prot · GN0945 · 1999-12-13 00:00:00 — Men jag är fortfarande väldigt konfunderadoch undrande inför högskolepolitik.Anf. 115 () replik:Herr talman! För att gå tillbaka till diskussionenom vuxenutbildning vill jag påminna om att praktikenhåller på att hinna i fatt oss. Det finns väldigtmånga kurser som inte har fått deltagare därför attlänsarbetsnämnderna plötsligt har bromsat alltihop,därför att en stor del av vuxenutbildningen var mas-kerade arbetsmarknadsåtgärder och därför att man nuvet att väldigt många arbetsmarknadsåtgärder trängdeundan riktiga jobb.Vi vill satsa på riktiga jobb. kommer praktikenlångsamt i fatt just i fråga om denna linje. Det är intelivslångt lärande att behöva göra om studier som manredan gjort i sina länder bara för att platser inomkunskapslyftet ska fyllas. Jag är säker på att utbild-ningsministern vet att regeringen själv har dragit nedpå , vilket bevisar att det inte behövdesså stora satsningar i den här formen, enligt den härmodellen.Anf. 116 Utbildningsminister ():Herr talman! De första stegen inom kunskapslyf-tet togs i ett ekonomiskt läge som för delfortfarande var alldeles förtvivlat. Vi hade ingensysselsättningsutveckling och ingen tillväxt. Det varfortsatta besparingar och elände, liksom ett mycketstort missmod bland människor.I det läget vågade fatta det ganska radi-kala beslutet att avsätta 10 miljarder till en jättesats-ning på vuxenutbildning där människor som blevarbetslösa, ibland kanske , fickchansen till en meningsfull utbildning i stället för attvara i ibland meningslösa aktivitetsåtgärder från denarbetsmarknadspolitiska sidan.Det var ett mycket vågat beslut som mötte starkkritik i kammaren från dem som inte stod bakommajoriteten. Det beslutet innebar att hundratusentalsmänniskor fick möjlighet till grundläggande studier,ofta på gymnasienivå och ofta också yrkesinriktademen där teorin fanns med; detta dåarbetsmarknaden var i stort sett död.Nu är situationen radikalt annorlunda. Det växerväldigt snabbt, inte i hela landet men i stora delar. Detär en mycket fin sysselsättningsutveckling, och detfinns ett mycket stort behov av människor med en bragrundläggande utbildning. I det läget kommer mångamänniskor just från , och de har enstörre chans att få arbete.Jag skulle tro att det snarare är så att utvecklingenunder 90-talet, med en mycket stor samhällsomvand-ling, har gjort att den traditionella arbetsmarknadsut-bildningen - den korta yrkesinriktade utbildningendär det gällde att få de rätta handgreppen för att sedanta ett arbete där det var brist - har svårigheter . behövs det mer av grundläggande teoretisk ut-bildning för att man sedan ska kunna ta en yrkesin-riktad utbildning och få ett gott fotfäste på arbets-marknaden.Vi ser det på en del av de statistiska uppgifter somkommer när det går bättre för Sverige.Kunskapslyftet har naturligtvis inslag som inte harvarit av toppkvalitet. Men jag har ett mycket bestämtintryck av att det har betytt väldigt mycket för enskil-da människor och för moderniseringen av Sverige.Anf. 117 () replik:Herr talman! Jag skulle också mycket kort viljabetona att satsningar på forskning inte behöver stå imotsats till satsningar på folkbildning. På t.ex. Lärar-högskolan i bedrivs det oerhört litet forsk-ning. Jag är säker på att i göra mycket bättre insatser för folkbildningenoch för utvecklingen av förskola, grundskola ochgymnasium om forskningen på fickmer resurser.Anf. 118 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag delar uppfatt-ning att man inte ska ställa folkbildningen mot forsk-ningen. Det handlar snarare om att vi alla ska agiteraför att just utbildnings- och forskningsområdet behö-ver ökade resurser framöver. Det är ett av de viktigarepolitikområdena.Det gäller också våra lärarutbildningar. En tradi-tion av att inte ha en stark forskningskoppling hargjort att vi har fått lärarutbildningar som inte är så brasom de skulle kunna vara om vi hade fått med oss dentraditionen längre tillbaka i tiden.Regeringen arbetar nu med en lärarutbildnings-proposition som ska läggas fram . Denkommer att handla om strukturen i lärarutbildningen.Men den kommer också att handla om kopplingen tillforskningen. Det är ett område där jag delar AnaMaria Nartis uppfattning. Det behövs en förstärkningav kopplingen mellan lärarutbildning och forskningkring lärande.Anf. 119 () replik:Herr talman! Några kommentarer först och sedanen eller två frågor beroende på hur mycket jag hinnermed i min första replik.Att vi satsar mycket på forskning inom det härområdet är bra. Men faktum är att utöver den statligaforskningen drar JAS mycket stora resurser. ,och andra företag bidrar också mycket tillforskningen. Läser man Forskning 2000 kommer manfram till att den statliga forskningen i liggerungefär i mitten av jämförbara länder.Att regeringen nu är medveten om att fler ungdo-mar ska komma till högskolan tycker jag är alldelesutmärkt. Det är en målsättning som är mycket viktig,och den delar vi från sida helt och hål-let. Jag talade ju om det i mitt hade nog inte kommit tillunder en moderatledd regering, säger utbildningsmi-nistern. Det tror jag inte alls. Jag tror att den mycketväl hade kunnat komma till.Däremot är jag spiksäker på att och inte hade blivitstiftelsehögskolor under en socialdemokratisk rege-ring. Men det vittnar ju ändå om gott omdöme, tyckerjag, att ni inte vill ändra på det och förstatliga dehögskolorna i dag.Så till det här med studenternas egna val. Vi har jutre kriterier för detta - studenternas egna val, utbild-ningens kvalitet och tidigare uppnådda resultat - somvi menar ska styra antalet platser inom högskola ochuniversitet. Det är alltså tre olika kriterier.Jag lyssnade - det är ganskalänge sedan nu - på en sändning från A-ekonomi, därutbildningsministern var med. Han fick en fråga omvad han tänkte göra med alla de tomma platser somfanns i samband med att höstterminen startade. Mannämnde, vill jag minnas, , och Mitt-högskolan. Utbildningsministern svarade: Vi måste seöver svårigheterna att rekrytera. Man får väl vänta etttag. Jag har en utskrift från sändningen, som jag kanvisa.Högskolorna fick vänta . Det somhände var att de fick 200 platser var. Är det en brapolitik, utbildningsministern?Anf. 120 Utbildningsminister ():Herr talman! I den budgetpropositionen fickKungliga tekniska högskolan en mycket stark ut-veckling av antalet platser. Det berodde bl.a. på attdär finns det ett högt söktryck. Jag talade med hög-skolan strax efter det att propositionen hade lagtsfram, och man var mer än nöjd med resurstilldelning-en.Chalmers, den stiftelsehögskola som tala-de om, är det inte aktuellt att förstatliga. Den skafortsätta att vara en stiftelsehögskola. Det är en brasådan. Den fick också en stark resursutveckling. Manplanerar nu tillsammans med universitetsärskilda satsningar på teknik inriktade på gruppersom i vanliga fall inte söker till de här områdena.Det är klart att söktrycket spelar en roll. De tek-niska högskolorna har fått en rejäl dusör, just pågrund av att de också är populära bland studenterna.Hjertén skisserar ett fördelningssystem som, närhan beskriver det på det här sättet, blir ohyggligtkrångligt. Vilken högskola ska över huvud taget kän-na till hur resursutvecklingen ser ut framöver närsöktryck, något slags kvalitetsutvärdering och entredje faktor ska vägas in?Och hur gör när man vill satsa på nyahögskolor? /är ett bra exempeleftersom nu har upptäckt atthögskolan finns, att den har bra kvalitet, att den ärintressant och att den har en inriktning som ligger ibräschen när det gäller nya kunskapsområden. Denhögskolan hade naturligtvis inget söktryck till attbörja med. Det krävdes en fast politisk vilja. Detkrävdes att man stod fast vid att bygga upp en starkhögskola som fick skaffa sig en egen profil. Detkrävdes att studenter inte bara från utanockså från omgivande delar efter hand fick känna attdetta faktiskt är en mycket bra högskola.Högskolepolitik måste alltså bedrivas på lite läng-re sikt än söktrycket för året. Det tycker jag inte ärnågon särskilt klok strategi.Anf. 121 () replik:Herr talman! Utbildningsministern misstolkar migavsiktligt. Det är självklart inte så att man hopparfram och tillbaka när det gäller antalet platser. Mensöktrycket bör spela en viss roll. Utbildningsminis-tern var ju inne på att söktrycket har spelat en vissroll när det gäller Tekniska högskolan i vill också lägga till andra kriterier. Ett kriteri-um är kvaliteten. Jag vet att utbildningsministern ärinne på att kvalitetsgranska högskoleutbildningen ochuniversitetsutbildningen i , vilket jag tycker ärmycket bra.Eftersom det här är min sista replik vill jag avslutamed en fråga om den sociala snedrekryteringen. Ut-bildningsministern säger att det gäller att få månganya platser i högskolor över hela landet. Då minskarden sociala snedrekryteringen.Jag tror inte att det är så lätt. För många år sedannär jag läste i minns jag att en företrädare tillutbildningsministern, , sade att dennya skolan skulle se till att man inte fick någon socialsnedrekrytering till högskolan.20 år senare hamnade jag i och ställdeen fråga om just detta till en företrädare till ThomasÖstros. Då hade vi ändå en snedrekrytering. Han sadeungefär vad säger , att det blirmånga nya studenter och att det är bra, för då blir detäven många nya studenter från arbetarklassen ochinte bara från högre tjänstemannagrupper.Nu har det gått och vi diskuterarprecis samma fråga. Den sociala snedrekryteringen ärungefär lika stor och på vissa områden större. Deträcker alltså inte med att inrätta nya platser. Jag trorinte heller att det räcker med att få ett bättre studie-medelssystem, även om det kan spela en viss roll. Detkommer vi att diskutera senare.Det behövs ett annat kultur- och utbildningsklimati skolan. Det är där man har misslyckats. Redan igymnasieskolan väljer eleverna utifrån sin socialabakgrund, och då är det kört för många elever. Deväljer inte naturvetenskapligt program, de väljer intesamhällsvetenskapligt program. De väljer i ställetfordonsprogram och annat och är inte alls intressera-de av att gå vidare. Det är där problemet finns.Anf. 122 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag har ingen invändning mot be-skrivningen av verkligheten. Social snedrekryteringär ett mycket komplext problem. Det är ju inte någonliten utbildningspolitisk fråga, det är en spegling avsamhället. Vi har fortfarande skrankor mellan befolk-ningsgrupper som gör att det inte alltid fungerar såväl som vi skulle önska.Bygger vi ut innebär ju det att fler får chansen. Iandelar räknat har vi fortfarande ett mycket besvä-rande problem med att inte alla studiebegåvningarsöker sig till högskolor. Det är i stor utsträckningföräldrarnas bakgrund och tradition som är styrande.Jag har visat på vad vi vill göra i den här viktigafrågan. Det handlar om att bygga ut högskolan ochinföra ett generösare studiestödssystem. Det handlarockså om en aktivare rekrytering från högskolornassida.Vi kommer att kunna återkomma till riksdagenmed ytterligare konkreta förslag på området. Men hurmoderaternas politik skulle kunna komma till rättamed detta är för mig fullständigt obegripligt. På vilketsätt och i vilken omfattning skulle det påverkas av enmoderat politik, som vill dra tillbaka samhällets insat-ser där de behövs som allra mest, som vill låta klyf-torna öka i samhället och som vill elitisera skolan påett sådant sätt att de bästa ska söka sig åt sidan ochalla andra få lite sämre utbildning?Jag tror inte att det är någon särskilt god strategiför att komma till rätta med klyftor i samhället.Lars tog också upp problemet - som hanuppfattar det - med att vi har ett näringsliv som satsarväldigt mycket på forskning och utveckling. För migär det ett mysterium att man kan säga: Ja, men det ärbara och ! Det är väl väldigt bra förvårt land att det är på det här sättet, och vi ska vararädda om det. Vi har en hisnande utvecklinginom den medicinska forskningen, där medstora och starka företag men också med framväxandesmåföretag kan fortsätta att vara en mycket starknation. Det är en tillgång.Det är också, statistiskt sett, ett omvänt förhållan-de mellan ett lands rikedom och den andel som statensatsar på forskning. Ju rikare ett land är, desto störreandel ser vi att näringslivet satsar. Det är orsakat avatt om vi har en hög kompetens- och utbildningsnivåblir sådan verksamhet intressant att lokalisera till ettland som , t.ex. på informationsteknologinsområde, där vårt land står sig mycket väl i den inter-nationella konkurrensen.Anf. 123 () re-plik:Herr talman! Det finns en fråga som det rå-der en oro omkring, nämligen frågan om medievåldetoch barns förhållande till detta. Med all respekt förden fria forskningen, som jag vill värna om, kännerjag mig föranlåten att fråga utbildningsministern, somockså ansvarar för forskningsfrågorna, om utbild-ningministern på något sätt är med om att skapa enopinion för att få fram kunskap omkring barns för-hållande till medievåld.Jag har deltagit i en hel diskussioner om detta ikulturutskottet och i kammaren. Vi har också haftkontakter med med Nordicom, och jag sitter självsom ledamot i , där vi diskuterardetta, i osv. Vi är nog relativtöverens om att det här finns en vit fläck i vår kunskapoch att vi skulle behöva veta mera om på vilket sättbarn påverkas, vad som gör att barn påverkas och vaddet får för konsekvenser.På vilket sätt arbetar regeringen och utbildnings-ministern med just denna fråga?Anf. 124 Utbildningsminister ():Herr talman! Det område som upp låter för mig som ett angeläget forskningsom-råde - medievåld och hur det påverkar människor,inte minst barn och ungdomar. Jag kan inte forsk-ningsläget på området. Jag känner inte heller till hurmånga forskare som är engagerade i detta.Något som är viktigt i det här sammanhanget äratt jag inte är beredd att ta av de resurser som vi nuhar i forskningsråden och på universiteten för den friaforskningen och säga: ska ni skära av en bit, efter-som vi här har ett intressant forskningsområde somkom upp i riksdagsdebatten . Vi harallihop många sådana hjärtefrågor, och en sådan åt-gärd skulle krympa något som också är väldigt vik-tigt: utrymmet för det fria sökandet efter kunskapbland forskare. Vi ska inte skära bort delar av dethärifrån och skicka i väg på beställning.Men det är klart att det är en viktig fråga, och detfinns också aktörer inom forskningssystemet som detgår att resonera med i den här typen av frågeställ-ningar. Det gäller allt från sektorsforskningsorganentill forskningsråden, ochandra aktörer. Jag deltar gärna i en sådan diskussion.Anf. 125 () re-plik:Herr talman! Jag får tacka utbildningsministernför svaret och kan konstatera att det inte pågår någonaktivitet i just den här frågan. Jag hade inte hellerförväntat mig ett sådant besked, men jag har förhopp-ningar om att vi ändå tillsammans ska kunna bedrivaett opinionsarbete. Det här är ett för oss alla aktuelltområde, eftersom det också är en fråga om internatio-nell information. Hur ser det ut utanför Sverigesgränser? Det är en fråga som inte bara handlar omSverige. Jag tror att skulle ha allt att vinna påatt gå i täten i den här frågan.Jag är tacksam för att jag har fått svaret att vi kanfå en diskussion om detta framöver.Anf. 126 () re-plik:Herr talman! Med tanke på den tidigare debattenhär ska jag lugna utbildningsminister att min fråga inte kommer att röra det livslångalärandet och förskolan. Jag har i stället en konkretfråga som rör utökningen av platserna i läkarutbild-ningen.Regeringen beslutade att sägaupp de s.k. ALF-avtalen. Uppsägningstiden är fem år.I budgetpropositionen för Utgiftsområde 16 fram-hålls:"föreslår vidare att läkarut-bildningen skall utökas med 200 nybörjarplatser se-nast höstterminen . En förutsättning för dettaär dock, enligt kommissionen, att staten och de en-skilda landstingen kommer överens om statens ersätt-ning för praktik och forskning. "Med anledning av det här och kanske för att göraverkligheten tydlig för en del landstingspolitikerskulle jag vilja veta vad som gäller och vad somkommer att gälla beträffande resurstilldelning till denya platserna inom läkarutbildningen.Anf. 127 Utbildningsminister ():Herr talman! ALF-avtalen är ju de avtal som reg-lerar vad staten betalar till landstingen så att säga fördet intrång i sjukvården som förorsakas av utbildningoch forskning, så att landstingen kan erbjuda bravillkor för detta. Avtalen har en femårig uppsäg-ningstid, och sade staten upp avtalen.Det innebär att vi nu har en period framför oss avförhandlingar, och de kommer att gälla omfattningen,inriktningen och strukturen av de s.k. ALF-medlen.Jag vill inte ännu gå in på vad min uppfattning omdetta är. Det ligger i förhandlingens natur att vi måstetala om saken, spänna musklerna lite grann och se varvi kan hamna. Det är dock riktigt, som påpekar, att den formulering som finns ibudgetpropositionen finns där för att göra alla med-vetna om att i de ALF-medel som finns är inteexpansionen i läkarutbildningen medräknad.Anf. 128 () re-plik:Herr talman! Jag ska var mycket kortfattad. Jagkan förstå att utbildningsministern i ett förhandlings-läge inte tänker avslöja den taktik och kanske framförallt den åsikt som han själv företräder, men jag troratt det är viktigt för att vi ska ha en möjlighet attbygga ut läkarutbildningen, som kanske kommer attbehöva byggas ut ännu mer, att vi hittar en bra lös-ning, som är accepterad och väl förankrad lokalt påde utbildningsanstalter där denna utbildning bedrivs.Jag tror att vi kan vara överens om det.Anf. 129 Utbildningsminister ():Herr talman! Vi är överens, och i detta ska ocksåfinnas den djupa insikten om att ansvaret när detgäller den kliniska forskningen är delat mellan lands-tingen och staten. Det finns ibland i diskussionen frånlandstingens sida en tendens att vilja skjuta över detansvaret på denna kammare, och så ska det inte vara.Det är ett delat ansvar, och det är intimt samman-kopplat med den verksamhet som landstingen ansva-rar för, en bra sjukvård. Då ska också klinisk forsk-ning och utbildning bedrivas inom den sjukvården.Anf. 130 ():Herr talman! Låt mig börja med att lite återgäldaden trevliga ton som utbildningsministern användenär han inledde sitt anförande och säga att också vifrån sida ser positivt på det samarbetesom har bedrivits, där var och en av de tre partiernabidragit med det som man har av konstruktiva idéeroch lösningar utan att ge avkall på sin egen politikeller sina egna principer.Låt mig också fortsätta i denna trevliga anda ochsäga att jag instämmer i allt det som i denna kammare har uttalat och säkertockså i det som så småningomkommer att yttra i den fortsatta debatten.Själv kommer jag i det här inlägget att tala litegrann om syn på den högre utbild-ningen och forskningen i anslutning till det betänkan-de som vi diskuterar. Men låt mig börja någotbredare än så.Den högre utbildningen inom universitet och hög-skolor var tidigare riktad enbart till överklassen. Dethandlade om att den härskande klassen i generationefter generation säkrade sin maktställning och åter-skapade sin kultur och sin bild av världen. Man bru-kar ju säga att kunskap är makt, och därför är kampenom tillgång till utbildning en av de viktigaste förarbetarrörelsen och dess båda partier i attföra. Vi har också nått långt. är det självklart attalla barn och unga ska ha utbildning, och alltfler avbåda könen skaffar sig också en högre utbildning.Men mycket återstår förstås också att göra.Herr talman! Dagens betänkande går också i rättriktning. står därför bakom betänkan-det i dess helhet. Vi ser positivt på att den massivasatsning på utbildning som tidigare startats nu gårvidare. Sammanlagt kommer medel för 89 000 nyaplatser att ha skapats på universitet och högskolormellan . Det är mycket välkom-met, även om en del har gått åt till att täcka tidigareöverintag. Det ger fler människor tillgång till utbild-ning, och det bidrar till ett bättre, mer öppet och merdemokratiskt samhälle.Kraven från arbetsmarknaden ökar för varje årsom går. Därför ökar också behovet av utbildning. Vivälkomnar också att satsningen tydligt inriktas påtekniska och naturvetenskapliga utbildningar därbehovet är som störst. Dessutom är det naturligt attnär den utmärkta satsningen på nubörjar ge resultat också bereda fler studerande platspå landets universitet och högskolor. Det har tidigarevarit uppe till debatt här i kammaren i dag.Jag kan konstatera att flera av de borgerliga parti-erna här visar med all önskvärd tydlighet att de inteanser det lika väsentligt som vi inom majoriteten attså många som möjligt ska kunna ges en möjlighet tillhögre utbildning. I stället vill och Mode-raterna skära ned , och i stället villCentern och minska utbyggnadenav fler platser till högskolan.Herr talman! ser också positivt pådet faktum att övergångsfrekvensen från gymnasie-skolan till högskolan har ökats. Men vi ärockså eniga med regeringen om att det inte är nog attsom fallet var 1993/1994 går vidare tillhögskolan efter avslutad gymnasieutbild-ning. Vi delar därför regeringens målsättning atthälften av en ungdomskull ska ha påbörjat högsko-lestudier vid ålder.Som framgår av dagens betänkande är både densociala och könsmässiga snedrekryteringen fortfaran-de omfattande. Många arbetarklassungdomar haringen studievana med sig hemifrån, har fått sitt själv-förtroende försämrat under tidigare skolår och kännersig inte hemma i den främmande miljö som den aka-demiska världen ofta utgör. För kvinnor finns fortfa-rande många osynliga hinder som skapar en utsåll-ning ju högre upp i hierarkierna man kommer. I denakademiska världen råder fortfarande alltför ofta enunken och instängd stämning. Titlar, traditioner ochvanor efter tydlig borgerlig och manlig norm fortsät-ter att dominera. Ska denna situation brytas krävskrafttag, inte bara inom de områden som berörs idagens betänkanden, men också inom dessa.Ytterligare insatser behövs för att bryta de möns-ter som gör att så få av arbetarklassens barn läservidare. Tanken att alla gymnasiestuderande ges behö-righet till högskolan är viktig att försvara. Därför ärdet bra att reservation när det gällerlärlingsutbildning är just en reservation. Satsning påsmå och medelstora högskolor runtom i landet ärockså en viktig del liksom tillgången på utbildnings-platser över huvud taget.Senare i dag kommer betänkandet om ett reforme-rat studiestöd att diskuteras. Jag ska inte här föregripaden diskussionen alltför mycket. Jag nöjer mig medatt konstatera att det är ett välkommet förslag somVänsterpartiet står bakom fullt ut. Det innehåller enviktig insikt: "Det nu framlagda förslaget från rege-ringen är så utformat att det är möjligt att, om detanses motiverat och ekonomiskt möjligt, längre framgöra förändringar på enskilda punkter, t.ex. när detgäller bidragsdelen, fribeloppet eller antalet terminer,utan att systemet behöver göras om från grunden. "För oss är det motiverat att bryta den sociala snedre-kryteringen. I det arbetet är studiestödssystemet ettviktigt verktyg. mål om studielön påsikt står fast.Moderaterna invänder i en av sina reservationeratt personskadeskyddet, som behandlas i betänkandet,inte kommer att gälla studenter vid bl.a. privata hög-skolor. konstaterar att det står varjeprivat utbildningsanordnare fritt att själv teckna för-säkring för sina studenter men också att det finns enannan lösning. De privata ubildningsanordnarna ärvälkomna att införliva sina utbildningar i det gemen-samma. Det löser inte bara den här frågan utan ökarockså rättssäkerheten för studenterna.Vår uppfattning är att utbildning och forskningbäst bedrivs i gemensam regi och att de ska stå friafrån vinstintressen och andra hänsyn än att skapa enutbildning av så god kvalitet som möjligt för studen-terna.