prot · GN0912 · 1999-10-13 00:00:00 — Det är hög tid att Sverigenär det blir ordförandeland i EU faktiskt bedriver enkamp för en riktig miljögaranti, där varje land harrätten att gå före och ställa hårdare miljökrav. Det ärhög tid att är pådrivande när det gäller att tafram en konvention om svårnedbrytbara organiskaföroreningar och inte bara väntar att någon annan skagöra det.Jag skulle vilja ha ett svar från : Fårvi se att en miljögaranti, allas rätt att gå före ochställa hårdare miljökrav, blir en av de främsta sakernasom ska driva som ordförandeland?Vi står inför gigantiska utmaningar om vi avser attöverlämna en någotsånär god jord till våra barn ochbarnbarn. Genom att fortsätta miljöförstöringen, ge-nom att inte ta de nödvändiga stegen, genom att talaom frihet lite slarvigt, som gör, in-skränker vi våra barns möjligheter att ha någon friheti sin tur. Genom att inte ta miljöfrågorna på allvarockuperar vi deras frihetsutrymme. Det är därför sommiljöfrågorna är de största av alla frågor i globaltperspektiv. De största!Vad ska kvinnorna i äta om de inte kan ätaden fisk som finns där?Den budget som finns för har LennartDaléus ironiserat över och sagt inte ger någon riktigskatteväxling. Vi är överens om vikten av skatteväx-ling. Kör inte Surt sa räven-spelet , utan varlite glad över att det faktiskt händer någonting. Hadeni suttit där vi sitter nu hade ni också försökt. Jag litar på i den frågan. Men lita ocksåpå mig då! Vi vill driva en grön skatteväxling och vikommer att göra det i fortsättningen också.När var i och höll sitt sto-ra miljötal framhöll han grön skatteväxling som enviktig fråga. Det är jättebra. Vi har kommit dithän ,. Om vi själva fick bestämma hade det blivitmer av det, visst, och större. Det är jag fullständigtövertygad om. Varken eller haregen majoritet. Så är det ju. Men vi har tagit de förstastegen och det är bra.Det handlar inte bara om miljöförstöring, dethandlar också om den sociala miljön. En av de allraviktigaste frågorna är att vi måste få mertid för våra barn. Därför är sänkt arbetstidden långsiktigt mest centrala sociala frågan vi kandriva. Föräldrar måste få mer tid för sina barn. Jagförstår inte finessen med maxtaxa. Om man tittar påbarnkonsekvensanalysen för detta heter det att förde-len för barnfamiljer är att man ska kunna jobba mer.Men det är inte riktigt så att det är välfärd att ha ett-åringar på dagis tio . Det äringen välfärd. Jag skulle hellre, åtminstone rent filo-sofiskt, säga att det behövs en maxtid på dagis förettåringar, inte maxtaxa. Låt oss se till att kvaliteten ibarnomsorgen ökar i stället. Det är viktigare. Låt ossta det andra sedan.Det är en stor utmaning vi har i det här samarbe-tet. Vi vill fortsätta med det. Vi vill fortsätta med dengröna skatteväxlingen. Vi vill fortsätta med att stegför steg föra över pengar från militären till skolan ochvården. Vi vill återupprätta ett värdigt bistånd. Det ären bit kvar, det ska veta. Vi vill öka jäm-ställdheten. Vi vill se till att integrationen fungerar.Sedan måste vi börja sänka arbetstiden. När vi hartagit de stegen har vi kommit en liten bit på väg motett ekologiskt och socialt hållbart samhälle.Vår gröna utmaning är lika tydlig som svår egent-ligen. Vi i den gröna rörelsen vill att jorden skaöverleva. Vi vill något så enkelt som att våra barn ochbarnbarn ska ha ett frihetsutrymme för att själva kun-na välja, den frihet som så gärnatalar om, en frihet utan en påträngande miljöförstö-ring.(Applåder)Anf. 42 () replik:Herr talman! Man ska inte älta ord som skatte-växling. Men min invändning riktar sig mot det sättBirger och resonerar på. Manmissbrukar ett begrepp som kanske skulle få delar avnäringslivet, industrin och andra att ställa sig positivatill en förändring, ett annat skattesystem, om de vissteatt vid en höjning av miljöskatter inträder också ensänkning av skatten på jobb. Om man inte gör på detsättet, som just nu är fallet med regeringen och Mil-jöpartiet, utan slarvar bort begreppet, kan det bli så attandra inte är med på vagnen när vi sedan behöver det.Det är själva poängen.Herr talman! Eftersom vädjar tillmiljöriksdagen i att lyssna kan jag sägaatt ni förstås hörde när han talade om flamskydds-medlen. De finns i modersmjölk och de finns i fisk.Det sättet att bedriva miljöpolitik på är med skräm-selutgångspunkt. Det viktiga är ju att tala om varifrånmedlen kommer och göra något åt dem. Det är detviktiga. Det har vi i försökt här i riksda-gen genom att år kräva ett särskilt producen-tansvar för elektroniska produkter som innehåller debromerade flamskyddsmedlen. År har Miljö-partiet och röstat emot. Det, herr tal-man, är problemet.Anf. 43 () replik:Herr talman! Jag har bara en minuts talartid kvar.Jag tycker att vi ska gå tillbaka till hävderna ochkika på vem som gör vad. Det är en ny och intressanttanke att har motverkat allt som syftat tillatt få bort bromerade flamskyddsmedel. Mig veterli-gen har vi väckt motioner om detta ända sedan vikom in i riksdagen.Till grön skatt. måste vara den en-da i som inte har sett vad den här budgetenhandlar om. Den handlar om sänkta skatter på arbeteoch höjda miljöavgifter. och andra skrikerju. Vi har ju höjt miljöskatterna.Vi ville mer. Det ville säkert ock-så. Men det är en grön skatteväxling. Dessutom trorjag att man i näringslivet är ganska nöjd med de tvåsteg av sänkta arbetsgivaravgifter som införs, dels förlångtidsarbetslösa, dels om man sätter av pengar påett kompetenskonto. Det är inte dumt det heller. Detär ett litet steg, men vi vill mer. Det vill säkert Len-nart också. Var inte så sur!Anf. 44 () replik:Herr talman! Mitt humör är inte avgörande fördebattens innehåll utan det är mer vad säga.Det är inte fråga om skatteväxling. Det här landetbehöver sänkt skatt på jobb. Arbetsgivaravgifternager möjlighet till nya jobb, att få in människor i sys-selsättning och verksamheter. Det är utmärkt medkompetenskonton, men de har ingenting med skatte-växling att göra. De gynnar dem som är verksamma , har en anställning där de kan utvecklas. Skatte-växling ska leda till att få in mer människor i fler jobboch få bort arbetslösheten. Det har inte BirgerSchlaug bidragit till.Anf. 45 Statsminister ():Herr talman! De elever som ska sluta gym-nasieskolan började skolan ungefär vid den tidpunktdå föll. Det är faktiskt värt att reflekteraöver.Vi tycker att det var alldeles som det hände,men det har snart gått . Det har varit av enomvälvande förändring av . Det har varit tio årsom snart kommer att krönas av ett beslut i Helsing-fors när den europeiska unionen bestämmer sig för attöppna unionen för ytterligare minst tio nya medlems-stater. Det blir en europeisk union som består av 25stater. Det blir en union som representerar möjlighe-ter till samarbete, till fred och avspänning. Grannlän-der som förut fanns på andra sidan järnridån blir nugrannländer i samma union för samarbete för de ge-nerationer som kommer efter oss.Det är viktigt att ha det perspektivet med sig i densista partiledardebatten inför ett nytt millennium. Jagtror att 90-talets absolut största förändring i Sverigeär våra förutsättningar att bedriva politik, när vi serden fredliga möjligheten till samexistens i vårt nä-rområde utvecklas - och det är en avgörande förut-sättning för framtiden.Jag har just kommit tillbaka från . Det harvarit en resa som jag länge har velat göra, men somav olika skäl inte har blivit av. Jag har haft tillfälle attmöta gamla vänner som jag inte har sett , då i den socialistiska ungdomsinterna-tionalens regi. Men jag har också haft tillfälle attmöta människor i direkt dialog, nu ansvariga politikeri och från den palestinska sidan.Jag har som statsminister kunnat föra samtal omfred, fredsprocess, om arbete, om utveckling, omdemokrati. Jag har haft möjlighet att lyssna till en avvår tids stora politiker, , presi-dent. Han ser, med egna erfarenheter av krigets hel-vete, ändå framåt med optimistisk tro på fred ochsamförstånd.Jag har haft möjlighet att föra samtal med en nyisraelisk premiärminister, om samarbete mellan och , inte bara om fredsprocess utan ocksåom sådant som vi samarbetar om stater emellan, dvs.teknisk utveckling, frihandel och mer av ekonomisktsamarbete.Jag har suttit ned och fört samtal med om fredsprocessen. Också där har vi kommitöverens om ytterligare svenskt samarbete om justsådant vi talade med israelerna om, dvs. ekonomiskutveckling, om vikten av att bygga en stat som ärdemokratisk och som tar hänsyn till mänskliga rättig-heter.Kort sagt: Jag kommer tillbaka från ett möte iMellanöstern med två av de parter som just nu är mittuppe i en fredsprocess som vi alla i denna kammareönskar ska bli framgångsrik i den konflikthärd på vårtjordklot som har förorsakat mest smärta och förned-ring under de gångna åren.För mig var det också viktigt att ta tillfället i aktatt föra samtalet vidare från denna kammare om våragemensamma ansträngningar för att motverka rasism,nazism och antisemitism. Jag inbjöds att tala på YadVashem, det stora centret för att manifestera ochihågkomma de grymheter och övergrepp som skeddeunder Förintelsen. Det gensvar som vi möter i detarbetet, och som följs upp med en stor internatio-nell konferens i , är detbästa gensvar man kan få om man tar seriöst på denuppgift som pekade på, nämli-gen att varhelst rasismens, nazismens och antisemi-tismens fula tryne sticker upp, fast och aktivt hållaemot och värna mänskliga rättigheter och stå fördemokratiska ideal.Sverige har, tack vare den samling vi har i dennariksdag, en uppgift i det internationella arbetet påområdet som känns inspirerande men som också,naturligtvis, är maktpåliggande. Jag ser fram emotfortsatt konstruktivt samarbete. Det är mitt bestämdaintryck från besöket i att det önskas avalla parter, oavsett på vilken sida de finns i den nuaktuella konflikten.Vi är en del av en värld - om detta påminns viständigt. Det är inte så att det vi gör i värde-ras av denna riksdag, det är också andra människorrunt omkring oss som noga följer vad vi gör.Det kom en artikel i för någradagar sedan som kanske bättre än något annat sam-manfattar det nya läget i . Bara för att ingenska tro att vi åberopar några subversiva socialdemo-kratiska källor räcker det med att säga att New YorkTimes inte är känd för att lyfta fram den sidan avpolitiken.New Times skriver i en ledande artikel attden svenska ekonomin bryter mot något slags eko-nomisk tyngdlag. De får det inte riktigt att gå ihop. Vihar klarat att få ordning på våra offentligafinanser, få ned inflationen, få ned räntorna och sedandessutom fått upp tillväxten. I går kom med ytterligare siffror som gör att vi är ännumer optimistiska för . Inte nogmed detta, säger , men harlyckats behålla en stor offentlig sektor. Det är dettasom är ett "brott" mot en ekonomisk tyngdlag. Detvar ju inte möjligt.Jag ska inte trötta er med att gå tillbaka till debat-ten i kammaren , men jag är glad närjag hör alla säga att det går bra för . Men desom nu säger att det går bra för var ocksåoffer för samma felsyn som kommer till uttryck iNew , nämligen att det inte skulle gå attvända utvecklingen i vårt land om inte skatterna dra-matiskt sänktes, om inte klyftorna fick växa, om viinte fick ett systemskifte i den gemensamma sektorn.Vi som är fostrade i en politisk tradition som byg-ger på självförtroende för det vi själva kan åstad-komma, tron på att vi kan formulera en egen politik iSverige om vi iakttar disciplin, ordning och reda, ärinte överraskade över att det har genomförts. Det gåratt förena ett högt skatteuttag med en kraftig ekono-misk tillväxt. Det går att se framför sig en situationdär skatterna används som ett sätt att fördela om fråndem som har mycket till dem som ingenting har.Det går att se framför sig att den tes som social-demokratin har drivit , nämligenatt utveckling förutsätter jämlikhet, kan hävdas ocksåi en öppen, avreglerad ekonomi. Det är jämlikhetensom är drivkraft för utveckling, utveckling är en för-utsättning för jämlikhet. Detta är det socialdemokra-tiska konceptet, den socialdemokratiska idén.Det var den tanken som var hotad, den tankensom var attackerad svåra dystra år. Dåsades det: Det går inte att hävda jämlikheten om manska få fart på utvecklingen. Vi sade att det går. Ochnu säger : De bryter mot tyngdlagen.Låt det så vara, att vi bryter mot tyngdlagen, men jagär glad att vi kan ha denna sista partiledardebatt i dentrygga förvissningen att vår samhällsmodell går atthävda också i en öppen, avreglerad ekonomi. Detförutsätter dock, och det är viktigt, att vi inte slarvar,att vi är noggranna, att vi inte lovar mer än vad vi kanhålla, att vi inte ställer ut jättelika löften om skatte-sänkningar och utgiftsökningar, därför att då slåsekonomin sönder och då ingriper tyngdlagen, det kanjag försäkra er.Det som inträffar påverkar opinionsklimatet isamhället. Det är lätt att spåra var ansträngningarnafinns i den här kammaren. Det är förbättringar. Lyss-na får ni höra! Man vill mera av satsningar i skolanoch vården, inte alla men väldigt många i dennakammare vill mera. Man vill mera av rättvisa, meraav jämlikhet, mera av frihet, mera av solidaritet, meraav trygghet och full sysselsättning.För mig och för socialdemokratin är detta löftes-rikt. T.o.m. den nye högerledaren säger att han vill haett samhälle för alla, ett samhälle där alla kännertrygghet. Det är bra. Då är retoriken ändå på plats.Låt oss också hoppas att följer politi-ken och de konkreta åtgärderna som gör att vi i sam-förstånd och brett samarbete kan fortsätta att utvecklavår modell där det finns plats för alla, där utvecklingär en förutsättning för jämlikhet och där jämlikhetenär drivkraften i utvecklingen. Det är detta som vi harframför oss.Men vi får inte bli nöjda. Det är lätt gjort, nu näralla säger att det går så bra, att man lutar sig bakåtoch säger att vi har nått dit vi skulle nå. Det är precisrakt motsatt attityd som vi ska ha, baserad på dennavärdemässiga gemenskap som tydligen finns och somtalar om mera av rättvisa och jämlikhet i denna kam-mare. Låt oss göra det sekel som vi nu har framföross och till en startpunkt, en offensivför att ta bort det svenska klassamhället, för att engång för alla sätta punkt för det.Det finns många och stora brister. Det finnsmycket att uppröras över. Det finns saker och tingsom kräver handling om ska vara ett gott landför alla. Då ser vi att när vi kommer till de praktiskaåtgärderna, då kanske inte retoriken motsvaras avsamma enighet.Jag ser sex områden framför mig där vi måstelägga vår kraft som samhällskritisk rörelse, som re-formister för att skapa ett bättre . Vi ska an-vända den styrka som vi har återvunnit och det inter-nationella erkännandet som vi har fått. De sex områ-dena är:För det första finns det en hets i arbetslivet somunder de tunga svåra åren kunde skylas över, därföratt arbetslösheten är en faktor som är så stark ochkvävande när det gäller debatt och kritik så att närden är på plats är folk tysta. Då tiger man.Vi vet att arbetsskadorna ökar. Vi vet att männi-skor känner sig mobbade på arbetsplatserna. Vi vetatt den psykiska förslitningen är stor. Många harfortfarande inte fasta tjänster utan vikariat. Mångakänner inte trygghet i sin anställning. Detta löser maninte genom att försämra anställningstryggheten ellergenom att riva upp lagstiftningen på detta område.Det är inte det som ska användas som metod, Tvärt-om, när vi nu ser att vi klarar att bygga ett starkt eko-nomiskt utan att öka otryggheten på arbets-platserna, låt oss tillsammans med arbetsmarknadensparter använda oss av konstruktiva fackliga insatserför att vara med om att vända utvecklingen rätt påarbetsplatserna. Hetsen, jäktet och stressen är en avde framväxande tydligaste klassfrågorna i dagensSverige. Där måste insatserna göras.För det andra handlar det om utbildningsväsendet.Det gäller en förskola för alla, som jag tidigare i daghar berört, för att möjliggöra en språkutveckling föralla barn i vårt land. Språket, vår förmåga att kom-municera och göra oss förstådda, vår nyckel till soci-ala gemenskaper är det inte alla barn som äger. Vi vetatt språkutvecklingen är förknippad med de tidigaförskoleåren. De som inte har språket kommer såsmåningom att misslyckas i , och vi vetatt de slås ut.Vi vill göra en bred satsning på förskola med dessutvecklade pedagogik och en särskild satsning påförskolan i de områden där det finns många barn sombor i familjer där man inte talar svenska hemma, enförskola som börjar , en förskolasom inte utestänger någon på grund av man inte harråd att betala taxan.Vi vill också satsa på skolan, så att det blir mer avkvalitet och jämförelser, mer av utvärdering. Jag sergärna högre status och högre löner för lärargruppen,men jag vill inte lägga mig i lönerörelsen, den fårparterna sköta själva.Vi ska fortsätta att bygga ut vuxenutbildningen.Vi vet att många vuxna fortfarande inte har gymna-sieutbildning. De som saknar gymnasieutbildningkommer att finnas kvar på arbetsmarknaden, kanske iytterligare . måste fortsättaatt permanentas och bli en del av vuxenutbildnings-satsningen.Andra typer av satsningar gäller kompetensut-veckling för dem som har ett jobb och en fortsattutbyggnad av högskolan. Med denna målsättningkommer av en ungdomskull attvara inne i högskolan.Utöver de satsningar som görs i budgetpropo-sitionen med mellan 700 och 800 nya miljoner tillforskning ska vi fortsätta att gemensamt koncentreraoss på detta område. Det är just i den miljön, i fors-karsamhällets tillväxt, vid väl skötta högskolor ochuniversitet och med en bra vuxenutbildning som nyaföretag och nya idéer växer fram.Redan nu ligger ett bra studiemedelssystem påriksdagens bord, ett studiemedelssystem som innebäratt vi satsar ytterligare på lan-dets studenter. Det här är ett område som kommer attavgöra framtida konkurrenskraft och Sveri-ges framtida förutsättningar att tävla på världsmark-naden och därmed också ytterst avgöra våra förutsätt-ningar att förverkliga våra livsprojekt och våra förut-sättningar att nå våra drömmars mål. Då duger detinte att skära ned på högskoleplatserna, som någravill i den här kammaren.För det tredje är vården, skolan och omsorgen be-grepp som vi har talat om länge i den svenska politis-ka debatten. börjar resurserna snart att vara till-räckliga - vi ser i alla fall ett slut på de stora nedskär-ningarna. Antalet anställda i kommunerna växer. Detär bra.Men här uppkommer tydligen en ny ideologiskstrid som handlar om ifall man ska släppa in vinstin-tressen i dessa verksamheter. Vi är motståndare till attföra in sjukhusen på börsen. Vi har ingenting emotstiftelser med religiös eller filantropisk inriktning somtillsammans med den offentliga sektorns ansvarigaförsöker att bedriva vård och omsorg, men att intro-ducera sjukhusen på börsen är att föra in ett vinstin-tresse i vården som resulterar i attnågon kommer att kräva en viss avkastning. Denavkastningen ska då ställas mot de behov som demänniskor har som söker sig till vården. Då byter vitill ett marknadssamhälle. Vi som är anhängare avmarknadsekonomin behöver inte vara för och vill inteha ett marknadssamhälle.Vården styrs av ditt behov, inte av din förmåga attbetala. Din förmåga att betala blir det som efterfrågasnär sjukhusen finns på börsen i , och systemskiftes-Stockholm. Vården, skolan, omsorgen - vi har rådmed detta. Vi ska tillföra resurser så att det räcker.Och vi ska se till att vi är öppna för alter-nativ utan att överge det grundläggande, nämligen attbehovet styr, inte din förmåga att efterfråga.Det fjärde området är segregationen. Vi harmånga svenskar som bor i områden där man är utan-för det övriga svenska samhället. Många av dessamänniskor har kommit till vårt land under senare år.De är starka, de är välutbildade, de vill och de kan.De är en oerhörd resurs.Det är ett av de största misslyckandena med desenaste 20 årens politik att vi har hamnat i ett läge därvi inte har fått dessa människor att fullt ut ta del i detsvenska arbetslivet och på jämlika villkor vara medoch ta ansvar för sitt nya hemland.Riktade insatser för att bryta segregationen kom-mer att vara en av de viktigaste uppgifterna för attstoppa ett framväxande klassamhälle.Till detta ska läggas också insikten om, och det ärdet femte området, den regionala obalansen. HelaSverige, precis som sade, mår intebra. Men vi har resurser att faktiskt stötta dem sominte är med i den stora uppgången. Jag har lite svårtatt följa dem som klagar över att de får dela med sigav sina kommunalskatteunderlag till glesbygdskom-muner och som sedan ändock tycker sig ha utrymmeatt sänka kommunalskatterna. Skatteutjämningssys-temet är ett viktigt sätt att bedriva regional utjämningi Sverige.Regionalpolitiken, med stöd från EU med satsningpå högskolor och satsning på infrastruktur med ian-språktagande av en ny, modern teknik, kommer attvara ett stort fält för reformer om vi ska ha ett Sverigesom håller ihop och om hela landet ska leva.Det sjätte området är den ekologiska omställning-en. Jag är glad att är så envis med sinaprovrör och med sin beskrivning av de brister som vifortfarande har. Det här är den stora frågan. Det härär överlevnadsfrågan.Det handlar inte om att vi på något sätt ska brom-sa en utveckling eller gå tillbaka. För mig handlar detom att vara positiv till ny teknik och att förstå dennya tidens krav. Det är inte gammal teknik som vibehöver för att lösa miljöproblemen utan ny teknik.Den gröna tillväxten drivs av ny teknik. Den grö-na tillväxten är modern. Det är ett modernt projekt attställa om till ekologisk uthållighet, att av-veckla kärnkraften, att vara med om att utveckla nyenergiproduktion, att vara med om att ta fram enbättre bilmotor som inte tillför föroreningar somdriver fram växthuseffekten, att vara med om attstimulera till lokala utvecklingsarbeten och att över-allt där människor träffas framhålla det personligaansvaret för miljön och naturvården. Det är ett områ-de för reformer.Så växer kartan fram. Så växer dagordningen fram- en dagordning som handlar om att bryta klassam-hället, hetsen i arbetslivet och segregationen i vårabostadsområden. Vidare handlar det om att satsa påutbildningssystemen, ta ansvar för att se till att denregionala orättvisan undanröjs, se till att vården, sko-lan och omsorgen får tillräckliga resurser och om detstora politiska projektet, för det är ett politiskt projektsom kräver ansvar och engagemang, nämligen denekologiska uthålligheten.Vi kan göra det här . Vi kan välja själva. Någrakanske tycker att det här är fel dagordning, och detfinns sådana i denna kammare. Säg i så fall nej. kan inte använda argumentet att vi inte harråd eller att vi inte har rätt att göra det för marknaden,för det har vi. Och det är er möjlighet att nu meddenna nyvunna, återvunna frihet faktiskt bestämmakursen för in i ett nytt millennium.Utveckling och jämlikhet - drivkrafterna för ettmodernt och rättvist samhälle - var socialdemokratinsidéer vid precis som det är vid detta.Det är idéer som tillhör en rörelse som bygger på detgrundläggande i människors utbyte och gemenskap,nämligen insikten om allas lika rätt, allas lika värde,alla folks frihet, hela världens fred.Tack.(Applåder)Anf. 46 BO () replik:Herr talman! Låt mig först ge ett gott råd till Gö-ran . Låt inte kammen växa sig för hög. Det ärbra att det går bra för , men ropa inte hej än-nu. Minns 80-talet med de positiva artiklarna ochfinansministern som blev världsmästare i ekonomioch efter 80-talet fallet, krisen och alla bekymren. Inteckna inte framtiden för mycket.Det är bekymmersamt för att det som Gö-ran nu redovisade för oss i kammaren inteinnebär någon som helst omprövning av det somfaktiskt inte har fungerat och inte fungerar i Sverige.Hans perspektiv från talarstolen - bombastiskt, kraft-fullt, ovanifrån - är att tala till människorna, inte medmänniskorna. Och det är det som är socialdemokra-tins problem . Han säger: Vi ger 400 miljoner.Nej, , det är , ochLundström, de människor i som arbetar ihoppengarna som , hans regering och and-ra kan använda.