prot · GM09101 · 1999-05-27 00:00:00 — Förändringen innebar bl.a. att ISP prö-var merparten av de ärenden som regeringen eller ettenskilt statsråd tidigare hade till uppgift att pröva.Enbart principiellt viktiga ärenden prövas nu av rege-ringen. Krigsmaterielinspektören är chef för , somär en enrådighetsmyndighet.Den rådgivande nämnden ombildades samtidigttill , förkortat EKR, bestående avkrigsmaterielinspektören som ordförande och högsttio andra ledamöter. Alla partier i blev nurepresenterade i rådet. Enligt en paragraf i instruktio-nen skall, om möjligt, samråd med rådet ske innaninspektionen lämnar över ett ärende om exportkon-troll till regeringen för prövning. Enligt en annanparagraf bestämmer krigsmaterielinspektören vilkaandra ärenden om exportkontroll som före avgörandetskall föreläggas rådet för samråd.Före 1996, då rådgivande nämnden fungerade, varregeringens inställning att alla partier som var repre-senterade i rådet skulle vara överens. Under såvälsocialdemokratiska som borgerliga regeringar hadeen praxis utvecklats med innebörden att regeringeninte gick vidare om ett parti i nämnden sade nej.Formellt kunde regeringen göra det, men det gjordeden inte. I praxis fungerade alltså vetorätten för le-damöterna. Detta sade dåvarande krigsmaterielin-spektören i ett utskottsförhör 1994.Nuvarande inspektören sade viden utfrågning i utskottet att konsensusregelninte kunde appliceras på den ordning som råder efterden 1 februari 1996.Anmälan till KU gick ut på att vi skulle granskaom regeringen via handelsminister principen om partipolitiskt samförståndkring svensk krigsmaterielexport. Vi var förstås in-tresserade av att veta om praxis hade förändrats.Under ärendets hantering har det i ett PM frånStatsrådsberedningen framkommit att krigsmaterie-linspektörens samlade bedömning snarare än ställ-ningstaganden från enskilda ledamöter i rådet beaktasi regeringens överväganden genom den nya ordning-en. Det finns inga formella regler för hur den politis-ka förankringen i skall ske ellerhur krigsmaterielinspektören skall väga in de politis-ka representanternas bedömningar i sitt ställningsta-gande.Vid utfrågningen av fick vi reda på attregeringen fortsatt strävar efter en bred samsyn, menatt det faktum att fler partier nu har insyn inte innebäratt regeringen börjat räkna hur många ledamöter somhar en avvikande mening. Enligt ministern innebärdetta ingen praxisändring, trots att det varkonsensus som rådde. sade ministern att detär regeringens skyldighet att göra på något annat sättom fyra partier säger nej och åberopar skäl som stri-der mot sådant som krävt att regeringenskall ta hänsyn till.Fru talman! Av utskottets bedömning framgår detatt det faktiskt ägt rum en förändring av praxis vadgäller hänsynstagande till de partipolitiska represen-tanternas bedömningar i . Det ärvi väl alla överens om, eftersom det är en ny ordning.Förändringen innebär att det tidigare eftersträvadepolitiska samförståndet, som i praktiken innebar veto-rätt för ett enskilt parti, har ersatts av krigsmaterielin-spektörens samlade bedömning. Det innebär alltså attandra skäl än partirepresentanternas ståndpunkter kanväga tyngre vid regeringens bedömning inför beslut iexportärendena.Syftet med det partipolitiska samförståndet var attge vapenexportpolitiken stabilitet och att exportpoli-tiken skulle ligga fast och inte skifta i takt med attregeringarna skiftade. Enligt min mening, fru talman,innebär den nya ordningen en försvagning i dettaavseende, men också en allmän försvagning av detparlamentariska inflytandet över krigsmaterielexpor-ten som det finns anledning att beklaga. Detta för-hållande borde regeringen ha klargjort för riksdagenoch allmänheten för att motverka den osäkerhet somhittills rått om på vilka grunder regeringen ochkrigsmaterielinspektören fattar beslut i ärenden somgäller krigsmaterielexport.Regeringens beslut om sekretess beträffande en skri-velse från Europeiska kommissionen (avsnitt 2.11)vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld.Näringsminister handlande i frågaom verkställande direktör i (avsnitt 4.3)Anf. 222 ():Fru talman! Jag tycker att fru talman och alla and-ra här är tappra. Man kan fundera på vad det är videbatterar. Det är KU:s konstitutionella granskning.Det som vi nu talar om har kommit till på det sätt somdet ofta gör. En tidningsuppgift, i detta fall från tid-ningen , renderade KU en anmälan från OlaKarlsson och : "Enligt uppgifteri media har näringsminister uttryckligen uppmanat styrelsen i statligtägda att göra sig av med verkställande di-rektören . Agerandet tyder på s.k.ministerstyre".Det är okej. En uppgift har dykt upp, och det finnsskäl att se vad den står för. KU har sedan gjort ettrejält jobb. och frågade viut dels , ordförande i styrelsen förSamhall AB, dels . Det är okej.Sedan drog vi en gemensam slutsats och konstate-rade: "Det har emellertid inte framkommit att BjörnRosengren uttryckt sig på ett sätt som kunnat uppfat-tas som ett krav på att skulle bytasut mot en ny verkställande direktör. "Bakom detta är utskottet enigt. Det är okej.Vad har vi då att debattera? Jo, si, på detta har ettsärskilt yttrande lämnats in som visar just den pro-blematik som debatterades tidigare ,nämligen det som är KU:s speciella uppdrag, att justtitta närmare på om något som inte skulle ha skett harskett, att en minister har underlåtit, eller om det möj-ligen kan få heta överlåtit, att göra det som ärhans uppdrag.Det är som har summerat sig så här iett särskilt yttrande: "Samtalet från med andra ord utlöst en betydande aktivitet." Detär säkert så. Det förefaller inte vara speciellt konsti-tutionellt.Sedan skriver man: "Den granskning som utskot-tet har genomfört har emellertid inte givit klart beläggför att uttryckt sig på ett sätt somgått över gränsen för vad som kan godtas. Utskottetkan följaktligen inte uttala någon konstitutionelltgrundad kritik mot för vad somförekommit. "Detta är inte okej och inte heller seriöst. För KUhar granskat, enighet har nåtts och ändå skall man iett sådant här läge misskreditera såväl ministern somKU självt. Det man här skriver är ju att granskningeninte har slutförts på ett tillfredsställande sätt, inte givitklart belägg, "kan följaktligen inte uttala någon kon-stitutionellt grundad kritik", som underförstått man sågärna hade velat göra.Jag tycker att detta är olyckligt och vill bara meddet här korta inlägget belysa hur enighet plötsligt blirnågot helt annat när vi kanar över gränsen och politi-serar det som i grunden är en viktig granskningsfunk-tion som denna riksdag har när det gäller regeringensarbete.Anf. 223 ():Fru talman! Ärendet om ochSamhalls vd är intressant av två skäl från en konstitu-tionell utgångspunkt. Först och främst handlar miss-tanken om det som brukar kallas ministerstyre, dvs.om ministern på ett otillbörligt sätt ingripit i angelä-genheter som skall skötas av en underställd myndig-het eller annat organ. När förbudet mot s.k. minister-styre infördes var det utifrån inställ-ningen att ansvarsförhållandena måste vara tydliga.Ministern skall inte kunna vidta åtgärder som någonannan sedan får ansvaret för. Däremot kan naturligt-vis en minister avsätta underordnade eller på annatsätt lägga sig i. Men då måste det ske öppet, genomett regeringsbeslut. Detta är en viktig princip.I detta fall, när det handlar om en näringsministeroch ett statligt bolag, gäller förstås dessutom aktie-bolagslagens bestämmelser, nämligen att ägaren ut-övar sin makt på bolagsstämman genom att tillsättastyrelse och ge direktiv. Styrelsen tillsätter vd. Atttillsätta vd är just en exklusiv styrelsefråga, i självaverket en av styrelsens viktigaste uppgifter. Vill äga-ren avsätta vd skall det alltså ske genom att bolags-stämman, eller eventuellt en extra bolagsstämma,tillsätter ny styrelse som i sin tur tillsätter ny vd.Redan detta är intressant.Det andra principiellt intressanta är om de somlämnat uppgifter vid utfrågning inför utskottet återgi-vit alla händelser korrekt och fullständigt.Under behandlingen av detta granskningsärendeblev det klart att tagit kontakt medHåkan Tidlund, det är ordföranden, per telefon kortefter det att tillträtt som statsråd och attdet samtal som då utspann sig bl.a. gällde GerhardLarssons ställning som vd. Det är också klarlagt attHåkan Tidlund efter samtalet med tagitkontakt två gånger med var och en av ledamöterna istyrelsen som var valda av bolagsstämman.Det är vidare klart att frågan om behandlades vid sidan om styrelsesamman-trädet på Margretetorp . Vid detta särskil-da sammanträde fick inte de fackliga representanternavara med. Att detta ledde till en stor upprördhet blandstyrelseledamöterna är väl dokumenterat. Även omman inte köper varje formulering i den kvällstidningsom citerade ur är det ändå uppen-bart att de är upprörda. Det framgår också om mantalar med dem. En av dem är för övrigt direkt namn-given i denna tidning.Det är alltså uppenbart att det var samtalet frånRosengren som ledde till den aktivitet som Tidlundutvecklade i vd-frågan. Intrycket måste bli att syftetvar att få ett byte på vd-posten.Nåväl, nu går detta icke med de medel utskottethar till sitt förfogande att utan vidare belägga, vilketäven vi har insett. Annars skulle här ha funnits enskarp reservation. Det var nämligen så att inför ut-skottet menade ordföranden och ministern att samta-let som utlöste denna stora omedelbara aktivitet baravar ett vanligt allmänt samtal om bolaget. Detta atttala i allmänna ordalag utan att säga något bestämt ärsom bekant ministerns specialitet. Men när det somhar skett och som lett till denna stora upprördhet, bl.a.inom styrelsen, skildras på detta sätt kan man intesäga att skildringen har sannolikhetens prägel.Emellertid, med de medel vi har, har det inte varitmöjligt att komma längre i detta ärende. Vi har ex-empelvis ingen möjlighet att kräva total sanningsen-lighet. Det är en fråga som då och då har diskuteratsvid utfrågningarna. En anledning till att detta intelåter sig göra är att det inte finns några sanktionsmöj-ligheter. KU är ju heller ingen domstol. Vi har fåttnöja oss med det som vi här har kommit fram till. Detinnebär inte att man kan vara särskilt belåten, för detär så mycket som kvarstår oförklarat. Det är det somär bakgrunden till vårt särskilda yttrande.Anf. 224 () re-plik:Fru talman! Det är detta jag kallar att misskredite-ra såväl ministern som KU och med den formuleringsom använde också HåkanTidlund.Det som är det eniga utskottets bedömning for-muleras: "Det som förekommit kan enligt utskottetsmening inte anses ha inneburit att ett otillbörligt sätt lagt sig i en fråga som ankom påstyrelsen. "Det är vad vi var överens om, innan det särskildayttrandet skrevs.Det som även behöver sägas, som naturligtvis ärsjälva kvintessensen av det här, är ju att vd:n,, inte avsattes.Anf. 225 ()replik:Fru talman! Låt mig först läsa några rubriker:"Ministern vill sparka direktören. Styrelsen rasar efterRosengrens order i telefon." "Se till att bolagets VDGerhard försvinner. Fixa det åt mig! ""agerande har orsakat stor upprördhetoch ilska i . "Jag läser på ett annat ställe: "Vi har hamnat i etthelt exceptionellt förhållande, säger ledamoten , tidigare mångårig riksdagsman - - -.Det är ju uppenbart att upprördheten bland styrel-sens medlemmar var mycket stor. Denna upprördhetframstår som oförklarlig om alla uppgifter helt kor-rekt har kommit fram vid utfrågningarna. Det kvarståren oklarhet här som inte går att resonera bort.Däremot är det riktigt att det inte har gått att be-lägga, att leda i bevis, att det har utgått en direkt orderfrån ministern till styrelseordföranden att avsätta vd.Det har inte gått att belägga.Nog måste väl ändå hålla medom att det kvarstår en oklarhet - något som inte ärriktigt tillfredsställande.Anf. 226 () re-plik:Fru talman! Detta är att misskreditera. Det ärdessutom märkligt att litar merpå än på . Det är ettmärkligt övervägande.Anf. 227 ()replik:Fru talman! Jag har inte sagt att jag litar mer påExpressen, men jag menar att det finns många upp-gifter - inte bara i den nämnda tidningen - som visarpå stor upprördhet från ledamöternas sida i styrelsen.Det inser även är inte utan vidare att diskreditera alla här,men det är att konstatera att det kvarstår en oklarhetom vad som verkligen har förevarit. Det är en oklar-het som vi inte kunde reda ut vid de vanliga utfråg-ningarna. Det är det vi har velat påpeka i vårt särskil-da yttrande.Uttalande av statsrådet om mänskriminalitet (avsnitt 4.5)Anf. 228 ():Fru talman! I en KU-anmälan, undertecknad Beat-rice , moderat f.d. skolminister, har hon begärt attkonstitutionsutskottet skall granska om statsrådetMargareta har förfarit i strid med regerings-formen 1 kap. 2 § genom ett uttalande i en artikel iExpressen den 27 november 1998.Konstitutionsutskottet har att stödja sig på igranskningen huruvida detta auktoritativa uttalandefrån statsrådet innefattar risk för att myndigheterssjälvständighet i myndighetsutövning mot enskildaeller tillämpning av lag har äventyrats.Konstitutionsutskottet har granskat ett antal lik-nande KU-anmälda uttalanden i historisk tid och harinte funnit någon anledning till . Man kannaturligtvis ha olika åsikter om statsrådens uttalandeni offentlig polemik, eller i debattartiklar eller i inter-vjuer. Jag har haft en annan åsikt, menjag har aldrig gjort en KU-anmälan på grund av det.Uppenbarligen finns ett politiskt syfte med dennaKU-anmälan. Man vill inte bara granska utan ocksåha en offentlig debatt.Utskottet har enats kring att inte på någon punktklandra statsrådet. Vi har inte funnit att hennes utta-lande står i strid med hennes befattning som statsråd,och det har inte skadat något intresse. Just därför ärjag lite förvånad över att envisas med ettsärskilt yttrande. Detta särskilda yttrande är den pro-tokollära slutpoängen av anmälan. Manär inte riktigt nöjd, men man kan ändå inte leda ibevis att uttalande skulle hakommit någon till skada.Jag har läst igenom artikeln . Manmåste komma ihåg att skrev dendebattartikeln i strax efter den mycketotäcka gruppvåldtäkten i . Den ledde tillstor uppståndelse och debatt. Nationen förfasade sigöver vad där hade skett, inte minst över domstolspro-cessen och åklagarens underlåtenhet.Margareta inleder artikeln på följandesätt: "Den debatt som följt i spåren av den senastetidens våldtäkter är begriplig, men också farlig. Somalltid är det alltför lätt att den slår över i nymoralismoch pekpinne-politik.Journalister har ihärdigt frågat mig om porr-filmer, herrtidningar, Vecko-Revyn och ändåinte är orsaken till det vi nu upplever? Skall vi inteförbjuda dem?Lika envetet vägrar jag att acceptera den förkla-ringen. Det är en alltför enkel slutsats på ett tusenårigtoch komplicerat problem." Det är en bra inledning påen allvarligt menad debatt i en fråga som berör helanationen.Margareta skriver i slutet av artikeln:"Men att möta dessa brott med att diskutera ungaflickors sexualitet är absurt. Männen begår brott ochfokus måste naturligtvis sättas på det kön som bärskulden. Därmed kommer vi inte ifrån strukturen.Och för den som väljer att se så synliggörs dessastrukturer i samhället . Exemplen är många;män tjänar mer, har bättre karriärmöjligheter, äldremän får mer hemtjänst, män har mer egen tid. Detsenaste är att män får dyrare mediciner än kvinnor.Och så vidare." gör en bra illust-ration med en katalog över att männen på mångapunkter fortfarande har ett övertag i de strukturer somhon är satt att kritisera.Denna över- och underordning som ständigt re-produceras av både kvinnor och män kan dock brytas. "Att fortsätta att stötta kvinnoorganisationer, kvinno-nätverk och andra krafter som vill stärka flickors ochkvinnors situation är för mig en självklarhet. Vi måstesvara.Men det räcker inte. Fokus måste också riktastydligare på männen och mansrollen. "Det är just slutsatsen i artikelsom jag känner stark sympati för. Den debatt som honhar startat måste fortsätta i denna kammare och påalla andra sätt som vi politiker kan bidra med. Jagfinner det märkligt att vi efter en granskning ändååterfinner ett särskilt yttrande. Det fanns ingen kon-stitutionell grund. Det finns verkligen en nygrund för en ny ansats i en ökad jämlikhetspolitik.Artikeln är bra.Anf. 229 ():Fru talman! publiceradesen debattartikel av statsrådet ihennes egenskap av jämställdhetsminister. I artikelnger statsrådet en förklaring till sambandet mellanmansrollen och mäns kriminalitet i form av grupp-våldtäkter. I artikeln slår jämställdhetsministern fastatt "männen begår brott och fokus måste naturligtvissättas på det kön som bär skulden. "Alla kan ställa sig bakom att det är ett allvarligtsamhällsproblem att vissa män gör sig skyldiga tillsexualbrott. Allt måste göras för att förhindra dessafruktansvärda och kränkande brott.Men många män känner sig kränkta av den typ avuttalande som gjorde här, dvs. attalla män bär skuld till några mäns handlingar. Mankan inte hävda att ett fruktansvärt beteende hos en-skilda män innebär att alla män skall buntas ihop medvåldtäktsmän och sexualförbrytare. Det är allvarligtatt se män som sämre varelser.Vi måste se alla, både män och kvinnor, som indi-vider. Vi måste försöka hantera tragiska händelseroch trasiga individer. Men man gör det inte genom attge alla män en släng av sleven.Detta märkliga uttalande av granskats av KU, dvs. om det överensstämmermed regeringsformens krav på lika behandling avvarje medborgare.Utskottets granskning av detta ärende har inte vi-sat att statsrådet uttalande, som huvudsak-ligen är av politisk natur, skulle ha vållat komplika-tioner från konstitutionell synpunkt. Oberoende avdet är uttalandet, enligt vår mening, inte acceptabelt.Det kan dessutom ha bidragit till att skapa viss oklar-het beträffande den officiella hållningen i fråga omjämställdhet.Anf. 230 ():Fru talman! har, som sagt var,i en intervju yttrat följande ord: "Männen begår brottoch fokus måste naturligtvis sättas på det kön som bärskulden. "För detta har hon anmälts till konstitutionsutskot-tet. Redan när anmälan anlände till utskottskanslietspostfack hade för mycket tid och möda ägnats dettaärende.När jag nu ändå använder ytterli-gare åt den här saken är det bara därför att det i denmer informella diskussionen har sagts ungefär så här:"Ja, det där var ju en korkad formulering, men det ärju inte grund för prickning att statsråd uttrycker sigkorkat." Och sedan kommer gärna någon bekymraduppskattning av hur mycket KU:s arbetsbörda skulleöka om så var fallet.Jag tycker att det är angeläget att få sagt att inte alls har uttryckt sig korkat. Honhar uttryckt sig mycket klokt. För den som kan läsainnantill och har ett minimum av förmåga till abstrakttänkande är det uppenbart att inte avser attpådyvla varje enskild man en personlig, juridisk ellermoralisk, skuld för våld mot kvinnor, eller att Win-berg avser att införa begreppet kollektivskuld i rätts-systemet, vilket anmälaren och de moderata ledamö-terna i utskottet låtsas tro att hon avser.Varför uttrycker då sig somhon gör? Jo, det gör hon av den enkla och elementäraanledningen att våld mot kvinnor inte enbart är ettindividuellt, personligt problem mellan den individsom slår och den som blir slagen. Det är inte så attmän och kvinnor slår varandra lite hipp som happallteftersom det faller sig. Mönstret är oerhört tydligt:det är män som slår kvinnor, och det är män som slårmän. Övriga två kombinationer är undantag.Alltså måste vi utöver de individuella förklaring-arna - varför slog ? - också finnade strukturella sambanden, de strukturella förklaring-arna. Kön - eller snarare genus - blir då ett nödvän-digt begrepp. Varför slår män kvinnor? Varför har vien patriarkal maktstruktur som delvis upprätthålls ochreproduceras via våld? Och hur bryter vi ned denmaktstrukturen?Kenth utförliga citat tidigare illustrerarmed all önskvärd tydlighet att det är denna diskussionsom vill föra och för på ett ut-märkt sätt.Fru talman! Om kunde ut-dela guldstjärna till statsråd för synnerligen kloktuttalande borde få den.Statsministerns tjänsteresor (avsnitt 5.1)Anf. 231 BO ():Fru talman! Ett problem i många moderna demo-kratier är det ökade avståndet mellan väljare ochvalda, mellan medborgarna och de som skall varaderas företrädesmän. Denna ökande klyfta har mångaorsaker. En av dessa är en känsla av att vi politikerhar helt andra villkor än vad som gäller för s.k. van-ligt folk. kan vi som är politiskt verksamma -det är ju många timmar , som -tycka att det mesta av kritiken och misstron är orätt-vis och ogrundad. De allra flesta förtroendemän ärinte som de i , utan förtjänar medborgarnasförtroende.Icke desto mindre finns misstron på många håll.Det och vanlig moral talar starkt för att vi skall varamycket försiktiga med hur vi uppträder i tjänsten ochatt vi skall vara sparsamma med allmänna medel,med medborgarnas pengar.Denna inställning låg bakom att jag ien granskningsanmälan bad KU granska omständig-heterna kring några av statsministerns flygresor,främst en till samma höst. Bakgrunden varuppgifter i massmedierna om en mycket hög kostnadför New York-resan, på över 1 miljon svenska kro-nor, och om dyra resor med regeringsplan för flygre-sor i tjänsteärenden vid ett par andra tillfällen somockså kombinerades med rekreationsdagar.KU:s granskning och svaren från Regeringskans-liet har inte visat att merkostnaden för inhyrningenjämfört med kostnaden för reguljärflyg för resan tillNew varit befogad. Inget av det som framkom-mit ens antyder att medborgarna, skattebetalarna, fåttvaluta för en extrakostnad på runt fören resa till tur och retur.Vad beträffar resorna till och hadede att göra med användning av regeringsplanet. Enligtuppgift från till KU har valet avresealternativ , och vid New York-resan, inte påverkats av att rekreationsdagar tagits ut.Självfallet har inte traktamenten tagits ut för dessadagar.I diskussionen om användningen av annat än re-guljärflyg har ofta anförts säkerhetsskäl. I fallet medRomresan framkom det redan när de ursprungligaomständigheterna fanns till hands att det knappastkunde ha varit fallet, eftersom det i ena fallet, pånedresan, tydligen hade gått bra att flyga reguljärt,medan man för hemresan hade behövt skicka nedregeringsplanet från och hämta upp statsmi-nistern.Utskottet har frågat om det har varit olika säker-hetsskäl, och i svaret som har inkommit på slutet avutskottets granskning konstaterar att det inte går att utreda så här efteråt, menatt det brukar finnas många olika orsaker.Fru talman! Det har från såle-des inte kunnat visas, troliggjorts eller ens antytts attdet var nödvändigt med en merkostnad runt 1 miljonkronor för New York-resan och inte heller varför detför hemresan från behövde sändas ned ett rege-ringsplan för att hämta upp statsministern.I fjol granskade KU statsministerns förhyrning avett semesterhus i . Det stod under granskning-en alldeles klart att värdet av förhyrningen kraftigtöversteg den betalning som statsministern erlagt.Trots uttalanden från , där man re-kommenderade statsråd att ha ett betydande säker-hetsavstånd i dessa frågor, valde KU-majoriteten - alla utom representanter - att ejkritisera det skedda.I år har KU-majoriteten - alla utom fp-representanten - valt att inte ens antyda någon kritikmot den extremt dyra New York-resan.Det är beklagligt att KU-majoriteten i dessa tvåärenden helt avstått från kritik. I fjolårets ärende vardet uppenbart att olika måttstockar användes för ri-kets högste politiska makthavare och för övriga med-borgare. Det som var förbjudet för bonden var tydli-gen tillåtet har KU-majoriteten valt att inte befrämja akt-samheten med allmänna medel genom att peka på attfrämst New York-resan blivit extremt dyr och attmerkostnaden på intet sätt har stått i en rimlig relationtill nyttan för det allmänna.Fru talman! Båda dessa signaler är olyckliga ochär inte ägnade att öka allmänhetens respekt för osspolitiker. Det är att beklaga.Anf. 232 ():Fru talman! Det som tidi-gare ordförande har anmält till utskottetär att utskottet skall granska upphandlingen av ochkostnaderna för resan till samt om rekrea-tionsdagar i samband med resan lett till någon fördy-ring för det allmänna.