prot · GM0998 · 1999-05-21 00:00:00 — Jag vetinte om det finns något historiskt samband, men dethar ett samband med det faktum att det skulle krävastio jordklot för att hela jordens befolkning skullekunna leva på den nivå som vi lever på i , med den resursförbrukning och den mil-jöpåverkan som vi ägnar oss åt i den rika världen. Detkrävs alltså faktor tio för att alla länder skall kunnaleva på vår nivå. Vi har ju ingen moralisk rätt att sägaatt denna levnadsstandard bara får vara begränsad tillde länder som råkar vara rika i dag.Det här tänkta exemplet förutsätter naturligtvis attvi inte fortsätter att öka resursförbrukningen ochmiljöpåverkan, och gör mer anspråk på miljöutrym-met.Efter att miljöpåverkan och resursförbrukning ti-digare ständigt har gått jämna steg med utvecklingenav BNP och tillväxten, är det glädjande att vi nu harkunnat separera de här kurvorna. Vi kan alltså i dagöka tillväxten utan motsvarande ökning när det gällermiljöpåverkan. Det här är viktigt, och det är intressantför framtiden, också i en diskussion om faktor tio-begreppet framöver.När det sedan gäller vad man kan göra politisktför att stimulera en annan livsstil och hur man medpolitiska beslut kan påverka det, vill jag ge någraexempel från det lokala investeringsprogramarbetet.Jag börjar med cykeltrafiken.Jag var i och deltog i encykelkonferens, där vi diskuterade just cyklandet itermer av livsstil. Det är ett litet exempel, men det ärinte ointressant. Man kan låta bilen stå och ta cykelntill jobbet, och därmed kan man inte bara minskapåverkan på miljön utan också få en trevlig cykelturmed sensuella intryck under vägen. Dessutom ägnarman sig åt betydligt mindre energiförbrukning. Detlär gå åt motsvarande bensin per mil närman cyklar. Dessutom är den näring som vi cyklisterintar i regel av förnybar natur, vilket underlättar ek-vationen ytterligare.Det finns ett antal projekt för att stimulera cykel-trafiken och kollektivtrafiken i lokala Agenda 21-arbetet, som också ofta är kopplade till olika möjlig-heter till påverkan och information. Det finns ettprojekt i som innebär informationoch påverkan när det gäller källsortering i kommu-nens fastigheter. Genom att göra alla brukare inför-stådda med varför och på vilket sätt projektet genom-förs ökar möjligheten för ett positivt utfall. Det ärockså ett litet exempel som har beröring med livssti-len.Inom Agenda 21-arbetet i en kommun spriderman information om energifrågor i syfte att ocksåminska förbrukningen från framför allt fossila energi-källor.I ett våtmarksprojekt i Skenaån sker det en folk-bildningsinsats i samarbete med föreningen i . Man visar på goda exempel inommiljö och miljövård samt ger de besökande informa-tion och utbildning.Det finns en utställning i i norra kretsloppsanpassade toaletter, och man driver eninformationskampanj om dessa toaletter i sambandmed att fastighetsägare söker bygglov för ny-, om-och tillbyggnad samt vid allmänna informationsmö-ten. - Detta är bara några små exempel.Anf. 186 ():Fru talman! Först det som miljöministern tog uppom faktor tio. Det var egentligen två saker som jagfastnade för där.Miljöministern sade att om vi tillämpar faktor tioså förutsätter det att vi inte fortsätter att öka vår re-sursanvändning. Jag tolkar snarare faktor tio så, att vii den rika delen av världen behöver minska vår re-sursförbrukning , så att andra på den härplaneten kan öka sin. Det är det som jag menar meddet rättvisa miljöutrymmet.Sedan betyder det inte att vi behöver begränsa osstill av allt vi använder . Mycket kan vi görasmartare, en del saker behöver vi inte effektivisera såmycket; på energiområdet kan vi kanske klara ossundan genom förnybara bränslen, osv. Men det ärändå en väldigt stor nyansskillnad där, kan man säga.Miljöministern pratade om att vi kan bryta kur-vorna för BNP och miljöpåverkan. Ett exempel är juenergianvändningen i . Energianvändningenhar legat och har ökat. Den resursef-fektivisering som vi har haft i under harvarit omfattande och stor, men den har bara kommitoss svenskar till godo. Ingen i tredje världen har fåttta del av det ökade resursutrymme som den effektivi-seringen skulle ha kunnat leda till.Just på grund av otydligheten kring begreppetfaktor tio pratar vi i mycket om rättvistmiljöutrymme, som handlar om det faktiska utrymmesom finns för användning av naturresurser - bådeändliga och förnybara - på den här planeten och somär vår beskärda del rent moraliskt sett.Miljöministern nämnde sedan ett antal små exem-pel; jag hävdar inte att det är oväsentliga - de är sä-kert mycket viktiga. Jag känner inte själv till dem idetalj. I första hand handlade de om information somjag förstod miljöministern, men det är möjligt att jagmissförstod det.Jag skulle vilja komma med ett annat exempel,som definitivt inte är litet - det är tvärtom mycketstort: arbetstidsförkortningen, som jag ser som densociala förändring som skulle ha störst effekt i rikt-ning mot en grönare livsstil, en hållbar livsstil. Tid ären bristvara i vårt samhälle. Vad använder vi i ställetför tid? Jo, vi använder väldigt mycket energi.Gör vi en grön skatteväxling t.ex. där vi höjerenergipriserna kraftigt och använder medlen till attfinansiera skattesänkningar på ett sätt som gör att vikan minska arbetstiden har vi å ena sidan höjda ener-gipriser som ett incitament för att man skall minskaenergianvändningen - en piska för en hållbar livsstil,kan man säga. Å andra sidan får vi kortare arbetstid,mer tid - en morot för en hållbar livsstil, kan mansäga.Jag tror att vi måste börja fundera i de här storabegreppen också när det gäller hållbar livsstil.Anf. 187 Miljöminister ():Fru talman! Jag har förmodligen uttryckt migoklart. Det är naturligtvis inte resurserna som intebehöver minska - de behöver minska precis somJonas säger. Faktor tio innebär att vi skallkunna minska resursförbrukningen ned till ochbehålla levnadsstandarden. - Uttryckte jag mig oklartdär ber jag om ursäkt för det.Det var inte bara informationsprojekt jag nämnde.Här finns en hel del projekt som handlar om att byggaom kollektivtrafiken med mer av cykelbanor och pådet sättet skapa en annan samhällsinfrastruktur, sommöjliggör och lockar fram en annan livsstil.Man kan säkert tänka sig en möjlighet att sänkaarbetstiden och att det kan få positiva effekter. Mankan också tänka sig arbetstidssänkningar som inte fårnågra direkta effekter.Vi har ju de facto en kontinuerlig arbetstidsför-kortning. Det intressanta är att om man tittar tillbaka ihistorien så finner man en oerhört stabil kurva förminskning av arbetstiden i . Den kommersäkert att fortsätta. Om det sedan är praktiskt möjligtoch finns utrymme för en radikal, snabb minskningav arbetstiden är en fråga som vi inte kan reda ut ijust den här debatten.Sedan kan man kanske också peka på att det finnsandra strukturella drag som kanske inte är politisktbeslutade men som också innebär möjligheter attminska ianspråktagandet av miljöutrymme, som t.ex.IT-utvecklingen, som också tog upp.Där kan man tänka sig ett antal konkreta exempel påhur resursförbrukningen, framför allt när det gällerresor, kan minska genom en bra användning av in-formationstekniken.Slutligen: Jag talar nog om miljöutrymmet i stortsett i varje anförande jag håller, även om jag kanskeinte varje gång använder det uttrycket - det kanskejag skall börja med. Jag talade om det framför alltmed utgångspunkt från klimatpolitiken, som jag tyck-er är det enklaste och effektivaste sättet att illustrerahur den rika världen har koloniserat atmosfären försin egen industriella utveckling.Där finns också ett bra exempel. När vi i klimat-politiken nu har planer på att minska växthusgasut-släppen, både från och från , är ett viktigtsyfte inte bara att minska växthusgaserna utan ocksåatt skapa lite utrymme för fattiga länder att kanskeöka sina utsläpp.Anf. 188 ():Fru talman! Jag vill bara tacka miljöministern fören intressant debatt. Det var en hel del saker somklargjordes, även om en del frågetecken naturligtvisfinns kvar.Jag tog upp sex timmars arbetsdag i första handsom ett exempel på att vi behöver tänka i större banornär vi pratar om hållbar livsstil och inte bara tänka påde små exemplen.Tack för mig!Överläggningen var härmed avslutad.31 § Svar på interpellation 1998/99:323 omproducentansvaret och avfallsskattenAnf. 189 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser vidta för att lösa problemen kopp-lade till insamlingen av förpackningar enligt förord-ningen om producentansvar för förpackningar ochregeringens förslag om en skatt för deponering avavfall.Jag vill börja med att klargöra vad producen-tansvaret för förpackningar innebär. Enligt förord-ningen har producenterna en skyldighet att samla inallt avfall som utgörs av förpackningar. För att kunnagöra detta har producenterna en skyldighet att tillhan-dahålla lämpliga insamlingssystem. I förordningenom producentansvar finns sedan mål angivna för hurstor andel som skall materialåtervinnas eller återan-vändas. Producenterna har dessutom en skyldighet attsamråda med kommunerna i frågor som rör insam-lingssystemen.Kommunerna ansvarar för insamling, transportoch omhändertagande av hushållsavfall som det intefinns producentansvar för. Kommunen bestämmersjälv hur avfallshanteringen skall organiseras ochbeslutar om den avgift som hushållen skall betala förtjänsten.Producentansvaret har varit ett sätt att genomföraförändringar inom avfallsområdet för att påverkautvecklingen mot mer miljöanpassade produkter. Detär också viktigt att avfallet, som deponeras, kannyttiggöras genom att det t.ex. återvinns eller återan-vänds. För att uppnå detta har tidigarebeslutat om ett förbud mot deponering av utsorteratbrännbart avfall och ett förbud mot deponering avorganiskt avfall.Dessa åtgärder kompletteras nu med ytterligare enåtgärd för att förbättra avfallshanteringen. Jag tänkerdå på den skatt som regeringen har föreslagit skallinföras på avfall som går till deponi. En sådan skattinnebär att sorteringskraven ökar även för kommu-nerna. Kommunerna kan meddela föreskrifter omytterligare källsortering och ta ut en avgift för atttäcka kostnaderna för detta.För att dessa åtgärder skall fungera, är det viktigtatt alla konsumenter är engagerade och att vi allasorterar vårt avfall. Därför måste insamlingssystemenvara lättillgängliga och anpassade efter konsumenter-nas behov. Det skall vara enkelt att sortera och attgöra det rätt. Regeringen har dessutom vid flera till-fällen framhållit hur viktigt det är med bra informa-tion om avfallshanteringen.Jag har förstås uppmärksammat att det finns vissaproblem när det gäller insamlingen av förpackningar.Jag tog därför initiativ till ett möte med representanterfrån materialbolagen, och för att bl.a. diskutera den praktiska till-lämpningen av producentansvaret.Vid mötet, som vi hade ,valde jag att lyfta fram tre områden som jag tycker ärsärskilt viktiga inför den fortsatta utvecklingen. Dethandlar om informationen till hushållen, samarbetetmellan kommuner och de bolag som samlar in ochåtervinner materialen samt utvecklingen av nya sys-tem och ny teknik.Jag har bjudit in till ett uppföljande möte i slutetav då representanterna kommer attredovisa hur de har arbetat vidare på dessa områdenför att lösa de problem som finns. Vid det mötet kandet dessutom vara lämpligt att ta upp frågeställning om insamlingen i glesbygden.Efter mötet kommer jag att ta ställning till hur mankan gå vidare i denna fråga och i andra frågor som rördet här problemet.Anf. 190 ():Fru talman! Tack för det här svaret, som jag intetycker är ett svar. Jag saknar svar på de praktiska ochkonkreta frågor som jag tycker är viktiga i det härsammanhanget.Det fanns ett stort engagemang i många kommu-ner för källsorteringen innan producentansvaret in-fördes, men när det infördes omöjliggjordes det lo-kala engagemanget. Det här centraliserades ju tillmaterialbolagen; det var som stod bak-om det. skulle materialbolagen sköta det här, ävenden praktiska insamlingen.Jag har inget emot ett producentansvar. Produ-centerna skall naturligtvis ta ansvar för sina förpack-ningar. Det är vi helt överens om. Men man kan hamånga synpunkter just på det faktum att producenter-na har insamlingsansvaret. Det ekonomiska ansvaretär givet, men det här handlar om den praktiska hand-läggningen.När producentansvaret infördes satte man ocksåupp mål för hur mycket producenterna skulle klara avatt samla in. Dessa mål var inte speciellt ambitiöstuppsatta. I stort sett handlade det om ungefär det somman trodde uppnåddes den dag som producentansva-ret infördes. Det kanske finns skäl att stärka det här iframtiden.Nu börjar en effekt synas. Det går ganska bra förmånga materialbolag att samla in. Naturligtvis är detbilligare att samla in där folk bor tätt än där folk borglest. när man upptäcker att man når målen sluta med insamlingen på ställen där folk borglest, t.ex. i . Jag har exempel därifrån.Fyra byar i blev av med all in-samling. Det blev långt till närmaste insamlingssta-tion. I en by som Bredträsk får man till sinaåtervinningsstationer. Det finns ställen där det är ännuvärre. I försvinner återvinningen både cent-ralt och i tio byar. I kommer man att fåtolv mil till närmaste återvinningsstation för papper.Det säger naturligtvis sig självt att människor intekommer att samla in speciellt mycket när det är såda-na här avstånd. Då uppkommer nästa problem. Hurskall kommunen bete sig? I de här fallen har inte enskommunen varit den som har samlat in på entrepre-nad utan det har andra gjort, i alla fall i . Fårkommunen samla in glas och papper nu när material-bolagen inte längre vill göra det? Enligt det här medproducentansvaret får man inte det. Men kommunenblir ju påförd en avfallsskatt från år2000. Hur skall kommunen göra med papperet ochglaset i hushållssoporna - det är faktiskt tungt - omman vill minska avfallskatten, så att renhållnings-kostnaden minskar för människor? Människorna sombor på dessa ställen kommer naturligtvis att lägga allti en påse, eftersom de inte erbjuds något alternativ.Det här måste vara något som departementet hardiskuterat innan man kom med ett förslag om avfalls-skatt.I svaret verkar det som om det här är något nyttför miljöministern. Miljöministern tänker möjligen taupp det här framåt hösten. Det är så dags då. Skallkommunerna få möjlighet att samla in? Skall materi-albolagen tvingas till en insamling? Hur skall kom-muner bete sig som har en egen tipp och inte alls villbetala den stora avfallsskatt som det kan bli fråga om,med tanke på att glas och papper kanske hamnar ihushållssoporna?Det här är frågor som många väntar på att få svarpå. Jag hoppas att jag i det svar som miljöministernnu kommer med kan få mera konkreta besked om hurdet här skall hanteras när avfallsskatterna införs ochnär materialbolagen har slutat att samla in.Anf. 191 Miljöminister ():Fru talman! Det korta och enkla svaret är att allaförpackningar skall samlas in. Vi har använt ett antalprocenttal för att följa upp och kanske också stimule-ra återvinningen. Men det får inte tas till intäkt avmaterialbolagen för att inte samla in från vissa orter iSverige. Detta kommer jag att ta upp med dem. Såvittjag förstår handlar grundfråga omdet här.Det är alltså inte acceptabelt att man slutar medåtervinningsstationer på vissa orter. Det är framförallt inte acceptabelt att man motiverar det med har nått vissa mål som har satts upp för det härarbetet.Anf. 192 ():Fru talman! Det betyder alltså att det kommer attbli en förändring av det producentansvar som vi har . är ju producentansvaret utformat på detsättet att det inte finns några krav på att det skallfinnas insamling på varje ort. En sådan förändringkan vi alltså få se. Kommer den i förordningen, ellerhur kommer en sådan förändring att ske?Det här är naturligtvis en oerhört viktig signal intebara till invånarna i , Mjörsjöby, Nästansjöoch alla de orter som finns där uppe; det är faktiskt ett30-tal återvinningsstationer som skall försvinna iVästerbotten. Det här är framför allt en mycket viktigsignal till materialbolagen, eftersom det innebär att demåste hantera sitt insamlande på ett helt annat sätt ände gör i dag.I många kommuner har man ju haft många syn-punkter på var återvinningsstationerna är placerade,hur många som finns och i vilken omfattning återvin-ningen sker. Många kommuner har faktiskt haft pro-blem med materialbolagen, eftersom materialbolagenhar haft en synpunkt på hur tätt det skall vara mellanåtervinningsstationerna och hur lätt det därmed skallvara för invånarna och kommunerna har haft en an-nan uppfattning. Som det ser ut är det material-bolagens synpunkt som gäller. En kommun somegentligen skulle vilja öka möjligheterna för männi-skor att samla in på ett bättre sätt kan inte göradet. De kan inte sätta ut extra återvinningsstationer.Det som de har kommit överens med materialbolagenom att man skall ha har man på entreprenad. Därut-över kan de inte agera.Betyder det här att kommunernas inflytande överhur insamlingen skall se ut kommer att stärkas? Bety-der det att det kommer att bli krav på att det i varjetätort med ett visst antal invånare skall finnas sådanthär, eller hur skall det utformas? Betyder det att detkommer att ställas krav när det gäller mycket av detsom inte har kommit i gång, t.ex. återvinning avpappförpackningar och plåt? Kommer det att finnaskrav på att den återvinningen skall komma i gång?Den finns ju i en väldigt liten omfattning. Jag ärmycket intresserad av att veta hur förändringenkommer att se ut.Anf. 193 Miljöminister ():Fru talman! Jag vet inte exakt hur det här kommeratt se ut. Jag tror att det räcker med att jag diskuterarmed materialbolagen omkring det här. Om det integår att lösa grundproblem denvägen får jag naturligtvis fundera över hur jag skallåstadkomma en lösning.Gudrun tar upp de samarbetsproblemsom finns mellan kommunerna och materialbolagen.På mötet krävde jag av demsom var med att de skulle diskutera detta och se tillatt lösa dessa samarbetsproblem. Om vi kan få ettbättre fungerande samarbete mellan materialbolagenoch kommunerna tror jag att en del av de här proble-men kommer att lösas.Avslutningsvis vill jag säga att det här systemetnaturligtvis har vissa nackdelar. Det har alla system.Det har fungerat under - lite varierandei olika kommuner - och vi närmar oss naturligtvis entidpunkt när det är dags att göra en ordentlig förut-sättningslös analys av hur det har fungerat och ocksåfundera över om det finns andra vägar att lösa det härproblemet. Det handlar om att åstadkomma ett funge-rande producentansvar och en fungerande och brainsamlingssituation för konsumenterna.Det är oerhört glädjande att konsumenterna harvisat sig vara så intresserade av att delta i återvin-ningsarbetet och att det har fått en sådan omfattningsom det har fått. Men det innebär också ett ansvar föross, materialbolagen och kommunerna när det gälleratt ställa upp och försöka hitta bästa möjliga system.Anf. 194 ():Fru talman! Från sida välkomnar vien sådan översyn, eftersom vi menar att producen-tansvaret kanske inte skall vara utformat exakt somdet är utformat i dag.Det är viktigt med det lokala engagemanget.Dessutom kan man se att många kommuner i daginför en soptaxa efter vikt. Naturligtvis är förutsätt-ningen för att människor skall kunna få en låg sop-taxa att det finns en möjlighet att bli av med mycketav det som är tungt: glas, papper, förpackningar och iviss mån plåt. Det har funnits ett ganska bra utbud avåtervinningsstationer för glas och papper, men det harvarit mycket sämre för metaller.Jag är glad över att ministern tar ett sådant härinitiativ. Jag kommer härmed att ha ett positivt be-sked till de mina i framför allt som har hörtav sig och varit mycket oroade över det här.Jag förmodar att det här svaret kommer att använ-das av kommunernas miljö- och hälsoskyddsnämndereller renhållningsbolag, som har känt en mycket starkoro för vad som skulle ske när de 35 stationerna iVästerbotten skulle läggas ned. Jag hoppas att vi kanse tiden an med tillförsikt.Jag vill också säga att revisorer justnu gör en översyn av producentansvaret, så vi fårsnart en rapport som visar hur det fungerar i prakti-ken. Och det är praktiken det här verkligen handlarom.Överläggningen var härmed avslutad.32 § Svar på interpellation 1998/99:330 omhälsosamma bostäderAnf. 195 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig påvilket sätt jag avser att verka för en tydlig, långsiktigutveckling av byggforskningen, vilka riktlinjer jagavser att ge för framtida sam-verkansmöjligheter, befogenheter och bemyndigan-den samt vilka åtgärder jag avser att vidta för allergi-sanering av bostäder, förskolor och skolor.Regeringens övergripande mål för miljöpolitikenär som bekant att till nästa generation kunna lämnaöver ett samhälle där de stora miljöproblemen i Sve-rige är lösta. Vi gör flera satsningar för att Sverigeskall kunna vara ett föregångsland i omställningen tillhållbar utveckling.För att kunna uppnå generationsmålet krävs nykunskap. Forskningen har här en viktig roll att spelaoch resultat från byggforskningen kan komma att fåcentral betydelse. Stora naturresurser är inbyggda iden befintliga bebyggelsen och de systemlösningar vihar i städerna medför att vi förbrukar stora resurser.Såväl byggprocessen som förvaltningen av byggnaderoch den byggda miljön måste utvecklas mot ökadresurseffektivitet och kretsloppslösningar. En viktiguppgift för forskningen är alltså att ta fram ny kun-skap om vägar till det resurseffektiva och uthålligasamhället.I vårpropositionen har vi därför bl.a. föreslagit attsåväl miljöforskningen som byggforskningen tillförsytterligare resurser. T.ex. har vi förslagit att får att fördela tillframför allt miljöeffektforskning och miljötoxikolo-gisk forskning och därefter 100 miljo-ner kronor. Byggforskningen föreslås förstärkas med50 . Det är min ambition att riktlinjerna förbyggforskningens inriktning mot resurseffektivitetskall utvecklas ytterligare i årets budgetproposition.Byggforskningsrådets uppdrag kommer att preciseraspå sedvanligt sätt i myndighetens regleringsbrev förår 2000.På kommer byggforskningen att sättasin i ett större forskningspolitiskt sammanhang. Rege-ringen har tillsatt en arbetsgrupp med upp-drag att föreslå myndighetsorganisation för den fram-tida forskningsfinansieringen. Detta arbete skall pre-senteras , för att förslagen skallkunna redovisas för inför nästa forsknings-politiska proposition . Denna översynomfattar även sektorsforskningen generellt. Det kanalltså bli fallet att arbetsgruppen presenterar förslagom den långsiktiga organisationen för byggforsk-ningen och Byggforskningsrådet.I mitten av februari besvarade jag en interpel-lation ställd av om åtgärder föratt förbättra inomhusmiljön. Till detta vill jag nutillägga att regeringen i vårpropositionen även före-slagit att det inom ramen för de lokala investerings-programmen kommer att öppnas möjligheter att fåbidrag för åtgärder för att förbättra inomhusmiljön.Detta kan komma att bli ytterligare ett viktigt instru-ment i arbetet med inomhusmiljöfrågorna.Anf. 196 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kd):Fru talman! Jag vill börja med att tacka för svaretpå min interpellation om hälsosamma bostäder. I gårdiskuterade vi här i kammaren betänkandet Vissabyggfrågor m.m., som egentligen var ett betänkandemed inriktning på miljöfrågor. I vilket fall skulle detkunna vara en plattform för flera regeringsinitiativ iviktiga frågor om miljö, tillgänglighet och säkerhet.Då saknade vi någon ansvarig minister här.Viktiga krav från sida är en in-formationskampanj om ventilation i småhus. Flerabarnfamiljer har valt att bo i småhus. När nu kravetpå obligatorisk ventilationskontroll tas bort, måsteegenintresse och ansvar öka. Då tycker vi att det ärlämpligt att , , och , som sitter inne medgedigna kunskaper, genomför en informationskam-panj som stöd för småhusägarna.Ett program för allergisanering i förskolor ochskolor är mycket brådskande, för här har vi storaproblem. Allergierna ökar med en fördubbling varjedecennium. Undersökningar visar att normerna förventilation inte uppfylls av en stor procentandel avskolorna.