prot · GN0920 · 1999-10-27 00:00:00 — Då tänker jag på det exempel somHans Karlsson tog upp: psykiatrireformen som inte ialla avseenden kan sägas ha styrkt de enskilda männi-skornas krav på trygghet, sysselsättning och utbild-ning ens ute i kommunerna.Jag kan alltså inte acceptera att någon elev medfunktionshinder ska behöva drabbas på ett negativtsätt genom den föreslagna omläggningen. Det äralltså inte rimligt att principer riskerar att gå ut överen liten grupp funktionshindrade elever. Varför inteförsöka vara lite mer lyhörd mot de elever t.ex. iEkeskolan som säger att det är först i denna skolformsom de har fått kompisar, känner trygghet och fak-tiskt fått en personlig utveckling? Varför inte lyssnapå de föräldrar som berörs? Jag fick så sent som i dagett brev. Där låter det så här: "Jag önskar att jag hadefel, men integreringsslit vet jag vad dethandlar om. Det är som om vi lägger ner specialsko-lor, så vips är alla handikappade barn integrerade påett bra sätt, för då har vi ju inte längre några special-skolor. "Fru talman! Jag konstaterar att jag nu tvingas yrkabifall till en borgerlig reservation från ,mot den egna par-tilinjen. Ett sådant ställningstagande är unikt för minegen del under de jag jobbat med politisktarbete i olika parlamentariska församlingar. Jag kän-ner ändå ingen tvekan över beslutet, snarare en storsorg över att jag misslyckats med att övertyga flerpartikamrater i att inta min ståndpunkti den här frågan. Jag konstaterar trots allt att jag harstöd från en enig distriktsstyrelse i iÖrebro län, i kommun, detvänsterpartistiska landstingsrådet i län osv.Jag ser också en uppenbar risk - kantycka att det är bra - att om vi lägger ned de statligaspecialskolorna finns det en grogrund för att man istället försöker hitta privata lösningar i form av fristå-ende skolor, vilket för mig är mer negativt än en heltstatlig specialskola.Fru talman! Jag vill avsluta med att yrka bifall tillreservation 3, delvis, under mom. 4 beträffande för-ändring av specialskolans målgrupp, m.m. och bifalltill reservation 3, delvis under mom. 5 beträffandeavveckling av de fasta skoldelarna vid ochHällsboskolan.(Applåder)Anf. 153 Statsrådet ():Fru talman! Eftersom frågan har ställts här kringvisstidsplaceringen och vad som egentligen gäller villjag upprepa: Propositionen innehåller ett förslag omatt en successiv avveckling ska ske av den statligaspecialskolan. För den enskilde eleven innebär det iframtiden att man ska vara inskriven i sin hemkom-muns skola. Det sägs därmed inte att man ska gå i sinhemkommuns skola hela sin skoltid. Det innebär attom så är att den här eleven behöver ett väldigt speci-ellt specialpedagogiskt stöd ska man kunna erbjudadetta. Då skrivs ett åtgärdsprogram. Det åtgärdspro-grammet skrivs av kommunens personal ochEkeskolans resurscenter. I lagen som kommer attreglera vad det här innebär för den enskilde elevenstår följande: "Barn som är synskadade eller gravtspråkstörda får fullgöra sin skolplikt i särskilda resur-scenter. Utbildningen skall med nödvändiga avvikel-ser motsvara utbildningen i respektivesärskolan. "Det innebär alltså att en elev kan vara en kortareeller i det här resurscentret och därmedockså fullgöra sin skolplikt. Vi har inte angivit hurlång tid för detta beror, precis som jag sagt, på denenskilde elevens behov. Så är det även . Det ärinte så att målsättningen för de elever som finnspå är att de ska gå hela sin skoltid där.Målsättningen är att man praktiskt ska försökafå hem dem till de skolor där de hör hemma, om detär en träningsskola, särskola eller grundskola. Det äralltså ingen målsättning i sig att man ska tillbringaalla sina vid . Här följs upp de eleversom har varit i grundskola, grundsärskola eller trä-ningsskola och inte fungerat och kommit som äldreelever till . Vi har nämnt de förslag som vitänker vidta för att förbättra situationen för de häreleverna. Det gäller inte bara för elever,utan det här gäller generellt. Vi har en stor uppgift atttitta på den sociala delen när det gäller de elever somi dag är integrerade ute i våra kommuner.Det finns alltså möjlighet att fullgöra sin skolplikti särskilda resurscenter.Anf. 154 () replik:Fru talman! Jag har ingen annan uppfattning änstatsrådet i den bemärkelsen att inte heller jag tyckeratt det är fel att alla elever är skrivna i sin hemkom-mun. Jag kan också tänka mig olika förslag till finan-sieringar. Det är inte intressant om det kallas special-skola eller resurscenter.Det finns dock en viss tveksamhet mellan utskot-tets otydliga skrivning om kort och och detsom skolministern nu säger. Man kan tolka begreppetpå det sätt som statsrådet gör, att man kan få sinskolplikt förlagd till ett resurscenter. Men ingen somjag har pratat med har någonsin förknippat visstids-begreppet med . Den tolkning som stats-rådet har gjort borde framgå mer av be-tänkandetexten.Men jag välkomnar att detta har kommit fram iden här debatten så att det vid specialpedagogiskabedömningar kan ligga till grund när man ska tolkabegreppet "". Det är inget ändamål i sig, menibland kan det krävas längre placeringar för att manska lyckas. Det är värdefullt att den kommentaren harkommit fram i dag.Anf. 155 HANS () replik:Fru talman! En liten del i anfö-rande handlade om psykiatrireformen. Det är lätt atthålla med om att den inte i alla delar har varit fram-gångsrik. Men att av det dra slutsatsen att man inteskulle ha gjort någonting åt de psykiskt sjuka tyckerjag är att gå väldigt långt.De allra flesta av dem som tidigare fanns på in-stitutioner finns nu ute i samhället och har ett vidabättre liv. Det är lite farligt att dra den typen av slut-satser som gör i sitt anförande.Anf. 156 () replik:Fru talman! Jag tackar gärna för den kommenta-ren. Jag har varit kommunalråd i och som ordförande i socialnämndenansvarig för dessa frågor. Vi har lagt ned ett mycketstort arbete i min hemkommun för att hitta lösningar.Men det var som drog denna pa-rallell. Jag konstaterar bara att verkligheten kan se utpå ett annat sätt än visionerna. Det är lätt att säga attalla, även de psykiskt störda och funktionshindrade,ska ingå och vara en naturlig del i samhället och halika villkor. Men vägen dit är väldigt lång.När vi bryter upp en struktur skulle jag vilja att viför en gångs skull ser till att de nya strukturerna åt-minstone kan skönjas vid horisonten innan vi av-vecklar de gamla. Det är inte riksdagsledamöter ellerkommunalråd som kommer i kläm, utan det är deenskilda individerna. Jag tycker inte att någon männi-ska - framför allt inte en svårt funktionshindrad män-niska - ska behöva att riskera att komma i kläm.Om vi tar som exempel är det för mighelt obegripligt att 31 elever anses hota hela integra-tionsprocessen. Om man bygger upp verksamhetenoch lyckas med den - vilket jag hoppas att man gör -kommer fasta skoldel inte att behövas iframtiden. Då finns det ju de alternativ som vi allaönskar ska finnas ute i hemkommunerna. finnsde inte för ett litet antal elever.Anf. 157 HANS () replik:Fru talman! var det psykiatrifrågan som jagreplikerade på. Men jag fick kommentarer när detgäller ytterligare områden som vi har debatterat här.Angående psykiatrin kan jag beklaga om PeterPedersen har intagit ståndpunkten att vi inte skulle hagenomfört psykiatrireformen. Det innebär att hanplacerar sig i bakåtsträvarnas skara, och det känns litetrist.Eleverna på är inget hot mot integra-tionen. De kommer att ha möjlighet att gå kvar därhela sin skoltid. Men frågan är om vi ska satsa resur-ser på att bygga ut resurscenter och se till att de an-vänds på bästa möjliga sätt samt stimulera så att manpå den kommunala nivån tar ansvar fullt ut för allaungdomar i kommunen.Jag vet att har varit kommunalråd iDegerfors, och det är en av de kommuner som har detjobbigt ekonomiskt. Men för den skull kan man intesäga att man inte vill ta ansvar för alla invånare ikommunen. Jag tycker att det är bekymmersamt närhan uttrycker sig på det sättet.Anf. 158 () replik:Fru talman! Jag tycker att tar tillväldigt billiga knep. Jag har aldrig sagt att jag tyckteatt man inte skulle ha genomfört psykiatrireformen.Jag sade bara att man - precis som med den här re-formen - inte får se alltför lättvindigt på de problemsom föreligger. I alltför många kommuner förekom-mer det en lång och besvärlig kamp mellan landstingoch kommun om vem som ska betala för ochvem som ska betala för datten. Det blir alltså en eko-nomiska fråga.Vi ser människor som enheter, inte som individerav kött och blod, och jag vill inte att det ska bli så återen gång. Vi borde lära oss av de misstag som hargjorts.Jag betraktar mig inte i något avseende sombakåtsträvare. Jag ser gärna reformer, men de skavara väl underbyggda. Det ska få ta tid, och man skatänka sig för.Sedan förstår jag också att de elever som i på inte är något hot. Det är ungefärsom att säga att vi ska lägga ned halva ; detdrabbar inte dem som lever , men såkommer det inte att finnas några jobb. Det är ettkonstigt sätt att argumentera. Eller hävdar ni att debehov som eleverna på har intekommer att finnas ? Jo, säger ni då, mende får man fixa på hemmaplan.Finns det resurser? Ett stort antal remissinstanserhar, precis som jag, stora tveksamheter i den frågan.Anf. 159 ():Fru talman! Jag håller med om att integreringmåste vara grunden när man ska förbättra framtidenför funktionshindrade barn. Jag tror att huvudinne-hållet i propositionen kan vara ett bra medel för attgöra situationen ännu bättre för det stora flertalet idenna grupp.Det finns gott om kunskaper om integrering,men också en hel del kunskaper om att integreringmåste genomföras med yttersta försiktighet och medkänslighet för varje individs unika situation. Vi måstese till att inte förfalla till något slags integreringsfun-damentalism.För denna lilla grupp som behöver en mycket spe-cialiserad kompetens och resurskrävande hjälp ochstöd för sina funktionshinder räcker det inte bara meden god vilja. Det måste till gedigna resurser, kunska-per och engagemang.Om kommunikationen inte fungerar, om den soci-ala samvaron inte kan fås att fungera, kan integre-ringen i stället komma att innebära en livslång stig-matisering. I vissa fall när det gäller de ungdomarsom kommer till måste man ha insiktenoch klokheten att förstå vilka elever som måste få enalldeles specifik specialpedagogik.Jag anser därför att den fasta skoldelen vid speci-alskolan ska få vara kvar.Anf. 160 ():Fru talman! Jag tänkte lyfta fram en annan frågaän den som har diskuterats.Jag vill först säga att jag tycker att betänkandetinnehåller väldigt många bra saker, inte minst för äntligen tar ett samlat grepp om de resurser tillfunktionshindrade elever som är integrerade ute isamhället. Vi bryr oss nu om eleverna på ett annatsätt genom att vi satsar extra resurser på elever som ärintegrerade ute. Kunskapen och den pedagogiskametodiken ska ökas bland lärare liksom kompetensenhos kommunerna.Det är oerhört många fler elever som är integrera-de i samhället, och det är också den målsättning somvi har. Det tycker jag är bra.Det finns dock en sak som jag skulle vilja pekapå, som jag också har motionerat om. Det handlar omriksgymnasierna och riksgymnasiernas möjlighet attanordna individuella program. Det står nämligen i deskolpolitiska målen att alla barn ska erbjudas en lik-värdig utbildning, och det är en viktig formulering.Det innebär med andra ord att också de elever somgår på riksgymnasier ska ha möjlighet att gå på ettindividuellt program.I det här betänkandet står det att de elever som gårpå ett riksgymnasium inte får tillgång till individuellaprogram. Detta tycker jag är diskriminerande. Jagtycker att man då inte följer skolpolitikens mål. Manföljer framför allt inte heller de handikappolitiskamålen.Fru talman! Jag anser att också de som går påriksgymnasier, som är gravt rörelse-hindrade, döva eller hörselskadade, många av demmed flera andra tilläggshandikapp, har lika storarättigheter till och lika stora behov av en anpassadskolgång med individuella program.Jag kan inte förstå varför man här utesluter möj-ligheten till individuella program. Jag tror nämligenatt just dessa elever har ett väldigt stort behov av attfå dem anpassade utifrån var och ens möjligheter ochbehov.Jag vill inte förlänga den här debatten, men villändå peka på dessa svårigheter och yrkar därför bifalltill motion Ub24.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )12 § Vissa regeländringar på skolområdetFöredrogsutbildningsutskottets betänkande 1999/2000:UbU5Vissa regeländringar på skolområdet (prop.1998/99:110)Anf. 161 ():Fru talman! Det är löjligt att tala om undervisning.Större delen av lektionerna går åt till att försöka hållaklassen tyst eller sittande eller inom klassrummet.Eleverna kommer droppande en efter en vartefter, ochdet är svårt att urskilja någon gräns mellan rast ochlektion, början och slut. Ingen ber om ursäkt för att dekommer , kanske för att det inte går att ur-skilja vad det är de ska komma sent till, inte till un-dervisningen i alla fall. Eleverna tuggar tuggummi,dricker läsk, pratar i mobiltelefoner, studsar medbasketbollar, springer runt och jagar varandra genomklassrummet, kallar varandra och lärarna för hora ochbög. Några stycken, som man knappt ser, halvliggerparalyserade över bänkarna och försöker gömma sigoch drömma sig bort.Fru talman! Det var ett kort utdrag ur en artikel ien av våra sydsvenska dagstidningar. FörfattarenChristina blev inbjuden som gästförfattare i och hennes upplevelser blev tillartiklar som ger en bild av en svensk skola i förfall.Den mörka bild som hon förmedlar är säkert enverklighet på många platser i landet men speglardessbättre inte fullt ut läget i våra svenska grundsko-lor. Det finns massor av fina exempel på goda skolordär relationerna mellan elever och mellan lärare ochelev är utmärkta och där en verklig kunskapsbildningsker. De olika rapporter som försöker att ge en kor-rekt bild av skolan i lämnar ändå en bild somger oss anledning att bli oroliga.Skolverket säger att lämnade 5 000 ele-ver utan att kunna läsa, skriva och räkna.En av tio elever, , nådde inte upp till den kun-skapsnivå som behövs för att klara gymnasiestudier.20 % av eleverna slutade utan att ha nåttkunskapsmålen i ett eller flera ämnen och saknadebetyget Godkänd i ett eller flera ämnen.I gymnasieskolan fullföljer bara åtta av tio eleversina gymnasiestudier . För gruppen avelever som är födda i ett annat land eller med en ellerbåda föräldrar födda utomlands är statistiken mycketnedslående. av eleverna fullföljer inte sinagymnasiestudier inom fyraårsperioden. Nästan hälf-ten av dem lämnar alltså gymnasiet . Samman-fattningsvis måste man kunna konstatera att vårsvenska grundskola inte har lyckats i sitt arbete påmånga avgörande plan.I stället för att sänka kraven på elever, sänka kra-ven på lärares kompetens, acceptera dåligt ledarskapoch hålla fast vid en orimlig syn på eleven som enkollektiv varelse måste skolan helt byta perspektivoch betrakta elever som enskilda individer med olikakänslor, livsintressen och förutsättningar.Fru talman! Med den utgångspunkten är det för-vånande med majoritetens förslag som presenteras ibetänkandet om vissa skolfrågor. Förslaget att sänkakravet på sökande till lärartjänster utan tidsbegräns-ning, s.k. tillsvidareförordnanden, så att det inte läng-re ska vara nödvändigt att behärska svenska språketär ett slag i ansiktet på tusentals elever som dagligenbehöver möta många vuxna med ett bra svensktspråk.Det sägs att det ska räcka med att ha de kunskapersom behövs för att göra ett fullgott arbete som lärare.Den inställningen tycker jag är mycket cynisk. Vadmenar ni egentligen med detta? Räcker det med attslöjdläraren är duktig med kniv och bandsåg för attanses kunna göra ett fullgott arbete, eller vad menasegentligen?De elever och lärare i s.k. invandrartäta skolor -ett uttryck som ibland används - som jag har talatmed är mycket bekymrade och förundrade över dettaförslag. Kanske är lärarna på skolan de enda personerpå som talar bra svenska och som möteross, säger eleverna. Att få ett väl fungerande svensktspråk är en grundförutsättning för att lyckas både igymnasiet och längre fram i yrkeslivet, är en uppfatt-ning som man förmedlar.Jag tycker att det är självklart att vi ska ställa kravpå dokumenterade kunskaper i svenska språket på desökande till fasta lärartjänster. Det är en självklarhetför oss moderater. Att inte göra det är att ge upp, atthelt enkelt devalvera våra krav på en fullgod skola föralla.Argumentet att språkkravet ska verka diskrimine-rande är utomordentligt konstigt. Det är väl alldelesgivet att svenska elever ska undervisas så att svenskaspråket stärks, inte förflackas som regeringen vill.Ett annat förslag som är i samma uppgivna andaär förslaget om att inrätta ett sökbart individuelltprogram. Förslaget måste ses som ett direkt erkän-nande att misslyckats med sitt uppdragatt ge eleverna tillräckliga baskunskaper för att klaraett nationellt program.Som jag nämnde inledningsvis, fru talman, saknaralltfler elever förutsättningar att klara de nationellaprogrammen - en utveckling som borde bromsas istället för, som , accepteras.Regeringens fortsatta syn på kärnämneskurserkommer också att accelerera utslagningen från gym-nasieskolan - en utveckling som också kom-mer att märkas i den högre utbildningen med störstasannolikhet.Vi beklagar detta och kan bara hoppas att riksda-gens majoritet kan hinna ifatt vår synpå kärnämnena och betrakta eleverna som just indivi-der och inte som en grupp med likartade förutsätt-ningar. Jag vågar påstå att den uppfattning som viföreträder också delas av merparten av våra svenskaelever och lärare.Fru talman! Det finns många goda skäl till att viskaffar oss utförlig information om alla skolors re-sultat och kvalitet i en målstyrd skola. Skolans hu-vuduppgift är som bekant att bibringa elever kunskap,och den uppgiften får aldrig ifrågasättas. Vi har ocksåett nationellt ansvar för att skolans resultat i vid me-ning följs upp, och här behövs en rejäl uppsträckning,enligt vårt sätt att se det.Här kan vi dock se ett visst ljus i mörkret i försla-get att avskaffa timplanen, visserligen bara i 80kommuner. Men det är ändå så pass många att vi kanfå en hygglig bild av läget i och hur den av-skaffade timplanen också påverkar skolans arbete ochresultat. Det är ett gammalt moderat förslag, och vi ärglada att nu majoritet finner vårt gillande.Med en skola utan timplan och krav på goda re-sultat växer också kravet på uppföljning och utvärde-ring. Därför för vi återigen fram vårt förslag om ettfristående kvalitetsinstitut som en garant för en nöd-vändig genomlysning av vårt svenska skolväsende.Kunskap om sakers tillstånd är som bekant alltid enviktig förutsättning för förbättringsåtgärder.Fru talman! Jag har talat om regeringens förslagsom på ett antal punkter konserverar och erkännergrundskolans misslyckanden och som ytterligareförsvårar för stora elevgrupper att få en bra undervis-ning i svenska språket och som borde avslås av dennariksdag. Men för tids vinnande yrkar jag nu bifallbara till reservation 3 under mom. 2, nämligen beträf-fande ett fristående kvalitetsinstitut.Anf. 162 ():Fru talman! I föreliggande betänkande om regel-förändringar på skolområdet visar regeringen sinuppfattning i några frågor, en uppfattning som jag harupplevt att man tar avstånd från i den politiska de-batten. Jag vill här ta upp ett par av dessa frågor.Den första frågan som jag vill beröra är ämnetestetisk verksamhet. I denna kammare har jag inter-pellerat såväl kulturministern som skolministernangående nedvärderingen av detta ämne och oronöver att man inte i tillräcklig grad uppmuntrar männi-skor att utveckla sina kunskaper och färdigheter inomdet estetiska området. Estetisk verksamhet har bådemed kulturarv och med hantverk och företagsamhetatt göra. Estetisk verksamhet har med sinnlighet ochlärandelust att göra. Estetisk verksamhet är ett sätt förmånga att utvecklas utifrån sin förmåga och begåv-ning.Skolministern påstod innevarandeår och kulturministern samma veckaatt ingen nedvärdering fanns.Likväl, när regeringen nu vill göra en regelföränd-ring och tillåta vuxenstuderande att också studeraestetisk verksamhet, vilket egentligen borde ha skettför länge sedan, får inte de vuxna räkna in detta ämnei sitt slutbetyg. Det får däremot ungdomarna. Att intefå ta med den kompetensen i ett slutbetyg kan intetolkas på något annat sätt än en undervärdering avsjälva kunskapen.Vi kristdemokrater värnar om all kunskap. Allkunskap har olika sidor, en teoretisk del och en prak-tisk. Dessa sidor är lika viktiga, liksom de talangeroch begåvningar som vi har för dem. Det finns ingenanledning att i en målrelaterad utbildning skilja mel-lan ungdomar och vuxna. För övrigt kan man, inomparentes sagt, fråga sig när man är vuxen i vårt land,eftersom gränsen inte är tydlig. är det ,ibland , ibland och ibland som gäller.Detta resonemang om olika ämnen med olika si-dor och hur man får tillgodoräkna sig betygen i slut-betyget gäller också idrott och hälsa kurs A. Vi krist-demokrater menar att vuxenstuderande ska kunnaräkna in idrott och hälsa kurs A samt estetisk verk-samhet i slutbetyget. Vad finns det för anledning attskilja mellan t.ex. en 18-åring och en 25-åring i dettaavseende?Den andra frågan som jag vill ta upp gäller lagför-ändringen beträffande att ta bort insikter i föreskrif-terna som behörighetsvillkor. Enligt betänkandet skaman i stället låta arbetsgivaren ansvara för att denanställda läraren skaffar sig insikter om målen. Vidflera tillfällen har vi från vårt parti frågat skolminis-tern om värdegrunden. Hon har med all önskvärdtydlighet bedyrat sitt stora intresse för värdegrundsar-betet och också iscensatt ett antal projekt ute på lan-dets skolor. Det förefaller då nästan absurt att samti-digt som man med all kraft förankrar kunnande ochuppmärksamhet kring värdegrundsarbetet så lyfterman bort målen från behörighetsvillkoren för lärare -kunskapen om skolans mål.Vi kristdemokrater tycker tvärtom att om någon-ting skulle ändras så skulle man utöver kunskaper omskolans mål som villkor för att lärare skulle varabehöriga också ange skolans värdegrund och vilkavärden den vilar på för att lärare ska vara behöriga.Vi anser således att lärare som ska tjänstgöra i skolanska ha nödvändig ämneskompetens, pedagogiskkompetens samt kunskap om värdegrund och mål förden svenska skolan.Självklart anser också vi att lärare ska ha kunska-per i svenska språket. Det finns inte någon anledningatt sänka det kravet.När det gäller försöksverksamheten utan nationelltimplan har vi i vår reservation tagit upp den be-gränsning som man vill göra till ett 80-tal kommuner.Fortfarande förstår inte vi varför inte alla som anseratt de har beredskap att kunna vara med i försöks-verksamheten skulle få vara med. Det är väl jättein-tressant att demokratin, om man vill kalla det så,nämligen rösterna ute i verksamheten som visar vilkasom vill vara med i försöksverksamheten eller inte,får göra sig gällande. är inte det fallet, vilket vibeklagar. Men då tycker vi att det är väldigt viktigt attockså friskolorna finns med i försöksverksamhetenutifrån sina speciella villkor och också blir utvärdera-de.Fru talman! Sammanfattningsvis vill jag påtalavikten av att behöriga lärare utöver sin ämneskom-petens också ska ha kunskaper om skolans mål ochvärdegrund samt att kunskap i estetisk verksamhetoch i idrott och hälsa också ska inräknas i slutbetyget.Jag står bakom reservationer,och för tids yrkar jag bifall till reservation 1under mom. 8.Anf. 163 ():Fru talman!Man tillverkar kärlek inuti sig självbygger upp densedan kan man njuta av dentills man tröttnar på att vara kärmen ändå inteman kan älska på avstånd.Fru talman! Det här är en dikt som är skriven avSusan Razay och är publicerad i boken så? Boken innehåller tonårsdikter som är skrivnaav ungdomar i årskurserna 5-8 i . Det ärfascinerande att se hur eleverna, de flesta inte mer än14 år, hanterar språket. Den visar vilken tydlig maktorden har och hur avgörande de är för vår utvecklingsom människor.