prot · GM0991 · 1999-05-05 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:91Onsdagen den 5 majKl. 09.00 - 17.5419.00 - 22.49Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------1 § Anförande med anledning av Europarådets50-årsjubileumAnf. 1 TALMANNEN:Ärade riksdagsledamöter! - envärldsdel där människor i samtal och överenskom-melser över gränserna, inom internationella samar-betsorganisationer, lyckas lösa sina gemensammaproblem i sant humanistisk och demokratisk anda. Eu-ropa - en världsdel som än en gång skakasav krig och våld och där människor drivs från sinahem och sitt land.I dag när vi högtidlighåller ärdet kontrasterna och ytterligheterna som möts här,mitt i vårt . Krig med fred. Terror med frihet.Våld med försoning. Tilltro och hopp möter, trots allt,förtvivlan och nederlag.De är alla de sanna bilderna av . Men i dagär det de mörka bilderna av hela vår värld som står iförgrunden - i TV:s direktsändningar, i radio ochtidningsreportage. Vi möter dem , medmän-niskorna i vår omvärld, för vilka högtidliga deklara-tioner om mänskliga rättigheter inte fick någon bety-delse.Vi möter barnen som försöker fly från sin out-härdliga vardag av svält, vanvård och förnedring påstädernas bakgårdar genom att berusa sig på lös-ningsmedel. Vi möter kvinnorna som utsätts förmassvåldtäkter, som i sin ohyggliga systematik utgörett planerat led i den yttersta kränkningen av ett land,ett folk. Vi möter männen som slaktas på de mångaslagfält som brinner runtom på vår jord, just nu.Vi möter ett som just i denna stund ännuen gång plågas av ett krig - det fruktansvärda, sominte fick hända igen, som inte skulle få hända igen.Det var beslutsamheten efter andra världskrigetsfasor - att det ohyggliga inte skulle få upprepas - sombidrog till att deklarationen om de mänskliga rättig-heterna blev möjlig. Det var också i denna anda avtillförsikt och tilltro till framtidens möjligheter somEuroparådet - och med detta hoppet om ett ifred, frihet och säkerhet - en gång föddes för 50år sedan.Den 5 maj 1949, i ' Palace i ,skrev tio länder - däribland - under överens-kommelsen om grundande.I augusti samma år hölls rådets första session, ochman kunde välkomna ytterligare tre länder igemenskapen.Nästa år, det första under det nya årtusendet, kanvi högtidlighålla 50-årsminnet av att Den europeiskakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheter-na och de grundläggande friheterna öppnades förundertecknande - en av milstenarna på vägen motdemokratisk och fredlig utveckling under efterkrigs-tiden.Men , när vi högtidlighåller , är det inte framgångarna och den godautvecklingen för mänskligheten vi först kommer atttänka på. Det vore omöjligt inför den onda verklighetsom omger oss.I dag är det världssamfundets, de internationellaorganisationernas och därmed staters och individers,våra egna, tillkortakommanden i försvaret av demo-krati och mänskliga rättigheter som står i blixtbelys-ning. kommer dessa misslyckanden till ossgenom alla de människor - medmänniskor - somvittnar om våld, terror och övergrepp.De bär vittnesbörd till oss från Kosovo, från An-gola, från , från och , frånalltför många platser på vår jord.Vi skall lyssna till deras vittnesbörd. Men ohygg-ligheterna i det skedda, i det som sker, får inte paraly-sera oss. Den övermäktiga uppgiften skall inte få ossatt krympa. Uppdraget som dessa människor ger ossär att växa, att ta ansvar för att återupprätta och stärkade mänskliga rättigheterna.Ett 50-årsjubileum som detta innebär också enmöjlighet - ja, en skyldighet - att se tillbaka ochhämta styrka ur de framsteg som vi människor ändåhar varit mäktiga, i samarbete över gränserna, mellanindivider, inom och mellan organisationer och stater.Europarådet tillkom, enligt dess stadga, i syftet att"åstadkomma en fastare enhet mellan dess medlem-mar för att skydda och förverkliga de ideal och prin-ciper, som utgör deras gemensamma arv, och för attunderlätta deras ekonomiska och sociala framsteg".I dag - efter det att dessa ord nedtecknades -är en organisation av 41 medlemsstatermed över 700 miljoner människor, som i minister-kommittén, parlamentarikerförsamlingen och kom-munalkongressen samarbetar för demokrati, mänskli-ga rättigheter och en fungerande rättsstat.Europarådets verksamhet och historia återspeglarde framsteg som gjorts i för demokrati, förfredliga lösningar, för respekten för mänskliga rättig-heter. Det bör vi påminna oss i dag.Fascistdiktaturernas fall och den demokratiska ut-vecklingen i , liksom kommunismens ochBerlinmurens fall, de politiska omvälvningarna ochdemokratiseringsprocessen i Öst- och ,med den snabba utvidgningen av medlemskretsenunder det , utgör språng i Europarå-dets historia.Europakonventionen har utvecklats till ett av deeffektivaste instrumenten till skydd för mänskligarättigheter. Den är unik i sin egenskap av att ge en-skilda personer möjlighet till prövning i en interna-tionell instans om en stat brutit mot sina åtaganden.Detta kontrollsystem, de särskilda inträdeskraven förkandidatländer och uppföljningen av medlemsstatersåtaganden, är några av kännetecken.Till kännetecken hör också den de-mokratiska förankringen, som varit en grundstensedan tillblivelsen. Den parlamentariska församlingen- som också kan högtidlighålla sitt 50-årsjubileum iår - var vid sin tillkomst 1949 det första internatio-nella parlamentariska organet i världen.Denna parlamentariska, och därmed demokratis-ka, förankring har under senare fått sin efterföljd imånga andra internationella forum - däribland OSSE.Det är en riktig och naturlig utveckling. Demo-krati och mänskliga rättigheter hör samman och ärvarandras förutsättningar. Det är endast i demokratiersom respekten för varje människas okränkbarhet ochunika värde kan upprätthållas. Det var grundtankenoch drivkraften bakom freds- och demokratirörelsen iSverige och i vid . Mantänkte att demokratier, styrda av fria och jämlikamedborgare, skulle inte ta till vapen, inte tillåta våldoch övergrepp.Sverige var en av grundarna av . Sve-rige och svenskar har, under det halvsekel som sedanförflutit, på många sätt spelat - och spelar - enavgörande roll för rådet och dess verksamhet.Jag vill att detta tillfälle, då vi högtidlighåller , också skall forma sig tillett uttryck för stor erkänsla och respekt för de insatsersom görs, inom och av nuvarande ochtidigare medlemmar i Europarådsdelega-tion, för demokratin och för respekten för de mänsk-liga rättigheterna i internationellt samarbete. Detta ärsärskilt viktigt i och i en mörk tid som den-na, då dessa djupt humanistiska värden hotas i vårnärhet, i och på alltför många platser i värl-den.Vi vet att vi också kommer att hotasav krig och diktatorer, beredda att kränka människo-värdet och folkrätten. Men vi vet också att ett enatagerande och fördömande från demokratiska staterinrymmer en möjlighet - den enda möjligheten - tillfredlig utveckling och återupprättande av humanis-men för hela mänskligheten.Nu, ärade ledamöter, är det hög tid att ta ansvaroch tillvarata de möjligheter vi har. Vi saknar inteinsikt, inte kunskap, inte medmänniskor att samverkamed. Vi saknar inte forum för möten, för förhandling,för kompromisser, för utveckling.Vår utgångspunkt måste vara att det vi, som en-skilda människor och i samarbete med andra, förmårbidra med, förmår uträtta, har betydelse, gör skillnad- och inför vår gemensamma framtid. (Applåder)2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 29 april.3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotioner1998/99:N14-N17 till näringsutskottet4 § Anmälan om inkomna faktapromemoriorom förslag från Europeiska kommissionenTalmannen anmälde att följande faktapromemori-or om förslag från Europeiska kommissionen inkom-mit och delats ut till kammarens ledamöter:Åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformigaföroreningar från motorer avsedda för jordbruks-eller skogsbrukstraktorer och om ändring av rå-dets direktiv KOM (98) 472Fördelning av tillstånd för tunga lastbilar som körs iSchweiz KOM (99) 355 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återUtbildningsutskottets betänkanden /99:UbU9-UbU12Skatteutskottets betänkande 1998/99:SkU17Meddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att utrikesutskottets betän-kande UU8, betänkandenKU26 och KU29, finansutskottets betänkandenFiU19, FiU21 och FiU22 samt justitieutskottets be-tänkande JuU22 skulle avgöras i ett sammanhangefter avslutad debatt.6 § Verksamheten inom under1998FöredrogsUtrikesutskottets betänkande 1998/99:UU8Verksamheten inom (skr.1998/99:55, redog. 1998/99:ER1)Anf. 2 ():Fru talman! Med Kosovotragedin på näthinnankänns nödvändigare än någonsin, intedärför att har några enkla lösningar påkonflikten men därför att en framtid för flyktingarnabara kan skapas genom respekt för de mänskligarättigheterna - just det som arbetar för.Flyktingkatastrofen på var givetvis denhelt överskuggande frågan när möttes i . Överläggningarna visade tydligt att om viinte snart får en politisk lösning på konflikten kom-mer en redan fruktansvärd situation att bli än värre,än mer ohygglig.För oss i den svenska parlamentarikerdelegationenär det en stor utmaning att diskutera tillsammans medkolleger från de 40 andra medlemsländerna: Hur skallvi kunna bygga framtidens på demokratinsgrund, ett där vi slår vakt om de mänskligarättigheterna, ett där det råder rättssäkerhetoch rättstrygghet? Det handlar både om att vi får enstark uppslutning kring våra ideal och om hur vi till-sammans kan gå från ord till handling, från resolutio-ner till handfasta insatser.Kampen för demokratin har ofta varit tung ochsvår. Inte sällan har demokratin lidit nesliga nederlag.Men om vi nu på tröskeln ser utveck-lingen i mot bakgrund av fascismens, nazis-mens och kommunismens illdåd kanvi ändå glädja oss åt stora framsteg. Vilken befrielsevar det inte när föll 1989. För Europarå-det innebar det att medlemsantalet har fördubblats.Därför inriktas arbetet just nu på att stärka de de-mokratiska krafterna i de forna diktaturerna i Östeu-ropa och , skydda de mänskliga rättig-heterna, hävda de nationella minoriteternas rättighe-ter, bryta upp alla dessa unkna traditioner i rättsvä-sendet, med godtycke, diskriminering och politiskinblandning i rättegångarna.Bismarck, den gamle järnkanslern, sade en gångatt det är med lagar som med korvar; man mår allrabäst om man inte ser hur de lagas till. Det var i dik-taturens . Men i dagens vill medbor-garna veta hur både lagarna och korvarna tillverkas.Det räcker inte med det, utan hela rättsprocessenmåste vara öppen. Domstolarna måste vara oberoen-de. Tillämpningen av lagarna måste följa sunda rätt-sprinciper.I ligger domstolen för de mänskligarättigheterna. Det är en unik domstol, alldeles unik.Dit kan de över 700 miljoner medborgare som bor iEuroparådets medlemsstater vända sig om derasmänskliga rättigheter kränks och de inte lyckas få sinrätt i det egna hemlandet. Då kan den enskilde över-klaga till domstolen för de mänskliga rättigheterna.Detta är också vad som sker alltmer i verkligheten.Dödsstraffet, det barbariska straffet, var någotsom Amnestyföreträdaren och riksdagsmannen starkt engagerade sig mot. Hans över-tygande rapport till fick rådet att ställasom ett villkor på de nya medlemmarna att dödsstraf-fet skulle avskaffas. Även om kampen mot dödsstraf-fet har stött på många bakslag - det måste erkännas -har rapport och Europarådetskrav räddat livet på många människor som annarsskulle ha blivit avrättade.Jag är stolt över att få arbeta i en sådan organisa-tion och över att få representera och densvenska i denna stora alleuropeiska samar-betsorganisation. Det är något som fyller mig medbåde glädje och entusiasm. Det känns viktigt. Detkänns meningsfullt.Men om skall kunna vara en verkligtdrivande kraft för demokrati i måste det ocksåfå ett starkt och brett stöd. Då måste vi också få enbred och folklig debatt om är en angelägenhet för oss alla. Menhanden på hjärtat - hur många svenskar känner tillEuroparådet? Hur många är det som verkligen vet vadEuroparådet är för någonting? Jag tror inte att detfinns någon så stor och så viktig organisation som ärså okänd för den breda allmänheten. Det måste viändra på. Det är helt nödvändigt.Nationalkommittén för ordnade en Europarådsdag i riksdagenden . Inbjudna var gymnasieelever, folkhög-skolelever, ungdomsorganisationer, idrottsorganisa-tioner och andra folkrörelser.Europarådsdagen mynnade ut i en rad viktiga re-kommendationer för det fortsatta arbetet. De handla-de om roll i det nya , Europarå-dets arbete mot tortyr, skyddet för nationella minori-teter och framtiden för unga människor. Dessutomfick vi förslag till idrottsministerkonfe-rens år 2000.Men nog återstår fortfarande ett tålmodigt arbeteför att öka kunskaperna om vad vi kan göra via för rättssäkerhet, för demokrati och förmänskliga rättigheter. Vår värld behöver mera avgemenskap - gemenskap byggd på rättfärdighet. Jagvet att kan göra en insats för en bättrevärld. Varje gång vi kan stärka rättssäkerheten, de-mokratin och de mänskliga rättigheterna blir männi-skorna friare och tryggare, och vår värld blir en bättrevärld.Fru talman! Finns det en uppgift som kan varaviktigare?Anf. 3 ():Fru talman! Betydelsen av första 50år kan aldrig nog överskattas. Det föddes ur askan avde för av världskrig så hårt krigshärjadeEuropa. bildades samarbetsorganisatio-nen , och i samband med en kongress iHaag 1948 inbjöd , , ,och ytterligare femandra länder, däribland , att bli medlemmar iden planerade organisationen. 1949 bildade så tiostater . Stadgan antogs , somsedan dess firas som tog sin utgångspunkt i förklaringenom de mänskliga rättigheterna, som FN antagit 1948.En grundtanke var att skapa ett rättsligt system för attvärna dessa rättigheter. omskydd för mänskliga rättigheter och grundläggandefriheter skapades, liksom en kommission och en dom-stol som har att övervaka staternas efterlevnad.Medlemskapet i har varit eftertraktat.41 länder med ca 850 miljoner invånare - nästan helaEuropa - är nu förenade under ett tak. Europarådetsinträdeskrav, att länder kan bli medlemmar endast omde verkar för och söker respektera demokrati, mänsk-liga rättigheter och rättsstatens principer, har haft enenorm betydelse för utvecklingen i och ocksåpåtagligt påskyndat utvecklingen mot humanism ochetik i många av tidigare totalitära nationer.Betecknande är dock att f.d. inte är enav medlemmar. Den pågående katastro-fen i tidigare måste bringas till en lösningpå demokratins, de mänskliga rättigheternas ochrättvisans grund - de värden som står såstarkt för.Europarådets framgångar har inte minst betingatsav det starka parlamentariska inflytande som denparlamentariska församlingen och dess förankring ide nationella parlamenten har inneburit. Mångasvenskar har gjort väsentliga insatser för rådets ut-veckling. Från senare tid vill jag peka inte minst påAnders , som flerårig ordförande i den parla-mentariska församlingen, och , sområdets nuvarande generalsekreterare.Inför det nya millenniet väntar nya utmaningar:globaliseringen, utbildningen, sysselsättningen,migrationen och fredliga lösningar på de urgamlakonflikterna från det sönderfallna ottomanska imperi-et.Konceptet bakom har ändå va-rit framgångsrikt när det gäller att skapa en långvarigfred i det som ständigt krigshärjades århund-rade efter århundrade. Det borde därför också kunnavara en modell att pröva för exempelvis , somnu efter alla sina krig står inför samma utmaningarsom gjorde . Det är inte så att viskall påtvinga våra lösningar, men det kanmånga gånger vara praktiskt att ta upp lösningar somvisat sig framgångsrika på ett håll till prövning ävenpå andra håll i världen.Europarådets flagga - de tolv gula stjärnorna påblå botten - är en viktig symbol för det nya Europa.Den har också lånats av den europeiska unionen, somlikaledes står öppen för alla de europeiska länder somuppfyller kvalifikationerna. Europaflaggan - dennaviktiga symbol för europeiskt samarbete - vajar pa-rallellt med nationsflaggorna på flaggstänger Europarunt. Den borde göra det lika ofta i vårt land. Jagtycker att det vore en utomordentlig gest av solidaritetgentemot det 50-årsjubilerande och deneuropeiska fredstanken om Europaflaggan fr.o.m. tilläts vaja bredvid den svenska även framför detsvenska riksdagshuset.Fru talman! första halvsekel har va-rit framgångsrikt. Det ligger nu på denna riksdag attbidra till en lika betydelsefull framtid för rådet.Anf. 4 ():Fru talman! När jag som ny riksdagsledamot ihöstas lät mig nomineras till suppleant i svenskadelegationen till parlamentariska för-samling hade jag nog inte fullt ut klart för mig vaduppdraget innebar i alla dess enskildheter. Det kanskyllas på min egen bristande orientering, men jagtror att det är ganska många - kanske t.o.m. någonenstaka i detta hus - som har tämligen oklara uppfatt-ningar om roll och verksamhet.Europarådet spelar en undanskymd roll i den po-litiska debatten, inte bara i vårt land. Det är delvisoförtjänt. olika instanser - den parla-mentariska församlingen, ministerrådet, domstolenosv. - utför faktiskt ett omfattande arbete när detgäller mänskliga rättigheter och demokratisk utveck-ling i . Det har jag förstått. Men Europarådetsundanskymda roll speglar också det faktum att inte spelar den aktiva och pådrivande roll sområdet borde kunna spela. är en delvisoutnyttjad resurs i det alleuropeiska samarbetet.Förra veckan genomfördes den parlamentariskaförsamlingens andra session i . Självfalletstod situationen i Kosovo och Natos krig mot Jugo-slavien i fokus. Jag har två intryck av den långa de-batten i . Det ena är att det bland Europasparlamentariker från i öster till iväster finns kunskap, engagemang och vilja att bidratill fred och demokrati på vår kontinent. Det andra äratt det finns en oerhörd frustration inför det faktumatt står maktlöst inför de övergrepp ochdet krig som just nu pågår på Balkan.Vad beror då den här maktlösheten på? En del avförklaringen är säkert att det är brist på resurser. Menden kanske viktigaste förklaringen ligger i att USAoch de dominerande nationerna inom Nato inte hartillåtit att spela den aktiva och konstruk-tiva roll som det hade kunnat spela och borde spela.USA och Nato har för att etablera, som det heter, sittnya strategiska koncept ställt FN och åtsidan, inte av omsorg om de mänskliga rättigheternapå utan av egna maktpolitiska skäl. Jag bekla-gar att inte mer resolut har ställt upp till för-svar för den internationella rättsordning som för-kroppsligas i FN och i . Det finns tid attreparera den skadan.Kriget på är ett misslyckande för det in-ternationella samfundet. Det är ett nederlag för deninternationella rätten, för de mänskliga rättigheterna.Och det måste till en politisk lösning på konflikten påBalkan, som underströk i sitt anföran-de.Efter kriget - det kommer även efter dettakrig - kommer återuppbyggnaden. Det handlar dåinte bara om återuppbyggnad av de materiella värdensom har förstörts i kriget. Sådant är relativt lätt. Densvåra uppgiften är att bygga upp de mänskliga rela-tioner - solidariteten och tilliten mellan människor -utan vilka varje samhälle är omöjligt och som underlång tid har brutits ned och förstörts av nationalistiskchauvinism, av förtryck och av krig. I detta återupp-byggnadsarbete kan och måste spela denledande och pådrivande rollen. Det handlar om merän att bygga upp det krigshärjade . Det handlarom att restaurera den internationella rätten, som i dagär allvarligt hotad.Anf. 5 ():Fru talman! var för mig allra först kriget,men det var på avstånd från trots allt tämli-gen lugna horisont. Mörkläggningen och närheten tillNorge kändes förvisso hotfull hemma i Dalsland.Man kände sig aldrig riktigt säker på om kriget ocksåskulle drabba oss. När pappa under sista krigsåretryckte in i vinterkriget som frivillig ambulansförare iFinland kom det ändå nära. Och transittågen medtyska soldater gick genom hemstaden ochväckte förvåning och även ett visst medlidande. Detrörde sig om så unga pojkar som kanske aldrig skullekomma hem igen.Sedan kom krigsbarnen från och Tysk-land, som fick ett mer eller mindre tillfälligt hem isvenska familjer. Det var från Åbo, som vilärde känna i mormors trappuppgång och som kundeberätta de mest fantastiska historier. Det var EvaHenkel från , som nog var av judisk börd.Judarnas hemska öde i koncentrationslägren hade intemamma undanhållit oss barn. Dessa människor ingicki våra aftonböner. Det var omöjligt att förstå hur mankunde behandla människor så grymt.Europa var något senare, under studieåren, vägenut i världen mot äventyren. Men känslorna från krigs-åren väcktes till liv i tågkupén när vi åkte genomTyskland. Där hade min syster och jag hamnat ihopmed to norske piker. De ville helst dra för gardinernai kupén för att slippa se det avskydda ochde förhatliga tyskarna. Vi får aldrig lov att sluta hatadem, sade de. Vi som hade varit besparade krigetsfasor hade svårt att förstå detta. Känslorna av hat varmycket levande och äkta och skrämde oss. Hur kundeunga människor tänka så?Visst fanns hatet hos många och levde kvar länge.I var det svårt att hitta någon familj sominte hade förlorat någon anhörig. Och detta gick till-baka i flera generationer. Det var farfars far som hademist livet i fransk-tyska kriget.Det var morfar som hade dött i ochstorebror som var saknad efter det andra världskriget.Jag minns en kvinna som körde taxi i tyska Alpernasom jag mötte . Hon uttryckte fortfaran-de generationers misstro mot tyskarna. Hon hade trotsallt kommit fram till att den enda vägen till fred varatt samarbeta med dem även om misstron levde kvar.Det fanns människor som började tänka andratankar efter kriget, tankar om förso-ning, förståelse och fred. Unga människor brukar jutillskrivas de nya idéerna, men rörde det sig omdem som hade varit med i både första och andravärldskriget och som hade den tidigare krigshistorienmycket levande för sig.Det är ingen slump att både EU:s föregångare ochEuroparådet bildades . Tanken hadeväckts om att samarbete var den enda vägen till för-ståelse, försoning och fred. bildades föri dag precis , som vi har hört flera gånger.Europakonventionen till skydd för de mänskliga fri-heterna och grundläggande rättigheterna utgör grun-den för arbete. styrka ärdess starka förankring i en människosyn av kristenoch humanistisk tradition som kräver respekt förvarje människa som en unik varelse med lika värdeoberoende av ras, etnisk tillhörighet, religion, kön,ålder, samhällsställning eller produktionsduglighet.Det är ett människovärde som inte får kränkas. Detmycket unika är också att en enskild människa kan fårätt gentemot en stat via i Stras-bourg även om det är en lång och svår process.Till skillnad från EU, som har 15 medlemsstater,har sedan inträde i förra veck-an 41 medlemmar. Det rör sig om en organisation däralla utom sju nu är medlemmar, ochfler är på gång. har exempelvisansökt om medlemskap, och landets utveckling följsnu noga av . Möjligheten för Europarådetatt påverka medlemsstaterna att ta sitt ansvar för attskydda medborgarnas rättigheter i så gott som helaEuropa får inte underskattas.När det gäller länderna i Öst- och ,där de mänskliga rättigheterna grovt förtrampadesunder , är en lovande utveckling pågång i vissa länder. Den går långsamt, och det skermånga övertramp i andra länder. Det tar in-nan den människosyn som bygger på respekt för varjemänniskas unika och lika värde genomsyrar ett sam-hälle.För att ett land skall få bli medlem i Europarådetställs bestämda krav, dock inte på fullkomlighet. Vemskulle i så fall bestå provet? När ett land ansöker ommedlemskap inleds en process. Landet får klara be-sked om vilka förändringar som behöver ske när detgäller lagar och deras tillämpning. Det kan gälladödsstraff, där moratorium med omedelbar verkanförväntas träda i kraft vid inträdet i Europarådet.Ingen skall avrättas i ett medlemsland. Sedan skalllagarna förändras så att dödsstraff förbjuds, men detkan ta sin tid.