverige ökar alltmer. Det visar i stort sett varje bildsom ges av skolan. Det finns många orsaker till detta,och dit hör bostadssegregation, arbetslöshet och sär-skild problematik i storstadsområdena. Men vi menaratt en bidragande orsak också är framväxandet avprivata - s.k. fristående - skolor. som deoffentliga skolorna i många kommuner fortfarande fårmindre pengar startar alltfler privatskolor.Det innebär att många föräldrar som har tillräckligtsocialt kapital flyttar sina barn från de offentliga tillde privata skolorna i stället. Det betyder att många avde viktiga impulser som skolan faktiskt behöver iform av ny pedagogik hänvisas till de privata initiati-ven. Det innebär dessutom att makt successivt försfrån det gemensamma till det privata, en genomgåen-de trend i hela samhällsutvecklingen, en trend somVänsterpartiet vill bryta.Vi får en typ av skolor för dem som har och enannan för dem som inte har. Vi får en uppdelningutifrån klassbakgrund, etnicitet och religiös uppfatt-ning, en uppdelning mellan elever som egentligen harallt att vinna på att faktiskt mötas. Det är knappastfruktsamt om man vill skapa en demokratisk, likvär-dig och sammanhållen skola för alla.Det är mot den bakgrunden som vi har föreslagitatt inga nya privata - s.k. fristående - skolor tillåtsetableras. Att påstår sig vilja användaskolan som "en murbräcka mot segregation", somman skriver i sin reservation, och anger vill ha fler fristående skolor visar med all önsk-värd tydlighet att man intet har förstått av mekanis-merna bakom segregationen, eller också blandar manihop en murbräcka med en säck gödningsmedel. Mendet är klart: är inte representant för varesig arbetarrörelsen eller bonderörelsen, så det måkanske vara det förlåtet.Vi har också föreslagit att det i skollagen bör an-ges en lägsta nivå för elevvårdspersonal som kom-munerna är skyldiga att hålla. Vi menar att varje elevmåste garanteras rätten att ha tillgång till skolpsyko-log, kurator och skolsköterska. Det vore att ge ettviktigt verktyg till varje skola att använda i arbetet föratt undvika att elever slås ut, ger upp och passivise-ras. I betänkandet hänvisas till en pågående utred-ning, men vi menar att det redan nu står klart att den-na lägsta gemensamma nivå måste garanteras allaelever.Avslutningsvis vill jag kommentera några av deborgerliga partiernas reservationer. Man kan ana attdet i synen på skolan - och i någon mening också isynen på människan - finns kvar en grundläggandeskillnad mellan höger och vänster. Både ochModeraterna skriver i sina reservationer om behovetav att skärpa de disciplinära åtgärder som skall kunnavidtas mot eleverna. och Kristdemokraternatalar vidare om hur en "nollvision" bör upprättas iskolan. Jag måste säga att jag ställer mig smått und-rande, för att uttrycka det milt, till om det är hårdaretag, fler kränkningar av den personliga integriteten,strängare regler och tätare kontakt mellan skolan ochpolisen som verkligen uppmuntrar och motiverar flerunga människor att trivas i skolan. Jag trodde att detvar uppmuntran, möjlighet till personligt ansvar,demokratiskt inflytande och social samvaro somskapar växande människor, inte repression. Min frågatill de partier som jag nu har nämnt måste alltså bli:Har jag fel?Anf. 153 () replik:Herr talman! Visst skall eleverna utvecklas ochövas i social samvaro, men handlar detockså om att de regler som finns i skolorna skallupprätthållas. Vi för en diskussion om detta och villlämna ett uppdrag till regeringen, vilket jag också harredovisat här i kammaren.Jag måste säga att jag blir beklämd när jag lyssnarpå en uttalad kommunist i riksdag.Vi kan från talarstolen höra att inga nya privataskolor skall tillåtas. Det är ett eko av det förgångna. Iutredning efter utredning konstaterar man att det ärjust med hjälp av alternativen som skolan och barn-omsorgen har utvecklats. Det är ett erkännande somlämnas av fackliga organisationer och av lärare -både enskilt och i grupp.Då borde det rimliga vara att även Vänstern beja-kar den positiva utveckling som de privata skolornahar inneburit.Anf. 154 () replik:Herr talman! tar i sin replik återigen upp frågan om disciplin. Som en inledning pådenna replik måste jag få ställa en fråga. I moderater-nas reservation framgår det att man anser att samti-digt som skolans ansvar för att fostra barn och ung-domar har ökat, har en del av de verktyg som skolanhar haft försvunnit eller blivit kraftlösare. Jag skullegärna vilja veta vad menar. Vilkaverktyg är det han vill ha tillbaka?Tomas säger att vi i Vänstern bordebejaka de saker de fristående, privata skolorna harkommit med. Problemet är att i den verklighet därmånga elever och lärare lever - men kanske inte iutredning efter utredning, som till - ökar segregationen mellan skolor. Desom har socialt kapital, de som har akademisk utbild-ning och bakgrund, flyttar sina barn till de skolor somfinns t.ex. i eller som redan ärgoda skolor. Resten av eleverna får finna sig i under-måliga skolor.Jag tar nog snarare intryck av verkligheten än avTomas Högström.Anf. 155 () replik:Herr talman! Vi kan konstatera att många av dealternativ som har vuxit fram finns i de socialt utsattaområden som påstår att man flyttarfrån. Varför flyttar man från de socialt utsatta områ-dena där inga alternativ erbjuds? Jo, just beroende påden samhällssyn som representerar.Den har tillåtit och svarat för planeringen och uppfö-randet av dessa bostadsområden.Kalle bör mer granska sitt eget fögderi,och han bör bejaka den positiva utveckling som deprivata alternativen har erbjudit. Jag konstaterar attKalle inte med ett ord ger ett erkännande fören faktisk utveckling. Det visar på svagheten i denpolitik företräder.Anf. 156 () replik:Herr talman! Jag ger gärna ett erkännande till attdet behövs mer alternativ pedagogik i skolan. Detfinns ett tänkande i de privata och i de friståendeskolorna såväl som i många av de offentliga skolornasom vi måste ta större hänsyn till. Tänkandet skallanvändas för att utveckla skolan. är det sagt - omdet nu måste sägas.Problemet är snarare att de som vill användasig av alternativ pedagogik och nya former av under-visning hänvisas till de privata skolorna i stället föratt den gemensamma offentliga skolan omformas. Påså sätt bidrar privatskolesystemet till att cementerapedagogiken i den offentliga gemensamma skolan.Jag konstaterar att inte vill talaom för mig vilka verktyg skolan har haft,som har försvunnit, och som vill införa.Låt mig sända med en förhoppning om att det inte ärsvingen och spänsten i pekpinnen som fattas för Mo-derata samlingspartiet.Anf. 157 ():Herr talman! Den värdegrund som är antagen isamband med läroplanen efterlevs inte överallt. To-mas gav flera exempel på detta. Det ärdärför med tillfredsställelse vi kristdemokrater haruppmärksammat skolministerns arbete med frågor omvärdegrunden.Jag är dock ibland orolig över att det inte tydligtanges vilken värdegrund som avses. På min direktafråga i kammaren svarade skolministern att det varden värdegrund som finns framskriven i läroplanenLpo 94, dvs. med utgångspunkt i västerländsk huma-nistisk människosyn och etik. I läroplanen förförskolan anges dock inte så tydligt vilken värde-grund som avses. Jag tycker att det är synd.En värdegrund finns, tydlig eller otydlig, i varjeverksamhet och hos varje individ. Det intressanta ärvilken värdegrund som får prägla den kultur somfinns i en verksamhet. Det är den som sedan visar sigi handlingar, beteenden, tankar och tal. Därför kan vikristdemokrater aldrig bli nöjda med att man arbetarmed en värdegrund som sådan. Vi är måna om attarbetet utgår från den värdegrund som vi anser att ettgott samhälle bygger på, dvs. med den kristna etikensförtecken.Utifrån vår grundsyn, som också är den som finnsframskriven i nu gällande läroplan, följer ett antalställningstaganden till frågor som föreliggande betän-kande tar upp. hoppas jag innerligt att föregåendetalare lyssnar. Det här gäller synen på människor.Varje barn är unikt och har rätt att bli bemött utifrånsina möjligheter och behov. Det är något annat än attstöpas i samma form, och det får andra följder. Där-med kan inte undervisningen vara lika för alla. Flex-ibla möjligheter måste ges.Detta gäller också kunskapssynen. Vi har olikabegåvningar och intressen. Såväl praktiskt som teore-tiskt kunnande är värdefullt.Herr talman! var den praktiskakunskapen allmängods. På gårdarna, tillsammansmed de stora familjerna, fick barnen och ungdomarnatidigt lära sig den vardagskunskap som rent praktisktbehövdes för att leva i samtidens samhälle. Den teo-retiska kunskapen fanns för de besuttna, de som hadede ekonomiska tillgångar som krävdes för att få stu-dera.Då tog folkbildarna sitt ansvar för att ombesörjateoretisk kunskap till alla. Hur är förhållandena ?Det omvända!Den teoretiska kunskapen är tillgänglig för alla.Det tycker vi är bra. Men hur är det med den praktis-ka? säger att de sominte är mogna för det teoretiska skall ha praktiskkunskap. Det kan man börja med. Det är, tycker jag,en oerhört knepig inställning. Det är förvånande attVänsterpartiet, tillsammans med Socialdemokraterna,kan inrikta en skola på i flera avseenden ensidigtteoretiska kunskaper och inte våga lyfta fram handenskunskap.Jag menar att den teoretiska kunskapen glorifierasi alltför hög grad. Det kommer att komma en situationframöver när vi inser att vi har förlorat något i sam-hället. Vi vet att välfärdens utveckling och männi-skors välbefinnande behöver både handens och dens.k. andens kunskap.I skolans värld kan värderingar av kunskapenstyngd avläsas barn får till sitt förfogandeför att lära.Vi kristdemokrater menar att en översyn av dettotala antalet timmar i , i syfte att ökaantalet timmar i slöjd, idrott och hälsa, bild och hem-kunskap, skall göras. Detta skall göras för att mötasåväl den enskilde elevens behov som samhälletsbehov.Mobbning är ett problem som fortfarande fram-träder. Allt bekämpande till trots hör vi allt oftaretalas om mobbning. Alla former av mobbning måstemed kraft motverkas. Jag trodde att vi var eniga omdet målet - ända tills jag hörde tala italarstolen. På något sätt nonchalerar han vår nollvi-sion.Visst har fel när han säger att vi villha nollvision på grund av disciplinära åtgärder. Vitalar om nollvision utifrån en värdegrund där elevernapraktiskt får öva sig i etik. Det handlar inte enbart omord för oss. Det handlar inte om bestraffningar. Dethandlar om social träning i människors utveckling.Vi kristdemokrater har med åsnans envishet beto-nat värdegrunden, i samband med varje betän-kande, och vi kommer att fortsätta att göra det. Attlära unga människor och oss själva, oavsett vilkenålder vi är i, att behandla andra som man själv vill blibehandlad, att praktiskt i det vardagliga arbetet om-sätta det vi tror på, är det bästa sättet att motarbetamobbning. Värdegrunden är tagen i . Vi villatt värdegrunden skall följas upp i alla planer, också iskolplanerna i kommunen, i lokala arbetsplaner samt iSkolverkets uppföljningar och utvärderingar.En sak till som kan ses som en konsekvens av vå-ra grundvärderingar är att vi ständigt måste pröva nyamöjligheter för att möta människors behov där dessafinns. Därför är det viktigt att systemen blir flexibla.Varför tror tidigare talare här att privata skolorstartas? Kanske de kan lyckas möta eleverna på ettbättre sätt, så att de utvecklas bättre. Ni kanske troratt de cementerar gamla rutiner från den vanliga sko-lan, men det tror inte jag. I stället är de privata alter-nativen en tillgång, om det offentliga vill ta vara påde erfarenheter man kan nå därifrån.Vi vill också lyfta fram vuxenutbildningens för-delar. Vuxna människor som inte har tillräckligakunskaper i t.ex. läsförståelse och skrivförmåga harsvårt, om ens någon möjlighet, att få arbeta ellerstudera på högre utbildning. Dem skall vi också ta ettansvar för och erbjuda möjligheter att komma vidare idet livslånga lärandet.Här kan påpekas att var detenda parti som i vårbudgeten var berett att satsa merresurser på utbildning för dem som bäst behöver det.För mig är det obegripligt att socialdemokrater ochvänsterpartister skär ned på den utlovade utbyggna-den. Det är ett svek. Eller vad säger omdetta, herr talman?I en motion om gymnasieelever och deras svårig-heter föreslår jag att en försöksverksamhet skall startaför att stödja dem som har svag social förankring ochbehöver hjälp och trygghet från vuxna. Alltför oftamöts man av att elever som inte följer med i under-visningen får hjälp med själva inlärandet. Och dettaär en god hjälp för dem som har inlärningssvårighe-ter. Ofta är det emellertid inte inlärningen i sig som ärproblematisk, utan snarare ett slags grundtrygghetsom saknas. Då är det andra insatser som behövergöras. Exempel på sådana är folkhögskolorna, somvarit ett stort stöd för ungdomar som haft svårt attfinna sina liv. Det vore rimligt att den vanliga gymna-sieskolan skulle kunna förenas t.ex. med gruppboendeeller liknande.Poängen med det jag säger är att ungdomars be-hov skall avgöra hur lösningen skall bli. Här har ut-skottet visat en positiv hållning och föreslår att ensådan försöksverksamhet bör komma till stånd genomfrivillig samverkan mellan berörda kommuner ochandra intressenter. Den skrivningen uppskattas.Herr talman! Jag står bakom samtliga yrkandensom är gjorda i utskottet, men för tids yrkarjag här bifall till reservation 3 under mom. 15.Anf. 158 () replik:Herr talman! inleder med attuttala några, egentligen till intet förpliktande, me-ningar om att varje barn är unikt osv. Det är riktigt;det håller vi nog alla i denna kammare med om. Där-efter går hon över till att säga att villstöpa alla i samma form. Låt mig då säga att det ärhelt fel uppfattat.Vi talar inte om valfrihet på det sätt som kristde-mokraterna kanske gör, där det handlar om att väljaen färdig form av undervisning och skolform. Vi talarom ett direkt inflytande för alla som finns i skolanöver den egna vardagen. Vi talar definitivt inte om attstöpa alla i samma form.Jag tror att missförstod, med-vetet eller inte, vad jag sade när jag talade om denflexibla ungdomsskolan. Vi talar där om att sakersom handlar om en högre abstraktionsnivå iblandkommer in för tidigt i skolan och kan behöva väntanågra år. Men det handlar inte om att skilja teori ochpraktik. Nej, tvärtom är den bästa undervisningen densom förmår förena teori och praktik.Jag måste fråga om nollvisio-nen, som hon diskuterar. kan intevara omedveten om likheten i ord mellan nollvisionoch nolltolerans. Nolltolerans inom brottsbekämp-ningen handlar om att man skall slå ned med hårdhetpå varje liten förseelse. Om det är den uppfattningenYvonne har om hur skolan skall fungeratror jag att hon är fel ute.Anf. 159 () re-plik:Herr talman! Det var intressanta frågor, måste jagsäga. Hur skall människor ha inflytande över sinvardag? Hur skall man kunna få sina individuellabehov tillgodosedda om det bara finns ett alternativatt välja på?Vad och kommunisterna egentligenframhärdar i är tanken att det enbart skall finnas entyp av skola. Och om ni hade trott att denna typ avskola skulle kunna stå för alla alternativ som männi-skor vill ha, skulle det aldrig ha funnits grogrund förprivata alternativ. Men det visar sig ju att den skolasom ni på vänsterkanten har samarbetat kring inte gerde alternativen. Den förmår tydligen inte ge de alter-nativen, eftersom alltfler väljer att låta sina barn gå iandra, alternativa skolformer. Om man skulle ta varapå de erfarenheter som de alternativa och privataskolorna ger skulle det naturligtvis räcka med detstatliga och kommunala alternativet.När det gäller nolltolerans och nollvision, kanman använda olika ord på olika sätt beroende på vaddet är fråga om. Men vi skall inte behöva tolereranågon mobbning, därför att den kommer aldrig attväxa fram om unga människor tidigt lär sig att manskall behandla andra som man själv vill bli behand-lad. Vem vill bli mobbad? Det här kommer naturligt-vis att successivt avta, men det handlar inte enbart ombarn utan också om vuxna.När det gäller det inflytande ni talar om: Har niockså där jobbat för det? Ändå kan utvärderingarnapåvisa att man inte har reellt inflytande i skolan. Detär naturligtvis synd.Anf. 160 () replik:Herr talman! När man hör -och de kristna, får jag väl säga, med samma svepandeformulering som använder sig av- diskutera är det ofta mycket som låter väldigt bra.Men när man funderar över vad det egentligen är devill förändra hittar man ganska mycket mindre ochibland inte så roliga saker.Nollvision måste ändå innebära att ni vill tillföranågonting nytt i den begreppsvärld som vi handskasmed i skolan. Det kan inte bara handla om att vi intetycker att elever, lärare och andra skall mobbas iskolan. Jag tror att inte ens kanförmå sig att säga att någon annan här inne skullevilja det. Jag undrar: Vad är det nya som YvonneAndersson och i så fall vill tillföramed begreppet nollvision? Jag tror personligen inteatt fler uniformerade vakter på skolorna eller metall-detektorer i dörrarna är någonting som underlättartrivseln i skolan.Det påstås också att vi bara vill ha ett alternativ,en skola. sade inte det, men jagfår en bild av att den skolan är väldigt stor, grå ochtråkig. Så är det förstås inte. Vi vill att man skallkunna välja vilken pedagogik man skall använda sigav, och vi vill därför få in mer alternativ pedagogik iden offentliga, gemensamma skolan. Vi vill inte hel-ler bara ha en typ av skola, men vi vill att samhälletgemensamt skall ha ansvaret för hur utbildningenfungerar och drivs och att det därför också är rimligtatt de skolor som finns styrs och kontrolleras av osstillsammans. Det är inte en överhöghet i form avnågon stat som skall göra detta, utan det är vi gemen-samt, med inflytande från föräldrar, elever och läraremen också från dem som vi väljer gemensamt i de valvi har i det här landet.Anf. 161 () re-plik:Herr talman! Jag måste säga att det är viktigt fören riksdagsledamot som att kunnaskilja på parti och religion. Det är en klar fördel. Detönskar jag att han lär sig hädanefter.När det gäller det nya vi vill tillföra, handlar detom den sociala träningen för barn, att tidigt startamed att den värdegrund som man står upp för ocksåskall iscensättas i övningar, värderingsövningar, och iträning. Sådant kanske t.o.m. skall få domi-nera framför kunskapsträning.Det är det vi vill ha. Det är det nya. Det nya är attden sociala träningen och det sociala samspelet är likaviktigt som matematikkunskaper för unga och äldremänniskor.Jag tycker också att det skall finnas fler alternativi den skola som finns i våra kommuner och i statensregi. Där är vi helt överens.