prot · GM09103 · 1999-05-31 00:00:00 — Bl.a. var det av intresse att pröva om en för-bättrad samverkan mellan kommuner och arbetsför-medling, och en ännu starkare lokal förankring avarbetsmarknadspolitiken, skulle bidra till en ökadträffsäkerhet och förbättrad kvalitet i åtgärderna. Enökad samverkan med andra berörda instanser önska-des för att få en ökad träffsäkerhet och förbättradkvalitet i åtgärderna.Två oberoende utvärderare, Riksrevisionsverketoch , har bedömt försöksverksam-heten . Det som utmärktförsöksverksamheten, förutom den lokala samverkan,är att tillgången till otraditionella medel varit störreän vanligt. gjorde bedömningenatt det otraditionella inslaget i försöksverksamhetenvarit ytterst litet, även om variationen mellan olikakommuner varit påtaglig. De flesta projekt som ge-nomförts har kunnat genomföras inom ramen förordinarie verksamhet. Försöksverksamheten är nuunder utvärdering både på lokal och central nivå.Vad gäller har myndigheterna haft ettbra samarbete i arbetsmarknadsfrå-gor, och med de ökade möjligheterna som försöks-verksamheten medgav främjade de också en gemen-sam kultursyn. Försöksverksamheten innebar ocksåett närmande mellan olika avdelningar inom kommu-nen. Det finns inget som hindrar att projektet kanfortsätta inom ramen för de otraditionella medel somlänet har. Det är dock en fråga som avgörs av länsar-betsnämnden.Mot bakgrund av vad jag sagt ser jag positivt pålokal samverkan och ser gärna att den fortsätter, oav-sett om det blir en ny lag eller inte.Anf. 128 ():Herr talman! Jag vill först tacka näringsministernför svaret. Anledningen till min interpellation är attdet har varit lite oklart vad gäller regeringens inställ-ning till den framtida lokala samverkan om arbets-marknadsutvecklingen. Det beror på att försöket medlokal samverkan, vilket medgav några kommuner attsamverka lokalt, upphörde utan att des-sa frikommuner likaväl som övriga kommuner ficknågon signal om vad som skulle gälla fortsättnings-vis.Jag vet att försöket nu utvärderas. Men tidigareutvärderingar och även ministerns svar här, som jagkan tolka det i alla fall, ger en positiv bild av lokalsamverkan. Det är därför viktigt att regeringen uttalarvad som avses skall ske härnäst efter det att utvärde-ringen, som görs av högskolan i , har presente-rats.Jag anser att försöksperioden var alltför kort. Medtanke på alla nyvunna erfarenheter hade det funnitsfördelar med att göra försöksverksamheten mer lång-siktig. Det är bra att pröva nya modeller och nyametoder och arbetsformer i olika försöksverksamhe-ter. Men detta måste naturligtvis leda till någonting.Någon gång måste vi bestämma oss för fortsättning-en.Det hade rent principiellt varit önskvärt om för-söksverksamheten hade fått fortsätta till dess utvärde-ringen var färdig och till dess beslut fattats om försö-ket är något som bör permanentas, utökas eller rent avförkastas.Det skall nog vara en lärdom för oss alla i fort-sättningen, att när vi fattar beslut om olika försöks-verksamheter måste vi vara tillräckligt noga med atttiden är tillräckligt lång så att de aktörer som skallmedverka i försöksverksamheten känner att det ärmeningsfullt.Den lokala samverkan som har pågått mellan1996 och 1998 har gett goda förutsättningar förkommunerna att på ett obyråkratiskt och otraditionelltsätt angripa arbetslösheten och att uppnå ett samspelmellan de lokala aktörerna, som t.ex. kommunen,näringslivet, de fackliga organisationerna, försäk-ringskassan, osv. Detta är viktigt. Vi vetatt arbetslösheten ser olika ut i olika delar av landet.Roten till problemet med arbetslösheten är inte den-samma i som i . Arbetsmarknadenpräglas av både brist på arbetskraft och högarbetslöshet. Variationerna är stora mellan landetsolika delar, likväl som variationerna är stora mellanolika bostadsområden i samma kommun.I min hemkommun - en av frikommu-nerna - har visserligen arbetslösheten minskat kraftigtden , men fortfarande finns det grupperav många människor som inte står till arbetsmarkna-dens förfogande. I några bostadsområden står av den vuxna befolkningen utanförarbetskraften. av befolkningen står av olikaskäl inte till arbetsmarknadens förfogande.Detta kräver att både statliga och kommunalamyndigheter arbetar gemensamt med olika modelleroch metoder för att lösa problemet med utanförskapetför dessa människor. För att lyckas med detta måstevarje kommun utifrån sina förutsättningar hitta ochutveckla sina metoder. Kunskapen om den egna ar-betsmarknaden finns lokalt, och då ökar också möj-ligheterna att lyckas.Näringsministern sade i svaret att det inte finnsnågonting som hindrar projekten - jag skulle i ställetuttrycka dem som en process. De skall kunna fortsättainom ramen för de otraditionella medel som länenhar. Det skulle innebära att de övriga kommunerna ilänet skulle få avstå en liten del av sin pott av otradi-tionella medel för att ge till de f.d. frikommunerna.Men det handlar inte om mer medel till dessa kom-muner! Det handlar om att de medel som finns skallanvändas mer effektivt och mer otraditionellt.Anf. 129 Näringsminister ():Herr talman! nämner Södertäljesom ett exempel där försöken med lokal samverkanslagit väl ut. Det gläder mig att det fungerar bra iSödertälje. Redan innan regeringen införde dennaförsöksverksamhet låg kommun långt framoch hade ett gott samarbete mellan kommun, arbets-marknadsmyndighet och näringslivet.I sin ansökan till regeringen ,när kommunen hemställde om att få jobba mer fritt,redogjorde för att det fanns inte mindre än16 olika projekt där det redan fanns ett gott samarbetemellan olika aktörer på arbetsmarknaden. Projektenvarierade och behandlade såväl problemen med lång-tidssjukskrivna som långtidsarbetslösa.Södertälje kommun hade delat in de arbetslösa ifyra olika kategorier utifrån deras anställningsbarhet.Man byggde i form av en projekttrappa tillsammansupp anställningsbarheten hos individerna. Det kalla-des Södertäljetrappan.Jag är övertygad om att , med mångaandra kommuner, inte kommer att ha några problematt fortsätta med samarbetet över gränserna. Det varsjälva målet med en friare användning av resurser ochregelverk.För närvarande ses regelverket inom arbetsmark-nadspolitiken över i . Inom ramenför ett förenklat regelsystem kommer det framöver attvara lättare att arbeta otraditionellt. Det behövs motbakgrund av detta ingen fortsatt lagstiftning i frågan.Denna möjlighet har alla kommuner, arbetsförmed-lingar och länsarbetsnämnder.Anf. 130 ():Herr talman! Jag är naturligtvis glad att närings-ministern dels i sitt svar uttalar sig positivt till denlokala samverkan, dels så väl har satt sig in i situatio-nen för och de goda exempel som finns föratt få ned arbetslösheten.Under de fem månader som har gått på detta århar den goda samverkan och det goda samspelet somfunnits mellan de lokala aktörerna mer eller mindrebörjat falla i träda. Varken riksdag eller regering hargett några signaler om försöket är någonting som såsmåningom skall bli permanent. Varför kan vi inte geen signal om vad som skall ske fortsättningsvis? Detfinns ingen mening med att sätta i gång olika för-söksverksamheter inom olika områden om vi intenågon gång sätter ned foten och bestämmer oss förvad som skall ske.För att det skall fungera med lokal samverkankrävs det förutsättningar till det. Jag hoppas att deaviserade regelförenklingarna i vårpropositionen förnågon månad sedan kommer att ge en utökad möjlig-het för kommunerna att samverka kring den lokalaarbetsmarknadspolitiken. Det är nödvändigt för attlösa problemen med arbetslösheten bland många storagrupper.I vårpropositionen aviseras också flera former avinsatser för att stärka invandrarnas ställning på ar-betsmarknaden. Det välkomnar jag mycket. Jag väl-komnar också det arbete med propositioner som harstartat inom som skall syfta ökad mångfald i arbets- och näringslivet. Det ärjust för att det finns grupper av arbetslösa som blirallt svårare att lotsa ut på arbetsmarknaden, och föratt arbetsmarknaden ser så olika ut i olika delar avlandet, som en lokal samverkan och ett otraditionelltsamarbete ger bättre förutsättningar att lyckas.Redan 1996 presenterade sitt betänkande. Redan där föreslogkommittén att kommunerna bör få ett ökat inflytandeöver arbetsmarknadspolitiken. Vi har också i arbets-marknadsutskottets yttrande till finansutskottet övervårpropositionen fastslagit att det är angeläget att denregionala och lokala friheten är stor när det gäller attfatta beslut om arbetsmarknadspolitiska insatser.Jag kan också nämna att rörande storstadspolitiskapropositionen, som fattade beslut om idecember , fastslår vi tydligt att det krävs ettotraditionellt sätt att arbeta med arbetslösheten imånga bostadsområden. Jag vill därför fråga nä-ringsministern igen: Hur avser regeringen att gå vida-re, med utgångspunkt i de resultat som den lokalasamverkan har gett? Hur tänker regeringen ta till varade goda erfarenheter och exempel som försöksverk-samheten har resulterat i?Anf. 131 Näringsminister ():Herr talman! har det varit en försöksverksam-het, och pågår en utvärdering. Det vore underligtom regeringen satte ned foten och talade om hur detskulle vara innan utvärderingen har lagts fram påbordet och vi kan använda erfarenheterna från den.Det är ett rimligt sätt att jobba på, och jag utgår frånatt interpellanten har respekt för det sättet att arbeta.Låt oss se på sakfrågan. Av de otraditionellapengar som användes - jag tar nu alla kommuner -var det som användes för åtgärder. avmedlen användes på ett traditionellt sätt. Den verkligakraften i den kommunala samverkan har lett till attbåde regering och riksdag har påverkats. gällerdet att se över regelverket och få en översyn av reg-lerna, så att denna möjlighet skall finnas utan attbehöva dra i gång olika försöksverksamheter.Jag vill också säga - det säger jag som arbets-marknadsminister - att jag är väldigt angelägen attupprätthålla en statlig arbetsmarknadspolitik, en poli-tik där regering och riksdag tar ett ansvar för helhetenoch där vi inte rullar på kommunerna ansvaret. Jagtror att det kommer att leda till att vi får se en arbets-marknadspolitik som kanske är lönsam för några,men som kommer att innebära att desom bor i kommunen inte tar samma politiska ansvarom någon blir arbetslös eller hamnar i en svår situa-tion.Vi värnar om en statlig arbetsmarknadspolitik isamverkan med kommuner och andra, där kommu-nerna självfallet spelar en viktig roll.Vi får heller inte glömma att kommunerna har ettväldigt brett ansvarsområde. I vissa fall kan dettabreda ansvarsområde - jag vill inte påstå att det hargjort det i - t.o.m. komma i konflikt medde huvudintressen som finns i arbetsmarknadspoliti-ken. Därför är det viktigt att vi har en statlig arbets-marknadspolitik.Än en gång: Det är för tidigt att säga hur vi gårvidare. Det kommer vi att klargöra efter det att vi haranalyserat den utvärdering som har gjorts. Så arbetarvi inom regeringen.Anf. 132 ():Herr talman! Jag skall börja med att säga att jagtror att näringsministern och jag är överens. Jag ärinte ute efter att kommunalisera arbetsmarknadspoli-tiken, men vi kan ändå se goda erfarenheter av fri-kommunsförsöken. En ökad samverkan på det lokalaplanet har haft stor betydelse i arbetet med att få nedarbetslösheten. Det tror jag att vi kan vara överensom.Jag har full respekt för att utvärderingen måste va-ra färdig innan vi fattar ett beslut om fortsättningen,dvs. om vad som skall gälla efter det att försöken ärfärdiga. Men det jag sade i mitt första inlägg var attjag hade önskat att de kommuner som fanns med ifrikommunsförsöken hade fått fortsätta till dess att vihade tagit ett beslut i denna kammare om fortsätt-ningen. Det finns inget motsatsförhållande i det.Detta år, som verkar bli ett mellanår, innebär att den-na goda samverkan lite grann har fallit i träda.Näringsministern säger att vi skall se över regel-förändringarna, och det är det jag är ute efter. Jag ärute efter att vi skall sätta ned foten. Jag ärinte heller ute efter att vi skall utöka försöket, men vimåste se ett slut på detta.Med detta tackar jag näringsministern för en goddebatt och hoppas på ett gott samarbete fortsättnings-vis.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Svar på interpellation 1998/99:352 ombåtregisterAnf. 133 Näringsminister ():Herr talman! Per har frågat mig vad jag av-ser göra för att fullfölja den utlovade beredningen ochnär under innevarande år regeringen kommer attpresentera ett förslag om fritidsbåtsregister till riks-dagen.Som interpellanten mycket riktigt påpekar anförregeringen i budgetpropositionen för att denavser att återkomma till medett konkret förslag hur registrering av fritidsbåtar börgenomföras.Näringsdepartementet bereder frå-gan om möjligheten att införa ett obligatoriskt båtre-gister. Departementet tittar även på möjligheten attbygga vidare på det frivilliga båtregister som finns . Även ett frivilligt register skulle ju innebära attfrågor från sjösäkerhets- och ordningssynpunkt till-godoses.Jag avser att följa den tidsplan som regeringenutlovade i budgetpropositionen och återkomma tillriksdagen med ett förslag till hur regist-rering av fritidsbåtar bör genomföras. Jag avser vida-re att ta kontakt med berörda parter för att diskuterafrågan med dem.Anf. 134 PER ():Herr talman! Anledningen till min interpellationär det minst sagt förbluffande svar jag fick den29 april, då jag under en frågestånd frågade närings-ministern när han och regeringen avser attkomma med ett förslag vad det gäller båtregister. Attjag ställde denna fråga då berodde på att man hadehaft en debatt i kammaren om sjötrans-porter och fritidsbåtsverksamhet. Under den debattenvar majoriteten överens om att det inte var mycket attorda om, eftersom regeringen skall lägga fram ettförslag. Det vara bara att avvakta propositionen. Detföranledde mig att fråga när regeringen kommer attlägga fram propositionen.Svaret jag fick av näringsministern lät så här: "Jaghar faktiskt inte tänkt att komma med en sådan pro-position." Det slog mig då dels att det stod i budget-propositionen att näringsministern skulle komma meden proposition, dels att socialdemokratiska kongres-sen hade tagit ett beslut om att det skulle komma ensådan proposition. Där står vi i dag.Av det svar som jag har fått förstår jag att nä-ringsministern i alla fall kanske inser att det svar jagfick under frågestunden kom för snabbt. Det var inteså välgenomtänkt. Många gladde sig åt det svaret, fårjag påpeka. Många borgerliga tidningar skrev om denfantastiska vändningen med hjälp av näringsministernoch att vi inte skall ha något obligatoriskt fritidsbåts-register.Men står vi som sagt var här, herr talman. Var-för skall vi då ha ett obligatoriskt fritidsbåtsregister?Vi har haft det tidigare, så man behöver inte se övermöjligheterna att ha ett sådant. Det har fungerat tidi-gare. Det avvecklades av den borgerliga regeringen1992. Det fungerade bra och accepterades alltmer,även om det fanns ett visst motstånd i början.Detta register efterfrågas och önskas av sjöpoli-sen, av , av alla hamnansvariga, avoss seglare - jag vet att ministern också är seglare -och av alla människor som är involverade i fritids-båtsverksamhet. Jo, därför att vi måste ökasjösäkerheten. Vi måste kunna identifiera båtar somhar drivit i väg. Vi måste kunna hitta miljömarodö-rerna. Vi måste snabbt kunna meddela anhöriga närnågonting har hänt.I dag kan det faktiskt vara så att man ringer tillsjöpolisen och säger man har sett en vit båt med vitasegel ligga upp och ned eller som har gått i kvav.Detta duger inte. Man måste snabbt kunna identifierabåtarna, precis på samma sätt som man måste kunnapå land när det gäller bilar, och motorcyk-lar. Man måste snabbt kunna identifiera vems fordo-net är.Jag skulle vilja ha ett svar av ministern på fråganvarför man inte kan ha register för fritidsbåtar närman just har register för bilar, , motorcyk-lar osv. Alla fritidsfastigheter är registrerade. Vad ärdet för skillnad mellan det ena fordonet och det and-ra?Anf. 135 Näringsminister ():Herr talman! Det var så att Per ställde enfrågade till mig: "Jag har en kort fråga till näringsmi-nistern. När kommer regeringen att presentera detutlovade förslaget om ett obligatoriskt register förstörre fritidsbåtar? Vi har tidigare haft ett obligatori-um, och det fungerade." Jag svarade följande: "Frutalman! Jag har faktiskt inte tänkt att komma med ensådan proposition." Det är vad jag svarade.Jag svarar också nu att jag innan jag kommer mednågot sådant förslag vill titta på det frivilliga båtre-gister som finns . Det har färre registrerade båtarän vad det nedlagda båtregistret hade. De som arbetarmed det frivilliga båtregistret hävdar dock att oviss-heten om ett eventuellt införande av ett obligatorisktregister gör att man inte satsar fullt ut på det frivilligaregistret.Vissa anser att en bättre information om ett frivil-ligt register skulle ge en markant ökad anslutning.Information kostar pengar, och man vill inte agera sålänge det råder ovisshet i frågan. Som jag tidigaresade avser jag att kontakta berörda parter för att dis-kutera dessa frågor.Mot den bakgrunden avser jag att återkomma.Anf. 136 PER ():Herr talman! Såvitt jag förstår innebär detta attministern inte tänker lägga fram ett förslag till ettallmänt båtregister utan kanske kommer att titta påhur man kan utveckla det frivilliga systemet, men detsystemet är ju utvecklat. Informationen skulle kanskekunna bli bättre, men det som finns har funnits gans-ka länge, och det är inte många båtar registrerade idet. Det är alltså inte alls heltäckande.Jag vill därför än en gång ställa frågan till minis-tern vad det är för skillnad mellan transportmedlen påsjövägarna och på våra landvägar. Varför skall fri-tidsbåtarna, dessa transportmedel som också är rekre-ationsmedel, skiljas ut från , bilar, motor-cyklar osv.? De gör precis samma sak, nämligen tar ianspråk ett miljöutrymme.Vi som känner till skärgårdarna vet vilka skadorde här båtarna åstadkommer, framför allt de storamotorbåtarna. har vi faktisktsjömotorvägar längs våra kuster. Ejderkullar körsöver, kutar flyr för livet och grunda bottnar rivs upp.Faunan och är stressade och pressade. Vi harfritidsbåtsägare som inte behöver betala någonting fördet som de åstadkommer.Jag vet att det i en debatt här i kammaren har sagtsatt man sammanlagt tar in 1,3 miljarder på fritids-båtsverksamheten. Det skulle jag gärna vilja se, ochjag skulle gärna vilja jämföra det med vad vi tar in påbiltrafik och annan trafik på land.Herr talman! Det här är en viktig sak, framför alltnär det gäller säkerhet. Jag diskuterar inte i dettasammanhang en båtskatt, men jag förespråkar ettobligatoriskt fritidsbåtsregister med en avgift sominte bara skall klara den rena administrationen utansom också skall vara en del av den enorma satsningom 44 ½ miljon som vi gör på fritidsbåtsverksamhe-ten i budgeten. är det 61 miljoner och åretdärpå lika mycket.Med hjälp av ett register och en avgift skulle mankunna lätta på budgeten. Framför allt skall enligtRiokonferensen miljöförorenarna stå för dekostnader som de orsakar. Det är inte mer än rätt. Detär en enkel matematik och en enkel konsekvens.Anf. 137 Näringsminister ():Herr talman! Jag har inte sagt att jag skall kommamed ett obligatorium. Jag sade att att jag skall under-söka både-och och se vilka vinster man kan göra.I det gamla obligatoriska båtregister som avskaf-fades var 270 000 båtar registrerade. I det frivilligaregistret är 155 000 båtar registrerade. Det är,som också sagts här, inte bara frågan om ett obligato-riskt båtregister som regeringen skall överväga utanockså frågan om hur samhällets kostnader för fritids-båtstrafiken bör betalas. Det är mot bakgrund av dettasom regeringen budgetproposition bedöm-de att frågan behövde beredas vidare.Som jag nämnde tidigare pågår denna beredningför närvarande inom . Därvid villjag också titta på det frivilliga registret. Sedan får jagåterkomma.Anf. 138 PER ():Herr talman! I budgetpropositionen 1998 sägerregeringen att man skall se hur en allmän registreringav fritidsbåtar skall genomföras. budget-proposition säger man att man skall återkomma medkonkreta förslag om hur registrering av fritidsbåtarskall gå till.Det är klart att frivillighet alltid är bäst, men säghur det skulle fungera på , bilar och motor-cyklar! Det skulle inte fungera. Därför har man obli-gatorisk registrering av dem, och det är självklart skall ha det också till sjöss.Det finns mycket annat till sjöss som vi skulle be-höva titta närmare på och som har att göra med denobligatoriska registreringen. Vi har t.ex. det förhål-landet att ungdomar som inte ens fyllt 15 dundrarfram med motorbåtar. Det fungerar inte heller när detgäller nykterheten och hastigheten. Allt det här somär jobbigt för oss, framför allt för oss som bor utmedkusten, skulle man kunna stävja om man hade ettobligatoriskt register. Då skulle det vara väldigt lättatt identifiera dem som beter sig på det sättet. I dagkan vi inte göra det.Jag har pratat med ministerns partikolleger längsmin hemkust, , framför allt med demsom är ansvariga för hamnarna där nere. De säger attdet bara finns en sak att göra, och det är att införa ettobligatoriskt register, om vi någonsin skall kunna fåtag i marodörerna och kunna få ordning och reda påfritidsbåtsverksamheten.Det finns olika siffror på hur många fritidsbåtarnaär. En del nämner en miljon, och det kan vara så medallt från kanoter till väldligt stora båtar. Men det ärkanske inte det viktigaste. Det är att man kommerfram till en gräns för när en båt med en viss motor-styrka måste vara registrerad - ungefär motsvarandedet som vi gör på land. Det är inte så viktigt att regist-rera cykeln. Den klarar sig rätt bra i vårt transport-system, men så fort det gäller större, tyngre och fram-för allt miljöbelastande saker blir det fråga om regist-rering och eventuellt även en skatt.Överläggningen var härmed avslutad.25 § Svar på interpellation 1998/99:359 omtransportpolitikenAnf. 139 Näringsminister ():Herr talman! har frågat mig:· hur regeringen avser forma en transportpolitikutifrån de fastlagda målen som också tar sin ut-gångspunkt i att ska uppträda som en an-svarsfull internationell aktör,· hur regeringen avser bidra till att genom trans-portpolitiken knyta nationerna närmare varandrasamt· hur en transportpolitik kan formas som blir ettföredöme för andra länder och därmed en pådriva-re i den internationella utvecklingen på området.Låt mig först konstatera att trafikpoli-tiska beslut inte bara slår fast målen förtransportpolitiken. Det fastslår också politikens hu-vuddrag. Denna politik är ingalunda svensk särpoli-tik. Tvärtom är den genomgående generellt giltig ochkan med fördel tillämpas på ett internationellt plan.Med andra ord skapar den goda förutsättningar för ettansvarsfullt internationellt agerande.I vårt fortlöpande trafikpolitiska utvecklingsarbeteär det internationella perspektivet en naturlig ochviktig del. Som ett exempel på hur vi söker leva upptill vårt internationella ansvar vill jag nämna trafiksä-kerhetsarbetet. Tillsammans med ochStorbritannien har vi tagit ett initiativ som fått att sätta upp en särskild arbetsgruppför intelligenta hastighetsanpassningssystem. När ettinitiativ av denna typ skalas upp till Europanivå inne-bär det att inte bara utan hela EU kommer attfå nytta av effekterna i form av förbättrad trafiksä-kerhet.I det här sammanhanget vill jag också hänvisa tilldet mycket aktiva arbete som vi bedriver inom EU föratt utveckla en gemensam järnvägspolitik. Vi ägnarstor möda åt att förklara fördelarna med effektiv kon-kurrens, samhällsekonomiskt riktig prissättning avbaninfrastruktur, m.m. Genom att dela med oss avvåra goda erfarenheter inom det här området kan vibidra till att den europeiska järnvägssektorn effektivi-seras.När vi lyckas påverka internationell transportpoli-tik i enlighet med de svenska ambitionerna innebärdet bl.a. att den europeiska transportsektorns effekti-vitet förbättras. Transporter blir totalt sett billigare,och fordon kan röra sig friare över nationsgränser.