prot · GM0943 · 1999-01-21 00:00:00 — Men de ortsbundnavuxna, yrkesarbetande som behöver höja sin kompe-tens, kvinnor och de som kommer från hem somsaknar högskoletradition är det i allmänhet svårt attrekrytera till den traditionella högskoleutbildningen.Den undersökning som jag har berättat om från vårtlän visade ju just detta.I har man kunnat konstatera att di-stansutbildningar förlagda till lokala studiemiljöer harnått målgrupper som inte har påbörjat hög-skolestudier.Fru talman! Vilket är då problemet? Bekymret äratt vi inte har tillräckligt antal platser att erbjuda påhemmaplan, att de som studerar vill läsa ett antalämnen och program som inte finns tillgängliga vidstudiecentrum. Det vi skulle behöva är störremöjligheter för kommunerna själva att köpa den di-stansutbildning man anser sig behöva eller incitamentsom gör det mer intressant för högskolorna att läggaut utbildning på distans.I dag är man huvudsakligen hänvisad att erbjudainvånarna den utbildning som högskolorna anser sigha möjlighet att lägga ut som distansundervisning.Med dagens teknik är det nu möjligt för att nå destora grupperna ortsbundna vuxna, framför allt i gles-bygden, att flytta högskolan till studenterna och intetvärtom.Anf. 397 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att har lyftfram en viktig fråga som handlar om ,som är en god och bra satsning. Hon berättar om hurmänniskor i hennes län som har kunnatstudera nu kan studera därför att de helt enkelt får detsärskilda utbildningsbidraget och att de har varit medi a-kassa och blivit arbetslösa.Samtidigt vet vi att det överallt i landet, förmodli-gen också i län, finns ett stort antalvuxna som aldrig har fått möjlighet till a-kassa därföratt de aldrig har fått något arbete.Har de inte rätt till samma typer av studier underliknande villkor? Hur värnar och hen-nes parti om de människorna?Anf. 398 () replik:Fru talman! För oss har det varit viktigt att gemöjlighet för de människor som har blivit arbetslösaatt genom att öka sin kompetens kunna komma tillba-ka på arbetsmarknaden med större kunskaper ochförbättrade möjligheter att möta den framtida arbets-marknaden.Anf. 399 () re-plik:Fru talman! Jag känner egentligen inte att det varsvar på min fråga. Jag lämnar den frågan därhän ochlåter få tänka på den.Jag vill väcka en annan fråga. Det låter på AgnetaBrendt som om målet för alla är att gå på högskolaeller universitet.För oss kristdemokrater är målet att universitet,högskola och utbildningar skall finnas tillgängliga föralla som vill. Är socialdemokraternas inställning attden sanna lyckan för alla människor är att ha gått påhögskola eller universitet?Anf. 400 () replik:Fru talman! Nej, den sanna lyckan är kanske inteatt alla har gått på högskolor och universitet. Densanna lyckan är att göra det möjligt för alla som vill.Med det skolsystem som fanns när jag gick i sko-lan var det inte möjligt för alla att skaffa sig en ut-bildning som berättigade till inträde på universitetoch högskolor. Den möjligheten försöker vi gede människor som inte fick den då.Vi försöker så långt det går att göra det möjligt förde ungdomar som går i gymnasieskolan att ha kom-petens för att söka till högskoleutbildningar.Anf. 401 () replik:Fru talman! Som bakgrund till min fråga vill jagsäga att också vi folkpartister är positiva till ökadeinsatser för att vuxna skall kunna läsa. Vi tycker attalla vuxna skall ha rätt att ta igen t.ex. gymnasiekom-petens som man inte har skaffat sig.I likhet med har jag reageratkraftigt mot orättvisan i reglerna. Det gäller dem somär och inte har rätt till a-kassa. De måstelåna samma summa pengar som de som har a-kassafår utan att behöva låna ett öre.Det gäller också dem som inte är , dvs. desom är arbetslösa och är 23 eller . De får anting-en låna pengar i en redan svår situation eller studerapå Alfakassa, som är ett minimum som man knapptkan leva på.Jag skulle vilja veta om inte hållermed om att det är en svaghet i systemet att det är såuppenbara orättvisor mellan olika grupper.Anf. 402 () replik:Fru talman! Jag kan medge att det finns vissasvagheter i systemet.När det gäller ungdomar finns ju också det ansvarsom kommunerna har för att se till att de får utbild-ning som de eventuellt har missat.Anf. 403 () replik:Fru talman! Kommunerna ställer upp med vux-enutbildning, men kommunerna har ju inte möjlighetatt försörja ungdomarna under deras studietid.Anf. 404 ():Fru talman! Rubriken och kultur har juså här långt visat sig handla om utbildning. Jag vid-håller min ursprungliga definition och kommer attprata om några kulturpolitiska områden som vi mode-rater anser kräver uppmärksamhet under den härmandatperioden.Efterlevnaden av allmän-na råd om uppdragsarkeologin är mitt första ämnes-område.Sedan kulturutskottet behandlat fråganom hur länsstyrelserna skall handlägga ärenden omarkeologiska undersökningar och kommit fram till attföreskriva ett upphandlingsliknande förfarande, fatta-de beslut om detta.Regeringen bemyndigade att utfärda de nödvändiga verkställig-hetsföreskrifterna. Ännu remissbe-handlades förslaget till föreskrifter med sådan stornoggrannhet att de inte kom att utfärdas förrän deflesta besluten om arkeologiska undersökningarsommaren 1998 redan var fattade.Länsstyrelserna kunde därför, trots att de varmedvetna om riksdagsbeslutet och de väntade nyareglerna, hantera de arkeologiska undersökningarnaungefär som de själva ville. Effekten av detta blevbl.a. att i ett pressmeddelandeden kunde rapportera om en hektisk tidför arkeologer, och att derasfem kontor utförde drygt 40 undersökningar undervåren och sommaren i centrala och södra beskriver sig själv som en av störstaarkeologiska institutioner, och meddelade stolt: Viutför merparten av undersökningarna i Sverige.Det är då något paradoxalt att i betänkandet1997/98:KrU12 läsa: En sådan utveckling måsteundvikas som medför att privata intressenter får utfö-ra de mer omfattande undersökningarna medan demindre utförs av övriga institutioner.Risken var tydligen helt uppenbart den motsatta.Fru talman! lär under hös-ten 1998 på olika sätt ha informerat de berörda tjäns-temännen på länsstyrelserna om de nya föreskrifterna.Det är i och för sig gott och väl, men minst lika vik-tigt är att ämbetet också ser till att reglerna efterlevs.Att då själv disponera en av störstaarkeologiska institutioner ställer nästan omänskligtstora krav på oväld och opartiskhet.Det hade varit lättare om ämbetet, som vi mode-rater har föreslagit, redan nu fått ställning som sek-torsmyndighet på kulturmiljöområdet. I stället uppstårdet nu sådana situationer som beskrivs i en artikel iBanverkets personaltidning nr 10, 1998. Därpresenteras arkeologen , från det privataföretaget , som smörjmedel ochbeställarstöd för gentemot Riksantikvarie-ämbetet.Nog hade det varit naturligare att det privata fö-retaget, efter att genomfört de nödvän-diga upphandlingsliknande åtgärderna, utfört under-sökningen, att hade kontrollerat hurden utfördes och att vid behovhade kunnat ge de inblandade parterna nödvändigtstöd.Sammanblandade roller medför varken kvalitets-utveckling eller kostnadspress - två av de skäl somframfördes när vi i kulturutskottet diskuterade ossfram till den ordning som gäller.Ansvaret ligger tungt på attse till att intentioner med det fattade be-slutet förverkligas under kommande utgrävningssä-song.Jag vill också något beröra ansvarsfördelningenmellan kulturorgan på central, regional och lokalnivå.Kulturrådet kommer under de närmaste månader-na att publicera en serie rapporter som skall behandlaolika delar av det svenska kulturlivet. Den första, somredan har utkommit, heter Från till Duvemålaoch behandlar musikteatern.De här rapporterna skall bl.a. utgöra underlag vidregeringens och beslut om statsbidragoch stimulera till diskussion om utveckling och för-nyelse.Enligt min uppfattning måste ett beslut om för-ändrade regler för hur statsbidraget fördelas föregåsav en principiell diskussion om roll- och ansvarsför-delningen på kulturområdet. är ansvarsfördel-ningen minst sagt oklar. Det är viktigt att i förstahand slå fast huvudmännens ansvar och vad det inne-bär, var sig det är staten, en eller flera kommunereller landsting eller om huvudmannaskapet är privat.Ingen huvudman, även om verksamheten bedrivs istiftelse- eller bolagsform, kan gentemot bidragsgi-varna avsvära sig det grundläggande ansvaret. därför som vi moderater motsattoss att staten utan större diskussion tar över finansie-ringen av museum.I huvudmannaansvaret bör t.ex. ligga att man sva-rar för kostnaden för institutionens lokaler, antingensom ägare eller hyresgäst.Eventuellt stöd till verksamheten bör i störstamöjliga utsträckning basera sig på framförhandladeavtal mellan huvudmannen och möjliga bidragsgiva-re. Avtalet skall innehålla mätbara kriterier för må-luppfyllelse och även konsekvenserna av att måleninte uppnås. Ett sådant avtal skall vara långsiktigt ochinnehålla en stimulans till huvudmannen att förbättraverksamhetens ekonomiska situation genom ökadepublik- och sponsorsintäkter.Vi moderater har tidigare framfört vår tveksamhetinför att låta svara för så stor del avden statliga bidragsfördelningen. Den tveksamhetenkvarstår förmodligen även i ett reformerat system.Fru talman! Det tredje området jag har kritiskasynpunkter på är det digitala marknätet.Vi har nästan dagligenkunnat läsa nyheter om det digitala marknät somkulturministern anser behövs för att säkra ett statligtinflytande över svenska folkets TV-tittande. Sänd-ningsstarten är uppskjuten och beräknas nu till den 1april 1999. har lämnat ägarskapet i sändarbola-get , och kvar står nu och /UR.Företaget skall inte längre drivas efter kommersiellaprinciper, och därför hoppar VD av. Mottagarutrust-ningen, de s.k. set-top-boxarna, finns i praktiken inteute på marknaden, och vissa leverantörer har bromsatupp sin lansering, eftersom de inte tror att det finnsnågon efterfrågan.Regeringen har beslu-tat att inrätta ett tredje sändarnät för att ge SVT/URtillgång till ett eget nät där även deras regionala sänd-ningar skall finnas och för att de kommersiella pro-grambolagen skall slippa dela sändningstid med var-andra. Det markbundna nätet har nämligen till skill-nad från kabel- och satellitdistribuerad digital-TVklara kapacitetsbegränsningar. skall säljasändningsutrymme på näten, till SVT till självkost-nad, till öviga programföretag på villkor som en per-son med inblick i verksamheten betraktar som "enmardröm". Just nu kan vi på affischtavlor och TV seTeracoms stora reklamkampanj .Kulturministern har i ett skriftligt frågesvar till migangett investeringskostnader till 250-300miljoner kronor per nät.Teracom förlorar i halv-året på grund av uteblivna distributionsavgifter. Sen-da förlorade de första nio måna-derna 1998 och förlorar enligt tidningen istorleksordningen 10 till 15 miljoner på att TV 4hoppar av som ägare. De kommersiella programbola-gen anger augusti som en realistisk startmånad. Vision talar om att Kulturdepartementetmåste ge aktörerna i marknätet några köttben. Gratissändningar inledningsvis är en möjlighet, eller för-månligare reklamregler. Att hota med att dra in sänd-ningstillstånden skulle vara minst sagt kontraproduk-tivt.Utan de kommersiella programbolagen skulle ing-en köpa in sig för att få se SVT:s program, som manju redan kan se i analog form. Vision antyder möjlig-heten att staten går in och, som man gjort i ,slår fast ett datum när de nuvarande analoga sänd-ningarna stängs av, men det leder nästan med auto-matik till att regeringen i något läge måste subventio-nera set-top-boxar. Man talar om en kostnad på 1miljard i subvention per 400 000 hushåll. Optimistis-ka bedömare talar om kanske 50 000 tittare i slutet avdetta år. Bedömare räknar med att det kommer attsäljas 150 000 satellitmottagare , varav de flesta ärdigitala. Telias kabel-TV-bolag anger att av desskunder kommer över 100 000 att skaffa en digital boxi år.Fru talman! Ur alla dessa bilder från verklighetentonar en fråga fram med stor tydlighet: Hur kundekulturministern få regeringen med på satsningen pådet markbundna digitala TV-nätet? Och följdfråganblir: Hur mycket kommer detta äventyr att kostaskatte- och TV-avgiftsbetalare?Anf. 405 () replik:Fru talman! tog upp många saker isitt anförande, och jag har tyvärr inte möjlighet att ställa frågor kring alla dessa. Jag skulledock vilja ställa en fråga.Jan säger att statsbidragen till kulturins-titutionerna måste ses över. budgetmo-tion går ut på att man helt enkelt skall avskaffa destatliga bidragen till kulturinstitutionerna. Moderater-nas budget är lägre än regering-ens, dvs. lägre på hela kulturområdet.Varifrån skall de här pengarna tas? Jo, från pu-blik- och sponsorsintäkter. Men min fråga är: Hurskall de som har små inkomster få tillgång till kulturmed er kulturbudget? Blir det en likvärdig kultur föralla eller blir det kultur bara för dem som har råd?Anf. 406 () replik:Fru talman! har något miss-förstått det moderata budgetalternativet. De storabesparingarna när det gäller den institutionsbundnakulturverksamheten ligger i vårt förslag på Rikstea-tern och på Rikskonserter. I vår budget har de verk-samheter som har landsting eller kommun som hu-vudman minst lika stora resurser till sitt förfogandesom i den som ställer sig bakom.Det här gör vi bl.a. av det skälet att vi vill att kul-turen skall få så stor spridning som möjligt.Anf. 407 () replik:Fru talman! Det innebär att vi har väldigt olikakultursyn. och Rikskonserter är två delarav statens kulturpolitik som verkligen når ut i helalandet och som bygger på en mycket lokal ideellverksamhet. Drar man in på den verksamheten kom-mer kulturen att elitiseras ännu mer och centreras tillstorstäderna. Jag tycker att det är väldigt tråkigt.Anf. 408 () replik:Fru talman! Att etableringen av byteatern ellerandra små lokala teatrar som har fåttkaraktär av länsteaterinstitioner skulle vara ett sätt attkoncentrera teaterverksamhet till storstäderna tyckerjag är en något långsökt slutsats. På samma sätt har jude regionala musikstiftelserna tagit över mycket avden verksamhet som Rikskonserter har bedri-vit, medan Rikskonserter i stället har börjat ägna sigåt helt annan verksamhet.Övriga frågorAnf. 409 ():Fru talman! Behovet av att känna trygghet i vårtsamhälle, att inte bli utsatt för våld, stöld, förstörelseoch intrång har inte funnit sin plats i debatten omvälfärden, och det känns lite avslaget att starta denhär debatten vid denna sena timme. Jag skulle ändåvilja ta upp en angelägen fråga inom detta område,nämligen vittnenas och brottsoffrens situation.Det har funnits en auktoritetstro i det svenskarättsväsendet tidigare, men den håller på atträmna. Det största hotet mot vår rätts-säkerhet är vittnenas situation. Vi i Centerpartietanser att vittnena spelar en central roll i vårt rättsvä-sende. Särskilt i brottmål är vad som framkommergenom vittnesförhören ofta den viktigaste bevisning-en i målet.En rättssäker brottsmålsprocess förutsätter att all-mänheten medverkar vid utredningen av brott ochinte bara tiger. I är det en allmän skyldighetatt vittna i en rättegång. Vittnesplikten är sanktione-rad genom regler om vite, hämtning och häktning.Vittnesvilligheten har minskat. Det är inte barafråga om en allmän olust inför att vittna, utan vi harett hårdare brottsklimat, som gör att vittnena kännerstor otrygghet och rädsla för att vittna. Det är en storpåfrestning att medverka i en rättsprocess, både förvittne och för brottsoffer. Det är på samma sätt närallmmänheten anmäler brott eller tipsar t.ex. polisen.Man vill ogärna uppge namn och var man kan nås.Man vill inte bli inblandad.De som lojalt ställer upp och vittnar, ja även mål-sägare, känner ofta att de inte har rättsväsendets stöd.Det känns obehagligt att bli kallad till tingsrätten föratt vittna. är det en främmande miljö. Det ska-par en osäkerhetskänsla att ställas inför den ovanasituation som en rättegång utgör. Man tvingas sittautanför rättssalen tillsammans med okända människorinnan ens namn ropas upp i högtalaren. När mansedan kommer in i rättssalen väntar en ny samlinghelt okända människor. har vittnet hotetöver sig att om det inte ställer upp, kan det utdömasvite om 1 000 eller kanske 2 000 kronor.Personalen inom rättsväsendet behöver kunskap ibeteendevetenskap för att på bättre sätt möta de män-niskor som har utsatts för brott och måste vittna, dettycker vi i . En person med negativaerfarenheter av rättsväsendet kan förmedla dessaintryck till ett stort antal personer. Eftersom detmånga gånger är informationer från allmänheten somleder till att brott upp är det mycket viktigt attallmänheten i stället har en positiv bild av rättsväsen-det.Många vittnen är inte förberedda på att de kom-mer att utsättas för ett hårt korsförhör av motparten.Det kommer ofta som en obehaglig överraskning. Blirärendet dessutom överklagat så blir det en ny proce-dur. Lång tid har då förflutit och en del har fallit iglömska.Antalet hot och trakasserier riktade mot vittnenoch målsägare har ökat kraftigt. Visserligen skärptesstraffet för övergrepp i rättssak -enligt uppgift var 70 personer lagförda för brott idetta avseende , och det är alltså en viktigåtgärd - men rättsväsendets stora problem är de hotoch påtryckningar som förekommit vid vardags-brottsligheten, t.ex. stöld av bil eller inbrott i bostad,ofta utförda av lokala gäng. Resultatet blir mångagånger en terrorisering i form av t.ex. rispade bilar,sönderskurna bildäck och att man känner sig iaktta-gen och otrygg.Det är inte i dessa situationer som målsägare ochvittnen är hjälpta av att byta identitet och att få larm-paket och besöksförbud. De åtgärderna är naturligtvisviktiga i vissa svåra situationer, men det är inte endastvåldssituationer och inom den organiserade brottslig-heten som det är oroligt för vittnena. Det kan gälla demest banala situationer. Det känns oroande att det idebatten har framkommit tveksamhet även från poli-sernas sida om de skall vittna, inte minst nu sedanhändelsen då en bomb exploderade i en polisbil iMalmö.Fru talman! I anser vi att vi måste fåvittnena och målsägarna att känna trygghet och låtadem känna att de gör en viktig insats inom vårt rätts-väsende, som i sin tur skapar ett tryggare samhälle.Vi måste stödja och inte hota.På några håll har det startats upp vittnesstöd iBrottsofferjourens regi, bl.a. i . Det är engod början. Detta sprids så sakteliga över hela landet.Det är ideellt arbete av stort värde. Men, fru talman,det är mycket som återstår för att återupprätta förtro-endet för rättssäkerheten och tryggheten för våramedborgare och för att skapa en trygg situation förbåde vittne och målsägare.Anf. 410 ():Fru talman! Mitt anförande handlar om möjlighe-ten till ökad turism, främst i glesbygd.I , som är ett litet skogslän och liteav de tusen sjöarnas land, är det oftast långt mellanstugorna men nära mellan människorna. I Kronobergslän bor det 180 000 invånare i åtta kommuner.Ca 80 000 bor i , som är den största kommunen.De övriga sju kommunerna består av mycket gles-bygd, där man brottas med vikande befolkningsut-veckling och minskande arbetstillfällen.I har vi skog och 1 320sjöar, vilket gör strand. Det gör Kronobergtill ett mycket naturvackert landskap. Det i sin tur göratt kan vara med och konkurrera om deökande turistströmmar man förväntar sig i framtiden.Av egen erfarenhet och av samtal med människor vetjag att det är många som tycker att det är attraktivt attkunna sitta vid stugan i kvällssolen och t.ex. grilla sinnyfångade fisk och gå ned och ta ett kvällsdopp.Som en hjälp på traven för att utveckla turism ochjobb i behöver vi fler turister somstannar mer än , dvs. övernattar i övernatt-ningsstugor. För att detta skall vara attraktivt skallstugorna alltså vara sjönära.Om man vill bygga stugor som är sjönära måsteman ta hänsyn till allemansrätten och strandskyddet.Det är inte reglerna om strandskydd i miljöbalkensom är problemet, utan hur och när man lämnar dis-penser.Fru talman! I min hemkommun , därdet bor ca 10 000 invånare och finns 231 sjöar som ärstörre än ett hektar säger f.d. kommunalrådet: " - - -om man tar alla invånare i hela kommunen och ställerdem i en ring hand i hand runt en av dessa 231 sjöar-na så skulle inte invånarna i räcka till föratt nå runt. "Vi kan tänka oss ett litet samhälle med en storvacker sjö - utan att peka ut något samhälle mednamn, eftersom det kan vara en sjö var som helst -där det bor ungefär 200 invånare och där det finns enliten lanthandel som det är svårt att få bärighet i. Omman då bygger tio små enkla stugor, hyr ut dem underen säsong till 100 olika familjer och dessa familjerhandlar för i den lilla lanthandeln, så skulledet kunna betyda att lanthandeln får en ökad omsätt-ning på , vilket kanske gör att lanthandelnfår lönsamhet och att jobben kan finnas kvar i gles-bygden.Man kan då titta på grannkommunen ,som ligger mitt i glasriket och som har liknande för-hållanden. Där håller man på med ett projekt om enstugby på 8-10 stugor vid , som den ifolkmun kallas, med vilken man vill locka turister tillövernattning med fiske och bad.Den här stugbyn, eller s.k. turistanläggningen, bygga från stranden, men detta harman inte fått dispens för. Gränsen är , ochNaturvårdsverket hävdar att hänsyn till näringslivetinte kan utgöra skäl för dispens. Då kan man undra:Varför vill markägaren och politikerna att man skallbygga närmare sjön? Jo, för att vid denna hundrame-tersgräns är det en sluttning, så därifrån ser man intesjön. Men bygger man däremot från sjönfår turisterna sjöutsikt. Då blir området genast merattraktivt. Detta projekt avser att skapa minst femarbetstillfällen.Fru talman! Det är tveksamt om vi har råd att inteta till vara fem arbetstillfällen i glesbygden.I har vi mycket tyska och danska tu-rister som utnyttjar allemansrätten såtillvida att decampar . Om vi kunde få dessa turister att istället bo på turistanläggningar som är exempelvisstrandnära skulle vi kunna ta betalt för deras boende,och på det sättet skulle fler jobb skapas. Självklartskall vi slå vakt om och värna allemansrätten ochstrandskyddet och människans rätt att ströva och rörasig fritt vid våra sjöar och vattendrag. Vi måste ocksåta hänsyn till växt- och djurriket.Fru talman! Hela skall leva, och då måstevi titta på hur vi kan bevara vår vackra natur. Om vivill ha ett öppet landskap måste vi också skapa förut-sättningar så att det finns möjligheter att försörja sig.En väg att gå är att i högre grad utnyttjarsin möjlighet att ge dispens för bebyggelse i strandnä-ra områden. Alla regioner har unika förutsättningar,och bör anpassa sin tillståndsgivning tillde lokala förutsättningarna. Vi i , de tusensjöarnas landskap, välkomnar nya och fler turister. Vivill dela med oss av det finaste vi har: skogarna, sjö-arna och människorna.Anf. 411 ():Fru talman! De stora speljättarna Svenska Speloch ATG har ökat omsättningen respektive5 %. Bingolotto har minskat sin omsättning med12 %. V75 är den största enskilda spelformen i Sveri-ge.Finansdepartementets förslag om kasinon kommeratt ändra spelmarknaden. Jag anser att man måste tahänsyn, se helheten och försöka att förankra alla olikatyper av konsekvenser som det kommer att medföra.Frågan är om regeringen verkligen har tagit dessahänsyn.Regeringen fick backning av sin riksdagsgruppnär det gäller kasinopropositionen. Ej heller har rege-ringen tagit hänsyn till att och Miljö-partiet är mycket kritiska till att etablera kasinon medinternationella regler i . Vi är också en del avregeringsunderlaget.Inte i en enda stavelse har denna proposition dis-kuterats med oss trots att i en fråge-stund med anledning av min fråga om folkrörelsernasandel av spelmarknaden ansåg att vi borde vara med idiskussionen.Men, fru talman, ännu är det inte . Propo-sitionen kommer att läggas fram först den 2 mars.Måhända är det slappheten i socialdemokraternaskultursyn som har skapat detta dilemma eller synenpå sig själva som aktör i den demokratiska processen.Riksdagen har skrivit så här om vår kulturpolitik:Kulturpolitiken skall motverka kommersialismensnegativa verkningar.