prot · GN0929 · 1999-11-18 00:00:00 — Så illakan det ju inte vara.Sjukförsäkringen skenar och väldigt få människorfår rehabiliteringsinsatser. Ni satsar mindre pengar pådet än . Hur kan det komma sig, om manvill ha ett bra samhälle?Anf. 50 () replik:Herr talman! framställer det som om viinte gör några förbättringar för pensionärerna. Dettaär en helt felaktig beskrivning. Vi har satsat miljarderpå att ändra basbeloppet, höja bostadstillägget ochförbättra pensionstillskottet. Dessutom har vi tillmö-tesgått pensionärsorganisationernas viktigaste krav,nämligen att vi ska satsa väldigt mycket mer pengarpå vård och omsorg. Den beskrivningen är helt felak-tig.Det är också mycket märkligt när beskri-ver det gemensamma yttrandet på det sätt som hon nugör, att det måste finnas möjlighet till alternativ. Mendet gemensamma yttrandet innebär precis motsatsen.Ni skriver ju bort alternativet att kommunala företagska få finnas kvar, även om kommunpolitikerna villdet. Det står: "Det offentliga skall inte driva företag. ""Det är inte heller en uppgift att drivaföretag." "Kommunerna bör inte bedriva affärsverk-samhet." "Staten bör därför vidta åtgärder - - -."Centralisering. Era egna kommunpolitiker får inte lovatt behålla kommunala företag även om de självatycker att det är bra. Jag vet ju att det finns mångacenterpartister långt ute i landet som är aktivt engage-rade i att bygga upp de kommunala företagen i ställetför att avveckla dem.Anf. 51 () replik:Herr talman! Jag läser: Det finns en bred enighetom att dessa tjänster ska finansieras kollektivt. Detinnebär dock inte nödvändigtvis att tjänsterna skaproduceras av stat och kommun eller landsting. Såstår det.Jag vet också att det finns centerpartister och so-cialdemokrater i bolagsstyrelser som ger ett mervärdetill kommuninvånarna. Men det är på detviset. lägger man i stället krokben för privatföretagsamhet. Det är väl ändå inte bra. Valfrihet ochmångfald är bra. Det som den socialdemokratiskasocialministern och skolministern har uttryckt ocharbetat för begränsar mångfalden och valfrihe-ten i riktning mot enfald.Jag vill ta upp en annan sak. Om nu inte JanBergqvist vill tala om vem det är som håller emot närdet gäller pensionärerna får vi väl nöja oss med att sehur det ser ut i nästa budgetförslag. Men vad vill nigöra åt de skenande kostnaderna för sjukpensionerna?Jämställdheten var en av huvudpunkterna i det an-förande som vi hörde. I det här budgetförslagetfinns nästan ingenting som handlar om jämställdhet.En viktig sak som jag undrar över är våldet mot kvin-norna. har vi i kammaren debatterat ett forsk-nings- och utvecklingscentrum i som heterRikskvinnocentrum. Tre ministrar har sagt att det härär en mycket värdefull verksamhet, men fortfarandefinns inte de 2 miljoner på bordet som de behöver föratt kunna dra runt sin verksamhet nästa år.Alltså, prata om målsättningar är väldigt lätt, meni praktiken måste man också leva upp till dem.Anf. 52 () replik:Herr talman! Säga vad man vill kan man göra, ochdet gör ju , men verkligheten är ju den att detfinns ett stort program som handlar om hur man un-dan för undan genomför jämställdhet. Det finns kon-kreta åtgärder. uttalar sig som om hon intehade läst budgeten.När det gäller pensionärerna, sjukförsäkring m.m.vill jag säga att det förhållandet att utgifterna över-skred budgeten inte betyder att man genast ska störtafram och försämra ersättningsnivåer och förmåner.Det får hanteras på annat sätt.Till slut måste jag säga att det är, ja, förvånandeär ett för svagt ord, det är chockerande att höra hurLena Ek beskriver sitt eget agerande i finansutskottet.Lena Ek uppträder här som om hon inte hade skrivitunder följande ord: "Det offentliga skall inte drivaföretag." Det finns inget alternativ som säger att manbehåller dem. "Det offentliga skall inte driva före-tag. ", står det. har skrivit under det. "Det ärinte heller en uppgift att driva företag. ""Kommunerna bör inte bedriva affärsverksamhet. ""Staten bör därför vidta åtgärder", så att den affärs-verksamheten avvecklas. Det finns inte ett alternativ.Det finns inget att välja mellan. säger nej tillalla kommunala företag.Centerns kommunalpolitiker, som vet hur varda-gen är, måste säga: Kan vi vara företrädda av en så-dan person i ?Anf. 53 () replik:Herr talman! Först två mycket korta saker.Jan talar väldigt mycket om kvaliteten ibudgetar. Likväl är det så att det i det dokument sommajoriteten står bakom saknas redovisning för 140miljarder, kanske mer, kanske lite mindre. För nästaår finns en intäkt av privatiseringar på 90 miljarderutan att man alls har redovisat vad det handlar om.Samtidigt ska man avveckla kärnkraften, som handlarom x miljarder. Dessutom har finansministern sagt inte ska verkställa den höjning av fastighetstaxe-ringen som ligger i budgetriktlinjerna. Tillika stigersjukförsäkringskostnaderna.Det är rätt magstarkt att försökerrecensera andras budgetförslag. Finns det någon an-nan som har ett så ihåligt budgetförslag, JanBergqvist, att det saknas redovisning för 140 miljar-der kronor? Det var det ena.Den andra saken handlar om hur det varit förr i ti-den och hur det blir . Där tenderar JanBergqvist liksom sin finansminister att hellre tala omdet som har varit. Men det är bara om ni kan hävdaatt det är fel att budgetunderskottet ökade under ertid, när ni lämnade över makten, och att det minskadenär de borgerliga lämnade ifrån sig makten som vikan gå tillbaka till den debatten. Är det sant ellersäger emot det? Låt annars det förflutnavara, låt oss tala om framtiden.Jag vill också ta upp en tredje fråga. Runtomkringoss i det svenska samhället diskuterar man behovet avstrukturella reformer. hade ettseminarium i i går. Där diskuterade maninte bara vad det är som ska göras för att vi ska kunnarida på konjunkturen utan också vilka förändringarsom ska ligga till grund för en långsiktigt hög tillväxt.Vilka strukturella reformer anser finns idetta budgetförslag, som tillmötesgår de krav somförts fram i de sammanhangen?Anf. 54 () replik:Herr talman! Det saknas naturligtvis inte redovis-ning för 140 miljarder. Det är ett rent falsarium. LarsBäckström har redan kommenterat detta, så jag behö-ver inte säga mer.När det gäller sjukförsäkringen reagerar vi intesom . När ni ser att det är ett överskri-dande i sjukförsäkringen vill ni gå in och omedelbartförsämra medborgarnas villkor. Vi säger i stället: Låtoss se vad vi kan göra för att få grepp om detta. Sam-tidigt har vi i budgetsammanhang sett till att görabesparingar på andra områden så att vi ska kunnaklara den här utgiftsökningen. Det är så vi arbetar.När det gäller historien vill jag erinra om att vi betalar högre skatt än vad vi egentligen bordegöra. genomfördes ofi-nansierade skattesänkningar. Det blev stora under-skott, och får skattebetalarna betala med ränta påränta. Aldrig har de offentliga utgifterna varit så högai förhållande till vår samlade ekonomi som de var1993. ska ha med sig det i debatten.Slutligen var det frågan om strukturella reformer.Det är språkets makt över tanken. Här pågår ett oer-hört intensivt förändringsabete, där vi i liggeri fronten med att utveckla den nya informationstekni-ken. Det svenska näringslivet har genomfört produk-tivitetsökningar som internationellt sett är fina. Härpågår en kraftig utveckling utifrån principen lära förlivet. Det är en oerhört viktig sak för framtiden. Om-ställningen av miljön skapar goda exportmöjligheter,stora möjligheter med ny tekniskutveckling. På område efter område pågår det positivaförändringar i det svenska samhället. Men bara för attni har satt rubriken för någ-ra av era punkter på er lista och den inte stämmermed den politik ni ser får vi denna inte särskilt kon-struktiva debatt. Låt oss diskutera i sak vad det ärsom behövs på de olika områdena, så ska vi nog klaraut både det ena och det andra.Anf. 55 () replik:Herr talman! Det är bra att nu er-kände att vändningen kom med den politik som ge-nomfördes under den borgerliga regeringstiden. Detvar då vändpunkten kom. Det var detta som JanBergqvist omedvetet konstaterade. Det var en ut-veckling som började . Det var en utvecklingsom började då man talade om ekonomipå samma sätt som gör. Konjunkturenvar bra, och då trängde man undan alla diskussionerom strukturella förändringar.Det är som noterade i sina dag-böcker, nämligen att bristen på en politik som föränd-rade ledde in i ett arbetslöshetens stålbad. Nuär det inte fråga om det går bra eller ej . Där är viöverens. Den intressanta frågan är vad vi gör för attdet ska gå bra under de kommande seklen. Det är därsom det inte finns några strukturella reformer somvänder den inriktning som gör att alltför många före-tag flyttar ut, både de nya informationsföretagenoch de traditionella företagens huvudkontor.Inom alltför många områden sker det en totalstagnation. kan knappast rege-rande vara nöjd med sjukvårdens växande köer. Nikan knappast vara nöjda med att av elevernalämnar skolan utan tillräckliga kunskaper. Vad har nigjort för att höja kvaliteten i skolorna? Vilken åtgärdhar ni genomfört för att vända kvalitetsutvecklingenuppåt i skolan? Vilken åtgärd har ni vidtagit för attkorta köerna i sjukvården? Vi ser behovet av destrukturella reformer som gör att vi kan ta till vara påalla de människor som är verksamma i det svenskasamhället. Det går inte att göra tillsammans medpartier som i grunden har radikalt andra värderingarän vad socialdemokratin har.Bäckström konstaterade att det går ett spöke i Eu-ropa. Det är arvet från en socialistisk tid som ävenSocialdemokraterna borde lämna bakom sig.Anf. 56 () replik:Herr talman! När vi lyssnar noga på GunnarHökmark märker vi att högerpolitik är lika medstrukturella reformer. Vår politik innebär en nu gynn-sam ekonomisk utveckling. Det har blivit 200 000nya jobb för , och . Det är enutveckling som säger kom-mer att fortsätta med ytterligare jobb.Gunnar talade tidigare om ett stillastå-ende och inga reformer. Det är en svartmålning utanlike. Självklart ger jag honom inte rätt i hans historie-skrivning. Aldrig har arbetslösheten ökat så snabbtsom när ni hade regeringsmakten. Aldrig har bidrags-beroendet ökat så kraftigt. Aldrig har de offentligautgifterna varit uppe på en sådan rekordnivå - det varvärldsrekord 1993. Det är ingenting som kan läggastill grund för en framtidspolitik.Anf. 57 () replik:Herr talman! Vi har ett ganska stortgemensamt idéarv. Det skilde sig åt 1917 i vänsterso-cialister och socialdemokrater. samarbetar vi igen,och det tycker jag är bra.Jan tackade för det samarbetet, och jagvill återgälda tacket. Som "släktingar" grälar viibland. Det gör man i en trevlig släkt. Men man vetatt man hör ihop, och man klarar av uppgifterna. Dethar vi gjort på ett bra sätt. Vi kommer nog att grälaigen , men vi kommer att klara av uppgiftenatt hålla sams.Det finns en punkt där jag inte kan förstå varför viinte har kommit överens. Jag har grubblat ochgrubblat över vad det är som gör att ochBergqvist inte kan komma överens så att Bäckströmtvingas att reservera sig i reservation nr 4. också gjort det.Vi har sagt att frågan om EMU ska avgöras i enfolkomröstning. Vi har inte ställt krav om tidpunkten.Men vi har lagt fram det oerhört hemula - gammalsvenska - kravet att frågan ska avgöras i en folkom-röstning. Jag kan inte förstå varför ni säger nej tillden frågan. Alla vet att frågan måste lösas på detsättet. Det är en alldeles för stor fråga att lösas ikammaren utan föregående folkomröstning. Alla vetatt det är så det kommer att gå. Varför kan vi inte gebesked till svenska folket? Varför inte säga det allavet?Anf. 58 () replik:Herr talman! Frågan om svensk anslutning till dettredje steget i EMU, den gemensamma valutan, är och viktig fråga. Vi socialdemokrater har be-handlat den som en stor och viktig fråga. Det är an-geläget att det blir en bred diskussion bland svenskafolket.Mot den bakgrunden har vi startat en folkbild-ningskampanj. Människor sitter på arbetsplatser,i studiecirklar och på möten och diskuterar och in-formerar sig om EMU. De funderar över vilka kon-sekvenser det skulle få om ansluter sig tillden gemensamma valutan.Vi tycker att det är rimligt att den processen måstefå ta sin tid. Man ska sedan i lugn och ro avgöra hurman ska gå vidare i frågorna. Utgångspunkten skavara att frågan ska bli demokratiskt förankrad. Detdemokratiska förankringsarbetet pågår, och därförfinns det ingen som helst anledning att fattanågra beslut i oträngt mål.Anf. 59 () replik:Herr talman! Jag har djup respekt för folkbild-ningsprocessen, för debatten och för att människorfunderar. Jag förstår det. Men jag förstår inte varförvi inte kan säga till svenska folket att de ska få be-stämma i en folkomröstning. Jag minns när GöranPersson sade att det är en fråga som är viktigare änfrågan om EU-medlemskapet. Den frågan avgjordes ien folkomröstning. Alla i denna kammare vet attfrågan kommer att avgöras i en folkomröstning. Denbör avgöras i en folkomröstning. Detta utgör en bättregrund för folkbildningen.Vi behöver inte bestämma den exakta tidpunkten.Där kan vi ha skilda meningar. Det har jag respektför. Men varför kan vi inte säga det vi alla vet och äröverens om? Jag tror att även innerstinne vet och tycker att frågan bör avgöras i en folk-omröstning.En folkomröstning skulle gagna folkbildningsar-betet. Då kan man börja formera sig. Folkomröst-ningen måste gälla ja eller nej. Det kan inte vara"jaså" eller "ja, senare". Då går det inte att ha enfolkomröstning. Frågan får bli ja eller nej. Då går detatt formera sig, och det kommer att gynna folkbild-ningen och diskussionen.Vad väljare, marknad och samhälle behöver ärstabilitet och tydliga alternativ i diskussionen. Varför kan vi inte säga det alla vet, nämli-gen att vi ska avgöra frågan i en folkomröstning?Anf. 60 () replik:Herr talman! argumentering ärfortfarande inte övertygande om att det skulle finnasanledning för att i oträngt mål fattaett beslut om detta. Det är bättre att diskussionen fårgå vidare. Då blir frågan kring en eventuell folkom-röstning klarare.Anf. 61 Finansminister ():Herr talman! Låt mig inleda med att tacka fi-nansutskottet och speciellt dess ordförande för ett gott samarbete och en god behand-ling av den budgetproposition som vi nu behandlar.Jag vill naturligtvis också gärna rikta ett tack till LarsBäckström, och deras kollegerför ett gott samarbete under arbetet med att ta framdenna proposition.Herr talman! Årets budgetproposition sätter punktför 1990-talets ekonomiska kris. Så här med facit iefterhand tror jag att de flesta är överens om att rege-ringens ekonomisk-politiska strategi harvarit framgångsrik. De offentliga finanserna är sane-rade. Sysselsättningen stiger och arbetslösheten faller.Inflationen är . Räntorna är låga. Tillväxteni svensk ekonomi är god.Vi står nu inför en unik möjlighet att göra tillväx-ten uthållig - både i ett ekonomiskt och i ett ekolo-giskt perspektiv. Men som vi ser alla dessamöjligheter ska vi självfallet inte blunda för de pro-blem som fortfarande finns och som vi måste hantera.Jag skulle gärna vilja att vi över block- ochpartigränserna kunde enas om att inte glömma dedyrköpta lärdomarna av det slarv som harförekommit med den offentliga ekonomin. Det voreen välgärning om vi kunde enas om att aldrigmer låta utgifter och underskott skena i väg. Det voreett mycket viktigt och värdefullt tillkännagivande.När det mesta nu pekar i rätt riktning gäller det atthålla huvudet kallt. Vi får inte slå oss till ro och troatt utvecklingen automatiskt kommer att gå . Vi måste se de nya utmaningar som ligger fram-för oss. En viktig del av lösningen är självfallet att vimåste arbeta för att få tillväxt i ekonomin även i fort-sättningen.Mycket är redan gjort för att öka tillväxttakten isvensk ekonomi. En rad strukturreformer har genom-förts. Pensionsreformen, den nya budgetlagen, desanerade offentliga finanserna, riksbanksreformen,ökad konkurrens inom en rad områden som el, teleoch transporter är bara några exempel på strukturre-former.Trots den höga tillväxten i ekonomin finns detfortfarande gott om lediga resurser i vår ekonomi,som vi bör kunna ta till vara. Jag tänker inte minst påde hundratusentals arbetslösa, bland vilka invandrare,långtidsarbetslösa och arbetshandikappade utgör enväldigt stor potentiell resurs, som vi skulle kunnaanvända oss av.De resurser som vi investerat påatt aktivera och utbilda de arbetslösa börjar geordentlig avkastning. Som alla vet har sysselsättning-en ökat med närmare 100 000 personer under detsenaste året. Det hade inte varit möjligt om vi intehade satsat på det kunskapslyft som många tidigarehar kritiserat men som vi nu ser ger ett mycket gottresultat. Det hade inte varit möjligt att nå dennaframgång i sysselsättningen utan den aktiva arbets-marknadspolitik som vi har haft de senaste åren.Också den ger nu resultat.Herr talman! Alla är överens om att vi måste höjaden långsiktiga tillväxttakten i den svenska ekono-min. Jag skulle därför vilja lyfta fram fem stora ut-maningar för den ekonomiska politiken under dekommande åren när det gäller att nå detta mål.Den första utmaningen är att minska klyftorna ivårt samhälle, både regionalt och inkomstmässigt.Även om det i genomsnitt går bra för är deregionala skillnaderna väldigt stora. Många männi-skor upplever fortfarande brister i välfärden, ochfortfarande saknar alltför många ett jobb att gå tillvarje dag.Den andra utmaningen är att driva en konsekventpolitik för att få fler i arbete. Politiken måste inriktaspå att underlätta för människor att arbeta. mötsmånga människor med vanliga eller låga inkomsterav alltför stora marginaleffekter när de ska ta ett jobbeller gå upp i arbetstid, och det måste vi ändra på. Detmåste löna sig att arbeta.Ett steg i denna riktning tas i och med de inkomst-skattesänkningar som finansutskottet nu har ställt sigbakom. Om konjunktursituationen och budgetutrym-met medger det hoppas jag att regeringen får möjlig-het att återkomma till och föreslå fortsattaskattesänkningar riktade till framför allt låg- ochmedelinkomsttagare även de kommande åren.Tyvärr finns det exempel på personer somhar marginaleffekter på . Allra värst ärdet, som har visat ien studie, i ett antal borgerligt styrda kommuner iStockholmsområdet. Där är situationen den att höjdaoch mycket progressiva barnomsorgstaxor gör att deti vissa fall inte ens är lönsamt för en småbarnsföräl-der att ta ett jobb eller gå upp i arbetstid.Det är sådant som vi kan ändra på exempelvis ge-nom att införa maxtaxa på dagis. Det är ett väldigtviktigt inslag både ur jämställdhetssynpunkt och föratt riva hinder som finns för tillväxten och isista hand för välfärden. Välfärden bygger ju på att såmånga som möjligt arbetar, och det måste vara syftetmed hela vår politik för att få ökad tillväxt, för att fåfler personer i arbete och fler som bidrar till välfär-den.Lika viktigt är att maxtaxereformen bidrar till attöka den enskilda småbarnsförälderns reella frihet.Den enskilda människans självkänsla, frihet och obe-roende bygger på möjligheterna till en egen försörj-ning.Jag vill när det gäller sysselsättningsmöjligheternagärna tillägga att också den utbildning som vi hargenomfört och måste genomföra åren framöver lik-som kompetensutvecklingen i arbetslivet är väldigtviktiga faktorer, som kan komma att bidra till enbeständig tillväxt.Den tredje stora utmaningen är att stärka förtroen-det för den generella välfärden. Grunden för dengenerella välfärden är starka offentliga finanser. Detvar därför som saneringen av de offentliga finansernavar nödvändig för att vi ska kunna ha engod välfärd i . går det inte att kom-ma ifrån att det tuffa saneringsarbetet bidrog till attsocialförsäkringar naggades i kanten och att förtroen-det på sina håll sviktade. Det är därför viktigt att ifortsättningen arbeta för en trygghet i förändringen -för alla - som behövs i ett dynamiskt samhälle, därmänniskor måste våga ta risken att misslyckas.Det ska kunna byggas upp moderna sociala väl-färdssystem. Sådana är viktiga för tillväxten, men debygger naturligtvis ytterst på att vi har en sund eko-nomi och en stabil ekonomisk politik.Effekten av olika bidrags- och avgiftssystem be-höver alltså förändras, så att människor i större ut-sträckning ges möjlighet att genom eget arbete påver-ka sin ekonomiska situation. Vi har redan ett sådantarbete i gång, och det finns exempelvis i budgetpro-positionen förslag om att låta de förtidspensionärersom önskar prova på att arbeta göra det utan att riske-ra att bli av med sin rätt till förtidspension. Det är ettbra steg i rätt riktning för att få ut fler människor ivårt arbetsliv.Den fjärde stora utmaningen är att försöka hitta ettsätt att åter arbeta tillsammans i . En långsik-tig ekonomisk utveckling kräver ett gott samar-betsklimat mellan ansvarsfulla parter på arbetsmark-naden. Vi har sett att små no-minella löneökningar har gett goda reallöneökningar.Det är en stor skillnad och ett styckein , då vi hade höga nominella löneök-ningar men väldigt små eller över huvud taget ingarealökningar.Den inflations- och kostnadskris som dådrogs in i drabbade svensk konkurrenskraft och slogut jobb. Vi bör ta med oss ett medvetande om detta ini framtiden.Jag har i olika sammanhang velat markera, ochjag vill gärna göra det på nytt här i kammaren, attsamlade löneökningar som långsiktigt håller sig inomramen för vad produktivitetsförbättringar i ekonominmedger är en förutsättning för en god svensk konkur-renskraft, som ska bidra till tillväxt och resurser fören utvecklad välfärd. Det är naturligtvis parternasansvar på arbetsmarknaden att medverka till ett så-dant arbete. Jag är mycket förhoppningsfull på denhär punkten med tanke på det som har hänt undersenare år.Självfallet kan regeringen aldrig frita sig från an-svaret för att hantera de konsekvenser som en sam-hällsekonomiskt oansvarig lönerörelse medför, ochdärför måste man alltid göra en gardering att rege-ringen måste ha en handlingsfrihet och handlingsal-ternativ, om utvecklingen inte går åt det håll som vihoppas och tror på. Ett gott samarbetsklimat och enväl fungerande lönebildning är avgörande för att viska lyckas med den bestående tillväxt som vi allaeftersträvar. Jag är övertygad om att både arbetsgiva-re och löntagare har dragit kloka slutsatser av detidigare årens erfarenheter på det här området.Den femte och sista utmaning som jag vill ta uppär att bygga det ekologiskt hållbara samhället.Sverige ska vara ett föregångsland i omställningentill en miljömässigt hållbar utveckling. En viktig del iden omställningen redovisar vi i budgetpropositionenmed den s.k. gröna skatteväxlingen. De första stegenmot skatteväxlingen togs redan i skattereformen1990, men tar vi ett steg till. Därför höjs skatten pådiesel, el och kärnkraft som jordbruket fårsänkta skatter och resurser till kompetensutveckling iarbetslivet frigörs. Det är ett av de viktiga inslagenför att bidra till den höjda tillväxten för framtiden.Även omställningen till ett ekologiskt hållbartsamhälle skapar en bra sysselsättningspotential somvi ska ta vara på. Framsynta krav på att skydda natu-ren och människors och djurs hälsa och att gradvisöka resurseffektiviteten skapar ett tryck på tekniskutveckling i näringslivet och ger därmed möjlighetertill ny företagsamhet. Det bidrar till ett omvandlings-tryck som ökar den ekonomiska utvecklingen. Samti-digt bidrar det till en bättre miljö.Herr talman! En socialdemokratisk tillväxtpolitikinnebär att alla människor är med och bidrar till detökade välståndet och att alla får del av det. Min vi-sion handlar därför både om rättvisa och tillväxt, inteantingen eller. Den kanske tydligaste illustrationen påsambandet mellan rättvisa och tillväxt är just utbild-ning och kompetensutveckling.Framtidens teknik, framtidens företag och framti-dens jobb kräver just kompetens och utbildningar.Vem som kommer att uppfinna motorn som drivsmed vatten eller aidsvaccinet vet vi inte. Men vi vetatt möjligheterna att det blir en svensk som gör detökar ifall vi ger goda möjligheter för alla att ta del avutbildning på olika nivåer.