prot · GM0987 · 1999-04-28 00:00:00 — Säkert har det kostat miljontals kronoratt på ett artigt sätt beskriva att regeringspartiet ochdess hjälppartier inte vill ändra på sakernas tillstånd.Om någon skulle drista sig till att fråga mig vadsom förvånat mig mest under detta halva år skulle jagsvara just energin och resultatet av allt motionsskri-vande och motionsbehandlande. Tänk, så mycket tid,energi och pengar skulle ha sparat om manföre motionstiden hade tillkännagivit vad man intevill ändra på av tidigare ställningstaganden, vad sombereds och utreds, om nu syftet med motioner är att fåtingens ordning ändrad.Fru talman! skall jag i alla fall argumentera förvåra moderata ställningstaganden. Först vill jag dis-kutera motion L417.Jag tror inte att någon kan tänka sig en större ka-tastrof än att ett barn mister sina föräldrar och stårensamt i världen. Det händer sådana saker, tyvärr. Dåär det viktigt att barnet får all den hjälp som står imänsklig makt för att i någon mån försöka kompense-ra förlusten.Bakgrunden till motionen är att det tyvärr alltförofta har hänt att socialarbetare har underskattat dennasjälvklara lösning för ett omyndigt barn. Man harplacerat barnet i en helt främmande miljö. Detta äroacceptabelt, anser vi moderater.För att man skall förhindra ett upprepande är Ber-til motion L417 mycket angelägen. Han villatt mor- och farföräldrar, i den mån som de inte visarsig vara olämpliga, i första hand skall få möjlighet attge sitt barnbarn en trygghet i livet genom att bli an-förtrodd vårdnaden. Underförstått gäller motionennaturligtvis att andra släktingar som står barnet näraanlitas för detta grannlaga och svåra värv innan någonhelt främmande människa kommer i fråga.Det är en självklarhet, tycker säkert kammarensledamöter, om man nu så tragiskt har ställts utanföräldrar, att den livlina som närmaste släkten utgörinte huggs av också den. Det tyckte inte lagutskottetsmajoritet, tyvärr. Jag vill därför yrka bifall till denmotionen, dvs. till reservation 7.Jag vill emellertid uppmärksamma en stor fram-gång i detta hänseende. Från - fram-går det av socialtjänstlagens paragrafer - skall i ställetför bör mor- eller farföräldrar först komma i fråga förett nytt hem till ett föräldralöst barn. Man har upp-märksammat problemet i socialutskottet, och det ärbra.Men i konsekvens med detta anser jag att föräld-rabalkens 6 kapitel också skulle justeras så att detklart framgår att man i första hand skall se till attbarnet får behålla kontakten och får växa upp till-sammans med nära släktingar. Konsekvens är tydli-gen inte en självklarhet i lagstiftningen.Fru talman! Jag vill säga något också om talerätt imål om hävande av faderskap. I flera motioner, varaven har väckts av de , yrkasatt talerätt införs för såväl efterlevande maka sommannens arvingar. Detta är en mycket kompliceradfråga. Samma fråga var föremål för ställ-ningstagande . I den debatten deltog Mari-etta de . Hon beskrev då några pro-blem och oklarheter, som jag också vill beröra.Sedan 1969 ärver även barn som fötts utanför äk-tenskapet sin pappa. Med nuvarande kunskaper kansamhället genom gentekniken med stor sannolikhetavgöra faderskapet. Många faderskapsmål har av-gjorts med mindre träffsäker teknik.Misstag kan ha begåtts. Vi moderater anser att bådeänkan och den avlidnes barn skulle vinna ökad rätts-säkerhet om oklarheter och olikheter förutsättnings-löst utreds.Utskottet ansåg då, som , att en utvidgning avtalerätten för änkan och arvingarna inte motiverasutifrån principen om barnets bästa. Jag kan mycketväl förstå att ett barn som genom dom fått fel far inteär hjälpt i livet om fadern tas ifrån barnet, särskiltsom den förmenta fadern dessutom i realiteten haravlidit.Nej, här handlar det om rättssäkerhet och om heltandra människor och deras rätt. De barn som skallärva sin far och den avlidne mannens hustru är desom har bristande rättssäkerhet i den nuvarande lag-stiftningen genom att de saknar möjlighet att rätta tillett felaktigt domslut.Motionerna är alltså berättigade och viktiga ochborde ha fått en helt annan, mera seriös och sakligbehandling. Förra gången delades upp-fattning av fyra andra partier, , , och . Det var dåmycket nära en majoritet, bara Vänstern och Social-demokraterna hade en annan uppfattning. Även dessapartiers uppfattning, som måste anses återspeglad iutskottets resonemang, hade mycket lätt kunnat ingå iminoritetens uppfattning och bildat ett bifall. Politi-kens vägar är ibland outgrundliga.Hade partierna stått kvar vid den uppfattningen , hade det blivit utskottsmajoritet. Man kan undravarför har ändrat uppfattning i dennafråga.Fru talman! När det sedan gäller motion L421 avAlf m.fl. vill jag här i kammaren konstateraatt mycket av texten i motionen är moderat värdekon-servativ politik. Vad vore då mer naturligt än att vimoderater sällade oss till reservanterna? Vi har dockav skäl som jag skall redovisa i stället lämnatett särskilt yttrande.Vi delar också uppfattningen att en genomlysningav samhällets fundament, dvs. den värdebas somhåller ihop samhället, skulle vara mycket betydelse-full.Fru talman! För att undersöka vad den norskaVerdikommisjonen är och vill var lagutskottets leda-möter i och träffade ordföranden för kommis-sionen tidigare i vår. Vi fick en mycket intressantföredragning och en intressant diskussion. Syftet äralltså· att starta en bred värdemässig och samhällsetiskmobilisering för att stärka positiva gemenskap-svärderingar och ett ansvar för miljön och sam-hället,· att skapa en större medvetenhet om värdefrågoroch etiska problemställningar,· att bidra till analys och kunskapsförmedling påområdet,· att identifiera aktuella värdemässiga och samhäll-setiska utmaningar, samt· att uppmana till handling.Det rådde stor enighet om dessa syften under be-söket, såvitt jag kunde förstå av uttalandena i diskus-sionen. Väl hemma gav emellertid majoriteten avutskottets medlemmar motionen ett kallsinnigt motta-gande. Man ansåg att åtgärder redan hade vidtagitsför att lyfta fram sådana spörsmål som tas upp i mo-tionen.Man pekade då på fler kommittéer som arbetar,bl.a. på en som skall planera och genomföra aktivite-ter inför det kommande och som skallvara klar . Manhänvisade vidare till en kommitté som skall utvecklaarbetet med värdegrunden i skolan och en kommittésom skall belysa de nya förutsättningar, problem ochmöjligheter som det svenska folkstyret möter inför2000-talet.Fru talman! Jag är rädd att dessa tre kommittéerinte kommer i närheten av den inre kärna av mänskli-ga tankar och ställningstaganden hos individer somden norska värdekommissionen vill åstadkomma.Däremot instämmer vi moderater i utskottets upp-fattning att en svensk statlig värdekommission inte ären framkomlig väg om man vill komma vidare medde tankegångar som motionen innehåller.Sverige är inte , kan man konstatera. Jag ärrädd att förtroendet för och möjligheterna för svenskastaten och svenska politiker är små när det gäller attfå enskilda personer att allvarligt undersöka sina egnavärderingar. Kanske är respekten för den norska stat-sapparaten större.Det måste finnas andra möjligheter att stimuleravarje enskild medborgare att själv undersöka sinaegna värderingar. Med facit i hand rörande både dennorska och den svenska prioriteringsutredningensspår i det allmänna medvetandet tillåter jag mig att hamina dubier.I det särskilda yttrandet av de moderata ledamö-terna i utskottet konstaterar vi med ordatt det är vägen om är mödan värd, dvs. att det vikti-gaste, underliggande syftet är att hos den enskildaindividen stimulera till eget personligt reflekterandeöver det egna förhållningssättet till en rad olika sam-hällsföreteelser. Vi måste anstränga oss att hitta enannan väg att stimulera en sådan process, uppmuntraindividen att själv utforska och medvetandegöra sinavärderingar och sitt förhållningssätt till etiska ochmoraliska begrepp.Den norska värdekommissionen har ett råd med37 personer som företräder vanliga människor, en delmed mycket alldagliga yrken och professioner sommera får rollen att initiera, aktivera, frammana ochspegla vardagsmänniskans perspektiv, detta för attundvika och minska påverkan av politiker,proffstyckare och yrkesfilosofer.Vi anser därför att det skulle ligga ett värde i attexempelvis till kommittén som arbetar med tusenårs-skiftet knyta en brett sammansatt referensgrupp somfår denna roll i Sverige.Studiecirklar i filosofi är mycket populära i Sveri-ge, och människor åker för att lyssna påföreläsningar i filosofi. Det ger hopp för framtiden.Det språkliga komplex som svenska folket i ge-men lider av borde kunna avlägsnas genom en brettupplagd studieverksamhet och debatter. Det är barafråga om sunt förnuft och sund egen reflexion när vianvänder krångliga ord.Med det, fru talman, upprepar jag mitt yrkandeom bifall till den moderata reservationen nr 7.Anf. 78 ():Fru talman! känner jag mig ensam här ikammaren, i riksdag. Jag är utpekad ochdiskriminerad. Trots det eller snarare med anledningav det kommer jag i mitt anförande att vara personlig.Jag kommer att vara känslomässig. Jag talar om migsjälv men också om många andra i vårt land, kvinnorsom män.Fru talman! Vad beror detta på? Varför ses jagsom smutsig och mindre värd? Varför blir jag diskri-minerad? Beror det på att jag är ledamot av ? Beror det på att jag har ett utländskt efter-namn? Eller beror det på mitt svarta hår och minasammetsbruna ögon? Eller på min frisyr?Fru talman! Svaret är nej. Det är inte dessa fakto-rer det beror på att jag diskrimineras. Det är mycketenklare än så, fast enormt mycket vidare och djupare.Det handlar om kärlek. Det handlar om människor.Det är därför det blir så svårt, för kärlek mellan män-niskor ses som svårt i detta betänkande, som ett pro-blem, trots att vi alla har varit förälskade. Jag minnsmin första förälskelse. Minns ni er första förälskelse?Kjell Eldensjö får göra det, fårgöra det, får göra. Ja, praktiskttaget alla ledamöter som sitter här i kammaren fårgöra det. Fru talmannen får göra det, men jag får integöra det!Lagstiftningen och majoritet tillåterinte mig och tusentals andra män och kvinnor att göradet. Vi får helt enkelt inte gifta oss. Vi är och förblirdiskriminerade enligt dagens betänkande. Men varför,fru talman, varför?En av de grundläggande förutsättningarna för enskådespelare är empati, att ha förståelse och inlevel-seförmåga, att leva sig in i en annan människas situa-tion, förmågan att leva sig in i en annan människaskänslor. Där förenas politiken med teatern. Man skallinte behöva vara skådespelare för att klara av det.God inlevelseförmåga skall också en politiker ha. Jagär övertygad om att det krävs av en politiker.Jag vill faktiskt fråga KjellEldensjö varför han vill fortsätta att förbjuda homo-sexuella från möjligheten att ingå äktenskap på sam-ma villkor och med samma rättsverkningar som hete-rosexuella och på det sättet fortsätta att diskriminerabl.a. mig.Moderaternas : Varför?Folkpartiets : Varför?Centerpartiets : Varför?Socialdemokraternas : Varför?Det är raka frågor, och jag förväntar mig ocksåraka svar. I och för sig vet jag inte riktigt vad jagförväntar mig av med tanke påderas motion L424. När jag läste motionen förstodjag att skulle Skånberg fått bestämma hade jaginte fått existera.Över 30 000 personer deltog i den färgstarka pa-raden på Euro som medkraft tog avstånd från nymoralism och diskrimineringoch med stolthet tog ställning för att kärleken mellanmänniskor av samma kön är minst lika mycket värtsom kärleken mellan människor av skilda kön. Inteens kunde undgå denna starka ochtydliga manifestation. Men vad händer med alla ossom får styra? Kan vi utstå mervåld än det som redan riktas mot oss ?Fru talman! Kan jag vara mer tydlig än så här imitt avståndstagande från motion L424?Nu vill jag vända mig till socialdemokraterna ochfråga: Vad beror det på att vi valt att vara så otydliga ifråga om homo- och bisexuellas rättigheter? Varförtar ni inte på ett starkare sätt avstånd från Kristdemo-kraternas motion? Eller det är kanske det ni inte gör,inte tar avstånd från motion.Varför är inte min kärlek lika mycket värt?Är det någon kristdemokrat, moderat eller social-demokrat som tar ansvar för det fysiska och psykiskavåld som riktas mot homosexuella i samhället?Hur var det nu med empatin? Inser ni vilka konsek-venser ert handlande här i kammaren får ute i sam-hället?Fru talman! Jag har försökt ta upp kärnan i vadyrkandena till motionerna L402, L404, L407, L410,K330, Ju709 och So380 går ut på. För oss i Vänster-partiet handlar det om en strävan och ett krav attskapa en lagstiftning som inte diskriminerar männi-skor på grund av deras sexuella orientering.Lagutskottets betänkande LU18 behandlar lag-stiftning på det familjerättsliga området. om äktenskap för homosexuella, partnerskapsla-gens anknytningsvillkor, förordnande av registre-ringsförrättare och registrering av partnerskap utom-lands.Berit kommenterade inte ens det här.Det var tyst. Hon sade att det hade pågått ett enormtoch febrilt tankearbete. Men var är resultaten? Detvar tyst från här kan jag trots allt glädja mig. Jag kan ock-så komma med en glädjande nyhet som jag vill pre-sentera för kammaren, fru talman.Den 20 april beslutade kommunfull-mäktige att uppdraget som vigsel- och partnerskaps-förrättare skall betraktas som ett sammanhållet upp-drag - helt i linje med vissa av motionerna i betän-kandet. Jag hoppas att fler kommuner följer Varbergsbeslut.I övrigt, fru talman, kan vi i glädjaoss åt att vi fick hela utskottet att enigt ställa sig bak-om motion, som gäller möjlig-heten att ge barn rätt till juridiskt ombud när derasrättigheter kränks. Vidare har vi också reserverat osstill förmån för en utvärdering av föräldra-balksreform och barns påverkan av växelvis boende.Vad gäller motionerna om talerätt i mål om hä-vande av faderskap och tillsättande av en s.k. värde-kommission kommer min partikamrat, lagutskottetsordförande, att klargöra våra ställ-ningstaganden.Fru talman! Naturligtvis står jag bakom allaVänsterpartiets reservationer men har valt att lyftafram två. Jag yrkar således bifall till reservationerna 2och 5.Fru talman! Jag har en stark tro på människan ochpå kärleken. Jag har här försökt att tydliggöra det. Detvar därför jag en gång engagerade mig i politiken.Det var inte för att stifta lagar som diskriminmeraroch särskiljer, utan för att förändra den lagstiftningsom diskriminerar människor, i det här fallet föratt vi är kapabla att älska.Som ett bevis och en vänlig gest vill jag avslutamitt anförande med några av ord.Kanske kärlek är allt, som vi har kvar,vad är kärleken värd, vad kan kärleken dåKanske kärlek är allt, som kan skänkas av oss,åt dom tappra som slåss, för den rätt som vi vetKanske kärlek är allt, som vi har och kan geåt en skriande nöd, när vi ville ge brödKanske kärlek är allt, som vi skänktes en gång,som en tvekande sång, mot vad makten befalltKanske kärlek är allt, emot sparkar och slag,när vi varje ny dag, krossar tvivel och hånNär vi ingenting har, blott vad kärlek förmår,har vi allting kvar, eller en värld är vår.Anf. 79 ():Fru talman! Det betänkande som vi nu debatteraromfattar skilda frågor på familjerättens område -frågor som behandlats i lagutskottet med anledningav ett antal motioner från allmänna motionstiden.Vi kristdemokrater har egna reservationer ochfinns med på några gemensamma. Vi står givetvisbakom dessa, men för att vinna tid vid voteringspro-cessen yrkar jag bifall endast till reservation nr 11.Jag tänker i mitt anförande ta upp de frågor därkristdemokraterna reserverat sig. Jag börjar med detavsnitt som rör äktenskapets ställning.Fru talman! Det är väl ingen tvekan om att vi lever i ett samhälle med stor splittring, instabilitetoch mängder av kortvariga, ytligarelationer. är vi säkert väl medvetna om attfasthet, stabilitet, trohet och trygghet är något somalla, inte minst barnen, mår bäst av.Vi kristdemokrater menar att äktenskapet är densamlevnadsform som med rätt stöd och sanktion avsamhället befrämjar de nämnda egenskaperna. Äkten-skapet tar sikte på en lång samlevnad och ger barnende största förutsättningarna att få växa upp i en sam-manhållen familj. Detta är också generellt sett en godgrund för fostran och förståelse för grundläggandevärden som jämställdhet och respekt för varje männi-skas integritet. En fast och trygg familj fungerar ock-så som bas för ett vidare samhällsengagemang.I en kristdemokratisk motion som lagutskottet be-handlat i detta avsnitt visas att cirka hälften av in-gångna äktenskap spricker, men att sambo-förhållanden spricker i än mycket större utsträckning.En separation är en av livets svåraste kriser, somenligt statistik visats ge effekter på hälsa, livslängdoch flera andra saker.De verkliga förlorarna är dock barnen. fårca 45 000 barn vara med om en separation, för 10 000av dem för . En fjärdedel av dessa barnkommer enligt statistiken att helt förlo-ra kontakten med sin pappa.Äktenskapet har förutsättningar att vara stabilareän övriga samlevnader. Därför bör det så långt möj-ligt ytterligare stärkas och prioriteras. Därigenommarkeras en medveten vilja från samhällets sida attgarantera rättssäkerhet och jämställdhet makar emel-lan, som barnens trygghet förstärks. Delöften som ges vid giftermålet kan ses som ett"kontrakt" dels mellan parterna själva, dels mellandem och staten. Alla har därmed offentligt och frivil-ligt påtagit sig förpliktelser mot varandra.Fru talman! Jag går över till den del i betän-kandet som behandlar frågor om vårdnad om barnm.m. Jag vill då säga något om frågan som rör mor-och farföräldrar som vårdnadshavare. Den m-motionsom behandlas i betänkandet föreslår att om bådaföräldrarna avlidit bör vårdnaden av det eller de barnsom finns i första hand anförtros åt mor- eller farför-äldrar. tycker att detta borde varaen självklarahet om de inte inte bedöms vara gravtolämpliga eller om de av någon anledning inte möjligheten. Det är ju ändå så att nära släktskap ide flesta fall innebär mycket starka band och har storbetydelse då barn skiljs från sina föräldrar på dettasätt.Så några ord om talerätt vid hävande av fader-skap.I lagutskottets text i denna fråga framgår att ut-skottet inte har någon annan uppfattning än motionä-rerna vad gäller vikten av att ingen felaktigt förklarasvara far. Det ligger givetvis i såväl mödrars sombarns intresse att faderskap blir riktigt fastställt. Sam-tidigt tycks utskottsmajoritetens huvudargument föratt inte bifalla motionen vara att detta inte torde kun-na motiveras utifrån principen om barnets bästa. Detsyns mig lite motsägelsefullt. En utredning borde habifallits.Så något också om förmånstagare vid tecknandeav pensionsförsäkring.I en kristdemokratisk motion föreslås att för-månstagarkretsen vid tecknande av pensionsförsäk-ring utökas så att arvingar inom en utvidgad kretstillåts bli mottagare av medel från en pensionsförsäk-ring vars premie är avdragsgill, så att medlen intetillfaller försäkringskollektivet genom s.k. arvsvinst.En sådan ordning skulle för en del människor göraatt det känns bättre att teckna pensionsförsäkring,som förhoppningsvis skall tillfalla dem själva. Menom olyckan är framme och de själva inte får denmöjligheten tillfaller den i varje fall inte kollektivet ide fall inga nära anhöriga finns. I stället tillfaller denarvingar som inte tillhör de allra närmaste. Dettatycker jag är en rimlig ordning, men det tycker inteutskottsmajoriteten, vilket är att beklaga.Fru talman! Jag tänker nu ta upp vår motion omen värdekommission.För inte så många årtionden sedan var den kristnavärdegrunden självskriven i de flesta sammanhangoch en naturlig bas i vardagslivet, inte minst i skolansvärld. Etiska normer och levnadsregler genom kris-tendomsundervisningen lade grunden för de ungasframtida förhållningssätt. Etiska levnadsregler fördesvidare, och utan särskild dramatik fick de unga del avde grundvärderingar som sedan århundraden varitsvenska folkets bärande etiska fundament.När nu denna tidigare ordning med införlivandeav regler och levnadsnormer successivt avvecklatsfrån dagordningen i skola och annorstädes har, somjag ser det, utvecklingen i samhället gått mot en merytlig syn på vad som är rätt och fel, vikten av ettvårdat språk, respekten för andra människor osv. Istället har själviskhet, materialism och inte minstövertron på ekonomins möjlighet att tillfredsställamänniskors alla behov m.m. fokuserats både i sam-hället och i människors vardag.Nu är det ju ändå så att många mår psykiskt dåligti dag. Många har svårt att finna mening i livet, själv-mordsfrekvensen har ökat, inte minst bland unga, ochbrottsligheten har ökat dramatiskt , föratt nämna bara några saker med en negativ utveck-ling. Till detta kommer bl.a. också den våldsammaexpansionen av medieutbudet, som medför en lavinav möjligheter att titta på och informera sig om alltmöjligt. I och för sig har detta också mycket gott medsig, men det medför att många har problematt selektera gott från ont och att orientera sig i rättriktning i sin livsutveckling. I stället blir man influe-rad i destruktiv riktning, bl.a. beroende på att mansaknar en fast etisk grund att stå på i livet.I denna situation vill vi kristdemokrater lyfta framidén om en värdekommission. är kanske dettanamn inte det bästa. Termen kommission leder ju lätttankarna till en kommitté som utarbetar ett förslagoch lägger fram en rapport - sedan är det färdigt.Jag vill nu speciellt rikta mig till är inte alls vad vi avser med vår motion. Vimenar i stället att det är angeläget att få i gång och attfinna vägar till en bred diskussion i de djupa folklag-ren om gemensamma värden och värderingar i sam-hället. Uppdraget skulle vara att stimulera till enfortgående process för ökad insikt och samsyn vadgäller värdeförankring för enskilda och för samhälleti stort.Utskottet argumenterar i betänkandet för avslagpå den kristdemokratiska motionen genom att hänvisatill några olika saker, nämligen en kommitté , en utredning - Demokratiutredning-en - och en av tillsatt pro-jektgrupp med uppgift att utveckla arbetet med vär-degrunden i skolan.De här aktiviteterna är säkert värdefulla för deuppdrag som de är avsedda för, men ingen av dem tarsikte på det som en värdekommission skulle ha somuppgift, nämligen det som jag har talat om:en brett upplagd samhällsdebatt på alla nivåer i sam-hället och en så heltäckande genomlysning av vårgemensamma värdegrund som möjligt, med syftet attfå i gång en strömning i samhällsutvecklingen somleder till ett bättre och mjukare samhälle med fastaoch respekterade normer för allas bästa.Fru talman! Det brukar talas om att vi har en inrekompass som leder oss rätt. Det kan nog ha sin rik-tighet, men för att man skall kunna använda kompassoch veta att den leder åt rätt håll behövs det också enkarta som visar hindren men också möjligheter ochvägar att nå målet. Det är den kartbilden som vi krist-demokrater tror att en värdekommission, tillsammansmed så många som möjligt i samhället, skulle kunnahjälpa till att ta fram.Jag yrkar än en gång bifall till reservation 11.Anf. 80 () replik:Fru talman! tar i sitt anförande uppäktenskapets ställning. Han pekar på integritet ochstabilitet för varje människa. Men hur är det för allade homosexuella i , ? Vad hän-der med deras stabilitet och trygghet?Kjell Eldensjö tar vidare upp barnens trygghetmen nämner inte med ett ord alla de barn som i daglever med föräldrar som är homosexuella. Vad händermed de barnen, ?Anf. 81 () replik:Fru talman! tog upp det här redani sitt anförande, och jag höll mitt anförande utifrånmitt koncept. Äktenskapslagstiftningen och äktenska-pet bygger, som jag ser det, på en väldigt gammaltradition. Vi har haft traditionen och kvinna gifter sig och därmed bekräftar tänker leva ihop, förhoppningsvis hela livet.Detta är väldigt viktigt just därför att barnen får dentrygghet som de behöver. Jag ser det så också nu.När det gäller de homosexuella vill jag säga att denumera har partnerskapet.Anf. 82 () replik:Fru talman! tar upp part-nerskapslagstiftningen. Vi har kommit en bit på vä-gen, men är partnerskapslagen särskiljan-de, en lag som diskriminerar.