prot · GM0991 · 1999-05-05 00:00:00 — Vi har inte lyckats att hejda det.Vi har lyckats med att minska behandlingsinsatserna.Strafftänkandet i stället för vårdtänkandet har brett utsig.Vi i vänder oss emot - och det harjag sagt tidigare - att man skall dömas för fängelse-straff för eget missbruk. Människor som har ett soci-alt problem skall få vård, stöd och hjälp och intestraff. Vi tror att det är en farlig väg att ge sig in på,och den har inte visat sig vara effektiv.BRÅ har också tittat på detta med urinprovstag-ning. Av otroligt många lämnade urinprov är det enmycket liten del som är positiva. De resurser somanvänds för kontroll hade kunnat användas mycketbättre för vård och stöd.Jeppe sade att man tidigare fick ha nar-kotika på sig bara man inte brukade den. Det är juinte sant. Det var olagligt att inneha narkotika äventidigare.Anf. 63 () replik:Fru talman! Det ena utesluter väl inte det andra.Lagen är ju till för att man skall kunna upptäcka nar-kotikabruk på ett tidigt stadium - visserligen måsteman ha fyllt , men tyvärr finns det yngre somprovar narkotika.Gör ingen affär av detta med fängelse, AliceÅström. Mig veterligen är det ingen som har dömtstill fängelse enbart för detta brott. Däremot måste detfinnas fängelse i straffskalan för att man skall ha rättatt ta urinprov. Första gången denna lag infördes vardet en tandlös lag, eftersom det inte fanns fängelsemed i straffskalan. Därför kunde man inte ta urinprov.Som jag sade inledningsvis utesluter det ena intedet andra. Jobba också då för att vård skall sättas inefter straffet. Men det är viktigt att inte ta bort dettasätt att kunna indikera narkotikaanvänding, inte minstför de föräldrar som är totalt ovetandeom i vilka miljöer deras ungdomar vistas.Fru talman! Jag vill också kommentera detta medpsykiskt störda lagöverträdare. Jag väljer att läsa högtur min reservation, så att det inte blir några missupp-fattningar. Vår uppfattning är inte alls så som AliceÅström beskrev den. Så här står det i vår reservation:Om de som döms till straff är i behov av psykiat-risk vård skall de enligt vår mening kunna avtjäna endel eller hela straffet på psykiatrisk vårdinrättningunder kriminalvårdens ansvar. När vårdbehov intelängre föreligger skall den dömde avtjäna eventuellresterande strafftid i vanligt fängelse. På motsvarandesätt skall den som är psykiskt sjuk vidtiden för frigivning med tvång kunna överföras tillpsykiatrisk vårdinrättning för att där vårdas för att blifrisk innan det kan bli aktuellt med ett liv i frihet.Anf. 64 () replik:Fru talman! Jag skall först avsluta debatten omkriminalisering innan jag går över till detta med psy-kiskt sjuka lagöverträdare.Vi från anser att dessa två olika vä-gar kan stå i motsatsförhållande till varandra. tyckte att vi kunde stå på båda benen, kunde ha vård ändå fast man använde sig avstraff. Det är också en kostnadsfråga. De resurser somi dag används för kontroll hade bättre behövts inomvård och omsorg.Vi vet att man drar ned väldigt mycket på insatsergentemot unga medan det satsas mer och mer påkontrollåtgärder och på den repressiva sidan. Detviktiga är kanske inte hur som polisenhar tagit urinprover, utan det viktigaste är vilket re-sultat som det har gett. De människor som man harupptäckt, har de fått vård, stöd och hjälp? Jag ochVänsterpartiet är helt övertygade om att en sådanundersökning skulle visa att med tanke på de storaresurser som har satsats är det ett mycket fåtal männi-skor som har kunnat få stöd och hjälp.Då är det viktigt att välja väg. Hur ser man påmissbrukarna? Ser man missbruket som ett socialteller som straffrättsligt problem? Vi har valt att semissbruket som ett socialt problem och att det är desociala insatserna som är viktigast.När det gäller psykiskt störda lagöverträdare anservi att om man är psykiskt sjuk och begår ett brott ochfår vård så att man blir frisk, måste detta - och intebara strafftänkandet - i vissa fall kunna vägas in.Moderaterna vill helt ta bort detta, men man är bereddatt i stället förlänga strafftiden, om den dömde intehar blivit frisk nog, men kan inte se enutveckling åt andra hållet. Det tycker vi är orimligt.Anf. 65 ():Fru talman! Det betänkandet som vi behandlarjust nu berör alltså frågor om brott, straff och andrapåföljder. Inledningsvis vill jag säga att vi ställer ossbakom de reservationer och yttranden som vi har ibetänkandet men vill yrka bifall till reservation 11under mom. 17.I betänkandet har vi bl.a. skrivit oss samman i enreservation med och angå-ende olaga intrång i butik. Vi tycker att det är enviktig fråga som behöver bli ytterligare belyst ochsom även har debatterats en hel del ,åtminstone i storstäderna.Vi anser i likhet med och Folkpartietatt det är viktigt att regeringen återkommer med lag-förslag som tillåter tillträdesförbud för personer sombegått upprepade snatterier eller uppträtt störande ibutikslokal.Vi har också ett särskilt yttrande tillsammans medFolkpartiet, och angående otill-låten utlämning av videogram. I yttrandet påpekar viatt det är bra att regeringen har insett att regler röran-de otillåten utlämning av videogram kräver extrainsatser för att fungera i praktiken. Vi ser fram emotden utvärdering som regeringen avser att genomföraoch utgår ifrån att densamma inleds omedelbart.Fru talman! Vad jag skulle vilja stanna inför enliten stund här är de två motioner som kristde-mokraterna har väckt och som handlar om klotter.Klotter har blivit ett stort och kostsamt pro-blem. Det skadas, klottras och vandaliseras för cirkaen halv miljard årligen.Under senare tid har klotterproblemet faktisktbörjat att tas på mer allvar, i alla fall av kommunerna,av trafikföretag som är oerhört drabbade, av polis ochandra myndigheter. Men fortfarande finns det dock påväldigt många håll brister i kunskapen om problemetsomfattning och om vilka åtgärder som är nödvändigaoch också effektiva. Det finns flera exempel på genomför åtgärder som faktiskt gör större skadaän nytta, bl.a. klotterskolor och legala klottervägar.Kampen mot klotter och annan skadegörelsemåste föras på bred front i samhället. Det är nödvän-digt med både förebyggande arbete och snabba insat-ser för att sanera klotter. För detta krävs att kommu-nala instanser inom teknik, skola, socialtjänst, kulturoch fritid m.fl. arbetar samordnat och målinriktat.Arbetet måste också samordnas med de insatser somutförs av trafikföretagen, fastighetsägarna m.fl.Björn Hårdstedt arbetar på Svenska Kommunför-bundet som informatör och vandaliseringshandlägga-re. Kan ni tänka er vilket yrke, vandaliseringshand-läggare! Det innebär att han hjälper kommuner att tafram handlingsplaner mot klotter. Han säger så här:Klotter är ett uttryck för otrygghet. Det är ocksåett rop på hjälp - här är jag, se mig! Det finns i dagtvå sorters klottrare. Den ena är de som har blivit litemer förhärdade klottrare som skall lagföras och tasom hand och som faktiskt t.o.m. behöver vård, därföratt man säger att klotter är precis som en drog; manblir beroende. Den andra gruppen, de som inte harhållit på så länge, skall man göra allt för att stoppa.Hårdstedt menar att klottret skapar ett kriminelltbeteende, vilket ju ger oss ännu större anledning attarbeta tuffare för att komma åt klottret, alltså denbrottsförebyggande insatsen.I betänkandet svarar regeringen så här på de för-slag till åtgärder som motionärerna tar upp:"Enligt 28 kap. 11 § får, om detfinns anledning anta ett brott har begåtts på vilketfängelse kan följa, kroppsvisitation göras på den somskäligen kan misstänkas för brottet för att söka efterföremål som kan tas i beslag eller annars för att utrö-na omständigheter som kan vara av betydelse förutredning om brottet. ""För kroppsvisitation, liksom för övriga straffpro-cessuella tvångsmedel, gäller att den får vidtas endastom skälen för åtgärden uppväger det intrång ellermen i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkteeller för något annat motstående intresse. "Ni förstår ju att denna väldigt invecklade och kan-ske något otydliga lagstiftning skapar bekymmer närpolisen, kommunerna och instanserna är ute och mö-ter människor som håller på med klotter.Enligt de signaler som kommer från polisen ochde som arbetar kommunalt med att bekämpa klotter ikommunerna är det mycket svårt att realisera dennalagstiftning i verkligheten.Vad skall man då göra för att komma åt klottrarennär det är nästintill omöjligt för polisen att kunna varesig kroppsvisitera eller agera på ett tufft sätt vidmisstanke om klotter? Lagen kräver ju uppenbarligenmycket starka skäl.Detta har vår justitieminister insett. Hon sade i ettskriftligt svar : "Då det gäller lag-stiftningen måste en noggrann analys göras av vilkaåtgärder som är motiverade för att på ett effektivaresätt stävja klottret. "I behovet av att överväga ändrad lagstiftning villockså utskottet gärna instämma i betänkandet. Maninväntar utredningar från Regeringskansliet.Jag hoppas verkligen att det här lilla inlägget i da-gens debatt kanske kan ge några signaler till Rege-ringskansliet om att det är mycket viktigt att ta klott-randet och de konsekvenser som klottrandet för medsig och kan leda till på allvar.I betänkandet framhåller utskottet den vikt somuppfostran och annan normöverföring har när detgäller att motverka klotter. Detta är helt i linje medden politik som vi kristdemokrater driver. Vi menaratt normöverföring, att man får lära sig vad som ärrätt eller fel, är av grundläggande betydelse. Viktenav familjens, skolans och andra gemenskapers före-byggande insatser kan inte nog understrykas i dettasammanhang. Barn måste tidigt få lära sig att re-spektera sina medmänniskors och andras egendom.Fru talman! Vi måste fråga oss hur vi skall få barnoch ungdomar att känna sig så delaktiga i samhälletatt de förstår vad det innebär med klotter och kostna-derna som dessa för med sig. Vilket samhälle vill viha? Det är viktigt att våra barn och ungdomar fårpositiva signaler om vad man i stället för klottrandetoch saneringen av klottrandet skulle kunna göra förden halva miljarden , vad det skulle kunnainnebära för skolan och för skolans utveckling.Ett första steg och grundläggande för att den upp-växande generationen skall förstå vad det är vi i vux-envärlden vill är att vi står enade mot klotter ochförstörelse.Fru talman! Jag ser verkligen fram emot att fåfölja den här frågan och vad kankomma fram till när det gäller övervägandet av enförändrad lagstiftning, som jag är fullständigt överty-gad om är nödvändig.Till sist vill jag också instämma i det som AliceÅström sade inledningsvis, att när vi skall behandlaett så stort antal motioner med många olika, viktigainfallsvinklar, kan vi känna oss lite frustrerade av denbegränsade tid och de begränsade möjligheter vi haratt tränga in i de olika frågorna, där vi i många avse-enden tycker väldigt lika.Jag kan också förstå, precis som i den lilla debat-ten mellan och , att det inte känns så väl-digt roligt att rösta för avslag på sin egen motion föratt bevara den s.k. freden inom maktkonstellationen.När det gäller livstidsstraffet har vi inte fattat nå-got beslut. Vi tycker precis som attdenna fråga behöver utredas liksom frågan om situa-tionen på våra fängelser, där vi har mött ett antallivstidsdömda som upplever situationen som oerhörtfrustrerande. Det har gjort att också vi kristdemokra-ter vill utreda och diskutera frågan vidare.Anf. 66 () replik:Fru talman! Jag får tacka för att hon lyfteupp frågan om att rösta emot sina egna motionerdärför att man ingår i något slags maktkonstellation.Jag vill bara tala om att det är viktigt i ett samarbetebåde med överväganden och med kompromisser, mendet är också viktigt att se vad det blir för resultat avdet. När det har kommit upp fall där det har varitreservationer som delvis byggt på Vänsterpartietsmotioner har man från borgerligt håll varit mycketsnabb med att ta ytterligare ett steg och förvrängadem lite grann så att det har varit omöjligt att bliöverens i en del frågor. Den här debatten kommer visäkert att ha ,och jag tar den gärna.Fru talman! Jag vill instämma i mycket av detsom sade om vikten av att förhindra skade-görelse och att genomföra tidiga insatser när man seratt saker och ting händer. Men jag tror också att detfinns en fara i att titta på olika rapporter där man serpå sambanden mellan klottrande och framtida krimi-nalitet och hittar de här tydliga sambanden. Jag troratt det är många andra faktorer som ligger bakom attvi har en sådan utveckling. De flesta unga människorsom klottrar eller begår något mindre brott kommersedan aldrig att göra det igen eller hamna på brottetsbana.Det är nog mer andra faktorer som ligger bakomatt vissa fortsätter att utvecklas och gå vidare på denfelaktiga vägen än själva handlingen i sig. Men detinnebär inte att vi inte tycker att det är viktigt att mantidigt tar tag i de här frågorna, att man tydligt marke-rar och att man i skolor och familjer samarbetar kringde här frågorna för att nå fram till en god arbetsmiljöoch ett gott klimat också för barnen.Anf. 67 () re-plik:Fru talman! Det skulle väl vara väldigt märkligtom inte instämde i just den här synpunkten attvi måste motverka klotter. Det åsamkar ju samhälleten kostnad på . När vi sitteroch drar i miljonerna fram och tillbaka och vill ha tillskola, vård och omsorg, precis som uttryckteför , så förstår jag att det här är någotsom vi gemensamt vill kämpa för.Men jag tror ändå att det är viktigt att vi förtydli-gar och stryker under att det här är en kriminell hand-ling. Det är en kriminell handling att måla tags påandra egendom, att förstöra och att utsätta trafikföre-tag osv. för enorma kostnader för sanering. Om mananser att det är ett brott att göra på detta vis, då finnsdet ju också risk att man kan begå andra brott. Jagsäger inte att det är så att alla som börjar med klotterfortsätter att hamna i ytterligare kriminalitet. Men jagtror ändå att det är viktigt att vi tar det så allvarligt attvi ser det som en varningsklocka. Någonting har gåttsnett i värderingarna hos den unge när man kan för-störa på det sätt som man gör.Många bedömare som har försökt att utreda dethär med klottret har kommit fram till att det ofta harbörjat redan med att man har stulit färgburken. Detgår ju åt så väldigt mycket sprejflaskor för att sprejadessa tags, så det skulle inte gå att köpa det. Stegethar alltså tagits redan innan. Sedan fortsätter det medatt man också försöker förhindra den som har åsettdet här från att kunna vittna om det.Anf. 68 () replik:Fru talman! Jag håller med om att det finns myck-et allvarliga saker och att det är höga kostnader för-bundna med det här. Men jag tror, som jag brukarsäga, att det är viktigt att vi inte bara ser på den kri-minella handlingen och vad den är. Jag tror att detockså är viktigt - och det är en brist i -med möjligheter för unga människor att få utvecklasina kreativa sidor, sina konstnärliga sidor, sina ska-pande sidor. Kultur och uttryckssätt för unga männi-skor är en bristvara.Samtidigt som att det är viktigt att vi signalerar attvi inte tillåter klotter, att vi inte tillåter att man förstörandras egendom och tar de här stegen som att stjälafärgburkar, tror jag också att det är viktigt att vi somvuxenvärld och som politiker ser till att skapa miljöerdär unga människor får utlopp för sin kreativitet ochdär de får utlopp för ett skapande.Om det tror jag att vi i grund och botten är över-ens. Och jag tror att det är viktigt att vi lyfter upp dekulturella frågorna och frågorna om skapande imånga fler sammanhang än vad vi gör . Det ärviktigt att vi tittar på det här även när vi diskuterarbrott och kriminalitet.Anf. 69 () re-plik:Fru talman! Det var precis det jag ville kommafram till; att det just är den här inställningen som påmånga orter i landet har visat sig slå helt fel. I den härartikeln som jag hänvisar till, intervjun med BjörnHårdstedt, säger han: På flera håll i landet har manhaft projekt som syftat till att ge klottrare en legalmöjlighet att få utlopp för sitt intresse. De har fåttmåla på lagliga väggar och järnvägståg.Projekten har dock sällan givit avsedd effekt, me-nar Hårdstedt. I stället för att klottret begränsats hardet ökat efter projekttidens slut. hölls enutställning på i där man bjödin klottrare, som säkert hellre säkert kallar sig grafit-timålare, att visa sina alster. De typen av tillställning-ar anser i alla fall Hårdstedt vara fullständigt för-ödande. Han uttrycker att det är viktigt att visom vuxenvärld står enade om att det här inte är nå-got bra.Självklart skall ungdomar få utöva sin kreativitet,få måla konst och få utlopp för alla sina känslor i ensådan handling. Men jag tror att vi skall försöka ha enenad front i fråga om att det inte skall ske på husväg-gar, bussar, fönster och stolar i våra gemensammakommunikationsmedel. Där tror jag att vi är eniga. Enenad front mot klotter!Anf. 70 ():Fru talman! När det gäller brott mot homosexuellavill jag börja med att yrka bifall till reservation 2.Våldet mot de homosexuella har ökat. Då vet vi ocksåatt mörkertalet är mycket stort. Alldeles för få vågaranmäla, och i anmälningar om övergrepp är det all-deles för få som vågar tala om sin egen sexuella lägg-ning. Vi i säger, och har alltid sagt medskärpa, att nu får det vara slut på våld och andraövergrepp mot homosexuella. I har vialltid tyckt att det är oerhört viktigt att försvara degrupper i samhället som av olika anledningar är extrautsatta.Det är bedrövligt, fru talman, att det nu ,när vi snart är inne , är så tillåter vissa grupper att vara mer utsatta ochlöpa större risker till livet än andra. Det måste vara såatt oavsett läggning, ras eller åsikt skall man bli re-spekterad. Man skall inte behöva riskera att bli utsattför olika övergrepp.I vår reservation, och också i motionen, har detstått att mycket talar för att det skall vara en särskildutredare med specialistkunskaper som skall ansvaraför polisutredningen vid dessa brott. Självklart skalldet inom poliskåren finnas en bred, bra bas med enallmän kompetens. Sedan skall det finnas utredaresom har specialistkompetens, där några är bättre påatt utreda brott mot homosexuella och andra är bättrepå att utreda andra övergrepp. Det behöver inte varanågot motsatsförhållande i detta. Naturligtvis är detavgörande att poliskåren i grunden har vettiga ochrimliga förutsättningar att arbeta även med den härproblematiken.En översyn pågår när det gäller just den här frå-gan. Den parlamentariska utredning som pågår skallvara klar i slutet att . Där diskuterar man attstraffbelägga hets mot homosexuella på liknande sättsom hets mot folkgrupp. Man granskar argumentenför och emot. Jag vill inte föregripa den utredningen,men jag vill sluta med att säga det som Folkpartietalltid säger: Att leva som homosexuell skall vara attleva som vilken annan människa som helst. Det måstebli ett slut på den oproportionerligt stora risken förvåld och andra övergrepp.Sedan står vi också bakom reservation 4 om olagaintrång i butik. Det var faktiskt så att , inovember, kom med ett förslagi sitt slutbetänkande om att bestämmelserna i brotts-balken om olaga intrång skall göras tillämplig på allaslag av lokaler och inhägnade områden. Problemet ärbara att man har hållit på att utreda det här . Vi har alltså problem i många affärslokaleroch s.k. inhägnade områden. Med det sistnämndamenas de här torgen som har blivit alltmer förekom-mande.Vi i menar att upprepade snatterier ochfall av störande uppträdande i butikslokaler måstevara en anledning till att de som blir utsatta, affärsin-nehavaren, affärspersonalen och affärskunderna, skallha rätt att säga: Här får ni inte vara så länge ni inte lärer att uppträda korrekt och på ett lagligt sätt.Folkpartiet tog på sitt landsmöte ett beslutom att upphäva livstidsstraffet. Vi menar att alla somdöms till fängelsestraff redan vid dömandet skall vetahur länge de skall sitta i fängelse. Därför vill vi av-skaffa livstidsstraffet. Med det har vi inte sagt att detskall bli en radikal minskning av antalet år. Vi harännu inte utrett färdigt hur lång tiden skall vara. Iländer som har avskaffat livstidsstraffet och i ställethar tidsbestämt straff är den längsta strafftiden 20-25år. Det är ganska troligt att det hamnar där.Hur långt straff man än döms till skall alltid ac-ceptabla krav på rättssäkerhet uppfyllas. Man skallveta att straffet är rättvist. Det skall också vara förut-sägbart. Det är definitivt inte bra att det är regeringensom avgör när ett livstidsstraff skall vara ett avslutatkapitel. I alla andra fall är det domstolarna som dö-mer.Folkpartiet står också bakom några särskilda ytt-randen. Det gäller bl.a. otillåten utlämning av video-gram. Det vill till att vi nu bestämmer oss för attverkligen ta krafttag mot otillåten utgivning av vide-ogram. Det finns studier som visar att ungdo-marna genom filmerna lär sig konkreta våldshand-lingar och förhållningssätt. Vi känner också till sam-bandet mellan ungdomars egna normer för våld ochvåldet i medier och att ungdomar låter sig inspirerasav filmerna.Vi har också ett särskilt yttrande om underlåtenhetatt bistå nödställda. Det är viktigt att det snabbtkommer fram ett lagförslag. Eftersom ett lagstift-ningsarbete pågår vill vi inte föregripa det.Fru talman! vill jag ta upp detta medklotter. Vi måste alltid säga nej till klotter, aldrigtillåta någon form av klotter, antingen det sker påjärnvägsvagnar, väggar eller klotterplank. Men det ärviktigt att ställa sig frågan varför klotter förekommer.Alla vill vi vara någon. Många av dessa ungdomarkänner utanförskap. Eftersom de har fått en snedvri-den syn på alldeles för mycket tror de att klotter är enmöjlighet att bli synliggjord. Vi som är vuxna och haransvaret måste se till att ungdomarna får goda famil-jeförhållanden och utvecklingsmöjligheter i skolan.Men vi måste också se till att polisen, som vi har sattatt stävja brott i olika former, får möjlighet att ta handom sprejburkarna. Vi måste hindra ungdomarna ibörjan av karriären, inte vänta tills de blir proffs påområdet. Då har de själva hunnit bli förstörda, och enmassa materiel har hunnit bli förstörd. Det viktigasteär den unga personen.Fru talman! Vi skall alltid komma ihåg att det ärden unga personen vi skall hjälpa så tidigt som möj-ligt, antingen det gäller åtgärder mot klotter elleråtgärder mot annan ungdomsbrottslighet.Anf. 71 (mp):Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1och 9.Reservation 9 är en mycket viktig reservation.Den handlar om avskaffande av livstidsstraffet. An-talet livstidsstraff har fyrdubblats de senaste tio åren.Miljöpartiet menar att detta faktum hänger sammanmed politikernas inställning, ytterst regeringens, ochdet allmänna opinionsläget.Fram till slutet av 80-talet beviljades den intagnenåd . Nåd innebar omvandling till tidsbe-stämt straff. Straffet blev i realiteten . Dåtillämpades också halvtidsfrigivning, vilket gav ettlivstidsstraff , oavsett vilken regering somsatt.Från 90-talets början blev det en ändring. Tidsbe-stämning ägde rum , och strafftiden blev17-18 år. Den senaste tidens utveckling har inneburitatt tidsbestämning sker i mycket få fall och då efter13-14 år. Den verkliga strafftiden ligger nu på 20-21år, för dem vars livstidsstraff omvandlats till tidsbe-stämt straff.Strafftiden har gått från till . Detär ganska anmärkningsvärt.Miljöpartiets skäl för att slopa livstidsstraff är attdomstolarna skall utdöma straff självständigt. Dendömande makten skall vara frikopplad från den rege-rande makten. Det strider mot den grundläggandestraffrättsliga principen om rättvisa och förutsebarhetatt ha straff som inte är tidsbestämda. Därför är detinhumant.Barn och anhöriga till dem som döms till livstids-straff befinner sig i total ovisshet. Permissioner ochvillkorlig frigivning finns inte. Enligt vårt sätt att seär också humanitära skäl viktiga: Kan en människabli bättre?Avskräckningseffekten finns inte, säger krimino-loger och kriminalvårdsanställda. Behandlingsinsatserpå anstalten försvåras. Vad säger man då inom krimi-nalvården?En mycket viktig skrift i detta sammanhang ärMed sikte , som har kommit ut. Detär kriminalvården som står bakom den. I den skriftenfinns ett kapitel om livstidsstraffet.