prot · GN0938 · 1999-12-02 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:38Torsdagen den 2 decemberKl. 10.00 - 17.5819.00 - 20.23Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 26 november.2 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1999/2000:108Till riksdagenInterpellation 1999/2000:108 av Per () om samordning av radiokommunikationsnät.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 27 januari 2000.Skälet till dröjsmålet är utländskt besök den18 januari 2000.Stockholm den 23 november 1999NäringsdepartementetStatsrådet uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:109Till riksdagenInterpellation 1999/2000:109 av Per () om småföretagare.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 27 januari.Skälet till dröjsmålet är utländskt besök den18 januari 2000.Stockholm den 23 november 1999NäringsdepartementetStatsrådet uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:89Till riksdagenInterpellation 1999/2000:89 av Per om utvär-dering av skolan.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den1 februari 2000.Skälet till dröjsmålet är att ministern inte har kun-nat finna en annan debattdag som passar både inter-pellanten och henne.Stockholm den 26 november 1999UtbildningsdepartementetSkolministernEnligt uppdragStaffan BengtssonStatssekreterareInterpellation 1999/2000:90Till riksdagenInterpellation 1999/2000:90 av Per om ele-vers utanförskap.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den1 februari 2000.Skälet till dröjsmålet är att ministern inte har kun-nat finna en annan debattdag som passar både inter-pellanten och henne.Stockholm den 26 november 1999UtbildningsdepartementetSkolministernEnligt uppdragStaffan BengtssonStatssekreterareInterpellation 1999/2000:94Till riksdagenInterpellation 1999/2000:94 av funktionshindrade elevers rätt att välja skola.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den25 januari 2000.Skälet till dröjsmålet är att ministern inte har kun-nat finna en annan debattdag som passar både inter-pellanten och henne.Stockholm den 26 november 1999UtbildningsdepartementetSkolministernEnligt uppdragStaffan BengtssonStatssekreterareInterpellation 1999/2000:95Till riksdagenInterpellation 1999/2000:95 av skolelevers läskunskaper.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den1 februari 2000.Skälet till dröjsmålet är att ministern inte har kun-nat finna en annan debattdag som passar både inter-pellanten och henne.Stockholm den 26 november 1999UtbildningsdepartementetSkolministernEnligt uppdragStaffan BengtssonStatssekreterareInterpellation 1999/2000:96Till riksdagenInterpellation 1999/2000:96 av om skolverksamhet och barnomsorg.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 10 februari 2000.Skälet till dröjsmålet är att ministern inte har kun-nat finna en annan debattdag som passar både inter-pellanten och henne.Stockholm den 26 november 1999UtbildningsdepartementetSkolministernEnligt uppdragStaffan BengtssonStatssekreterareInterpellation 1999/2000:97Till riksdagenInterpellation 1999/2000:97 av skolmiljö.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 10 februari 2000.Skälet till dröjsmålet är att ministern inte har kun-nat finna en annan debattdag som passar både inter-pellanten och henne.Stockholm den 26 november 1999UtbildningsdepartementetSkolministernEnligt uppdragStaffan BengtssonStatssekreterareInterpellation 1999/2000:98Till riksdagenInterpellation 1999/2000:98 av kunskapsnivån i skolan.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den1 februari 2000.Skälet till dröjsmålet är att ministern inte har kun-nat finna en annan debattdag som passar både inter-pellanten och henne.Stockholm den 26 november 1999UtbildningsdepartementetSkolministernEnligt uppdragStaffan BengtssonStatssekreterareInterpellation 1999/2000:99Till riksdagenInterpellation 1999/2000:99 av ommobbning i skolan.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 10 februari 2000.Skälet till dröjsmålet är att ministern inte har kun-nat finna en annan debattdag som passar både inter-pellanten och henne.Stockholm den 26 november 1999UtbildningsdepartementetSkolministernEnligt uppdragStaffan BengtssonStatssekreterare3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositioner1999/2000:28 till utbildningsutskottet1999/2000:36 till finansutskottet4 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återJustitieutskottets betänkande 1999/2000:JuU15 § Nationella minoriteter i betänkande 1999/2000:KU6Nationella minoriteter i (prop. 1998/99:143)Anf. 1 ESCH (kd):Fru talman! Som framgår av det här betänkandetföreslår man i propositionen endast åtgärder sombehövs för att ska kunna ratificera Europarå-dets ramkonvention rörande nationella minoriteteroch den europeiska stadgan om minoritetsspråk. Dethandlar således om att uppfylla minimikrav enligt deinternationella åtaganden som vi har gjort.Det här understryks ytterligare av konstaterandetatt förslagen är avsedda att lägga en grund för ensamlad svensk minoritetspolitik. Förmodligen saknasen sådan grund för en samlad svensk minoritetspolitikför närvarande. Man skulle kunna påstå om det vi görnu att därtill är vi nödda och tvungna. Men, som sagt,bättre sent än aldrig - i synnerhet som våra nordiskagrannar redan har hunnit en bra bit på vägen.Med hänsyn till det sagda finner vi kristdemokra-ter det angeläget att nu påskynda processen. Vi anserdärför att det av regeringen föreslagna geografiskaområde som omfattas av lagförslaget bör utvidgasmed ytterligare tre kommuner, , Strömsundoch , . Därigenomskulle även det sydsamiska språkområdet komma attredan nu omfattas av förslaget.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation num-mer 5.Anf. 2 ():Fru talman! hälsar regeringens pro-position om nationella minoriteter med stor tillfreds-ställelse. Dess innehåll står i väsentliga delar i över-ensstämmelse med det agerande som företrädare förCenterpartiet presenterat tidigare. gersitt stöd till att ratificerar ram-konvention om skydd för nationella minoriteter ochden europeiska stadgan om landdels- och minoritets-språk.Det finns tre starka motiv för denna politik. Fördet första innebär ratificeringen att de berörda mino-riteterna får verktyg för att bättre hävda sina berätti-gade intressen. För det andra innebär denna politik etti nutiden fastlagt skydd som ökar förutsättningarna attvärna minoriteter i tider då dessas rättigheter kankomma att utsättas för press. För det tredje innebärratificeringen också att möjligheterna till sameurope-iskt samarbete för att skydda minoriteters intressenoavsett nationalstatsgränserna ökar.Nationella minoriteter har uråldrig hävd i förslag innebär inte några inskränkningar i för-hållande till regeringens. På några punkter anser vidock att ratificeringen motiverar längre gående för-slag. Det är viktigt att erinra om att ratificeringarnainnebär att endast tar ett första steg mot ensamlad minoritetspolitik.Jag skulle inledningsvis också vilja nämna diskus-sionerna kring teckenspråket. Frågan om huruvidateckenspråket ska betraktas som ett minoritetsspråk iden mening som den europeiska stadgan om landdels-och minoritetsspråk avser har aktualiserats av bl.a.Sveriges Dövas Riksförbund. delarregeringens bedömning att teckenspråket inte kananses falla inom ramen för syftet med minoritets-språkskonventionen. Konventionen bygger på språ-kens anknytning till urbefolkningar och andra natio-nella minoriteter som etniska grupper.Däremot är det naturligtvis angeläget att från po-litiskt håll markera vikten av att teckenspråket ges etttillräckligt stöd och skydd. Jag vill från Centerpartietssida gärna poängtera att vi måste ta ett politiskt an-svar för de dövas rätt till teckenspråksundervisning,tolkar, TV-program på teckenspråk och olika formerav samhällsservice såsom barnomsorg, skola, äldre-omsorg, hälso- och sjukvård m.m. Detta är Center-partiet också berett att medverka till, men vi anser attdet principiellt bör ske i annan ordning och inte isamband med ratificeringen av minoritetsspråkskon-ventionen.Bland de ca 450 000 sverigefinnar i somomnämns i propositionen är ungefär en fjärdedelsådana som antingen själva är eller är barn eller barn-barn till finlandssvenskar, dvs. finländare med svens-ka som huvudspråk. Historiskt sett har finländare frånbåda språkgrupperna alltid flyttat till . Kultu-ren är likartad eller likadan oberoende av språket, ochi den finlandssvenska identiteten ingår även, om än istarkt varierande grad, finska som ett andraspråk.Problematiken med begreppet sverigefinnar har iremissyttranden i samband med de utredningar somföregick propositionen omtalats av såväl som den organisation som företrä-der finlandssvenskarna i , i . Organisationerna har ettomfattande samarbete och är båda centrala i svergige-finländarnas delegation, som skapats.Problematiken har även behandlats av andra offi-ciella remissinstanser såsom och Sam-fundet . Det är rimligt att vid ratifice-ringen klart yttra att även finlandssvenskarna i Sveri-ge anses ingå i den sverigefinska, eller kanske hellresverigefinländska, minoriteten.Eftersom minoritetsspråkskonvenionen stadgar attstaten ska ta hänsyn till önskemål från den som talarminoritetsspråk när åtgärder vidtas som berör demfinner vi det naturligt att uppmärksamma finlands-svenskarnas ställning i detta sammanhang.Vi anser att även finlandssvenskarna ska kännasig omfattade av de nya bestämmelserna till gagn förnationella minoriteter. För att inga tvivel ska råda omdetta föreslår vi att termen sverigefinnar ändras tillsverigefinländare, eftersom detta begrepp omfattarsamtliga från inflyttade oberoende av om deninflyttades modersmål eller förstaspråk är finska ellersvenska.Det finns också starka skäl för att betrakta detfinska språket som ett territoriellt bundet språk även iStockholmsregionen. I har det finskaspråket en livaktig historia under åtminstone femsekler. Dess närvaro i regionen är stark när steget nutas in . Enligt mening finnsdet starka skäl för att ge finska språket samma rättsli-ga ställning i som i Tornedalen.Detta är viktigt för de rättigheter och den välfärd sombör tillerkännas de flera tiotusentals finländare somlever i regionen. Det är också viktigt för Stockholmsframtida roll i och för relationernamellan och . Det innebär också attsåväl regionen som statsmakten ger ett besked om ser en levande finskspråkig kultur som ett bestå-ende nationellt värde i huvudstadsregionen.Den kompetens som krävs för att i nödvändig ut-sträckning uppfylla kraven i den europeiska språk-stadgan finns redan nu i . Värdetav att säkra de finsktalandes rättigheter är av sådanstorlek att de praktiska ansträngningar som måstegöras i statlig, och landstingskommunalförvaltning för att möta kraven är rimliga.Vi hade självklart önskat att sådana ställningsta-ganden aktualiserats i det beredningsarbete som före-gått den nu aktuella propositionen. Så har dessvärreinte varit fallet. Vi anser därför att det bör ankommapå regeringen att ta initiativ så att finska språketsställning på nytt aktualiseras i berörda kommuner.Detta bör ske utan att ratificeringen av språkstadgan iden utsträckning nu är beredd att fatta be-slut om försenas.Som redan förutsätts i beredningsarbetet kan interatifikationen ses som en slutpunkt i arbetet med attstärka minoriteternas sak, utan snarare som en inled-ning av en dynamisk process.Riksdagen bör i anslutning till att den tar ställningtill föreliggande proposition uttala sitt principiellastöd för att kommuner i där detfinska språket talas av hävd också omfattas av debestämmelser som enligt regeringens förslag blirgällande vad gäller finska språket i , , , och kommuner.Regeringen föreslår att rätten att använda samiska,finska och meänkieli hos domstolar ska begränsas tillpart och ställföreträdare för part. Detta har tingsrät-terna i och , som för övrigtkommer att ingå i de två förvaltningsområdena, ifrå-gasatt i sina remissyttranden. Denna inskränkningfinner vi omotiverad och menar att även andra aktö-rer, som exempelvis vittnen och målsägande, ska hasamma rätt att tala dessa språk. Vi har svårt att se detrimliga i att en del aktörer i rätten ska få använda sittspråk medan andra inte ska få göra det. Här tycker jagatt förklaringsbördan ligger hos utskottsmajoriteten,som bara avfärdar detta med att konstatera att rege-ringens bedömning är väl avvägd.Vad är skälet till att inte samma regel ska gälla föralla? Vilka blir de praktiska problemen med att intebara parter och deras ställföreträdare ska få användasitt minoritetsspråk utan även målsägande och vitt-nen?Centerpartiet kan som ett första steg godta att en-skilda endast ges rätt att få muntliga svar. Att en rätttill skriftliga svar på samiska, finska och meänkieliredan nu inte ges är ur demokrati- och rättssäkerhet-sperspektiv betänkligt. Vi vill därför markera attmålet bör vara att gå vidare och utvidga rättentill att få skriftliga svar på samiska, finska och meän-kieli.Fru talman! Jag ska avrunda med att säga attCenterpartiet ställer sig bakom och yrkar bifall tillreservationerna 4, 6 och 9, och därtill ställer vi ossbakom de reservationer som har markerat- nr 11 och 12.Anf. 3 ():Fru talman! Till de mest grundläggande rättighe-terna hör den att självständigt avgöra sin egen etniskaoch språkliga identitet. Öppenhet, tolerans och ömse-sidighet är principer som lägger grunden för ett idjupare mening mångkulturellt samhälle, där denenskilda människans situation är lika viktig oavsettom hon i ett visst avseende tillhör befolkningensmajoritet eller minoritet.Att minoritetspolitiken ska utgå från individenoch inte från kollektivet är en självklarhet förr osssom tillhör liberalerna. Den enskildamänniskans värde är unikt oavsett hennes modersmåloch oavsett om hon identifierar sig med majoritetsbe-folkningen, en nationell minoritet eller någon annanbefolkningsgrupp.Utan sina nationella minoriteter och minoritets-språk skulle vara ett utarmat land. Myten attSverige var ett etniskt och kulturellt homogent landfram till efterkrigstidens invandring måste kastas påsophögen en gång för alla. Fram till våra dagar svenska överheten ibland också direkt motarbetatde nationella minoriteternas och minoritetsspråkensöverlevnad.Behovet av upplysning och utbildning är därförstort, inte minst för att personer som identifierar sigmed den svenska majoritetskulturen ska få upp ögo-nen för minoriteterna och inse vilka vinster som finnsi att skapa ett samhälle där majoritet och minoritetvågar lära av varandras erfarenheter.Den nu aktuella propositionen, som vi diskuterarhär, kan ses som ett steg på vägen att stärka de natio-nella minoriteternas ställning. Men vi skulle frånFolkpartiets sida vilja gå längre i följande avseende.För det första: Nämn minoriteterna och minori-tetsspråken i grundlagen. Det finns inget lagförslag påövergripande lagtext som namnger natio-nella minoriteter och minoritetsspråk, utan regeringenanser att det räcker att peka ut dessa i ratifikationsin-strumenten som överlämnas till . Folk-partiet liberalerna anser dock att det ligger ett stortvärde i att namnge de nationella minoriteterna ochminoritetsspråken i regeringsformen. Det skulle varaen principiellt betydelsefull handling som kan fåmarkera det definitiva slutet på osynliggörandet avminoriteterna och minoritetsspråken.För det andra: Ge ytterligare stöd till skriftsprå-ken. Regeringen föreslår inte att myndigheter inomförvaltningsområdena för samiska, meänkieli ochfinska ska få någon skyldighet att svara enskildaskriftligt på respektive minoritetsspråk. Även om enenskild person skriver t.ex. på samiska till sin hem-kommun anses det räcka om hon får svar på svenskatillsammans med ett bifogat meddelande att svaretkan översättas muntligen till samiska om så önskas.För att minoritetsspråken ska vara levande språkmed breda funktionsdomäner är det viktigt att defungerar också som skriftspråk. Därför borde en för-söksverksamhet genomföras i ett par kommuner sommed hjälp av specialdestinerade bidrag skulle kunnaerbjuda lika god skriftlig som muntlig service påminoritetsspråken. Erfarenheterna från en sådan för-söksverksamhet kan ge vägledning för det fortsattaarbetet, inte minst när det gäller frågan om hur passresurskrävande det i verkligheten skulle vara att ut-sträcka myndigheternas språkliga serviceskyldighettill att också gälla det skrivna språket.För det tredje gäller det ortnamns- och vägskyltar.Det land som har anslutit sig till konventionen förskydd av nationella minoriteter ska sträva efter attsätta upp skyltar med ortnamn, gatunamn och dyliktpå minoritetsspråk inom områden som traditionelltoch i betydande antal bebos av nationella minoriteter,under förutsättning att det finns en tillräcklig efterfrå-gan. Det innebär t.ex. att skyltarna inom de samiskaoch tornedalska områdena ska vara flerspråkiga. I dethär avseendet återstår mycket att göra, och det ärviktigt att det sätts upp en tidsgräns för när arbetet skavara klart. Ett rimligt årtal vore, enligt vår bedöm-ning, 2005. Då bör inte bara ortnamnsskyltar varatvå- eller trespråkiga, utan också väg- och gatunamnbör omfattas om man så vill inom de berörda områ-dena. Samiskans och meänkielins roll skulle kunnastärkas om dessa språk på så vis fick flytta in i nutidabostadsområden. Målet bör också vara att två- ochtrespråkigheten förs in i t.ex. postens adressystem.För det fjärde vill jag ta upp meritvärdering för of-fentlig personal. föreslog- kommitténs förslag är ju underlag för den aktuellapropositionen - att det skulle lagfästas att tvåspråkig-het när det gäller svenska och minoritetsspråk skullebetraktas som en särskild merit vid anställning avpersonal vid en myndighet. Att personalen har språk-kunskaper är en grundförutsättning för att myndighe-terna ska kunna ge likvärdig service på svenska ochminoritetsspråken. Det finns alltså goda anledningaratt genomföra kommitténs förslag på den här punk-ten. Det handlar då om myndigheterna inom förvalt-ningsområdena för samiska respektive finska ochmeänkieli.För det femte handlar det om kommuner ochkommunindelning. Det föreslås att lag om att manska använda samiska hos förvaltningsmyndigheteroch domstolar ska tillämpas inom förvaltningsområ-det. De fyra kommuner som har föreslagits för detsamiska förvaltningsområdet är , ,och . Minoritetsspråkskommitténföreslog att det uttryckligen skulle stadgas i lag att enförändring av den kommunala indelningen inte fårhindra ett främjande av de svenska landsdels- ochminoritetsspråken. I motsats till regeringen anser vifrån att tankebör förverkligas.Fru talman! Den fortsatta minoritetspolitiken är enangelägenhet för alla oss som bor i . Det ärviktigt att den utformas i nära samråd med dem somsjälva identifierar sig med de nationella minoriteternaeller som talar något av minoritetsspråken.Det föreslås att lag om att man ska använda sa-miska hos förvaltningsmyndigheter och domstolarska tillämpas i förvaltningsområdet. Jag nämnde vilkakommuner som det handlar om. Men det har underremisstiden också kommit in förslag om en utökningav antalet. Därför föreslår vi från att för-valtningsområdet ska utökas med kommunerna under en försöksperi-od. Den här försöksperioden bör följas av en utvärde-ring.Det är oroande att man i propositionen inte tar uppde rikstäckande åtgärder som gäller barn- och äldre-omsorg som togs upp i Minoritetsspråkskommitténsutredning. Dessa åtgärder avser ju bara förvaltnings-området. Därmed spolieras och stoppas helt de initia-tiv som har tagits i det sydsamiska området när detgäller äldre- och barnomsorg. Vi anser därför attdessa förslag måste tas upp till förnyad bedömningoch kostnadsberäkning.Fru talman! Slutligen vill jag, precis som ÅsaTorstensson, nämna några ord om teckenspråket. Vihar ju blivit uppvaktade av de dövas riksorganisationom teckenspråket. Det här är kolossalt svårt, men jaghar kommit fram till att jag delar majoritetens upp-fattning att detta, eftersom det inte handlar om enetnisk minoritet, inte faller inom ramen för det som viska besluta med anledning av den här propositionen.Men jag vill betona att det självfallet är väldigt viktigtatt värna om teckenspråket och se till att teckensprå-ket får tillräckligt stöd och skydd. Detkommer vi från liberalerna verkligen atttänka på.Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall till re-servationerna nr 5, 11 och 12. Jag står naturligtvisbakom samtliga reservationer från Folkpartiet.Anf. 4 PER ():Fru talman! har varit delaktigt vidtillkomsten av propositionen, som ligger till grund förbetänkandet om nationella minoriteter i . Medanledning av det vill jag redan här i inledningen yrkabifall till hemställan i betänkandet med undantag förtvå yrkanden, som har lagts in under utskottsbehand-lingen i brist på förväntad plats någon annanstans. Jagåterkommer till dessa yrkanden.Med beslutet om detta betänkande kommer samer,sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar att utgö-ra nationella minoriteter. Deras språk -samiska, finska meänkieli, chib och jiddisch -får ett erkännande som innebär att de mer naturligtkan användas vid kommunikation med samhälletsviktiga servicefunktioner.När det gäller teckenspråket, som har varit uppetidigare, delar jag utskottets uppfattning att det intefaller inom ramen för syftet med konventionen. Där-emot finns det alla skäl att på andra sätt stödja teck-enspråket.Betänkandet betyder att ratificerar ram-konventionen om skydd för nationella minoriteter ochminoritetsspråkskonventionen. Båda är i kraft sedan1998 men öppnade respektive 1992 förundertecknande. har bara underteck-nat en av dessa, nämligen ramkonventionen. Våragrannländer , och har gåttföre och redan tagit sitt ansvar. har interatificerat minoritetsspråkskonventionen, men detfinns andra skäl till det. Därför menar vi i Miljöpartietatt det är hög tid för en ratifikation. Och grunden ärnu lagd för en mer samlad minoritetspolitik.Fru talman! gruppmotion MJ220från höstens allmänna motionstid handlar om 169. står för International LabourOrganization. Det är ett av FN:s s.k. fackorgan ochhar till uppgift att bevaka frågor om arbetsvillkor,diskriminering och också t.ex. ursprungsfolkens vill-kor. Nr 169, som äraktuell i det här fallet, innehåller ett antal bestämmel-ser och åtaganden till skydd för just ursprungsfolken.Eftersom det är oklart om regeringen tänker läggafram någon proposition om 169under närmast överblickbara tid har två yrkanden frånvår motion i frågan lagts in i det här betänkandet.Det första yrkandet handlar om samernas ställningsom ursprungsfolk. Mot bakgrund av definition på ursprungsfolk omfattastveklöst samerna i av konventionen. Samernasjälva indentifierar sig som ursprungsfolk. De levde idet som är norra långt innan landet ficksina statsgränser. bekräftade också samer-nas ställning som ursprungsfolk . Ochsamernas historia finns mycket väl beskriven ochbekräftad i det här betänkandet. Jag har därför ingenanledning att reservera mig på den punkten. Att manpå det sättet särskilt vill få det här bekräftat har attgöra med att det med en sådan bekräftelse ocksåföljer ansvarsåtaganden. Jag menar nämligen att des-sa åtaganden tidigare inte har varit särskilt synliga.Men förhoppningen är nu att samerna också i prakti-ken ska bemötas och respekteras som ursprungsfolk,att samisk kultur och samiskt livsmönster accepterassom betydelsefulla och värda att utveckla. Det ärnödvändigt att samerna får ekonomiskt stöd såväl föratt odla sitt språk och använda det som ett moderntkommunikationsmedel i tal och skrift hemma och isamhället som för att vårda religion, slöjd, konsthant-verk, jojk, berättarkonst och vardagliga samlevnads-former. Samernas egna analyser av den samiska kul-turens förutsättningar och utvecklingsmöjlighetermåste alltid vara en utgångspunkt i det svensk-samiska kultursamarbetet.Det andra yrkandet, fru talman, som lyfts in i dethär betänkandet handlar om ratificeringen av 169.