prot · GN0929 · 1999-11-18 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:29Torsdagen den 18 novemberKl. 9.00 - 17.52Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------1 § Ledighet, m.m.Talmannen meddelade att () ansöktom föräldraledighet den6 mars 2000.Kammaren biföll denna ansökan.Talmannen anmälde att () skulletjänstgöra som ersättare för § Anmälan om kompletteringsval till skat-teutskottetTalmannen meddelade att Socialdemokraternasriksdagsgrupp under ledighet anmälthennes ersättare som suppleant i skatteut-skottet.Talmannen förklarade vald tillsuppleant i skatteutskottetLars ()3 § Meddelande om information från regering-enTalmannen meddelade att tisdagen den23 november skulle utrikesminister lämna information om aktuella EU-frågor -nästa regeringskonferens och utvidgningen.4 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesFörslag1999/2000:RR4 till miljö- och jordbruksutskottet1999/2000:RR7 till justitieutskottetMeddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att samtliga ärenden pådagens föredragningslista skulle avgöras i ett sam-manhang efter avslutad debatt.5 § Utgiftsramar och beräkning av statsin-komsterna, m.m.Föredrogsfinansutskottets betänkande 1999/2000:FiU1Utgiftsramar och beräkning av statsinkomsterna,m.m. 1999/2000:1 delvis, prop.1998/99:124 delvis och skr. 1998/99:150)Anf. 1 ():Fru talman! Det är människor dethandlar om, allt tal en sådan här dag om utgiftsramaroch siffror till trots. Det handlar om färdriktningenför vårt samhälle, och det handlar om de villkor somska gälla för oss alla i vårt dagliga liv.När vi talar om skatter diskuterar vi bokstavligenlivets förutsättningar för familjen som kämpar veckaför vecka med ekonomin, som vet att inte bara storautgifter utan också vardagens små tär hårt på familje-kassan, som vet att när kylan sätter in behövs det ettnytt sortiment kläder till barnen. är det dess-utom dags att köpa nya vantar till barnen, som tappatbort dem de hade. Det tycks alla barn göra. Man kanundra var alla vantar är.Det handlar om familjers trygghet och kontrollöver vardagen mycket mer än om de siffertabeller vitalar om här . Det är därför vi moderater läggerfram förslag om sänkta skatter av de slag som betydermest för låg- och medelinkomsttagare.När vi diskuterar företagandets villkor talar vi omvardagen för en kvinna eller man som slitermed sitt företag, som vill kunna anställa ytterligarenågon, som vill ha råd att investera och som vill vetaatt det lönar sig att bygga ut. Vi talar om den verklig-het som möter hennes kunder och hennes medarbeta-re. Det är därför vi vill sänka skatten på företagandeoch sparande. Det är därför vi vill avreglera och un-derlätta för var och en som driver ett företag.Det handlar om damen i som får vänta påsin ögonoperation , trots att vi i Sverigebetalar världens högsta skatter och trots att det finnsläkare, sjuksköterskor och vårdpersonal som ingen-ting hellre vill än att kunna ge henne den vård sombehövs för att hon ska kunna se lika bra som tidigare.Hon får vänta, trots att hennes ögonoperation då intekostar mindre utan snarare mer, trots att det finnsläkare som vill hjälpa landstingen att korta köerna.Det är därför vi lägger fram förslag om en förändradform av försäkring, som innebär att pengarna följerpatienten och att man alltid har rätt att välja. Vi prio-riterar resurser till sjukvården och inte till andra ad-ministrativa verksamheter.Det gäller flickan på skolgården i något av vårastorstadsområden som vet vad hon vill bli, men kän-ner att hon inte kommer att nå ända fram på grund avatt den skola hon går i inte ger henne den start honbehöver, som känner rädsla inför det vi här i kamma-ren och dess debatter kallar segregation och utanför-skap, men som för henne gäller livets möjligheter,som riskerar att tillhöra de elever i somgår ut skolan utan tillräckliga kunskaper och somdärför riskerar att hamna i ett utanförskap i ett sam-hälle där utvecklingen går allt snabbare. Det är därförvi vill se till att pengarna i skolan ska följa eleven ochgå direkt till den skola där hon eller han får sin un-dervisning, där hon eller han ska kunna välja denbästa kvaliteten, den skola som ger henne den bästastarten.Det gäller det unga paret som vill förena både yr-ke och familjeliv utan att det påverkar deras möjlig-heter att hinna med barnen, både när de är små ochnär de blir lite större, som vill kunna ta hand om bar-nen på det bästa sätt de känner till och med de förut-sättningar de har i sitt dagliga liv både vad gällerfamiljen och jobbet. Det är därför vi för fram förslagom en ny familjepolitisk inriktning som innebär attföräldrar får en större möjlighet att välja och där enstörre del av pengarna går till den barnomsorg somföräldrarna själva vill ha.Det handlar om den handikappade som behöverassistans och som inte förstår varför hon som är istörst behov av stöd inte kan få det, eftersom de poli-tiska makthavarna i stället satsar mer på de röststarkagrupperna. Det är därför vi anser att det offentliga,stat och kommun, ska prioritera dem som är i störstbehov av stöd, inte alla andra som kanske på andrasätt kan klara sig själva.Fru talman! Debatten om statens budget handlaregentligen inte om siffror. Den handlar om hur viskapar de bästa möjliga förutsättningarna för männi-skor att i frihet forma sin välfärd, att kunna kännatrygghet och stolthet, framtidstro och tillförsikt.Vi kommer att höra att det gårbra i . Ekonomin går bra i , menjag vill hävda att det inte går bra för . Vi ge-nomför inte de förändringar och de reformer somkrävs för att vi ska kunna möta den nya ekonomin ien tid när människor på ett mycket enkelt sätt kanflytta ut, om man vill flytta ut. Vi genomför inte deförändringar som krävs för att vi ska kunna pressaned arbetslösheten så långt att vi under en lång periodav tillväxt kan eliminera arbetslösheten som ett sam-hälleligt problem. I förs inte en politik somöppnar för de företag som kan ge tillväxt utan attinflationstryck och stigande räntor sätter stopp, somså förr.Fru talman! hade vi en liknandesituation, det gick bra för ekonomin i . Dåkorades till världsmästare i ekonomi,som det hette. kunde han själv i sina note-ringar konstatera att vi mitt i glädjeyran var på vägmot ett arbetslöshetens stålbad, just därför att ingaförändringar genomfördes. Vi vet alla att man då lätbli att genomföra de reformer som man vid den tid-punkten hade de bästa förutsättningarna att genomfö-ra. Vi ser att man på samma sätt kortsiktigt låterglädjen inför konjunkturen förtränga behovet av enreform av strukturen.Trots att företagen flyttar ut, trots att företagarnaflyttar ut och trots att företagande och ägande flyttarut finns det inga reformer för att bryta denna utveck-ling. Trots att vi har ett otillräckligt nyföretagandefinns det inga reformer från majoriteten för att sti-mulera nytt företagande. Trots att lönebildningen änen gång är det stora problemet finns det inga förslagfrån regeringen.Trots att vi gång på gång har sett att den svenskaekonomin inte klarar att hålla fast vid en långsiktigtillväxt, genomförs inga av de strukturreformer sombehövs för att vi ska ha både hög tillväxt och lågtinflationstryck. I stället kör regeringen på med denpolitik som leder till överhettning och nya problem.Trots att människor står i kö runtom i landet, ge-nomför regeringen inga reformer för att säkra patien-ternas rätt till vård, för att öppna upp för nya alterna-tiv och bättre förutsättningar för alla dem som arbetarinom vården.Trots att alla vet att monopol drabbar både kvali-tet och verksamhet, är regeringens enda aktiva insatsinom områdena vård och utbildning att bekämpa dereformer för konkurrens och nytänkande som andravill genomföra.Trots att den svenska skolan befinner sig i kris,genomför regeringen inga reformer för att garanteraatt inga elever ska behöva lämna skolan utan tillräck-liga kunskaper.Trots att den kommunala skatteutjämningen ur-holkar de rättvisa förutsättningarna för kommuner attfinansiera sin verksamhet genom arbete och skattergenomförs inga reformer.Trots att regeringens ledande företrädare konstate-rar att vi bör gå med fullt ut i det gemensamma valu-tasamarbetet och att ett nej inte är rimligt gör rege-ringen inget. Det vore intressant att här få svarpå frågan vad regeringspartierna, koalitionen, avseratt göra när det gäller deltagande i det ge-mensamma europeiska valutasamarbetet fullt ut.Trots att vi ser bristerna i vårt rättsväsende väljerregeringen att inte tillföra de resurser som behövs.Trots att vi ser extremistiska grupper bekämpa demo-kratin, trots att vi ser upprepade fall av kvinnomiss-handel utan att polisen förmått vidta de åtgärder somkrävs, ser vi just stagnationen. Trots att vi ser hur ettav våra grundläggande samhällsproblem, nämligen attsegregationen biter sig allt djupare, finns det ingareformer som syftar till att bryta segregation ochsocialt utanförskap.Fru talman! Vi ser i de utgiftsramar som majori-teten föreslår i konsekvenserna av passivi-tetens politik: Inga reformer och ingen politik för attmöta den nya ekonomin. Det är bara glädjen över attdet går bra för . Men det finns ingetansvar för att det ska gå bra för under det nyaseklets kommande decennier. Skälen är enkla ochuppenbara, nämligen en splittrad regeringskoalitionoch ett splittrat parti.Vi har dem som anser att företag med vinst är nå-got hotfullt och negativt, trots att de allra flesta vet attbakom varje företag står en människa av kött ochblod, trots att vi i hela världen kan se att där företagfår drivas med vinst blir det konkurrens, mångfald,medborgarnas frihet och ett välstånd som ger trygg-het. Det finns i regeringskonstellationen så djupgåen-de sprickor att den bara hålls samman av omtanke ommakten, inte på grund av politiken. Vi ser klyftornaav Europapolitiken i synen på skatter och i synen påvåra stora välfärdsverksamheter. Vi kan också kon-statera att de reformer som ligger till grund föratt det går bra för , medlemskapet i EU, Riks-bankens oberoende, saneringen av statsfinanserna,avregleringarna och den nya budgetlagen, för att tanågra exempel, har bekämpats aktivt av de partiersom regeringen är beroende av.Socialdemokratin var och är kluven i de centralafrågorna. När reformverksamheten borde gå vidareinnebär splittringen politisk handlingsförlamning somytterst drabbar människorna i . Begreppetvänta och se har fått ett ideologiskt ansikte i regering-en . Det är därför vi ser en stagnation somdrabbar människorna i vårt land och som kommer attdrabba än hårdare den dagen den ekonomiska ut-vecklingen inte är lika god som i dag.Det går inte bra för , för rör siginte framåt. Vi utvecklar inte vårt land och vårt sam-hälle till att klara de utmaningar som framtiden stäl-ler. Det förs en politik som inte klarar framti-den. Ni klarar inte kvaliteten i det som stat och kom-mun måste kunna uträtta. Ni klarar inte att öppna dedörrar i vårt samhälle som ger människor nya möjlig-heter.Det finns ett alternativ till detta. Det finns redovi-sat i finansutskottets betänkande en reformpolitik närdet gäller företagande och jobb, när det gäller modernarbetsmarknad och när det gäller en politik som gerfull rättvisa åt alla dem som arbetar inom vård ochutbildning. Det är en politik som kan ge alla dem somarbetar inom några av våra viktigaste samhällssekto-rer mångfald i stället för monopol, vitalitet i stället förvanmakt och dynamisk utveckling i stället för engenompolitiserad styrning.Vi är fyra partier som står bakom en alternativpolitik. Den bygger i all sin enkelhet på en tydligrespekt för de enskilda människorna, på vad var ochen av oss kan uträtta, vår rätt att välja om visionernasSverige ska vara ett land som är fyllt av människorsskapande, där företag väljer att utveckla sin framtid istället för att flytta, där välstånd och trygghet formasav människorna själva och där vardagens problemligger under vår egen kontroll. Det är därför, fru tal-man, vi vill sänka de skatter som betyder mest förlåg- och medelinkomsttagare. Det är för att Sverigeska kunna växa som vi vill sänka skatterna på företa-gande och sparande. Vi moderater vill minska på deoffentliga utgifterna, för att på det viset bereda störreutrymme för enskilda människors initiativ och ska-pande. Vi vill se till att skola och vård får de resursersom behövs när människor väljer mellan de olikaalternativen. Vi vill se till att alla dem som verkarinom dessa områden ska kunna få den fulla möjlig-heten att utveckla nya alternativ som innebär att kva-liteten i verksamheten, servicen och tryggheten blirstörre för dem som blir sjuka, den unga eleven, stu-denten, var och en av oss i livets olika skiftande situ-ationer.Samtidigt slår vi vakt om det som stat och kom-mun ska göra. Vi ser till att rättsväsende och polis fårde resurser som krävs för att säkra tryggheten pågator och torg och gentemot alla de grupper av krimi-nella som är ett hot mot vårt samhälle. Vi ser till attdet finns förutsättningar för ett starkt försvar i envärld som är orolig. Vi ser till att de som är i allrastörst behov av stöd, handikappade, änkor och andramotsvarande grupper som bara har det offentliga attlita till, får det stödet. Det är så vi vill forma en poli-tik för utveckling och framsteg i Sverige.Fru talman! Det är mot denna bakgrund som jagyrkar bifall till reservationerna 1 och 3. De handlarom ett alternativ till dagens stillastående.Anf. 2 ():Fru talman! Denna debatt är viktig, inte för att denkommer att förändra dagens beslut, men dagens ar-gument kan komma att förändra kommande beslut iriksdagen. Om vi i majoriteten ser att vi står svaga,eller om väljarna, våra uppdragsgivare, anser att re-servanternas idéer är bra, kommer vi naturligtvis attförändra våra ståndpunkter.Jag är redan nu säker på att vi i majoriteten kom-mer att ompröva våra ståndpunkter. kanske jagger reservanterna hopp här . Men jag ger intewalk over. Så väl går det inte för er.Jag inser att politik ständigt förändras eftersomverkligheten förändras. Vi befinner oss naturligtvisinte i politikens nirvana. Vi måste ständigt utvecklapolitiken.Men, fru talman, jag är säker på två saker. Denena saken är att vi i ska ta oss rätten att sägaja eller nej till ett svenskt deltagande i - och detska göras i en folkomröstning. Jag är också säker påatt riksdag inte ska ändra budgetpolitiken iden riktning som talade om.Den viktigaste frågan först - EMU. Här håller jagmed om en sak som han harsagt, nämligen att detta är troligen den största frågansom kommer att ställas inför under över-skådlig tid. Det är en fråga som är större än beslutetom medlemskap i . Därför ska vi naturligtvis sommedborgare ta oss rätten att säga ja eller nej i en folk-omröstning. Det finns ett val. Vi ska inte - och kom-mer inte att - nöja oss med varianter som "ja, nu"eller "ja, senare".I en demokrati är utvecklingen aldrig ödesbe-stämd. Möjligen kan ett nej omprövas, men ett ja blirhart när omöjligt att ompröva. EMU är formellt enfråga om deltagande i en valutaunion. Det är förmånga en svår ekonomisk fråga. Det är en svår eko-nomisk fråga. Varje beslut, vare sig ja eller nej, harsina för- och nackdelar.Genom konvergensprogrammen har alla EU-stateranpassat sin ekonomiska politik till EMU-kraven.Målen var budgetbalans, låg inflation, ökad tillväxtoch minskad arbetslöshet. Balansen och inflationenklarade nästan alla, men tillväxten blev sämre ocharbetslösheten består. Priset har blivit en urholkadvälfärd och ökande klyftor i unionens medlemsstater.Vi i vill ha en politik som sättersysselsättningen i första rummet. Vi tror inte att fler iarbete i en modern ekonomi måste leda till ökad in-flation. Så länge det finns lediga resurser, människorsom vill och kan ta de jobb som behöver utföras, kanfler i arbete förenas med låg inflation. Glädjande nogser vi att alltfler i den europeiska debatten börjar delavår uppfattning.Man kan naturligtvis än lättare driva en sådan härpolitik om den samordnas mellan flera länder, menviljan till samverkan över gränser gör ju inte att manautomatiskt bör ansluta sig till en valutaunion därinflationsbekämpningen sätts före sysselsättningenoch där politiskt oberoende bankexperter har maktenöver unionens penning- och valutapolitik. Det vore attkapitulera för den borgerliga linje som finns i Sverigeoch i . Alternativt krävs det en politisk mot-makt på Europanivå, en motmakt som skaffar sig denmakt en unions förbundsregering har över finans- ochskattepolitiken, och då är vi framme vid Europasförenta stater.Fru talman! Ytterst är nog EMU inte en ekono-misk fråga utan en fråga om synen på den politiskademokratins roll och ställning. Det är en fråga om hurdemokratin ska fungera i och i , ochden handlar också om ställning som suverännation. Vi kan som nation aldrig vara oberoende avvår omvärld, men vi kan vara politiskt suveräna ellerinte.Fru talman! Vi ska slå vakt om det svenska folketsurgamla rätt att sig beskatta och bruka pengarna fören gemensam välfärd. Därför yrkar jag bifall till re-servation nr 4.Med rätten att oss själva beskatta och att brukapengarna för gemensam välfärd i åtanke går jag övertill finans- och budgetpolitiken.Tre partier - Socialdemokraterna, - har redovisat ett gemensamt för-slag till budget och inriktning av den ekonomiskapolitiken. De borgerliga partierna instämmer inte i detutan har lagt fram sina motionsförslag. Finansutskot-tet har prövat det och föreslår inte helt oväntat - detska erkännas - att man ska tillstyrka s-, v- och mp-förslagen och avvisa motionsyrkandena.De borgerliga partierna vidhåller inte heller heltoväntat sina förslag, och i reservationerna pläderar deför sina alternativ. Jag kan förstå att de vidhåller sinaförslag - något annat vore tokigt av en opposition -men vad jag inte kan förstå, fru talman, är varför deborgerliga partierna i sina reservationer inte bemöterden kritik som vi i majoriteten har skrivit in i betän-kandet. Man svarar inte på den och låtsas som omman inte har noterat den. Varför gör ni så? En debattbygger väl på ett utbyte av åsikter och ställningsta-ganden. Försvara er då i dagens debatt inför alla deangrepp som vi har utsatt er för!Jag har, fru talman, aldrig sagt att alla förslag frånde borgerliga partierna är dåliga på varje punkt. Ireservationerna finns förslag som känns angelägna,men de borgerliga partiernas förslag till nysatsningarfinansieras med besparingar, alltså med sämre ge-mensam välfärd på en rad områden. Tre partier före-slår sänkta utgiftstak. Då blir helheten - och det ärhelheten som vi måste ta ställning till, inte de isolera-de delarna - av de borgerliga alternativen en sämregemensam välfärd.Gunnar talade om att det är den en-skilda människan som räknas. Han talade först omslantar och gick sedan över till vantar. Förklara förmig hur era förslag påverkar vantinköpen för en per-son som har i inkomst och för en som har450 i inkomst! Det blir mer slantar och flervantar för den senare, eller hur?Varför lyfter ni inte fram de fördelningspolitiskaanalyserna? Vi hade en debatt med GunnarHökmarks partivän , och jag tyckte migse i alla fall en svag nickning i bänken till att ni tillhösten skulle leverera fördelningspolitiska analyser.Men nej, de kom inte. Varför inte, ?Vi talar om den enskilde individen. Er politik gårnog i något slags mening ihop på totalen - att den ärdålig är en annan sak - men hur går det för individen?Det ska ni också redovisa, men det gör ni inte utantalar om att det går ihop på ett slags makronivå. Dettragiska misstaget i er politik är att ni glömmer indi-viden.Har ni försökt och misslyckats, eller har ni inteens försökt? Vad är svaret? Förklara också, GunnarHökmark, hur ni kan spara så mycket på arbetsmark-nadspolitiken och vad det får för konsekvenser för dearbetslösa! Förklara vad de sänkta ersättningsnivåer-na betyder för tryggheten i ! Ni föreslår sänktnivå när problemet är det motsatta, att taken i försäk-ringarna redan ligger så lågt att många heltidsarbe-tande individer, tjänstemän och heltidsarbetandeindustriarbetare, inte får i ersättning. Då vill nisänka ännu mer.Ni vill inte bara sänka ersättningen till . Detfinns en del som redan nu ligger på , och nivill i praktiken sänka nivåerna ännu mer. Hur kan nispara 4 miljarder på sjukkostnaderna i er trafikförsäk-ring, 4 miljarder på förtidspensionerna och 1,7 mil-jarder på läkemedel? Tala om månens baksida när niinte vill redovisa detta! Man har ju t.o.m. klarat attlanda på månen och att filma månens baksida, menfördelningskonsekvenserna av de moderata förslagentycks vara omöjliga att utröna. Inte ens ni själva villju redovisa dem. Kan någon förstå varför?Fru talman! Vår debatt gäller inte bara budgetenför . Det är kanske egentligen allra viktigastatt diskutera förslagen till inriktning av den ekono-miska politiken i ett lite längre perspektiv. Låt ossdiskutera hur vi ska klara att producera bättre pro-dukter på ett smartare sätt, alltså öka produktivitetenså att vi får mer resurser till vår gemensamma välfärd.Låt oss diskutera hur vi kan öka antalet arbetadetimmar så att vi får fler i arbete och ändå klarar mil-jömålen.När vi klarar det här säkrar vi också en uthålligtillväxt, som ger oss resurser till vår gemensammavälfärd. Vi får ökade möjligheter att minska stressenoch korta arbetstiden för alla. Här står två alternativmot varandra. Här kan väljarna - där hade GunnarHökmark rätt - välja mellan det rödgröna blocket ochdet blå laget. Som sade: I all sinenkelhet bygger det på sänkt skatt och mindre offent-liga utgifter. Det är vad det blå laget bygger på.Man tror att man nästan med något slags automa-tik får tillväxt om man sänker skatten och minskar deoffentliga utgifterna. Jag säger att GunnarHökmark har fel. Om det vore så att skatten gick in iett svart hål och de offentliga utgifterna betaladesmed lån, skulle ha rätt, men så ärdet ju inte.Kort och gott: har naturligtvisrätt i att skatten minskar efterfrågan på det som be-skattas. Det är vi fullständigt överens om, men sedananvänds skatten till att öka konsumtionen av någotannat eller till investeringar. Summan av den totalakonsumtionen, efterfrågan och investeringarna blirdensamma, men skatten påverkar fördelningen. Det ärinte ett misstag, utan det är själva poängen.Ni säger: Mindre av skatt och mera av privatamarknadslösningar, också inom vård, skola och om-sorg, mindre av politik, mindre av demokratisk styr-ning genom politiska val och mer av AB ! Visäger nej till det, därför att det får dåliga fördelnings-effekter. Det är dåligt för kvaliteten.Den politik som ni förespråkar är prövad, och denfungerade inte förra gången. Det finns ingenting somtalar för att den skulle fungera den här gången heller.Vårt alternativ prövas just , och det fungerar. Detär ju alldeles uppenbart. sade frånden här talarstolen att det går bra för men attdet inte går bra för . Han kunde inte bestämmasig ens när det gällde den slutsatsen. Men det går jubra. Det är otvivelaktigt så.Vi har höjt skatten för att sanera ekonomin, ochsysselsättningen växer med 70 000-100 000 personerdet här året. Därefter blir det möjligt att börja sänkaskatten, både för hushåll och för företag och utan attdra ned på välfärden. Tvärtom ökar vi statsbidragentill kommunerna.Fru talman! Jag påstår inte att vi har löst alla pro-blem, men vi är på rätt väg. Vi ska klara att gå vidareoch förbättra för pensionärerna utan att slå mot sjuk-försäkringen, klara att förbättra studiemedlen ochklara att förstärka vården, bygga ut förskolan ochsänka taxorna. Det ska vi göra tillsammans med Mil-jöpartiet, eller hur?Men det finns hot mot den uthålliga utvecklingen.På arbetsmarknaden hotar den paradoxala situationenatt vi har brist på arbete och brist på arbets-kraft. Det problemet fordrar fler och starkare företag iväxande branscher och att dessas tillväxt fördelasjämnare över landet.Det kräver satsningar på utbildning och forskning,det kräver en aktiv arbetsmarknads- och regionalpoli-tik, och det kräver skattepengar. Det krävs att vi bry-ter en könsuppdelning på arbetsmarknaden och upp-värderar de yrken där kvinnor dominerar.