prot · GN0938 · 1999-12-02 00:00:00 — Med tanke på att i denfrågan anser att konventionen ska ratificeras ,men senast , hade det inte varit lämpligtatt invänta en proposition som kanske dyker upp förstom ett par år.Vi instämmer alltså i huvudsak med utredning Samerna - ett ursprungsfolk i Sverige- Frågan om anslutning till konven-tion nr 169, SOU 1999:25, som i direktiven för övrigthade en ratificering. Men till skillnad från utredarensbedömning att detta kan ske inom en femårsperiodvill vi gå snabbare fram.Sverige var tillskyndare av konventionen men harsedan underlåtit att ta sitt ansvar i frågan. Genom attratificera konventionen förenar sig med destater som för en framåtsyftande politik i ursprungs-folksfrågor. Hit hör faktiskt både och Dan-mark, t.o.m. och flera sydamerikanska länder- men tyvärr inte Finland.Att ratificerar konventionen får givetvisbetydelse inte enbart för samerna som folk, utan detfrämjar på ett positivt och aktivt sätt möjligheterna attförbättra situationen för ursprungsfolken i hela värl-den. Dessa folkgrupper har blivitförträngda, förnekade och i vissa fall mer eller mindreutplånade. De har rätt att kräva upprättelse, respektoch rättigheter.Sverige måste visa i handling, inte bara iord, att man är beredd att lösa den samiska frågan. Enratificering av 169 betyder i förstahand ett officiellt erkännande av samerna som Sveri-ges ursprungsfolk, också i internationella samman-hang. Särskilda lagstiftningsåtgärder och andra åtgär-der som är viktiga för att vi ska kunna efterleva be-stämmelserna i konventionen kan ut successivt.På det sättet har gått till väga.Vi är självklart väl medvetna om att konflikterfinns och att tvisternas kärnpunkt handlar om land-rättigheter och resursfrågor, men vi anser att dessakonflikter snarare kan öka än lösas om frågan förha-las genom ytterligare långbänkar. Samerna är en avde mest utredda grupper vi har i vårt samhälle.Den som föreslås i ut-redningen bör ha en internationell sammansättningför att säkerställa en rättvis hantering av frågan ochför att undvika just kopplingar till intressegrupper iområdet. Självklart måste också insatser till för atthantera konflikterna mellan de olika intressena. Denbreda informationskampanj som aviseras är mycketvälkommen. Det behövs avdramatisering och klarläg-ganden. Det behövs att man tar itu med mytbildningoch överdrifter från båda sidor.Miljöpartiet föreslår att det i upplysningssatsning-en ska ingå en enkel broschyr där de olika tvistandeparterna tillsammans konstaterar vad som faktiskt ståri , vad som inte står där och vadman inte är överens om. På så sätt skulle övertonernakunna klinga av, åtminstone något, och en rejäl dis-kussion, mer präglad av ömsesidig respekt och öns-kan om samförstånd än av misstänksamhet, kunnautvecklas.Så starka konflikter som det här är fråga om kaninte sopas under mattan men kanske hanteras på ettsätt som är mer fruktsamt för alla parter. Det gällerfrågorna om markrättigheter, skyddet för samernasrenskötsel, deras jakt- och fiskerättigheter, hur grän-serna ska definieras, rätt att ansvara ochförvalta, utbildningsrätt osv.I vilket fall som helst: Oavsett en ratificeringmåste en hel rad frågor ut . Och ingenska behöva känna sig överkörd eller använda detuppgivna uttryck jag hörde en same använda: Sisteman släcker ljuset! Här måste det finnas en gemen-sam framtid. Ingen ska behöva konkurrera ut någonannan.Det vore också bra om de pågående domstolspro-cesserna angående samebyarnas vinterbetesrätt vilan-deförklarades under gränsdragningskommissionensarbete.Fru talman! Det pågår sju proces-ser mellan tolv samebyar och skogsbrukare i norraSverige vad gäller sedvanerätten till vinterbete förrenar. Jag har i den här frågan ett yrkande från förrariksdagsåret som lyfts in i betänkandet, nämligen attdet måste upprättas en någorlunda balans mellanparterna. Samernas motpart är ofta - inte alltid, menofta - mycket starkare, och för att samerna ska kunnahävda sin rätt på ett någorlunda jämbördigt sätt måstede ges ekonomiska resurser för behövlig juridiskkompetens.Skogsbrukarnas rättegångskostnader täcks mesta-dels av försäkringar, medan samebyarna inte harmöjlighet till rättshjälp. Dessutom är det rennäringensom har bevisbördan i de pågående processerna. Sa-merna ska alltså bevisa att de utnyttjar områden sedanlång tid tillbaka.Renbetesrätten har svagare skydd än markrätten. behöver inte markägaren ta samma hänsyn tillsamen som samen till markägaren. Renägaren, sommåste ha årlig återväxt för att betet ska fungera,åsamkar inte heller markägaren den skada som mark-ägaren kan åsamka renägaren när han hugger nedskogen. Vid varsam avverkning skulle skogsägarent.ex. kunna lämna ytskiktet med kvistar kvar för att gerenbetet en chans.De tolv samebyarna har skrivit till rege-ringen och påkallat omedelbara och effektiva åtgärderfrån statens sida för säkerställande av marker förvinterbetning och därmed grunden för den samiskakulturen i Sápmi. Regeringen har ännu inte meddelatnågot ställningstagande med anledning av samebyar-nas skrivelse.Fru talman! Jag ser att min talartid har runnit ut.Jag vill därför snabbt avsluta med att säga att jagyrkar bifall till reservationerna 1 och 2.Anf. 5 () replik:Fru talman! Per har i sitt anförande uppe-hållit sig vid en fråga som i och för sig är mycketviktig, nämligen stödet för . Jagvill då säga att vi från sida delar uppfatt-ningen att vi ska stödja konventionen. Men, fru tal-man, det är inte alls det som dagens debatt handlarom. Den handlar om minoritetsspråken och hur vi skastärka deras ställning.Därför vill jag fråga Per om vi inte skullekunna vänta med den här diskussionen tills vi får seregeringens proposition om ILO-konventionen.Anf. 6 PER () replik:Fru talman! Vi hade en diskussion i utskottet omdet här. Det är ju väldigt osäkert om, eller åtminstonenär, regeringen kommer med en proposition. Det kandröja men kanske också tre eller fyra. I så fallfaller de yrkanden som jag har, framför allt det somhandlar om att en ratificering ska ske mensenast . Därför är detta yrkande infört här,och därför för jag den diskussionen här.Anf. 7 () replik:Fru talman! Jag delar Per Lagers uppfattning isjälva sakfrågan. Jag tycker att det är väldigt viktigtatt vi får till stånd en ratificering av . Då får Per och jag tillsammansarbeta för att regeringen verkligen kommer fram meddenna mycket viktiga och alldeles för länge fördröjdaproposition.Anf. 8 PER () replik:Fru talman! 9 ():Fru talman! Det här är en av många olika typer avbåde debatter och beslut som anger att är påväg in i modern tid. Man kan fundera på när sakeroch ting borde ha gjorts, men det är aldrig riktigtmeningsfullt att ångra vattnet som runnit under bro-arna. är vi här, och är vi redo att ratificera denu aktuella konventionerna när det gäller skydd förnationella minoriteter och när det gäller de olikaspråken.Jag tycker dock att det är viktigt att säga att detsom nu görs i den här processen handlar om vad soci-ologer ibland har talat om som enhet i mångfald. Detlåter bättre på engelska, men vi ska väl hålla oss tillsvenska. Det handlar om att både respektera och geutrymme för den mångfald som finns och mitt i dennamångfald hitta det som gör att vi också samlas ge-mensamt.Man kan säga att den här frågan har två extremersom av och till hörs i debatten, kanske inte så ofta iden här kammaren, men i den mer allmänna debatten.Den ena extremen är att vi ska vara ett enhetligtland. Människor kan vara välkomna att flytta hit, mensom i de fall de redan finns här förväntar vi oss att deefter anpassar sig till storsvenska vanor, att viefter hand blir alltmer lika och att alla blir lika godasvenskar. Det är den ena ytterligheten.Den andra ytterligheten handlar om att vi tillska-par en värld och en situation där många människoroch grupper av människor lever som i parallella värl-dar. Man har i och för sig mycket stort utrymme föratt utveckla den egna särarten, men de här världarnamöts aldrig riktigt.Jag tror förstås inte på någon av de här ytterlig-heterna. Här handlar det om att vi formar och skaparden politik som gör det möjligt för alla människorsom bor i vårt land att såväl ingå i den stora enheten,som vi markerar på olika sätt när vi delar kultur ochhistoria, när vi utvecklar vår demokrati och när vifungerar tillsammans, som att få chans att bevara ochutveckla sin egen särart, sin egen kultur.Jag tycker därför att betän-kande och de frågor som ligger på vårt bordhandlar om att ersätta en gammaldags respektlöshetoch intolerans med något som väcker nyfikenhet ochglädje över mångfalden.När vi nu går in för att ratificera de här konven-tionerna handlar det om de nationella minoriteterna,som i det här sammanhanget i första hand definierasutifrån ett historiskt perspektiv, och att geett rejält lagutrymme för bevarande och utvecklandeav de olika språken. Det här är viktigt ur det historis-ka perspektivet.Men jag skulle gärna se att vårt politiska arbeteför integration över huvud taget sätts in i det härperspektivet, för vi har också andra minoriteter, påbåde etniska och religiösa grunder.Det är alltså samma slags synsätt och respektfull-het som präglar det här arbetet, där såväl minoriteterav gammal hävd eller senare invandrade som de somhar bott länge i landet ska känna nyfikenhet, toleransoch intresse för den mångfald som i och försig väldigt länge har representerat, men som kanskehar blivit tydligare för oss . Därför tyckerjag att detta är viktigt, och jag är glad för att de olikapolitiska partierna i huvudsak står bakom de framlag-da förslagen.Jag delar i grunden det t.ex. harsagt i de inlägg där hon talar om teckenspråket ochvad det innebär. Det kan på samma sätt diskuteras imångfaldstermer, men det bör göras i annat samman-hang. De ratificeringar som görs är också en in-gång i det fortsatta arbetet.Fru talman! Jag välkomnar det här förslaget ochtycker att det är riktigt spännande. Men jag yrkaravslag på samtliga reservationer.Anf. 10 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja fråga hur han beaktar minoritetsspråkskonventionenskrav att staten ska ta hänsyn till önskemål från densom talar landsdels- och minoritetsspråk när åtgärdervidtas som berör dem, som i det här fallet. inte finlandssvenskarnas och finnarnas önskemålatt förändra termen sverigefinnar till sverigefinlända-re tillmötesgås? Vi har haft den diskussionen i ut-skottet, men jag har inte fått en rimlig förklaring frånmajoriteten när det gäller den här frågeställningen.Anf. 11 () re-plik:Fru talman! Jag inser att den frågan kan diskuterasutifrån flera olika perspektiv. Det viktigaste skälet föratt vi nu upprätthåller en viss stringens i den här frå-gan hänger i första hand samman med just kopplingenmellan de nationella minoriteterna och deras språk.Jag tycker att det är av sådant värde att man serkulturen och språket som så integrerade delar att detinte är alldeles enkelt att utvidga inom det som vikanske betraktar som den svenska språkgruppen. Jagtycker att det är ett ganska gott argument.Om det visar sig framöver att det borde definieraspå ett annat sätt är det naturligtvis inget som hindraratt den här typen av omfattning kan diskuteras senare.Men själva grunddraget har jag inte riktigt hört någotgott argument emot, och därför tycker jag att det finnsskäl för det valda förslag som utskottet nu står bak-om.Anf. 12 () replik:Fru talman! inledde med vik-ten av de olika minoriteternas delaktighet i det förslagvi nu lägger fram. Här finns ett tydligt önskemål fråntvå grupperingar som just i kulturellt hänseende kän-ner att man bör ändra begreppet sverigefinnar tillsverigefinländare. Jag tycker att man borde ha upp-märksammat och ställt sig bakom ett sådant önske-mål.Anf. 13 () re-plik:Fru talman! Jag respekterar men hörde inget argument i fråga om att vijust gjort kopplingen mellan minoriteterna och språ-ken. Det menar jag just nu är själva essensen av be-slutsfattandet.Anf. 14 PER () replik:Fru talman! och jag har sammainställning vad gäller huvudtemat i betänkandet. Mennu har det lyfts in två yrkanden i det förslag som jagyrkade bifall till och som yrkatavslag på. Jag skulle vilja höra motiveringen till det.Det handlar alltså om varför vi inte ska ratificera 169 och varförmajoriteten inte kan tänka sig ett stöd till samerna i derättsprocesser som pågår . Det handlar om oerhörtmycket pengar, och samerna är mycket utsatta i denpositionen.Anf. 15 () re-plik:Fru talman! Jag var väl inte alldeles lycklig överatt vi just i det här sammanhanget skulle ta in demotionsyrkanden som fanns om ILO-konventionen.Men finns de där, och jag har inget emot att argu-mentera kring dem.Det ena är naturligtvis ett mer sakligt skäl, att visom regel från sida inte brukar lägga vårtidplan på regeringens arbete när det gäller att produ-cera propositioner. Det tycker jag är ett rimligt skälockså i det här läget.När det gäller 169 hoppas jagverkligen att vi kommer att finna en lösning somfungerar. Både Per och jag vet ju att det inte äralldeles utan komplikationer, men det vore väldigtangeläget att de hinder som fortfarande finns på vä-gen röjs undan. Jag tror inte att man ska säga att detpå något vis finns en osäkerhet om att vi vill kommatill en lösning.Däremot har de nu pågående rättsprocesserna na-turligtvis en stark koppling till frågan om och dess tydning, liksom till just denkonfliktpunkt som kanske är något av huvudproble-matiken kring såväl den samiska rennäringen somratificeringen av här i riksdagen.Jag har väldigt svårt att se hur man i ett sådant lägeskulle kunna fatta ett beslut i riksdag somstyr upp hur vårt rättsväsende hanterar nu gällandelagar. Därför kan jag inte se det på något annat sätt änatt det är rimligt att det förslag som har lyfts in i dethär betänkandet avslås och därmed avslås också re-servationen.Anf. 16 PER () replik:Fru talman! Det var svar på den första frågan.Den andra frågan handlade om de kostbararättsprocesserna, som är oerhört tunga för de sameby-ar som är inblandade. Har inte majoriteten tänkt signågon form av stöd just för att de här rättsprocessernaska bli rättvisa?Anf. 17 () re-plik:Fru talman! Jag anser att jag svarade på frågan iförra inlägget.Anf. 18 Statsrådet ():Fru talman! Regeringen har i propositionen minoriteter i lagt fram förslag sominnebär att en grund läggs för en samlad minoritets-politik. Som första minoritetsminister kanjag med stor tillfredsställelse konstatera att det finnsen bred politisk enighet kring huvuddragen i den nyapolitiken. Det är självfallet en styrka gentemot om-världen. Det är ett positivt besked gentemot vårahistoriska minoriteter att vi i så stor utsträckning sommöjligt ska kunna utveckla minoritetspolitiken i poli-tiskt samförstånd.Jag vill också redan i min inledning understrykaatt jag har förståelse för önskemål att i vissa avseen-den gå längre i fråga om skydd och stöd för de natio-nella minoriteterna och minoritetsspråken. Men jagmenar ändå att det väsentliga i regeringens förslag äratt det nu läggs en stabil grund för en samlad minori-tetspolitik som innebär ett formellt erkännande av denationella minoriteterna i och ett skydd för dehistoriska minoritetsspråken.Jag ser det som ett första politiskt och principielltbetydelsefullt steg. Det är viktigt att de åtgärder somvi nu föreslår följs upp och utvärderas kontinuerligtså att vi får en god vägledning för de steg som vikommer att ta i fortsättningen. Jag tycker också attdet är viktigt att utvecklingen av minoritetspolitikensker i nära samarbete med de nationella minoriteternasjälva och deras organisationer.Fru talman! Det är ett historiskt beslut som vi nuär på väg att fatta. Vi har i likhet med andra länder iEuropa ett arv som omfattar flera olika kulturer, språkoch religioner. Samerna har som ursprungsfolk ensärställning. Vi har klart understrukit detta i proposi-tionen. Men också sverigefinnar, tornedalningar,romer och judar har funnits i under en långtid. De nationella minoriteterna har bidragit till attutveckla vårt samhälle och till att vitalisera och berikavår kultur. Det är ett betydelsefullt steg att dessagrupper nu erkänns som nationella minoriteter i vårtland och att minoritetsspråken ges det stöd som be-hövs för att de ska bevaras och utvecklas.Jag vill också betona att minoritetspolitiken intebara är en fråga om förhållandet mellan staten och denationella minoritetsgrupperna. Det är i hög grad enfråga för hela vårt samhälle. Det finns oerhört mycketsom förenar majoritetsbefolkningen och minoriteter-na. Vi har ett gemensamt kulturarv, vi har en gemen-sam historia och vi har en gemensam framtid att byg-ga vidare på.Men det finns också betydande inslag som skiljeross. Minoritetspolitiken lägger ett stort ansvar påmajoriteten. Det gäller inte bara att bejaka det somförenar oss. Vi måste också vara beredda att visarespekt och tolerans för det som skiljer oss åt. Det ären av kärnfrågorna i minoritetspolitiken. Därför är detinte bara viktigt utan också nödvändigt att spridakunskap om de nationella minoriteterna och derasspråk, kultur, religion och historia. För att lyckas meddet har skolan en betydelsefull uppgift. Bara genomökade kunskaper om vår historia kan vi stärka ge-menskapen i samhället som vi bejakar ochrespekterar mångfalden.Minoritetsskyddet är en väsentlig del i skyddet förmänskliga rättigheter och grundläggande värderingari samhället. Det gör det också till en viktig internatio-nell samarbetsfråga. verkar aktivt för attminoriteters rättigheter respekteras och stärks också iandra länder. Det historiska perspektivet visar attskyddet för nationella minoriteter är nödvändigt förstabilitet, demokratisk säkerhet och fred.Det är mot den bakgrunden angeläget att Sverigenu bygger upp en trovärdig minoritetspolitik ochratificerar två konventioner på området:ramkonventionen om skydd för nationella minoriteteroch den europeiska stadgan om landsdels- och mino-ritetsspråk. De förslag som nu ska ta ställ-ning till innebär en rätt för enskilda att använda sa-miska, finska och meänkieli i kontakter med domsto-lar och förvaltningsmyndigheter. Förslagen innebärockså rätt att få förskoleverksamhet och äldreomsorghelt eller delvis på dessa språk.Förslagen omfattar de geografiska områden iNorrbottens län där språken används av hävd ochfortfarande används i tillräcklig utsträckning. När detgäller samiska innefattas alla varieteter, såväl nord-samiska och lulesamiska som sydsamiska. Den be-gränsning som gjorts av de geografiska områdena harbåde praktiska och kostnadsmässiga skäl. Det blir nuen uppgift för i attutvärdera de regionala insatserna. Detta ska görastillsammans med berörda kommuner, myndigheteroch företrädare för minoriteterna. Resultatet får utvisaom det finns förutsättningar för att utvidgaområdena. Vi vet att det görs satsningarpå olika håll i landet till stöd och skydd för minori-tetsspråken. Det är goda exempel som kan stimuleratill insatser på andra håll. Jag menar att det är viktigtatt både exemplen och erfarenheterna sprids i helavårt land.Fru talman! Våra nationella minoriteter är en till-gång för . De är, som jag framhållit tidigare,en del av vårt historiska arv. De bidrar tillsammansmed senare års invandrargrupper till ett samhälle sompräglas av kulturell och etnisk mångfald. Dennamångfald bör vi ta som utgångspunkt när politikenutformas och genomförs på alla samhällsområden ochpå alla nivåer. Det är i detta perspektiv och mot dennabakgrund som vi nu bör se den nya minoritetspoliti-ken.Anf. 19 () re-plik:Fru talman! Eftersom vi nu har minoritetsminis-tern här, som också är medlem av regeringen, vill jagställa en direkt fråga. Hur är det planerat med enproposition med anledning av ?Remisstiden gick ut . Vi är väldigtmånga som undrar: Hur blir fortsättningen? Närkan det komma ett förslag från regeringen?Anf. 20 Statsrådet ():Fru talman! Jag talade så sent som medansvarigt statsråd, jordbruksminister , om just denna fråga. Hon försäkrade för mig atthon bereder den, att arbetet pågår i Regeringskanslietoch att det är hennes ambition att så snart det är möj-ligt återkomma till . Jag fick inget datum avhenne. Men jag lovar att precis som Marga-reta delta i arbetet för att en proposition omkonventionen ska komma till stånd.Anf. 21 () re-plik:Fru talman! Jag tackar för den upplysningen. Jaghoppas att det blir en proposition i positiv riktning,även om jag vet att det är en mycket svår och laddadfråga.Anf. 22 PER () replik:Fru talman! Jag hade exakt samma frågeställning.Jag avstår därför från att ställa frågan.Anf. 23 () replik:Fru talman! har en stor finsk minoritetsedan lång tid tillbaka. Dess närvaro i regionen ärmycket stark. Därför måste jag ställa frågan till mi-nistern: Varför anser inte ministern att finska språketska ha samma rättsliga ställning i som iTornedalen?Anf. 24 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill återigen understryka att det ärett viktigt första steg vi nu tar för att slå fast en natio-nell politik för våra minoriteter. Det finns andra regi-oner i vårt land där det finska språket är starkt och därdet talats . är en sådan regi-on. Jag är själv uppväxt i den s.k. Bergslagsregionen,som är en annan sådan region.Inför den proposition som regeringen nu har lagtfram har vi gjort den avvägningen att vi vill börja i deområden där finska språket av hävd har talats underlång tid och fortfarande talas i tillräcklig omfattningsom ett första steg. Det utesluter inte att vi kanutveckla de områdena, och det utesluter inte att manpå olika områden, t.ex. förskola eller äldreomsorg,ska fortsätta det arbete som pågår på en del håll atterbjuda vård och omsorg på minoritetsspråk. Mendetta är den avvägning vi gjort som ett första steg ochde förslag som ligger.Anf. 25 () replik:Fru talman! Jag tackar å ena sidan för den opti-mistiska synen på att man kan förändra det förslagsom vi snart ska ta ställning till. Å andra sidan är jagtveksam till ministerns svar på varför dessa avgräns-ningar trots denna medvetenhet har gjorts, när manredan ifrån början faktiskt hade kunnat lägga fram ettmycket bredare förslag.Anf. 26 Statsrådet ():Fru talman! Precis som det när man utredde frå-gan och överlämnade kommitténs förslag till ossfördes en bred diskussion om vilka avgränsningarman skulle göra har vi på samma sätt fortsatt föra dendiskussionen när vi har berett propositionen inomRegeringskansliet.Att vi nu har valt att följa kommitténs förslag ochatt vi tar detta steg som ett första steg har självfalletflera skäl. Ett är att det kostar pengar att ha en fort-sättning på minoritetspolitiken. Vi avsätter nu 10miljoner kronor till ett begränsat område. Vi villutvärdera om de steg vi nu har tagit är riktiga ochrimliga, och vad som krävs för en utveckling av mi-noritetspolitiken. I den utvecklingen utesluter inte jagatt vi får komma tillbaka med fler förslag och föränd-ringar.Detta är en process och ett första steg. Vi ska ta deandra stegen i nära samarbete med de nationella mi-noriteterna och utvärdera både positiva exempel ochde lagförslag som ligger för riksdagen.Anf. 27 ():Fru talman! I detta betänkande föreslås åtgärdersom behövs för att ska kunna ratificera ramkonvention om skydd för nationellaminoriteter och deras språk. Minoritetsspråken skages stöd för att hållas levande.Moderata samlingspartiet ställer sig bakom betän-kandet där samer, sverigefinnar, tornedalingar, romeroch judar anses vara nationella minoriteter. De treförsta, samer, sverigefinnar och tornedalingar har engeografisk bas, och det gör att deras språk föreslås fåmer långtgående stöd.De åtgärder som föreslås kommer säkerligen att fåstor betydelse i det praktiska livet. Men frågan är ominte symbolvärdet är än större. Detta gör enligt mittförmenande att dagens beslut inte bara har betydelseför språkens bevarande utan också för annan kulturelluppmärksamhet och utveckling.Jag skulle här vilja ta upp två frågor, även om visom jag sade står bakom betänkandet. De har varitsärskilt aktuella i diskussionen.Den första frågan gäller de döva. Två kriterier förminoritetsspråk uppfylls av teckenspråket, nämligenatt det är annorlunda än det officiella språket och attdet har använts i - merän faktiskt.