prot · GM09110 · 1999-06-15 00:00:00 — Det finns redan lagstadgat vad som ärnormalarbetstid, och vi vill bara minska antalet tim-mar för vad som är lagstadgad normalarbetstid.Det är en mycket liten värld lever inär han låtsas som att man skulle komma åt proble-met med valutaspekulationer om man fick attansluta sig till EMU. Det finns en mängd olika valu-tor, så spekulationerna mellan olika valutor kommerknappast att upphöra om går med i EMU.När det gäller bensinskatten är ju problemet attmånga kör mycket mer bil än vad de behöver. Vi villgöra det lönsamt att leva miljöriktigt i Sverige.Anf. 35 () replik:Fru talman! Jag skall inskränka mig till att ställanågra frågor till , eftersom han ären del av regeringsunderlaget.Matz talar inte om maxtaxan, menregeringens genomtrumfande av maxtaxan i vårpro-positionen är väl ingenting som direkthar applåderat. Och hur är det med den finansieringsom den nu har fått, med höjningen av högkostnads-skyddet inom medicinkostnaden? Hur ser Miljöpartietegentligen på det här?Det talas också om en skördetid. Jag undrar vadMatz har att säga till de 458 866 per-soner som är arbetslösa eller i åtgärder. Är det attvi har ett bra företagsklimat? Det låter som att alltsom behöver göras redan är gjort. Är det så man skalltolka ? Eller kommer Miljöpartietatt driva på regeringen för att genomföra de struktur-reformer som alla ekonomer är överens om skullebehövas för att få ned denna mycket höga arbetslös-het?Slutligen, fru talman, vill jag fråga vilka effekterBirger beslut att frysa samar-bete med regeringen får vid dagens votering och vilkaeffekter det får under de kommande skattesamtalen.Jag tycker att , som ingår i regerings-underlaget och tar ett nationellt ansvar för det härlandet, inför denna kammare borde redogöra för vaddenna frysning kommer att innebära.Anf. 36 () re-plik:Fru talman! Det var en skur av frågor. Som MatsOdell borde veta är höjningen av högkostnadsskyddetinte någonting som görs för att finansiera införandetav maxtaxa. Höjningen av högkostnadsskyddet görsför att vi skall klara utgiftstaket och för att mot-verka de ökade kostnader som har uppstått inom detutgiftsområdet.När det gäller de arbetslösa kommer vi att ökasysselsättningen i genom att sänka arbetsgi-varavgiften som en del i en grön skatteväxling, ge-nom att satsa mer på kommuner och landsting ochockså genom att satsa mer på vad jag tidigare kalladesocialt kapital, dvs. att få till stånd ett bättre utbytet.ex. mellan lokala högskolor, regionala utvecklings-centrum och lokalt näringsliv.I dagens votering är det självklart att Miljöpartietstår fast vid den överenskommelse som vi träffade ivåras angående budgeten. Frågan om fortsatt samar-bete kommer att beslutas vid partistyrelsens möte den20 juni.Anf. 37 () replik:Fru talman! Det som inte framgår här är om Mil-jöpartiet erkänner att det finns strukturella problemmed arbetsmarknadens funktionssätt och lönebild-ningen. Socialt kapital är någonting som vi kristde-mokrater också understryker och vill arbeta för. Menvi ser också verkligheten i vitögat, att vi har enstrukturell arbetslöshet på . Är det acceptabeltför ? Eller är ni beredda att tillsammansmed de fyra partier som har varit uppe häroch som vill arbeta i den riktningen medverka till attvi kan få ned den höga strukturella arbetslösheten,som inte kommer att ge vika även om konjunkturenfortsätter att vara stark?Anf. 38 () re-plik:Fru talman! Vi är beredda att tillsammans medSocialdemokraterna, och naturligtvismed andra goda krafter arbeta för att få ned denstrukturella arbetslösheten i Sverige.Anf. 39 ():Fru talman! Den här debatten handlar ytterst omvälfärden, svenska folkets välfärd och i framti-den. Nog har gjort en storslagen resa från detgamla gistna Fattigsverige till dagens rymliga, mo-derna Välfärdssverige. Ändå får vi erkänna att vårtland inte helt är det land som vi vill att det skall vara,det riktigt goda kvarteret där rättfärdighe-ten bor och där vi har omsorg och omtanke om var-andra.Som jag ser det finns det fem stora utmaningar föross: skall besegra arbetslösheten. Vi skall tasteget in i kunskapssamhället. Vi skall värna ochutveckla välfärden. Vi skall vara ett föregångsland iomställningen till ett miljövänligt och hållbart sam-hälle. Vi skall utveckla en frisk och levande demo-krati där alla kan känna sig delaktiga.Skall vi besegra arbetslösheten, då måste vi ut-veckla näringslivet, stärka den gemensamma sektornoch på alla olika sätt ta vara på människornas vilja attgöra en insats.Skall vi ta steget in i kunskapssamhället, dåhandlar det om att skapa bästa tänkbara skola ochförskola och öppna dörrarna på vid gavel för detlivslånga lärandet.Skall vi värna välfärden, då måste vi se till att allafår vård och omsorg efter behov, oavsett plånbokenstjocklek. Det är en stor utmaning, men vetvi att det system som vi har för att finansiera välfär-den är bättre än vad lågskatteländerna har. Det sommänniskor där kan slippa betala skatt för får de dyrtbetala i privata sjukvårdskostnader, skolavgifter,försäkringspremier m.m. Sådana privata system ärofta kusligt orättvisa, kusligt orationella och oekono-miska. Ett exempel på detta är att före-slår att svenska folket skall klara de höga läkemedel-skostnaderna genom att så många som möjligt skallteckna försäkringar. Grunden måste i stället vara ensolidarisk betalning över skatten.Bo Lundgren sade här tidigare: Sänk skatten ochlåt människorna bestämma själva! Ja, om man sänkerskatten på det sätt som föreslår betyderdet att vi raserar välfärden på många områden och attlåginkomsttagarna får mindre att bestämma över. Defår en sämre standard, och därmed är det en negativförändring, om den genomförs.Skall vara ett föregångsland i omställ-ningen till ett hållbart samhälle, då måste vi fortsättaatt gå från ett avloppssamhälle till ett kretsloppssam-hälle. Totalt satsar vi 30miljarder kronor på ekologisk omställning av energi,skog och jordbruk, trafik, byggande samt ny teknik.Skall vi få en verkligt levande demokrati, dåhandlar det om öppnare och rakare beslutsformer.Man måste skapa nya former för politiskt engage-mang. Men vi skall inte blunda för att dagens demo-krati kanske stärks och vitaliseras allra bäst genom enintensiv och framgångsrik kamp för jobb, jämställd-het och rättvisa.Det rör sig om fem utmaningar och i alla dessafinner vi kampen mot arbetslösheten, arbetet för enutveckling av näringslivet, för en satsning på kunnan-de och kompetens, för värnande om välfärden, förbyggande av ett hållbart samt för att göramänniskor till aktiva deltagare i demokratin.I budgetpropositionen och i vårpropositionenfinns en rad förslag för att vi skall få en utveckling idenna riktning. Välfärden skapas av ett folk i arbete.Därför är och förblir kampen mot arbetslösheten denallra viktigaste politiska uppgiften.Bo Lundgren fruktade att vi socialdemokraterskulle slå oss för bröstet i dagens debatt. Om vi låterbli att slå oss för bröstet, kanske kanlova att inte hänga läpp eller ta sig för pannan närläget nu i det stora hela ser ljusare ut än på många år.Går det bra för brukar det bli ganska besvär-ligt för politikens pessimister, i varje fall om de harvarit tvärsäkra i överkant.Jag kan inte låta bli att tänka på att just i den härtalarstolen för stod ochtalade om hur illa det skulle gå för jobben och till-växten i . Han var helt övertygad om att till-växten skulle skrivas ned steg för steg. Alldeles sär-skilt dystert såg han på sysselsättningen, eftersom hantyckte att "varslen hade stått som spön i backen". Isitt huvudanförande fick han för övrigt instämmandeav . Han fick också stöd av somi ödesmättade ordalag talade om en svart dag förSverige.Jag läste den liberala . Chefredaktör skrev så här: "Ja,torsdag var en riktigt dålig dag för det svenska elän-det. För då kom också en mängd rapporter som sam-stämmigt påstod att det går bra och kommer att gå braför . "Och vidare: "Intellektuell heder kräver då, ävenom det tar emot, att vi ger rätt när hanhävdat att det ekonomiska saneringsarbetet varitframgångsrikt och att utvecklingen går åt rätt håll. "I detta sammanhang vill jag passa på att instämmai det som sade, att budgetpolitiken igrunden hade varit bra, men självfallet får detta inteleda till att vi sätter oss ned i lugn och ro och vilar pålagrarna.Låt mig ändå i all ödmjukhet påpeka att arbetslös-heten fortsätter att sjunka. Den har inte varit så låg . Sysselsättningen har ökat med 131 000 perso-ner . Det är en historisk ökning avsysselsättningen.I april krävde tre av de fyra borgerliga partiernanyval. framträdde fyra borgerliga ledamöter ifinansutskottet i en stort uppslagen artikel och för-sökte ge sken av att det nu fanns en gemensam platt-form och att de fyra var överens om viktiga delar iden ekonomiska politiken. Hade det varit vanlig kon-sumentupplysning, hade det varit stor risk för att nihade åkt dit för vilseledande marknadsföring.Det behövs handling, skrev ni, och därför kommerde fyra partierna att presentera en gemensam platt-form för företagens utveckling i en reservation tillfinansutskottets betänkande. Jag kan tänka mig attborgerliga väljare med spänd förväntan kastade sigöver finansutskottets betänkande och slog upp reser-vation 28. Men så besvikna de måste ha blivit!Lena Ek sade : Vi vill inte vänta , vivill handla . Men i reservation 28 finns ju varkenhandling eller krafttag, snarare är det ett litet pip omen utredning om generationsskiften i fåmansföretag,att utredningen bör arbeta skyndsamt och att detta börges regeringen till känna. Tala om västgötaklimax!Verkligheten är ju att ert samlade program är somett sönderblåst paraply. Det spretar åt alla möjligahåll. Räknar vi antalet hemställanspunkter ser vi att nigår åt olika håll i 15 av de 21 hemställanspunkterna.Tar vi i stället de sammanlagt 28 borgerliga reserva-tionerna kan vi se att inte mindre än 24 är separata.Bara blygsamma fyra reservationer är gemensamma.Jag går sedan över till en annan sak. I budgetdis-ciplinens namn vägrar , som enda parti,att gå med på en budgeteringsmarginal. Om manskulle följa ert förslag tror jag att en i grunden brabudgetprocess snabbt skulle komma i vanrykte. Nor-malt - man kan behöva göra undantag - skall myn-digheterna kunna fördela sina utgifter över tiden. Menmed er metod skulle varje förändring av anslagsspa-randet som överstiger den beräknade förbrukningenleda till att utgiftstaket överskrids, hur obetydlig ök-ning det än är fråga om. Det är knappast rimligt attriksdagen återkommande skulle ta ställning till varjeliten förändring av det slaget.Utan en budgeteringsmarginal går det knappast attbehålla nuvarande anslagsvillkor, som ändå har storafördelar. Utan en budgeteringsmarginal skulle manbehöva hissa utgiftstaket upp eller ned för varje nykonjunkturbedömning. Därmed skulle man rubbatilltron till utgiftstaket som ett allvarligt menat bud-getpolitiskt mål. Den uppenbara risken är att Mode-raterna i den strikta budgetdisciplinens namn luckrarupp budgetprocessen i stället för att stärka den.Jag kan förstå den psykologiska bakgrunden tilldetta. I retorik framställer man siggärna som ett parti med en hårt åtdragen svångrem.Men i praktiken, sett till de perioder då vi har haftmoderata ekonomi- och finansministrar, har det intevarit den hårt åtdragna svångremmen utan de lösahängslenas politik.Bo Lundgren sade i utskottet att han ville haen diskussion i kammaren om det vi kallar de ofinan-sierade skattesänkningar som ni beslutade om hösten1991. Enligt var det inte fråga om ofi-nansierade skattesänkningar, eftersom de matchadesmed nedskärningar. Men sett till de budgetprincipervi använder oss av håller inte det. Vad somhände var ju att det blev en rad utgiftsökningar sommånga gånger översteg de nedskärningar ni gjorde.Budgetunderskottet ökade medinte - och det varbara ökningen av budgetunderskottet från det ena årettill det andra. I det perspektivet och med nuvarandebudgetprinciper kan man absolut inte säga att dekapitalskattesänkningar som beslutades hösten 1991var finansierade. De var, som vi har konstaterat iutskottet, just ofinansierade.Mats är de starka ordens politiker. På denpositiva sidan kan man säga att han ibland använderett blomsterspråk som kan vara ganska roande. Oftatar han till väldigt hårda ord i ett inledande skede.Han talar, som han gjorde , om "katastrof" och"katastrofalt". Han använder ofta ordet "skandal" ochliknande uttryck i politiska sammanhang. Detta till att börja med; sedan har han någon brasklappnedstoppad någonstans som han tar till när verklig-heten möter retoriken.Vi kommer ihåg det oerhört stora genomslag hanfick när han talade om skandal när det gällde finansi-eringen av . I finansutskottetskrev han upprört: "Förslaget att låta ett statligt bolagsvara för upplåningen ter sig således som en skenkon-struktion för att undgå att tillämpa budgetlagens be-stämmelser." Det var stor uppståndelse i pressenunder tre veckor.Sedan hade trafikutskottet ett sammanträde därockså deltog. Där tog han fram brasklap-pen. Han skriver: "För att inte fördröja byggandet avBotniabanan, som är ett viktigt trafikpolitisk objektav stor betydelse för framtid, tillstyrker viemellertid vid detta beslutstillfälle den av regeringenföreslagna finansieringsmodellen." Där kom bras-klappen.Karin visade ju att hon var betydligt bättrepåläst än när det gäller kristdemokrater-nas marginaleffekter, och jag kan bekräfta att det-samma gäller när det är fråga omkarensdagen och dess finansieringseffekter. Kristde-mokraterna hänvisar till att man kan få en besparingom man flyttar arbetsgivarens period från dag 2-14och i stället lägger den 3-15, och det kan man.Men besparingseffekten blir inte 1,1 miljard. Den blir200-300 miljoner eller någonstans i det området. Detförvånar mig inte så mycket att ävenpå den här punkten var bättre påläst än ,men så var det.Jag vill sedan yrka bifall till finansutskottets för-slag. Jag tackar och för ettkonstruktivt och bra samarbete.Till sist vill jag säga att det i vårpropositionenfinns en god växtkraft och många goda förslag. Medvårpropositionen tar vi många viktiga steg på väg motarbetets , kunskapens , välfärdensSverige och solidaritetens . Vi socialdemo-krater vill att solidariteten skall vara väg attmöta framtiden. Det är så vi får trygga och fria män-niskor som kan göra till ett bra land att leva i.Anf. 40 BO () replik:Fru talman! Jag kan lova att det inteär min läggning att hänga läpp för vare sig det enaeller det andra. Däremot tycker jag att en frisk ochbra debatt är väsentlig, inte minst för demokratin. Jagtycker att det var en bra ansats hade.Jag skulle vilja fråga om han har tagit del av enstudie som Per har gett ut och som heter Eneffektivare välfärdspolitik. En av de slutsatser handrar är att dagens utgifts- och skattenivå är väsentligthögre än vad som krävs för att åstadkomma den om-fördelning som dagens skatte- och transfereringssys-tem leder till. Detta är ett intressant memento. Det gåralltså att på en betydligt lägre skatte- och utgiftsnivååstadkomma det man vill på fördelningssidan.Det stora felet när resonerar kringvälfärden är att han väljer en för snäv och felaktigdefinition. Detta leder fel i den praktiska politiken.Välfärd är inte alls det han vill göra det till, nämligenoffentliga verksamheter, subventioner, bidrag och alltdet vi beslutar om i riksdag och kommuner. Välfärdär någonting som rör den enskilda människan: att faraväl.Man skulle kunna säga att välfärden består av tvåkomponenter: välstånd och trygghet. Vad som ligger ivälstånd känner vi rätt väl till. Här kan vi konstateraatt vi under har halkat efterandra jämförbara länder. Vi har ett sämre välstånd änvi skulle kunna ha haft. Vad trygghet är kan vi funde-ra över. Den grundläggande tryggheten är ju denpersonliga, den som ligger i att veta - när det gällerekonomi och relationerna med det offentliga ochallmänna - att man klarar sig själv på sin arbetsin-komst och kan sätta undan lite för oförutsedda hän-delser. Denna personliga grundläggande trygghet harurholkats, vilket framstår klart av det bidragsberoen-de vi har och den nyfattigdom som präglar många.Den gemensamma tryggheten, den som ligger i detsom vi måste vara överens om, nämligen att alla skallfå en bra sjukvård och omsorg när det väl behövs, harockså urholkats.Definiera alltså välfärden rätt, ! Dåkan vi konstatera att välfärden, med den politik ni hardrivit och driver, urholkas.Anf. 41 () replik:Fru talman! Nej, jag har inte läst Per , men jag skall gärna göra det sedan Bo Lundgrenrekommenderat mig att göra det.Jag har däremot tagit del av en hel del studierkring vad det blir för effekter om man skulle ändra påden svenska modellen med bidrag och skattepolitik.Beräkningarna kan göras på lite olika sätt, menden samlade bilden är att det skulle kunna leda till attlåginkomsttagare får en livsinkomst i storleken 1miljon kronor mindre än om man har den nuvarandemodellen. De får lägre skatt om man gör en sådan härförändring, men de får inte bättre trygghet och väl-färd.Det har gjorts en del jämförelser mellan olika län-der. Har man högre bruttonationalprodukt i ett land ärdet klart att man får en större köpkraft om man slår utden på invånarna. Men när så ofta talarom att vi har världens högsta skatter men inte värl-dens högsta välfärd skulle jag gärna vilja veta vilketland som är föredöme när det gällervälfärden. Det skulle vara intressant att höra, så att vimer konkret skulle kunna diskutera fördelar ochnackdelar med olika system. Låt oss se till att BoLundgren fritt får välja ut ett land och låt oss sedandiskutera i vilka avseenden detta skiljer sig från Sve-rige när det gäller nackdelar och fördelar. Då kandiskussionen gå ett steg vidare.Anf. 42 BO () replik:Fru talman! Det är förenklat, och det vet JanBergqvist också. Men jag tycker att det finns anled-ning att fundera kring ett antal olika länder och hurderas utveckling har sett ut. Det finns både för- ochnackdelar. Det finns positiva delar av utvecklingenoch negativa delar. Men en intressant jämförelse kanexempelvis vara mellan och . Detkunde vara intressant att göra en sådan jämförelse,inte i alla avseenden men i en del avseenden. Vi skil-jer oss också åt när det gäller värderingar och idéer,skulle jag vilja säga.När det gäller att ändra den svenska modellen harvi ju återigen konstaterat att det finns personer, PerMolander och andra, som pekar på att man på ettannat sätt skulle kunna bygga upp en rimlig fördel-ning. Det är också en fråga om hur vi långsiktigt fåren bättre tillväxt i ekonomin. Är det inte så att en storstat och höga skatter skapar problem i det avseendet,och det missgynnar låginkomsttagare mer än andra.Jan resonerade kring någon fördel-ningsstudie som jag inte riktigt vet vad den gäller. Jagskulle gissa att det han försöker göra gällande ellermöjligtvis tror själv är att jag och mitt parti skulleförespråka en sjukförsäkringsvariant där var och enförsäkrar sig på eget bevåg. Det är inte alls så. Härgäller det att se till att vi har en gemensam finansie-ring. Det vi ifrågasätter i sjukvården är den politiskastyrning och överbyggnad som gör att Vårdförbun-dets ordförande och andra säger att det inte fungerar.Det skulle kunna bli bättre och effektivare, ge mervaluta för pengarna. Just i det avseendet krävs att densom har goda inkomster bidrar betydligt mer än densom inga inkomster alls har, som inte alls behöverbidra kostnadsmässigt men ändå får en bra sjukvård.Det är inte där skillnaden ligger, utan fråganhandlar om att det är så mycket annat man skall görasom får till följd att vi har världens högsta skatter ochändå har uppenbara problem med det som är viktigtför människor. Den sanningen kan inte ens JanBergqvist förneka. Det är där det stora problemetligger och det är det ni har misslyckats med.En del är arbetsmarknaden. Det gäller att få flermänniskor i arbete. En tredjedel av dem som är iarbetsför ålder står utanför arbetsmarknaden.En annan del är den politiska ansatsen. Glöm inteatt ni kan lita på människor. De kan inte förlita sig pådet offentliga. Det har de märkt.Anf. 43 () replik:Fru talman! Jag vill gärna ge ett er-kännande för att han vågar vara så konkret att hanväljer ett land som och säger: Låt oss jämfö-ra dessa två länder och se hur det står till med välfär-den i dessa stater.Jag skulle gärna vilja fortsätta den debatten. Menjag vill konstatera att även om Schweizhar en hög nationalprodukt per invånare har de intelika låg barnadödlighet och inte lika lång medellivs-längd som vi har i . De har inte alls nått likalångt när det gäller jämställdhet och en jämställdinkomstfördelning. De har inte invandrare. Det tillåterde inte. Men sina gästarbetare har de behandlat på ettoerhört dåligt sätt. Man har tillgodogjort sig derasarbetskraft för att höja sin nationalprodukt.Jag ser med intresse fram emot att vi kan fortsättaden här debatten. När vi väl kommer in på de kon-kreta frågorna, tittar närmare på vad harför föredöme och jämför det med den svenska mo-dellen kan vi komma betydligt längre än om man barahar svepande formuleringar. Tack, , föratt vi nu kan starta den debatten.Anf. 44 () replik:Fru talman! Även jag kan hålla med beskrivningen att det går bra för . Det ärriktigt, men det är lång väg kvar att gå närvi skall ha 200 000 personer till i arbete. Det är det vibehöver.Vi kan ha problem på vägen. Ett av problemenkan vara det budgetsystem som sade igrunden är bra. Det kanske det är, men det finns endel problem, och jag vill diskutera de problemen medJan Bergqvist.Det ena problemet som jag ser är att vi nu har ettöverskott, givet budgetmålet uppnås, på ungefär 22miljarder och drygt 40 miljarder för 2002.Det är ju betryggande och gott och väl. Det är behag-liga problem. Vi har en budgeteringsmarginal år 2001på 16 miljarder och på 33 miljarder . Det ärockså behagliga problem. Det är en marginal föroförutsett och för reformer.Men jag vill skriva in i det här protokollet och sä-ga till alla här i kammaren och till alla på rummen:Tänk på att det här inte är två skilda summor! Det ärsamma summor.Jag vill nu kontrollera att jag har tänkt rätt, JanBergqvist. Det är oerhört viktigt att jag och JanBergqvist är överens om detta, så att vi förstår var-andra. Om man sänker skatten med 20 mil-jarder finns det väl bara 2 miljarder i budgeterings-marginal, för den är ju finansierad. Då är det bara 2miljarder i budgeteringsmarginal. Det är inte såmycket.Om vi tänker att jag har rätt nu kan vi kanske för-stå lite bättre. Det är ganska komplice-rade vikter och balanser.Har jag tänkt rätt? Det är oerhört viktigt att vikontrollerar detta. Då finns det en mycket liten bud-geteringsmarginal . På samma sätt är det omman utnyttjar hela budgeteringsmarginalen. Då finnsdet mycket begränsade summor. Om vi går ända upptill utgiftstaket finns det bara 6-7 miljarder till skatte-sänkningar . Har jag tänkt rätt, JanBergqvist?Anf. 45 () replik:Fru talman! tänker i de allra flestafall rätt, men i det här fallet råkar det faktiskt intevara så. Utgiftstaket skiljer sig från de utgifter somföreslås. Det är det som är budgeteringsmarginalen.Och budgeteringsmarginalen är inte finansierad. Detär bara skillnaden mellan föreslagna utgifter och detutgiftstak som fastställer. Det betyder mycket väl kan sänka skatten utan att man får deeffekter på själva utgiftstaket och budgeteringsmargi-nalen som talade om.När det gäller ansatsen för arbetslösheten ochvikten av att vi får en hög sysselsättning, att vi kom-mer , vill jag säga att jag iblandmöter personer som säger att de inte tror att vi kan fåfull sysselsättning igen i . Jag delar inte denuppfattningen. Jag tror att det är fullt möjligt för ettland, även ett land som har rätt stor marknadsekono-mi, att åstadkomma full sysselsättning, under förut-sättning att man bestämmer sig politiskt för att jobbenär den absolut viktigaste frågan och att man är bereddatt organisera samhället så att det kan bli jobb åt alla,även åt arbetshandikappade och andra som kan hasvårigheter på arbetsmarknaden.Anf. 46 () replik:Fru talman! Jag tror nog att jag har tänkt rätt i allafall. Jag kanske däremot har uttryckt mig otydligt.Vi har de takbegränsade utgifterna.