prot · GN098 · 1999-09-28 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:8Tisdagen den 28 septemberKl. 14.00 - 15.38Det justerade protokollet beräknas utkomma -------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 20 och21 september.2 § Ny riksdagsledamot, mmUpplästes och lades till handlingarna följande frånValprövningsnämnden inkomnaBerättelse om granskning av bevis för riksdagsleda-mot och ersättare för riksdagsledamöterTill har från inkommit bevis om attdels (), , utsetts tillny ledamot av fr.o.m. den 1 oktober 1999sedan () avsagt sig sitt uppdrag somriksdagsledamot. Till ersättare för riksdagsledamöterhar i detta fall utsetts och (båda fp),dels och (båda s)utsetts till ersättare fr.o.m. den 23 september 1999.Från har också inkommit ny bi-laga till tidigare utfärdade bevis för ersättare i dessafall.Valprövningsnämnden har denna dag granskatbevisen och den nya bilagan till bevis för ersättareoch därvid funnit att de blivit utfärdade i enlighetmed 19 kap. 11 § vallagen.Stockholm den 27 septemberLars /§ AvsägelserTalmannen meddelade att () avsagtsig uppdraget som ledamot i lagutskottet fr.o.m. den1 oktober.Kammaren biföll denna avsägelse.Talmannen meddelade att () av-sagt sig uppdraget som suppleant i lagutskottet fr.o.m.den 1 oktober.Kammaren biföll denna avsägelse.Talmannen meddelade att ()avsagt sig uppdraget som suppleant i arbetsmark-nadsutskottet fr.o.m. den 1 oktober.Kammaren biföll denna avsägelse.4 § Kompletteringsval till vissa utskottTalmannen meddelade att liberalernasriksdagsgrupp på grund av uppkomna vakanserfr.o.m. anmält somledamot i lagutskottet efter , som supple-ant i utbildningsutskottet efter och somsuppleant i arbetsmarknadsutskottet efter HelenaBargholtz, som ledamot i utbildningsut-skottet efter och som suppleant ilagutskottet efter , somsuppleant i efter samt som suppleant i soci-alförsäkringsutskottet efter förklarade valda tillledamot i lagutskottetAna ()ledamot i utbildningsutskottetUlf ()suppleant i konstitutionsutskottetJohan ()suppleant i lagutskottetUlf ()suppleant i socialförsäkringsutskottetHelena ()suppleant i utbildningsutskottetAna ()suppleant i arbetsmarknadsutskottetAna ()5 § Meddelande om valTalmannen meddelade att val av ledamöter ochsuppleanter till svenska delegationskulle företas kl. 12.00.6 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1999/2000:8Till riksdagenInterpellation 1999/2000:8 av () omNationellt resurscentrum.Interpellationen kommer att besvaras fredagenden 22 oktober 1999.Skälet till dröjsmålet är plenifria vecka40 och att statsrådet är bortrest vecka41.Stockholm den 22 september 1999NäringsdepartementetEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:9Till riksdagenInterpellation 1999/2000:9 av () om deregionala tillväxtavtalen.Interpellationen kommer att besvaras fredagenden 22 oktober 1999.Skälet till dröjsmålet är plenifria vecka40 och att statsrådet är bortrest vecka41.Stockholm den 22 september 1999NäringsdepartementetEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:10Till riksdagenInterpellation 1999/2000:10 av om konsekvensanalyser utifrån ett regionaltperspektiv.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den12 oktober 1999.Skälet till dröjsmålet är plenifria vecka40.Stockholm den 22 september 1999NäringsdepartementetEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:4Till riksdagenInterpellation 1999/2000:4 av () om det svenska biståndet.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den12 oktober 1999.Skälet till dröjsmålet är resa.Stockholm den 22 september 1999Maj-Inger Klingvall7 § Svar på interpellation 1999/2000:1 omkvinnomisshandelAnf. 1 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag har för avsikt att vidta för att stävja kvin-nomisshandeln. Jag besvarar hennes fråga främstutifrån de områden som jag som justitieminister an-svarar för.Att kvinnor utsätts för mäns våld och atthemmet för många kvinnor är den farligaste miljönatt vistas i är oacceptabelt. Våldet mot kvinnor ärnågot som angår oss alla.Min och regeringens inställning i frågan harkommit till klart uttryck bl.a. genom kvinnofridsre-formen, som är ett samlat åtgärdsprogram mot våldmot kvinnor. Den bygger på ett långvarigt utred-ningsarbete för att fånga upp alla aspekter på hurvåldet mot kvinnor ska kunna motverkas. Bakgrun-den till reformen är just den problembild som HelenaBargholtz beskriver i sin interpellation. Reformenomfattar, förutom lagstiftning, en mängd åtgärder föratt förebygga våld mot kvinnor och för att utsattakvinnor ska få ett bättre stöd och bemötande. Tankenär att våldet mot kvinnor måste bekämpas genom ettbrett och långsiktigt arbete inom alla samhällets sek-torer och på alla nivåer. Berörda myndigheter harockså fått gemensamma uppdrag av betydelse i dettasammanhang. De ska regelbundet redovisa sina insat-ser till regeringen. Vissa myndigheter har också fåttsärskilda uppdrag.När det gäller de områden som jag som justitie-minister ansvarar för har polis och åklagare och andramyndigheter fått i uppdrag att på olika sätt utvecklasitt arbete när det gäller våld mot kvinnor. Det pågårnu ett omfattande arbete för att ta fram och utvecklany kunskap och bättre arbetsmetoder, bl.a. inom poli-sen. har fått i uppdrag att inventeraoch till regeringen rapportera vilka särskilda insatsersom görs vid landets samtliga polismyndigheter ifrågor om våld mot kvinnor. skaockså i samråd med , Riksåklagarenoch leda en satsning på fortbildningav personal inom rättsväsendet, ochhälso- och sjukvården.Jag kan inte nog betona att rättsväsendet måste blibetydligt bättre på att ge utsatta kvinnor ett bättreskydd, stöd och bemötande. Vi måste ha ett systemsom ger dessa kvinnor rimliga möjligheter att med-verka i den rättsliga processen utan att utsättas föronödiga ytterligare påfrestningar. Annars tappar deförtroendet för rättsväsendet. Grundläggande är att depersoner som möter dessa kvinnor har förmågan attförstå den situation de befinner sig i och att vara ly-hörda för deras behov. Hur en utsatt kvinna blir be-mött av polisen kan t.ex. vara av avgörande betydelseför hennes vilja att stå fast vid en polisanmälan. Hen-nes vilja att medverka i en utredning är i sin tur oftaden avgörande faktorn för åklagarens möjlighet att nåframgång med ett åtal.Myndigheternas förmåga att hantera frågor somrör utsatta kvinnor avgörs i hög grad av hur dettaarbete prioriteras och av vilka metoder och samar-betsformer som de tillämpar. Ett fördjupat samarbetemellan polis och åklagare är viktigt och ingår ocksåsom en del i närpolisreformen. Enligt uppgifter frånBrottsförebyggande rådet kan man konstatera atträttsväsendet med den nya kvin-nofridslagstiftningen lyckades med att hålla ganskakorta handläggningstider när det gäller dessa priorite-rade brott. Från polisanmälan till åtal och vidare tilldom förflöt det i många fall inte mer än några måna-der.I Handen bedriver nu polis, åklagare, domstol ochfrivård tillsammans projektet lagföring.Målsättningen är att det från brott till dom inte ska tamer än . Den högst prioriterade brottstypenär våld mot kvinnor. Detta är ett uppmuntrande ex-empel på ett nytt sätt att arbeta. Genom det engage-mang som projektet förutsätter och den snabba hand-läggningen får kvinnorna också klara besked om attdet våld som de utsätts för är en brottslighet som taspå allvar och kan bekämpas.Som bekant har redovi-sat sitt uppdrag att göra en förstudie av de tekniskaoch praktiska förutsättningarna för elektronisk över-vakning av män som brutit mot besöksförbud. Vi gårnu vidare med att utreda de rättsliga och organisato-riska förutsättningarna för en sådan övervakning. Vimåste dock vara klara över att en sådan övervakningaldrig kan lösa mer än en del av problemet.Det är därför nödvändigt att vi också övervägerandra sätt att åstadkomma ett ökat skydd för våldsut-satta kvinnor. Särskilt viktigt är det att finna formerför att snabbt och effektivt kunna bryta ett pågåendeeller överhängande övergrepp. Det är viktigt att vi iframtiden satsar på de verkligt effektiva sätten atthjälpa utsatta kvinnor.Men är jag övertygad om att de i grun-den viktigaste långsiktiga insatserna för att förebyggavåld mot och kränkningar av kvinnor inte ligger inomrättsväsendet. Sådan inte straffbar "lindrig" psykiskmisshandel som nämner, där honmed rätta sätter ordet lindrig inom citationstecken,motverkas t.ex. bäst genom andra åtgärder än enkriminalisering. Kriminalisering har tidigare bedömtsinte vara någon ändamålsenlig metod för att kommaåt sådan psykisk misshandel, och jag ser inte någonanledning att göra en annan bedömning . Jag trori stället att ett långsiktigt arbete, särskilt med barn ochungdomar, när det gäller jämställdhet mellan könenoch attityder är rätt väg att gå.De tre inträffade tragiska händelser somHelena nämner illustrerar den skrämmandeverklighet som kvinnofridsreformen syftar till attförändra. Vad vi nu måste göra är att bygga vidare påden grund som har lagts genom denna reform så attden får fullt genomslag inte minst hos berörda myn-digheter. Genom reformen vill vi åstadkomma att allaberörda drar åt samma håll och lär sig att samverkamed varandra. Delvis är det fråga om att i grundenändra attityder.Jag är övertygad om att de grundläggande föränd-ringar som är nödvändiga bara kan åstadkommasgenom ett långsiktigt, allvarligt syftande, metodisktarbete som bygger på kunskap.Anf. 2 ():Fru talman! Jag får tacka justitieministern för detutförliga svaret på min interpellation om kvinnomiss-handel.Det är, fru talman, skamligt att , ett landsom fick utmärkelse på den stora kvinnokonferensen iBeijing för sin framstående jämställdhet, som sittstörsta jämställdhetsproblem ska ha kvinnomisshan-del. Detta är ett jämställdhetsproblem som jag anserär större än det som handlar om lönediskriminering.Kan det vara annat när det gjordes 20 000anmälningar om kvinnovåld och när 16 hotade kvin-nor i fick sätta livet till?Jag vet ju att justitieministern anser, helt riktigt,att denna fråga inte bara faller inom hennes fögderiutan också i högsta grad är en social fråga. Därförkommer jag också att interpellera socialministern föratt höra hans uppfattning om vilka insatser han anserbör göras för att minska kvinnovåldet.Jag pekar i min interpellation på flera viktiga in-satser som bör prövas för att minska kvinnovåldet.Hit hör utbildning och resurser för polis och vårdper-sonal, stärkt ställning för kvinnor som brottsoffergenom vidgat besöksförbud för män som hotar ochmisshandlar, elektrisk fotboja, rätt för kvinnor attanvända tårgasspray och särskilda stödpersoner somhjälper kvinnorna i samband med rättegångarna.Kvinno-, mans- och brottsofferjourer bör få mer stat-lig hjälp för att finansiera sin verksamhet. Om dessainsatser är alla i stort sett överens.Men jag tar också upp ett par mer kontroversiellaförslag som jag skulle vilja höra justitieministernsuppfattning om. Det gäller indraget körkort för mänsom döms för misshandel, i likhet med vad som gällervid grova våldsbrott.Det gäller också kommunarrest eller bosättnings-plikt. I båda dessa fall råder det delade meningar omdet är effektiva medel för att förhindra kvinnomiss-handel och om de är lagliga. Det finns de som menaratt kommunarrest eller bosättningsplikt för svenskamedborgare skulle strida mot grundlagen.Ett stort problem är hur man ska kunna förhindraatt män fortsätter att misshandla nya kvinnor. En mansom misshandlat en kvinna, vilken lämnat honom,fortsätter ofta att misshandla kvinnor i sina nya rela-tioner. Det kan gälla utländska kvinnor som lockas hitav män. Men det gäller också svenska kvinnor. Kanman från det offentliga samhällets sida på något sättvarna kvinnor för dessa män? Att det civila samhälletkan göra det är ju obestridligt. Får jag som privatper-son höra att min förälskat sig i en man somhon är ovetande om, men som jag vet, har dömts förkvinnomisshandel, drar jag mig nog inte för att talaom det för henne. Men vad får t.ex. en socialsekrete-rare eller en polis göra? Här tar väl tystnadspliktenöverhand?Jag har ingen lösning, men jag vill gärna hörajustitieministerns tankar om dessa problem.Avslutningsvis, fru talman, vill jag ändå framhålladet positiva i att kvinnovåldet nu inte bara är en kvin-nofråga. Det har ju mycket tydligtframgått att detta också engagerar män i hög grad.Detta stora problem är alltså en mycket mänskligfråga.Anf. 3 Justitieminister ():Fru talman! Det positiva, om man får uttrycka sigså i detta sammanhang, är att det finns en så stor ochbred enighet i vårt land om att vi har ett problem somvi inte accepterar och som vi har bestämt oss för attlösa. Det är sant att vi är ett föredöme i världen närdet gäller jämställdhet men att vi fortfarande även hardetta problem. Men det är vi ju inte ensamma om ivärlden. Jag tror t.o.m. att vi kanske åtminstone haruppmärksammat och tagit denna fråga på större allvarän man har gjort i många andra länder.När det gäller åtgärder har vi genomgått ett stortarbete som bl.a. har varit delaktig i. Det hargett oss en bra bas för att gå vidare utifrån en gemen-sam ståndpunkt.Helena tar upp nya idéer när det gällerhur man skulle kunna gå vidare för att ge framför alltett ökat skydd till kvinnorna. Jag tycker att alla nyaidéer är värda att övervägas. Jag tror att det viktiga isammanhanget dock är att alltid överväga vad effek-terna av en åtgärd kan vara. När vi är så engagerade ien fråga som vi är i denna är det lätt att vi vill dra iväg och vidta så många åtgärder som möjligt. Menjag tror att det är viktigt att vi alltid överväger om viuppnår de effekter som vi är ute efter, eftersom detockså finns effekter av negativt slag som kan inträffa.T.ex. är förslaget om tårgas inte helt oproblematiskt,och kvinnorjourerna har inte alls ställt upp så positivtför t.ex. den lösningen. Vi måste därför övervägadetta vidare.När det gäller bosättningsfrågan och att utvidgat.ex. effekterna av besöksförbud går vi nu vidare, ochvi överväger om detta är ett sätt att komma längre föratt ge ett skydd.När det gäller tystnadsplikten inom ,polisen och andra myndigheter tror jag att det ärmycket viktigt att det finns en tystnadsplikt, inteminst för de utsatta kvinnornas skull. De måste kunnalita på att de myndigheter som de vänder sig till hartystnadsplikt. Jag tror att det skulle kunna rycka un-dan förtroendet för myndigheternas arbete om manfrån kvinnornas sida inte kunde vara säker på att detsom de berättar stannar hos myndigheten. Dennafråga bör nog angripas mer utifrån att myndigheternamed den information som de får också agerar på ettaktivt sätt för att hindra t.ex. våld i ett hem, att manintervenerar, att man samarbetar över myndighets-gränserna. Och där ser vi delvis över tystnadsplikts-reglerna för att säkerställa att myndigheternas samar-bete inte försvåras, eftersom det är en av de åtgärdervi tror är viktiga för att få en utveckling som innebäratt samhällets stöd till kvinnorna blir bättre, nämligensamarbete över myndighetsgränser.I övrigt tror jag att tystnadsplikten i sig är ett stör-re skydd för kvinnor än utgör ett hot. Men tystnads-plikt innebär inte att en myndighet som har fått in-formation ska förhålla sig passiv, utan tvärtom inne-bär det att informationen ska läggas till grund föraktiva åtgärder. Där är vi ännu inte, att det fungerarsåsom vi vill.Anf. 4 ():Fru talman! Jag delar justitieministerns uppfatt-ning när det gäller värdet av tystnadsplikten för attskydda de kvinnor som utsätts för detta. Men fortfa-rande funderar jag mycket på om man kan göra någotför att skydda framtida kvinnor från att råka ut försådana saker. Kan man konstatera att vissa beteendenpå ett tidigt stadium hos män kan så att säga varnadessa kvinnor? Detta kanske jag ska ta upp med soci-alministern . Jag har hört talas ommånga kvinnor som har träffat i deras tycke underba-ra män som de blir förälskade i och flyttar ihop med.Men blir det samma visa igen. Och sär-skilt utsatta är ju de kvinnor som träffar män på se-mestrar, kvinnor som är helt utlämnade åt dessa männär de kommer till . Man brukar använda etttveksamt ord, nämligen kvinnoimport. Dessa kvinnorkänner ju inte till någonting om svenska myndighetereller vart de kan vända sig för att få hjälp och stöd ien sådan situation. De är kolossalt utlämnade. Jag serdet som ett stort problem.Jag har förstått att det finns något att ta fasta pånär det gäller männen, och det är att ge dem kristera-pi. Kvinnorna behöver kristerapi. Men också männenkan, enligt vad många forskare har sagt, bli hjälptaom de får kristerapi i fängelset. Jag vill fråga justi-tieministern vilka möjligheter man har. Sätter man ininsatser mot män i fängelse för att ge dem möjlighetatt förändra sitt beteende?Anf. 5 Justitieminister ():Fru talman! Att män tar kvinnor från andra länder,för dem till och att kvinnorna sedan råkar illaut är ett problem som jag har uppmärksammat påflera olika sätt. Ett lagförslag kommer att behandlasav i vår. Det går ut på att ändra de regler vihar om dessa kvinnors möjlighet att stanna iSverige när de måste bryta med mannen på grund avförhållandena i relationen. Det kommer att ske enlagändring som gör det möjligt att ge dem uppehålls-tillstånd trots att de inte uppfyller kravet på att havarit i , om det görs sannolikt att dethar förekommit övergrepp.En annan åtgärd som delvis har att göra med tyst-nadsplikten är att föreslås få tillgångtill kriminalregisterutdrag och lägga det till grund förbedömningen av huruvida en kvinna ska få inresetill-stånd till eller inte. Det kan vara ett sätt attskydda kvinnor från att hamna i en situation som ärhelt oacceptabel och som de inte har någon kunskapom.Behandling av män som slår är en oerhört angelä-gen uppgift. Det är den andra sidan av myntet. Kvin-norna behöver hjälp i den situation de befinner sig i.Men det är också viktigt att vi satsar på att ge stöd,hjälp och behandling till de män som slår. Det finnsmöjlighet att genomgå en behandling under den avtjänar fängelsestraff. På flera anstalter i Sveri-ge finns särskilda program för män med denna pro-blematik, som innebär att de får viss terapi som syftartill att skapa eller i vart fall grundlägga en insikt omproblematiken för att senare kunna vidarebehandladen. Terapin kan vara individuell men ges mest igrupp. Men det räcker inte med bara den terapin närdet har gått så långt att någon är dömd till fängelse-straff. Det är ännu viktigare att samhället på kommu-nal nivå kan erbjuda terapi både till kvinnan ochmannen på ett stadium.Det är viktigt med förebyggande åtgärder, att vireagerar på ett tidigt stadium. Det finns goda exempelfrån t.ex. , där man har ett mycket profes-sionellt sätt att arbeta. Man går in i relationerna ocherbjuder behandling till mannen och kvinnan samti-digt. Det har visat sig vara mycket framgångsrikt.Den typen av exempel borde spridas och bli regel ivarje kommun i vårt land. Detta är, som sagt, en frågasom egentligen ligger utanför min kompetens.Anf. 6 ():Fru talman! Justitieministern talar om att myndig-heterna ska arbeta över gränserna. Då måste väl ocksåstatsråden göra det emellanåt.Jag har en avslutande fråga som knyter an till mi-nisterns tidigare inlägg. Jag ställde frågan om manöverväger förslagen om körkortsindragning respekti-ve kommunarrest. När ungefär kan det komma någotförslag? Jag tror personligen mycket på att förhindramän att köra bil. Det gör det svårare för dem att ta sigtill kvinnan. Dessutom är det alltid besvärligt för mänatt bli av med sitt körkort, därför att det hindrar demockså i många andra avseenden. Jag är angelägen omatt man prövar det så snart som möjligt.Det vore skönt om man också kunde få förslagetom kommunarrest klarlagt omgående. Vi är mångasom säger att man ska flytta mannen och inte kvin-nan. Det som är så jobbigt för kvinnan är att det inteär nog med att hennes man slår henne. Hon måstedessutom, när hon bryter upp, bygga upp ett helt nyttliv för sig och sina barn. Många kommuner har storaproblem med att hjälpa kvinnor att få tag i ny bostad,hitta dagisplatser och skolor åt barnen. Syftet ska varaatt man försöker flytta mannen så att han inte kankomma åt kvinnan lika lätt. Man måste överväga hurman ska gå till väga med de åtgärderna. Jag vill gärnahöra vad statsrådet anser om detta. Framför allt, närkan vi få se nya förslag?Anf. 7 Justitieminister ():Fru talman! Det är viktigt att det finns ett sektor-sövergripande arbete. Om vi kräver samarbete avmyndigheterna är det givetvis viktigt att departemen-ten samarbetar med varandra. Det är därför jag dristarmig att i så stor utsträckning gå över departements-gränserna. Det här är en problematik som inte kanhanteras isolerad utifrån ett perspektiv.När det gäller att gå vidare med åtgärder efter detstora reformpaket som vi har lagt fram handlar det iförsta hand om att överväga vad man finner ända-målsenligt att utreda. Det vi närmast arbetar med ärett direktiv till en utredning. Det kan vara mångaolika typer av frågor som man kan fånga upp ochlägga in i en sådan utredning, för att metodiskt kom-ma vidare.Helena tar upp den principiella synenpå vem man ska ingripa mot. Det är oerhört viktigt.Vi har i stor utsträckning inriktat oss på att gekvinnan ett skydd. Visserligen finns besöksförbudoch hela det repressiva systemet, som riktar sig motden man som är förövare. Men man kan fråga sig ominte samhället ytterligare kunde stärka sina åtgärdermot mannen, för att på det sättet ge ett skydd åt kvin-nan utan att inskränka hennes integritet och rörelse-frihet.Vi studerar olika system i andra länder. I Englandoch har man laborerat med vissa modeller,där man i större utsträckning flyttar på mannen. Detär inte lätt och det löser inte alla problem. Men vissametoder kan, omsatta till svenska förhållanden, kan-ske vara framkomliga. Även det kommer i så fall inya direktiv för fortsatt arbete.Jag vill också påminna om att vi ser fram emot enproposition som handlar om brottsoffer. I den propo-sitionen finns rester kvar från Brottsofferutredningensförslag, som kommer att beröra kvinnor som är ut-satta för våld och innebära ökat stöd till dem, bl.a. isamband med rättegång.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1999/2000:6 omdomstolsnedläggningarAnf. 8 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen avser att vidta några åtgärder för att stoppaden domstolsnedläggning som pågår i ochövriga . har vidare frågatmig om regeringen är beredd att vidta några åtgärderför att trygga den grundläggande statliga samhällsser-vicen runtom i Sverige.När det gäller första fråga ärden lätt att svara på. Det pågår inte någon dom-stolsnedläggning i Värmland.Jag vill att medborgarna i hela landet ska ha till-gång till en dömande verksamhet med god kvalitet,god effektivitet och god tillgänglighet. Eftersommedborgarnas krav på domstolarna är högre nu äntidigare, som domstolarnas uppgifter efterinträdet i den europeiska unionen är betydligt vidareoch svårare krävs det att domstolarnas organisationoch arbetsformer ändras för att motsvara alla dessaförändringar. Till detta kommer förändringar i be-folkningsunderlaget, ny teknik, bättre kommunikatio-ner m.m.Runtom i landet pågår det därför för närvarandeen översyn av arbetsformer och organisation av dom-stolarna i syfte att öka domstolarnas effektivitet ochförbättra en redan god kvalitet. Ett sådant arbete be-drivs av tillsammans med tingsrätter-na i . Syftet med detta arbete är inte attlägga ned någon domstol i utan att se omresurserna kan utnyttjas effektivare genom ett ökatsamarbete mellan domstolarna i länet. Jag har avmina medarbetare informerats om att en av flera lös-ningar som övervägs av tingsrätterna i ochDomstolsverket är att göra en domkrets av hela länetmed bibehållande av domstolsverksamhet vid de fyratingsrätterna. En gemensam domkrets möjliggör attmål specialiseras till vissa av enheterna, att domarnaoch övrig personal får utrymme att kompetensut-veckla sig som det stora flertalet mål avmer normalt slag även fortsättningsvis handläggs vidde nuvarande enheterna.