prot · GM0981 · 1999-04-16 00:00:00 — Jag anser att landstingenoch kommunerna skall vara sjukvårdshuvudmänockså . Det anser jag av principiella skäl.Om vi skall ha en sjukvård som utvecklas efter alle-mansrättens principer - tillgänglig för alla och ge-mensamt finansierad - skall den också vara tillgäng-lig för oss medborgare när det gäller att påverka sjuk-vårdens utveckling.Som medborgare vill jag ha möjlighet att diskute-ra med de politiker som jag väljer om hur jag vill attsjukvården skall utvecklas. Vi kan bara garantera enallemansrätt i svensk sjukvård om den grundas på endemokratisk organisation i landstingen och i kommu-nerna.Den tredje frågan är en prioriteringsfråga inomsjukvården. Vi är nog alla tre överens om att denviktigaste frågan nu är att utveckla primärvården ochäldreomsorgen. Det är där som vi har flaskhalsarna.Det är för många människor som inte ser någon an-nan möjlighet än att åka till akutmottagningarna på destora sjukhusen. Endera är de inte informerade omprimärvårdens möjligheter eller också tilltror de inteprimärvården möjligheter att hjälpa dem.Det är alldeles för många människor som stannarpå sjukhusen när de egentligen borde få vård ochomsorg inom äldreomsorgen. Det är där som vi måstesatsa de nya resurserna.Detta är ett viktigt konstaterande. Då kommer viin på hur vi själva för debatten. Om vi tror att sjukhu-sen har stora resursproblem, om vi tror att bekymretenbart gäller sjukhusens och specialklinikernas resur-ser missar vi poängen. Vi löser sjukvårdens problemfrämst genom att satsa på primärvården och äldreom-sorgen.Anf. 36 ():Fru talman! Jag vill börja med att säga att jag äroerhört glad över de resursförstärkningar som man ärberedd att göra. Det är ju trots allt annat ljud i skällannu än vad det var 1995 och 1996 då socialdemokra-terna också hade regeringsansvar. och framtill nu är det 36 000 personer som har förlorat sinajobb inom kommuner och landsting.Leif försöker att nita mig i min sifferex-cersis. Men detta är ju inte ett sådant forum där vi kanstå och debattera med varandra.I från skriver man ombarnpsykiatrin, . Där står det att ca10 000 unga människor mellan bär påsjälvmordstankar. Det står vidare att väntetider inte är ovanliga. Är det ett välfärdslandnär våra barn och ungdomar är så nedbrutna så att deinte vet om de orkar leva, som de kan fåvänta för att få hjälp?Tidningen har haft en artikelse-rie. Hematologen , som också är ve-tenskapligt råd i - det handlar alltsåinte om vilken person som helst - skriver:"har jag skrivit ut 7 patienter ochskäms över att jag sökt övertyga en 8:e om utskriv-ning trots att han är svårt sjuk och kämpat . Hanhade kommit direkt till vår avdelning för att få sinablodtransfusioner och sedan åka hem. orkade haninte och jag stod där och försökte i sinnet blockeraalla hans kloka argument. "skrev alltså ett brev till på . I brevet skriver han vidare:"Måste få lätta mitt hjärta efter en bakjourshelgmed erfarenheter som gör att jag ställer mig fråganom det är lämpligt att jag fortsätter som vetenskapligtråd i ." arbetar i Göte-borgsområdet, på sjukhus.Det skedde en rundringning för att det behövdes600 platser . Det var inte så att man fritt fick välja.En del har ju ändå som verksamhetsföreträdare varitmed och dragit ned på antalet platser.Jag förstår inte varför utgångspunkten skall varamedelvårdstider, landsting, kommuner och huvud-mannaskap. Jag vill se människan som huvudperson,den sjuka människan. Vad vill den sjuka människan?Jag tycker inte att en enda sjuk människa skallmötas av argumentet för att inte bli inlagd på sjukhus:Vi har ingen plats för dig.Gör man den medicinska bedömningen att enmänniska behöver vård, skall det finnas plats förvederbörande. Detta har många djupa dimensioner.När det gäller medelvårdtiderna skulle jag viljafråga : Vad är det som gör att vi i Sve-rige är så rysligt lyckliga över korta medelvårdtider,när det ingen annanstans i hela världen är någon fjä-der i hatten att ha korta vårdtider? Det beror väl påvilken människa det är fråga om, vilka förutsättning-arna är, om vederbörande är ensam hemma eller inte.Det skall inte vara modenycker i svensk sjukvård,utan den enskilda människan skall få den vård ochomsorg man behöver, och vi är alla olika.Anf. 37 ():Herr talman! Förvisso är det på det sättet, somChatrine säger, att den sjuka människan skallha vård när hon behöver. Köerna är ett gissel. Vadgäller den kapacitetsbrist som ligger bakom köerna ärregering och landsting tillsammans direkt ansvariga,för regeringen abdikerade från vården genom att intese till att landstingen skötte specialistutbildningen.Kompetenta och erfarna läkare hindrades från attarbeta därför att de hade fyllt . Det är klart attdet då blir kapacitetsbrist, att man inte kan operera pågrund av brist på kompetent personal.Landstingen har kreerat en arbetsmiljö som lett tillvantrivsel och flykt från vården och har misskött ST-utbildningarna , så att det föreliggerspecialistbrist framåt. Landstingen ser intekostnaderna annat än i den egna verksamheten. Deser inte samhällseffekterna, och det leder till subop-timeringar och bristande resursutnyttjande.Herr talman! Vi är överens om att god vård försjuka, god vård av gamla och människor i livets slut-skede är grundpelare i ett humanitärt samhälle. Menjag tror inte att det kan leda till att man behöver20 000 vårdplatser och kanske 40 miljarder kronor.För dessa pengar kan man göra väldigt mycket meroch bättre saker för vård och människor. Det behövsbättre medicinsk kompetens i särskilt boende, merpersonal, bättre löner, bättre fungerande vårdkedjoroch bättre möjligheter att ge kvalificerad vård utanförsjukhusen med övergångsformer.Jag hoppas och tror att ochChatrine kommer att delta i en seriös debattom hur sjukvårdens resurser bäst skall komma debehövande till del och vilka förändringar som dåbehövs, men då måste man lämna socialdemokrater-nas landstingsfixering. Det finns ju faktiskt en riksdagsom är demokratisk.Många undersökningar visar att om man effektivi-serade vården och om man inte hade planekonomin,skulle effektiviseringspotentialen ligga på mellan 16och . Det skulle alltså handla omväldiga belopp om man fick in konkurrens och mång-fald.Att ge pengar till en dåligt fungerande organisa-tion löser inga problem. Det riskerar ju inte bara attförskjuta nödvändiga lösningar, utan det riskerarockså att direkt försvåra alla åtgärder. Det är ju fak-tiskt så att landstingen är en del av sjukvårdens pro-blem, inte en del i problemens lösning.Anf. 38 ():Herr talman! Jag håller med socialministern omatt det är viktigt att utveckla primärvården och att denockså måste få resurser att göra det. Det har den juhittills inte fått. Primärvården har fått utökade arbets-uppgifter, men resurserna har uteblivit. Dessutomfinns bristen, som jag beskrev tidigare, att man påmånga ställen inte har tillräckligt med läkare.I svaret hörde jag inte socialministern nämna såmycket om den akuta personalbristen. Den goda vår-den handlar ju om att ha tillräckligt med personal, ochdet är ju personalen som är det viktigaste.Helt nyligen fick jag höra att väntetiderna mångagånger skapar ett problem som vi inte tänker på,nämligen läkemedelsmissbruk. Jag har hört att mångasom har gått och väntat på vård väldigt länge ochsom har åkommor som orsakat smärtor använder sig av preparat som gör att de sedanåterfinns i missbruksgruppen. Detta fick jag höra vidett studiebesök . En fråga som är aktuell är juatt man skall hålla nere läkemedelskonsumtionen såmycket som möjligt. Det hänger också ihop med attpatienter får vänta för länge.Anf. 39 Socialminister ():Herr talman! Som statsråd och ansvarig för sjuk-vårdsfrågorna får man väldigt många brev om hur detär i sjukvården från patienter och personal av olikakategorier. Om man lyssnar till ochockså till skulle man kunna tro att alladessa brev handlar om elände.Det finns delar av svensk sjukvård som faktisktfungerar alldeles utmärkt. Det finns personal som görstrålande insatser, och det finns väldigt många pati-enter som efter att ha fått vård konstaterar att de ärmycket nöjda och tacksamma för det bemötande ochden vård de fått.Jag tror att det är viktigt att konstatera detta, där-för att det har nämligen också en ideologisk betydel-se. De landsting som vi talar om kan uppenbart varasjukvårdshuvudmän för alldeles lysande sjukhus ochväl fungerande primärvård. Kommunerna kan ocksåvara ansvariga för väl fungerande äldreomsorg.Jag har åkt runt i landet och sett att det finns of-fentligt ägda sjukhus men också privata sjukvårdsfö-retag och inom primärvården såväl offentligt ägdavårdcentraler som privata läkarstationer som fungeraroch där samhället är sjukvårdshuvudman.Jag vill alltså hävda att landstingen och kommu-nerna skall vara en del av problemens lösning. Deskall se till att sjukvården får de resursersom behövs, de skall organisera sin verksamhet så attbristproblemen löses och se till att rekrytera personal.Det är viktigt att vi har en nyanserad bild. Pro-blemen är omfattande. Det är en stor utmaning för osssom är politiskt ansvariga att lösa problemen genomatt se till att resurserna finns. Sedan får vi överlåta tillprofessionen att sköta verksamheten.Jag delar alltså inte denna totalt negativa skildringav svensk sjukvård som ger, men jagtror att den förklaras av att han i själva verket är uteefter att riva ned själva fundamentet organisatorisktnär det gäller sjukvården.Sedan vill jag påpeka för att omman talar om förhållandena i eller för dendelen i eller i bör manvara medveten om att fr.o.m. har deborgerliga partierna ansvar för sjukvården i VästraGötaland, i och i . Det är enenorm utmaning för dem att lösa problemen, men detär de som skall göra det.När det gäller resursfördelningen inom sjukvårdeni är det, såvitt jag förstår, ChatrinePålssons partivänner som i hög grad har chans attgöra någonting åt problemen. Vi får inte förväxlavåra uppgifter så att vi tror att vi här i skallbestämma hur man fördelar resurser inom sjukvårdeni . Det får den borgerliga majoriteteni där ta ansvar för.Anf. 40 ():Herr talman! Det är riktigt att man har ett ansvarpå lokal nivå, och att vi efter valet har ansvar där ärockså riktigt. Men allt elände kan ju inte ha börjatunder . Det är det första. Detandra är att man måste få resurser från staten för attkunna lösa problemen.Våra krav på ökat antal vårdplatser gäller alla om-råden: inom äldrevården, psykiatrin och den somatis-ka vården. Vi har som sagt glädjande nog professorJerzy , som har en lång sjukvårdserfarenhetoch som också har varit med och gjort behovsanaly-sen.Jag vill inte måla allt i svart, för allt är inte svart,men det är alldeles för många som lider av ensjuk vård. Så länge det finns människor som lider avatt inte få vård i rätt tid, av att inte få ett korrekt be-mötande och av att få vänta och lida, är jag inte nöjdsom politiker. Jag vill ha en sjukvård där människanskall få bli betydelsefull och där inte det materiellaskall gå först.När det gäller huvudmannaskapet håller jag medLeif om att det nog är bra att få lite konkurrens. Jaghar jobbat i svensk sjukvård . Det vetsäkert socialministern också. Jag har sett tabeller påatt människor som börjar arbeta i en annan form, i enprivat verksamhet, ofta är mycket nöjda. Jag har settsiffror på fler nöjda i privata verksam-heter. Det måste jag ta till mig. Då får jag också se tillatt skapa förutsättningar för att man har en verksam-het där man trivs. Glada, trygga och positiva medar-betare ger också glad, trygg och positiv vård. Och närdet gäller vården är det viktigt att personalen är tryggoch trivs. Jag ser fram emot, , att vi fårmånga sådana här debatter och att vi skall kunnakomma överens om bra lösningar till fördel för sjukamänniskor i vårt land.Anf. 41 Socialminister ():Herr talman! Jag glömde i mitt förra inlägg attkommentera problematiserande frågaom personalrekryteringen. Det är ingen tvekan om attvi nu står inför stora problem när det gäller rekryte-ring av personal. Det gäller naturligtvis sjuksköter-skor i stor utsträckning, men det gäller också läkare.Jag tror att nedskärningarna i svensk sjukvård un-der 90-talet är en del av bakgrunden till de problem vinu står inför. Många lämnade sjukvården i en före-ställning att denna inte skulle behöva såmycket personal. De som blev kvar i sjukvården är imycket stor utsträckning nu i den åldern att vi kanräkna med att de kommer att lämna sjukvården underden närmaste tioårsperioden.Vi behöver alltså satsa på ökad utbildning. Vi be-höver förstärka utbildningsresurserna för alla perso-nalkategorier, också läkare. Vi behöver också natur-ligtvis se till att förutsättningarna för att locka männi-skor till vården ökar genom att skapa bättre arbets-villkor, bättre arbetsmiljö, bättre karriärmöjligheteroch bättre personliga utvecklingsmöjligheter. Vi fårnog också räkna med att vi kommer att fåse över löneläget i svensk sjukvård.Många av de här problemställningarna kommerden särskilda kommission som handlar om rekryte-ring av personal till vården att redovisa till somma-ren. Då skall den särskilda kommissionen göra sinslutrapport.Till vill jag påpeka att när vi ta-lar om huvudmän talar vi om ansvaret för sjukvårdensresurser lokalt och regionalt. Att landstingen är sjuk-vårdshuvudmän behöver inte innebära att all produk-tion av sjukvård skall ske av självt. Härkan många entreprenörer bidra. Min grundfråga äregentligen huruvida kd står för att slå vakt om lands-tingen som sjukvårdshuvudmän, inte frågan om ifallvi skall acceptera privata entreprenörer, för det görjag också.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotioner1998/99:Kr7-Kr19 till kulturutskottet9 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1998/99:99 Sammanslagningen av ochTelenor betänkanden1998/99:KU18 Staten och trossamfunden - begrav-ningsverksamheten, kulturminnena, personalen,avgiftsbetalningen, m.m.1998/99:KU23 betänkande1998/99:JuU9 Ekonomisk brottslighetUtrikesutskottets betänkanden1998/99:UU13 Krigsmaterielexport1998/99:UU6 med Jordani-en1998/99:UU7 Partnerskaps- och samarbetsavtaletmellan EU och betänkande1998/99:NU10 Vissa mineralpolitiska frågorArbetsmarknadsutskottets betänkande1998/99:AU8 Vissa arbetsrättsliga frågor10 § Anmälan om frågor för skriftliga svarAnmäldes att följande frågor för skriftliga svarframställtsden15 april1998/99:535 av () till utrikesministernValet i Turkiet1998/99:536 av () till utrikesmi-nisternAmmunition med DU (depleted uranium)den 16 april1998/99:537 av () till statsministernNatos firande1998/99:538 av () till näringsministernPatentansökningar på engelskaFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 20 april.11 § Kammaren åtskildes kl. 11.13.Förhandlingarna leddesav andre vice talmannen från sammanträdets börjant.o.m. 7 § anf. 36 (delvis) ochav förste vice talmannen därefter till sammanträdetsslut.Innehållsförteckning1 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer 12 § Svar på interpellation 1998/99:211 om polisen istorstadsområden 1Anf. 1 Justitieminister () 1Anf. 2 () 2Anf. 3 () 3Anf. 4 Justitieminister () 3Anf. 5 () 4Anf. 6 () 5Anf. 7 Justitieminister () 5Anf. 8 () 53 § Svar på interpellation 1998/99:206 om kvinnomisshandel 6Anf. 9 Justitieminister () 6Anf. 10 () 7Anf. 11 ELISEBEHT () 7Anf. 12 Justitieminister () 8Anf. 13 () 8Anf. 14 ELISEBEHT () 9Anf. 15 Justitieminister () 9Anf. 16 () 9Anf. 17 Justitieminister () 104 § Svar på interpellation 1998/99:220 om Öresundsförbindelsen 10Anf. 18 Justitieminister () 10Anf. 19 () 10Anf. 20 Justitieminister () 11Anf. 21 () 115 § Svar på interpellation 1998/99:231 om polisensinternutredningar 12Anf. 22 Justitieminister () 12Anf. 23 () 13Anf. 24 Justitieminister () 13Anf. 25 () 136 § Svar på interpellation 1998/99:215 om primärvårdsförsöken 14Anf. 26 Socialminister () 14Anf. 27 () 15Anf. 28 Socialminister () 15Anf. 29 () 15Anf. 30 Socialminister () 167 § Svar på interpellation 1998/99:216 om sjukvården 16Anf. 31 Socialminister () 16Anf. 32 () 17Anf. 33 () 17Anf. 34 () 18Anf. 35 Socialminister () 18Anf. 36 () 19Anf. 37 () 19Anf. 38 () 20Anf. 39 Socialminister () 20Anf. 40 () 21Anf. 41 Socialminister () 218 § Hänvisning av ärenden till utskott 219 § Bordläggning 2110 § Anmälan om frågor för skriftliga svar 2211 § Kammaren åtskildes .