prot · GM0998 · 1999-05-21 00:00:00 — slutsats var att iförlängningen annars en enda domare skulle kunnavara chef för alla domstolar. Man måste fråga sig hurdet då fungerar med självständigheten.Jag håller naturligtvis med omatt det finns också andra aspekter på den här fråganän de rent konstitutionella, som jag har försökt belysahär, nämligen att de små domstolarna är en viktig delav infrastrukturen i rättsstaten . Också dettamåste vägas in.Anf. 23 Justitieminister ():Fru talman! Jag har förståelse för den oro somAnders ger uttryck för, inte minst från all-mänt sysselsättningspolitiska synpunkter. Jag trortrots allt att det är viktigt att de faktorerna inte fårvara avgörande när vi diskuterar den utveckling somvi vill ha av vårt domstolsväsende. Ändå vill jag sägaatt man när beslut om förändringar tasnaturligtvis också skall ha en bredare och mera all-män syn både på rättsväsendet i stort och på hur lo-kalsamhället påverkas i olika avseenden.Men dessa faktorer får inte vara avgörande försjälva tänkandet när man skall reformera rättsväsen-det. Det måste vara rättsväsendet och medborgarnaskrav på dess funktioner som skall vara styrande förreformarbetet.Med det svar som jag gav på tror jag väl ändå att den oro som förnärvarande finns i borde kunna stillas.Vad gäller är det för mig nästanobegripligt hur man kan ägna en interpellationsdebatthär i , ett tillfälle till diskussion om föränd-ringarna i rättsväsendet, åt att påstå att de folkvaldaskall hållas utanför, utan att med ett ord beröra detsakliga innehållet i frågan. Jag inte fått ett ord somreaktion på mina tankar om att man kanske skullediskutera lite större domkretsar för att skapa bättreförutsättningar att effektivisera och förbättra rättsvä-sendet. Det tycks inte finnas något intresse för självasakfrågan.Jag tycker i allra högsta grad att de folkvalda iriksdagen skall ta varje chans att debattera de härfrågorna och att komma med sina egna idéer om ochsynpunkter på hur förbättringar kunde göras. Jag förhär fram en idé om vidgade domkretsar, vilken viskulle kunna föra en livligare diskussion om, men jagfår ingen reaktion från i varje fall de moderata folk-valda representanterna.Visst finns det en plan för en reformering, menjag är inte, , på något vis beredd att låsafast vad resultatet av förändringsarbetet skall vara.Det är just det som jag vill skall ske i god ordning ialla de demokratiska steg som måste tas men också inära samarbete med dem som arbetar i rättsväsendet.Jag tror faktiskt att det är så gott som unikt att för-söksverksamheten och de diskussioner som i dagmycket medvetet förs via en utvecklingsgrupp iDomstolsverket bedrivs under medverkan från demsom är närmast berörda av frågorna. Det är i det när-maste unikt i vart fall i rättsväsendets historia att ettreformarbete bedrivs på det viset. Jag tycker att det ärrätt sätt att arbeta. Jag har därför ingen plan för vartdetta reformarbete i slutändan skall leda till. Det är enöppen fråga, och det är därför som jag efterlyser enkonstruktiv diskussion även i om det sakli-ga innehållet i detta sammanhang.Till vill jag säga att det väl inte är såmärkligt att man tar tillfället i akt när en går ipension att då diskutera hur man kan förändra denadministrativa ledningen av domstolen. Jag tycker attdet är ett bra sätt att ta hänsyn till de människor somarbetar i domstolsväsendet att begagna ett tillfälle närdet finns en naturlig avgång.Jag vill väldigt tydligt tillbakavisa att det skulleexistera några andra konstitutionella krav än att detskall finnas en ordinarie domare i en domstol. I allade fall som här har nämnts som exempel finns detsjälvfallet en ordinarie domare i domstolen.Anf. 24 ():Fru talman! och jag är nog över-ens om vad som är viktigt för domstolarnas utveck-ling och att rättsväsendet inte får komma vid sidan av.En viktig del är det som ligger i det svenska rättssys-temet med lekmän i tingsrätterna och att de som harbegått ett brott på en ort också döms av sina egna.Risken finns vid centralisering av verksamheteratt stora delar av detta försvinner, dvs. det rättsmed-vetande och rättstänkande som finns i det svenskarättssystemet. Det måste också vara en viktig del i detanalysarbete som pågår bl.a. för den del av dom-stolsväsendet som ingår i.Jag har också försökt att belysa det som varittungt vägande i svaret från justitieministern, nämligenkompetensen i domstolarna. Vi är också överens omatt den skall finnas. Jag har talat mycket om Lands-krona och dess tingsrätts förträfflighet i kalla siffrorsom har tagit fram. Jag kan lägga tillytterligare ett argument. Av de fem fall i somhar gått till har två kommit frånLandskrona tingsrätt.Det finns en mycket stor och godkompetens i tingsrätten i . Min förhopp-ning är fortfarande att lagmannen skall återbesättas.Anf. 25 Justitieminister ():Fru talman! Låt mig bara instämma i det senastesom sade. Det finns hög kompetensi , och så gör det faktiskt i allavåra domstolar. Det är precis det vi skall värna omoch säkerställa. I den föränderliga värld med de allt-mer ökade krav som ställs på rättsväsendet skall viäven i fortsättningen ha hög kompetens i våra dom-stolar.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1998/99:337 om tre-dimensionell fastighetsbildningAnf. 26 Justitieminister ():Fru talman! har frågat vilkaåtgärder jag kommer att vidta för att medett genomarbetat underlag skall få ta ställning tilltredimensionell fastighetsindelning. Vidare har frågat om jag tänker vidta några andraåtgärder för att underlätta lösningen på de fastighets-frågor som utredningsförslaget om tredimensionellfastighetsindelning syftar till att lösa. Slutligen harCarl-Erik Skårman frågat varför regeringen inte hargått vidare när det gäller att förbereda förslag tillriksdagen om tredimensionell fastighetsindelning.I betänkandet Tredimensionell fastighetsindel-ning, SOU 1996:87, presenteras förslag som innebären stor principiell nyhet i fastighetsrätten. Jag delaruppfattningen att fastighetsrätten kan behöva refor-meras för att möta nya behov i ett föränderligt sam-hälle. måste man värna om stabiliteten idagens fastighetsrättsliga system. Man måste därförnoga analysera behovet av nya regler så att lagstift-ningen får en ändamålsenlig utformning och väga detmot de komplikationer som en tredimensionell fastig-hetsindelning eventuell skulle föra med sig.Vid remissbehandlingen av betänkandet har flerremissinstanser ifrågasatt om reformbehovet är såstarkt att de föreslagna reglerna är motiverade. Och ibetänkandet har redovisats enbart enstaka byggpro-jekt som inte blivit av beroende på att man inte kanbilda tredimensionella fastigheter. Sannolikt finns detett behov av lagstiftningsåtgärder på området. Det äremellertid angeläget att få behovet närmare doku-menterat och identifierat.Flera remissinstanser har också pekat på kompli-kationer som skulle kunna uppstå med ett system somtillåter tredimensionell fastighetsindelning. Som ettexempel kan nämnas de frågor som har uppkommitmed anledning av utredningens förslag att man skallkunna bilda obebyggda fastigheter utan koppling , dvs. ett slags luftfastigheter.Det pågår nu i ett arbetesom främst syftar till att närmare belysa de behovsom finns, så att en kommande lagreglering motsva-rar behoven. Min ambition är att det analysarbetetskall slutföras i år.När det emellertid gäller ett av de förslag sompresenteras i betänkandet är behovet mera tydligt.Förslaget i den delen gäller att införa en möjlighet attöverflytta fastighetstillbehör från en fastighet till enannan. I den frågan bedrivs arbetet med inriktningenatt ett lagförslag kan presenteras under hösten.Anf. 27 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för att jag fåttsvar på min interpellation. Jag är glad över att statsrå-det håller med om att fastighetsrätten behöver refor-meras. Dock tycker jag mig urskilja en viss motvil-lighet mot förändringar i statsrådets svar. Kanskeborde jag som tillhör ett formellt konservativt partiglädjas åt formuleringar som påminner om EdmundBurkes filosofi om att det bestående har ett värde i sigjust därför att det har bestått.Statsrådet säger att man inte har kunnat visa påmånga projekt som uteblivit beroende på avsaknad avtredimensionell fastighetsbildningsmöjlighet. Beho-vet av tredimensionell fastighetsbildning måste do-kumenteras ytterligare. Det är mycket kompliceradefrågor det rör sig om, och man måste värna om detbestående systemet. Behovet av tredimensionell fas-tighetsbildning måste tas fram ytterligare. Statsrådetvisar också på att det skulle uppstå en viss risk för attdet eventuellt skulle bildas luftfastigheter när nybyggnation pågår.Statsrådet påpekar dock att analysen av utred-ningsförslaget fortfarande pågår i Justitiedeparte-mentet efter det att utredningen publicerats.Även om det inte ger ett imponerande intryck avdepartementets arbetshastighet inger det ändå enförhoppning om att något skall hända i en framtid.Den traditionella fastighetsbildningen är tvådi-mensionell. Fastigheten anges i markytan och teore-tiskt är gränsen uppåt i himlen och neråt i jordenobegränsad. Men i många av våra tätbebyggelser ärdet rent av svårt att bestämma var en markyta är belä-gen beroende på att mänsklig hand har ombildatverkligheten ganska mycket.Sergels torg i är ett exempel på ett så-dant område. Underst finns en tunnel som i praktikenbehärskas av SL, ovanpå den en biltunnel tillhörandestaden, därpå ett affärscentrum som besitts av diverseaffärsidkare och ytterligare ovanpå detta ett höghussom ägs av . Förhållandena har ut-vecklats sedan den vanligaste fastighetstypen var ettantal tunnland med lada och ladugård på.I huvudstaden finns flera ställen där den traditio-nella fastighetsbildningen påtagligt bromsat utveck-lingen på grund av en gammalmodig fastighetsbild-ning. är ett sådant område, Centralsta-tionsområdet ett annat och ett tredje.Där får man nu i stället försöka snickra med servitutoch andra konstruktioner för att få någorlunda hyfs påde formella problemen.Behovet av tredimensionell fastighetsbildning harvidimerats på olika sätt. I samband med remissbe-handlingen av utredningen var huvuddelen av deca 30 remissinstanserna av den uppfattningen att detfanns ett behov av tredimensionell fastighetsbildning.För den som tvivlar vill jag rekommendera en kontaktmed stadsbyggnadskontor.Det är märkligt att regeringen inte har jobbat has-tigare med detta. Det har gått rykten om att manskulle komma med ett förslag . Men det blirförändrade bestämmelser om fastighetstillbehör. Detär nu inte så löjligt som det låter. Det är jag den förstaatt erkänna. Men det är faktiskt en överdrift att påståatt det skulle vara ett epokgörande ingrepp i fastig-hetsbildningen och fastighetsbildningsrätten. Närkommer egentligen ert arbete med en ny tredimensio-nell fastighetsbildning i gång?Anf. 28 Justitieminister ():Fru talman! Det pågår ett arbete även om det intebestår i ett arbete med att ta fram ett lagförslag. Somjag sade i mitt svar är situationen den att man utannågra större svårigheter kan konstatera att det finnsett behov av att reformera fastighetsrätten med hän-syn till hur vårt samhälle förändrar sig och hur dispo-neringen av fast egendom sker.Problemet är bara, som jag försökte peka på, attdet är ganska oklart vad detta behov exaktbestår av. Att det finns i någon form, det är tydligt.Men hur det egentligen ser ut är inte så lätt att fast-ställa beroende på att det är få konkretaexempel där frågeställningen har kommit upp. Förvarje exempel som kommer upp ser man att det ärolika frågeställningar som är själva utgångspunkten,och det skapar olika, nya konfliktytor som så små-ningom måste hanteras i en ny lagstiftning. Det ärdärför det arbete som pågår handlar om att följa ut-vecklingen och se hur den faktiska verklighetensförändring tydliggör detta behov, så att vi får meraunderlag för att kunna dra slutsatser av vad en ända-målsenlig lagstiftning skulle kunna innehålla. Detarbetet består bl.a. i att ha kontakt med dem somverkar på det här området och att föra en dialog medandra myndigheter, universitet och experter av olikaslag för att tillgodogöra oss vad de under tidens gångkommer underfund med. Tiden i sig här är ingennackdel, utan den är faktiskt ett av redskapen för attfå det här goda underlaget.I höst räknar jag med att vi, efter den hearing somvi då planerar, har ett underlag som gör att vi kanformulera hur vi skall gå vidare. För vi måste gåvidare. Jag delar helt uppfattningom att det här är ett oerhört intressant och spännandeområde rent juridiskt, och dessutom tror jag att dethar betydelse för som sådant när det gäller attutveckla näringsverksamhet och utnyttjandet av fastegendom i nya effektiva ekonomiska former. Så viskall fortsätta detta arbete, men låt det ta den tid detbehöver, beroende på att ju grundligare och bättre vigör arbetet , desto bättre kommer resultatet att blisenare, och vi kommer att undvika åtminstone en delav de komplikationer som kommer att uppstå när detbefintliga systemet möter nya regler av ett helt annatslag. Vi får nämligen räkna med att det kommer attuppstå komplikationer, svårigheter och tvister somkanske t.o.m. är större än dem som vi har närdet gäller att hantera nya företeelser med den lagstift-ning som vi har i dag.Anf. 29 ():Fru talman! Jag har förstått att det är här vi harproblem, och de 3,5 åren som det nu kommer attdröja innan det kommer något förslag tyder på att detfinns många problem.Jo, jag har förstått att regeringen uppenbarligenvar oroad över den här frågan . Regering-en förbjöd ju utredningen att syssla med den del avtredimensionell fastighetsindelning som har bäring påägarlägenheter.Regeringen tycker ju som bekant inte om ägarlä-genheter. är av en annan mening, och harju, vilket också är bekant, beställt förslag om ägarlä-genheter av regeringen. Regeringen kanske hadeanledning att oroa sig med tanke på de remissvar somgavs på utredningen . Inte nog medatt de flesta var positiva till den här tredimensionellafastighetsindelningen; man sade dessutom att dethade funnits ännu större anledning att vara positiv omdet hade funnits ägarlägenheter med i förslaget.Enligt sakkunniga fastighetsexperter är det ju såatt ett förslag om tredimensionell fastighetsbildningför icke-bostäder, som löser många av de problemsom finns, löser även problem som kan finnas förägarlägenheter. Men regeringen gillar uppenbarligeninte ägarlägenheter. Och handen på hjärtat: Är detmöjligen så att regeringens ovilja mot ägarlägenheterär så stor att regeringen inte med den här metoden villlösa de problem som föreligger på flera tätbebyggdaplatser, bl.a. i och en del andra städer? Ärregeringen rädd för att den tredimensionella fastig-hetsindelningen skulle kunna leda till att underlättainförandet av ägarlägenheter i landet? Och ägarlägen-heter tycker regeringen inte om. De senaste veckornahar vi ju påmints mycket klart om att socialdemokra-terna och regeringen inte gärna vill att de boendeskall ha större möjligheter att äga sina bostäder.Snälla regeringen! Jag tycker inte att man skallvara rädd för att människor skall få större möjlighetatt äga sin bostad. Samhället kommer ju inte att ramlaihop om ägarmöjligheterna ökar. Äganderätten är inteett hot mot samhällets fortbestånd. Tredimensionellfastighetsbildning, även om den begränsades till om-rådet utanför bostadssektorn, skulle däremot kunnaunderlätta samhällets fysiska utveckling i avstark teknisk förändring. Den skulle kunna rationali-sera ägandet och finansieringen, och på så sätt göradet möjligt att utnyttja befintliga marktillgångar på ettmer effektivt sätt.Jag måste ändå säga att jag är glad över att stats-rådet har deklarerat den positiva inställningen i tan-ken till den tredimensionella fastighetsbildningen,men jag önskar att vi finge snabbare resultat.Anf. 30 Justitieminister ():Fru talman! Låt mig bara ta en juridisk aspekt ochinte någon politisk eller ideologisk på detta med bo-städer och ägande av bostäder. Jag tror att det finnsen överdriven föreställning om fördelarna för deboende med s.k. ägarlägenheter i jämförelse med deägarformer vi har . Regeringens arbete när detgäller bostäder utgår ifrån de boendes behov av ettbra boende, även i juridiskt avseende, och det kom-mer att styra regeringens fortsatta arbete med denfrågan.Anf. 31 ():Fru talman! Jag delar uppfattningen att det skallfinnas säkra juridiska former för de boende, men jagtycker också att det finns anledning för oss att an-stränga oss så att vi kan erbjuda de formella formersom de boende och allmänheten efterfrågar. Här är ettsådant område.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1998/99:361 om in-trång på offentliga platserAnf. 32 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vilkainitiativ jag är beredd att vidta för att ändra lagstift-ningen, om regeringen är beredd att vidta några ome-delbara åtgärder i väntan på eventuella utredningsåt-gärder och när en eventuell ändring av lagstiftningenkan komma till stånd. Han har också frågat hur lan-dets ordningsvakter skall uppfatta sitt mandat till dessatt lagstiftningen eventuellt blir ändrad.Kent har hänvisat till en dom från som meddelades . Fyrapersoner hade gått in på en restaurang trots att vaktensagt att de inte var välkomna där. De åtalades förolaga intrång men frikändes. Domstolen fann, medhänvisning till en dom från , attrestaurangen var en sådan lokal dit allmänheten harfritt tillträde och att bestämmelsen om olaga intrångdärför inte var tillämplig.Jag kan naturligtvis inte uttala mig om tingsrättensbedömning i det enskilda fall som nämns i interpella-tionen. Som också påpekat har domenöverklagats och hovrätten har ännu inte meddelatdom eller beslut i målet.Bestämmelsen om olaga intrång tillkom för attskapa ett konsekvent skydd för lokaliteter där männi-skor arbetar eller vistas. Arbetsplatser, föreningslo-kaler, skolsalar och trappuppgångar nämns som ex-empel på lokaler som omfattas av skyddet. Högstadomstolen har uttalat att en affärslokal, dit allmänhe-ten har fritt tillträde under dess öppethållande, intekan anses vara en sådan lokal som åsyftas i bestäm-melsen om olaga intrång och att en person som, trotsförbud från affärsinnehavaren går in i en sådan lokal,därför inte kan dömas för olaga intrång. Högsta dom-stolen ansåg att bestämmelsen inte kunde tolkas påannat sätt än att den är avsedd att utgöra ett skydd förlokaler och vissa andra utrymmen som inte är till-gängliga för allmänheten (NJA 1995 s. 84).Trygghetsutredningen har tagit upp frågan och fö-reslagit att bestämmelsen om olaga intrång skall ut-vidgas så att den blir generellt tillämplig på andralokaler och platser än bostäder. Några remissinstanserhar uttryckt tvekan mot utredningens förslag och bl.a.pekat på risken för godtycke och diskriminering ochatt det saknas närmare analys av konsekvenserna avförslaget, t.ex. vad det innebär beträffande flygplat-ser, sjukhus, universitet och kommunala byggnader.Vi arbetar nu med att bereda utredningens förslagvidare och att överväga alternativa lösningar. Syftetär att skapa ett förstärkt skydd bl.a. för butiker ochrestauranger. Avsikten är att kunna presentera förslagtill lagstiftning under hösten.När det gäller ordningsvakters befogenheter fram-går dessa av bl.a. polislagen (1984:387). En ord-ningsvakt som t.ex. tjänstgör på en restaurang har rättatt avvisa eller avlägsna personer från lokalen förut-satt att personen i fråga genom sitt uppträdande störeller utgör en omedelbar fara för den allmänna ord-ningen. Ordningsvakten har vidare rätt att användavåld för att genomföra en sådan åtgärd om andramedel är otillräckliga och det med hänsyn till om-ständigheterna är försvarligt. En ordningsvakt fårockså tillfälligt omhänderta en person om det inte ärtillräckligt att avvisa eller avlägsna personen. Detinnebär att ordningsvakter har möjlighet att ingripaför att upprätthålla ordningen och för att avlägsnapersoner som är störande.Anf. 33 ():Fru talman! Först vill jag be att få tacka justitie-ministern för svaret.Frågan om att kunna begränsa och förebygga fö-rekomsten av våld och annan kriminalitet blir en alltviktigare uppgift för vårt samhälle. Att vi har ett fun-gerande rättsväsende, en lagstiftning vi kan kännatrygghet i och tilltro till och ett polisväsende somytterst kan bidra till att upprätthålla ordningen ärangeläget. Men än mer angeläget är att vi arbetarförebyggande och gör allt vad som står i vår makt föratt undvika att människor kommer i situationer därdet begås kriminella handlingar.Detta är en komplex fråga och handlar om en långrad av politiska områden. För socialdemokratin är justtilltron till det förebyggande arbetet av mycket storbetydelse.Även om justitieministern inte kan uttala sig i ettenskilt fall, blottlägger Tivolidomen i ettproblem av principiell karaktär. När seriösa krögarfö-reningar och deras ordningsvakter bestämmer sig föratt arbeta förebyggande genom att välja att avvisakända kriminellt belastade bråkstakar går lagstift-ningen dem emot. Uppenbarligen är lagstiftningentvetydig på detta område.Genom att bestämmelsen om olaga intrång ochordningsvakternas befogenheter inte är tillräckliginnebär detta att det förebyggande arbetet får kapitu-lera inför en ofullständig lagstiftning. I stället för attkunna avvisa välkända bråkstakar riskerar ordnings-vakter som avvisar dem att bli åtalade för diskrimine-ring. Lagstiftningen har slagit knut på sig själv, ochdetta är självfallet helt oacceptabelt.En ordningsvakt skrev följande till mig: Om dettaär utfallet av en rättslig prövning i frågan förlorarordningsvakterna sitt mjukaste preventiva vapen.Detta kommer naturligtvis att leda till att vi i för-längningen får mer våld och en rädsla bland vanligamänniskor att gå ut på krogar och pubar i landet, menockså till en ökad arbetsbörda för poliser och övrigträttsväsende.När jag då läser justitieministerns svar blir jag be-sviken. Det är bra att det finns en arbetande utredningoch att man kommer att ta upp frågan till övervägan-de framöver, men detta problem är ju överhängande.Med utgångspunkt från det principiella ställ-ningstagande som gjordes i Tivolidomen har dennaredan använts som förevändning för s.k. portförbjud-na att ta sig in på krogar. efter Tivo-lidomen försökte de frikända att ta sig in på flera avHelsingborgs krogar. Domen har också redan använtsi andra rättegångar, exempelvis kring en fotbollssup-porter som trots att han varit avstängd tagit sig in påen fotbollsmatch.Justitieministern kan inte uttala sig om enskildafall, men detta fall är, som sagts, ett fall avprincipiell karaktär, med en så uppenbart överhäng-ande problematik att det borde föranleda regeringenatt ta ett eget snabbt initiativ i frågan och inte väntapå utredningsresultat. Det sänder märkliga signalertill landets krog- och restaurangägare samt till deordningsvakter som är anställda för att upprätthållaordningen. När en så här uppenbart viktig frågablottläggs behöver de inte sättas upp på väntelistanför att få ett klart besked i fråga om vad som gäller.Jag vill därför fråga justitieministern hur rege-ringen ser på ordningsvakternas mandat. De står utan-för restauranger och krogar och försöker upprätthållaordningen. Om det kommer en välkänd bråkstake ochvill in, skall de då med nuvarande lagstiftning i ryg-gen avvisa personen i fråga, eller skall personen fåkomma in och man riskerar mer bråk? Hur skall van-liga människor kunna känna sig trygga när de går utför att roa sig, och hur skall de känna tilltro till lag-stiftningen när lagen i dessa sammanhang är så ofull-ständig? När kan vi tidigast förvänta oss att en la-gändring kan komma till stånd i denna fråga?Anf. 34 Justitieminister ():Fru talman! Jag tror inte att lagstiftningen har sla-git knut på sig själv, men lagstiftningen har, såsomden ser ut , inte tillräckligt klarläggande kunnathantera den komplicerade verklighet som det här oftahandlar om.Det pågår alltså ett arbete i ,som jag sade, på basis av den utredning som finns.Det är inte fråga om att vi väntar på någon utredning,utan den är gjord.