prot · GM0986 · 1999-04-27 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:86Tisdagen den 27 aprilKl. 14.00 - 16.3818.00 - 19.15Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 20 och 21 april.2 § Meddelande om frågestundTalmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsrådnärvara:Utrikesminister , statsrådet , statsrådet , näringsministerBjörn , miljöminister , stats-rådet , statsrådet statsrådet § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade följande skrivelser inkommit:Interpellation 1998/99:260Till riksdagenInterpellation 1998/99:260 av ()om beskattning vid rabatterat inköpspris.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den4 maj 1999.Skälet till dröjsmålet är stor anhopning av inter-pellationer.Stockholm den 20 april 1999Bosse RingholmInterpellation 1998/99:266Till riksdagenInterpellation 1998/99:266 av tingsrätt.Interpellationen kommer att besvaras fredagenden 21 maj 1999.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och plenifrivecka i riksdagen.Stockholm den 19 april 1999Laila FreivaldsInterpellation 1998/99:267Till riksdagenInterpellation 1998/99:267 av () om stöd till minröjning.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den18 maj 1999.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 22 april 1999Pierre SchoriInterpellation 1998/99:271Till riksdagenInterpellation 1998/99:271 av omGotlandstrafiken.Interpellationen kommer att besvaras måndagenden 31 maj 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 22 april 1999NäringsdepartementetC H FalleniusExpeditionschefInterpellation 1998/99:273Till riksdagenInterpellation 1998/99:273 av AB och konkurrenslagen.Interpellationen kommer att besvaras måndagenden 31 maj 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 22 aprilNäringsdepartementetC H FalleniusExpeditionschefInterpellation 1998/99:275Till riksdagenInterpellation 1998/99:275 av omkompetensflykt.Interpellationen kommer att besvaras måndagenden 31 maj 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 22 april 1999NäringsdepartementetC H FalleniusExpeditionschefInterpellationerna 1998/99:245, 250, 259 och 265Till riksdagenInterpellation 1998/99:245 av patientens ställningInterpellation 1998/99:250 av användning av biobankerInterpellation 1998/99:259 av omreformerat högkostnadsskyddInterpellation 1998/99:265 av preimplantatorisk genetisk diagnostikInterpellationerna kommer att besvaras tisdagenden 4 maj 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 21 april 1999Lars EngqvistInterpellation 1998/99:253, 254 och 261Till riksdagenInterpellation 1998/99:253 av vård i livets slutskedeInterpellation 1998/99:254 av kvinnomisshandelInterpellation 1998/99:261 av ädelreformenInterpellationerna kommer att besvaras fredagenden 21 maj 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 21 april 1999Lars Engqvist4 § Svar på interpellation 1998/99:219 om Sier-ra LeoneAnf. 1 Utrikesminister ():Fru talman! ställer i en inter-pellation följande frågor:Hur planerar regeringen att genom FN och andrainternationella organ få ett stopp på massmördandetoch massakrerandet av människor i ?På vilket sätt avser regeringen att medverka till attrekryteringen av barnsoldater i stoppasinte bara i teorin utan också i praktisk handling?Vilka initiativ kommer regeringen att ta för atthjälpa de barn som tjänstgör och har tjänstgjort sombarnsoldater till ett mänskligt liv?Hur kan regeringen medverka till en världsopini-on mot det fruktansvärda våldet i ?Jag delar bestörtning övergrymheterna och den allvarliga humanitära situatio-nen i . I en sönderfallande stat, med ensvag regeringsmakt som saknar territorial kontrollöver stora delar av landet, har en brutal rebellrörelsegjort sig skyldig till stympningar, våldtäkter ochsummariska avrättningar av civila i sin stridsföring.Dessa handlingar utgör krigsförbrytelser och brottmot mänskligheten. Rebellerna har också med barba-riska metoder tvingat in barn i krigshandlingarna.FN:s säkerhetsråd har gjort kraftfulla fördöman-den av de allvarliga övergrepp som rebellsidan fort-sätter att utföra, . Under Sverigestid i säkerhetsrådet tillhörde vi de starkaste pådrivar-na för en fredlig lösning i Sierra Leone.Övergången från krig till varaktig fred kommer attinnebära en långvarig process, där statsmakten ochdet civila samhället måste återuppbyggas från grun-den och de stridande parterna försonas avsvåra stridigheter.För att få ett slut på de pågående striderna och nåen fredlig lösning är det nödvändigt att den politiskadialogen mellan regeringen och rebellsidan intensifie-ras, understödd av staterna i regionen, somrebellsidan militärt hålls tillbaka med hjälp av Eco-mog, en västafrikansk insatsstyrka.Sverige och andra länder har verkat för att rege-ringen Kabbah mer aktivt skall arbeta för nationellförsoning och har efterfrågat ökade ansträngningarför att få till stånd förhandlingar mellan regeringenoch en representativ förhandlingspart från rebellsidan.Att den sierraleonska regeringen militärt skullekunna besegra rebellerna ter sig inte sannolikt. Oftahar Ecomog utgjort den enda skyddsbarriären motrebellernas övergrepp och övervåld. välkom-nar därför de nigerianska utfästelser som nyligengjorts om ett fortsatt deltagande i Ecomog. Samtidigthar vi kritiserat de övergrepp som även Ecomogsol-dater gjort sig skyldiga till i Sierra Leone.Sverige har varit en av de mest tongivande inter-nationella rösterna mot våldet i och enivrig påtryckare för att världssamfundets sanktionermot rebellerna skall vara verkningsfulla. Vi har påta-lat vapenflöden till från grannländerna istrid med säkerhetsrådets resolutioner. Under sittordförandeskap i säkerhetsrådets sanktionskommittéeför , som sträckte sig fram ,besökte ambassadör regionen vid tvåtillfällen för att följa upp brott mot sanktionsbestäm-melserna. stöder det västafrikanska initiativsom syftar till att begränsa import, export och till-verkning av lätta vapen i regionen.Under 1998 var ett av de största givarlän-derna av humanitärt bistånd med pågående insatsermotsvarande . har vihittills beslutat att bidra med ca 22 miljoner kronor.Biståndet koncentreras till medicinska insatser, ut-bildning, skydd och omhändertagande av barn (childprotection), logistik och mänskliga rättigheter. Detytterst labila säkerhetsläget försvårar emellertid möj-ligheterna till hjälpinsatser.Jag vänder mig särskilt starkt mot utnyttjandet avbarn i striderna i . Den dubbla tragedisom drabbat barnen, som offer för soldaters våld ochsom offer att själva tvingas bära vapen, är ett av kon-fliktens mest fruktansvärda och vidriga drag.Sverige kommer att fortsätta att stödja humanitäraprojekt i med inriktning på barn. Frånandra konfliktsituationer har erfarenheter avatt genom utvecklingssamarbetet ge bidrag till strä-vanden att demobilisera barnsoldater och stödja derasrehabilitering. Det (Inter ReligiousCouncil) i har genom Sidabidrag enga-gerat sig i kontakter med rebellerna och lyckats få etttrettiotal barnsoldater frisläppta. Men att stoppa re-bellernas rekrytering och utnyttjande av barnsoldaterär bara möjligt om den övergripande fredsprocessenfortskrider. Så länge strider pågår och förhandlingarmellan parterna inte kommer till stånd försvåras möj-ligheterna till åtgärder.Stora delar av världsopinionen, både organisatio-ner och enskilda privatpersoner, uttrycker redan i dagstor vrede och stor sorg mot våldet i Sierra Leone.Regeringen kommer att fortsätta att genom humanitä-ra och diplomatiska ansträngningar rikta uppmärk-samheten på och bidra till att lösa det svåra läget iSierra Leone.Anf. 2 ():Fru talman! Först ber jag att få tacka för svaret.Jag tror att utrikesministern och jag egentligen harsamma inställning, med tanke på den fruktansvärdasituationen, till att något måste göras åt det hemskakriget i , som framför allt drabbar civil-befolkningen. Det gläder mig att har gjortvissa insatser i FN för att få slut på kriget och att manockså har lyckats rädda några barn. Men jag tror ändåinte att det som har gjorts är någonting som vi kan slåoss för bröstet för och tro att det räcker.Enligt vad jag kan förstå behövs det massiva in-satser för att få ett stopp på kriget. Bl.a. behövs envärldsopinion mot våldet och hemskheterna i SierraLeone, Lejonberget. Det behövs också en annan synpå människovärdet och de mänskliga rättigheterna,inklusive barnens mänskliga rättigheter, i krigs- ochfredstid.Fru talman! Mycket har hänt på den världspolitis-ka fronten sedan jag skrev interpellationen som vi nudiskuterar. Men det gör den egentligen inte mindreaktuell. Vad jag vet har inget förändrats som direktpåverkar situationen i . Det verifieras juockså, som jag uppfattar det, av utrikesministern isvaret.Men det som har hänt är att situationen i Afrikahar kommit lite grann i skymundan för oss i ,då vi har fullt upp tanke- och känslomässigt och di-rekt konkret med den fruktansvärda situationen påBalkan. Vilken situation som är svårast av dessa tvåfall beträffande det mänskliga lidandet är inte jagkapabel att avgöra. Jag tror inte heller att situationer-na skall jämföras.Sierra har ungefär 4,5 miljoner invånare,och rapporterades om hårda stri-der, att kriget orsakat en av världens största flykting-katastrofer och att flera grannländer hade dragits in ikonflikten. Vad som är den största eller den näststörsta flyktingkatastrofen i världen är egentligenganska oväsentligt. I alla flyktingkatastrofer handlardet om en ofta oskyddad civilbefolkning som inte harnågon annan utväg än att fly. Alternativet är att skju-tas, lemlästas eller att plågas på något annat sätt.Även om situationen är mycket labil och instabil imånga länder i , har FN ett ansvar att verka förfredsförebyggande och fredsskapande i den världs-delen. Utrikesministern säger i sitt svar att har gjort kraftfulla fördömanden av deallvarliga övergrepp som rebellsidan fortsätter attutföra och att i säkerhetsrådettillhörde de starkaste pådrivarna för en fredlig lösningi Sierra Leone.Fru talman! Det låter i och för sig bra, men Sveri-ge verkar inte ha varit särskilt framgångsrikt i dessasträvanden eftersom kriget fortsätter på sitt ohyggligasätt liksom också civilbefolkningens lidanden. Dåundrar jag: Vad kan göra ytterligare för attt.ex. påverka världsopinionen och på ett kraftfullt sättaktualisera frågan i FN?I finns en hänsynslös och grym ge-rilla, RUF som den kallas - Revolutionära förenadefronten - som försöker att återta en förlorad makt ilandet. Och kriget i handlar om makt,även om det av många bedömare anses som ettgangster- och klankrig.Anf. 3 Utrikesminister ():Fru talman! Det är väl ingen som kan slå sig förbröstet så länge våldet fortsätter i Sierra . Där-om kan vi vara överens. Vi kan också vara överensom att det är viktigt att vi inte glömmer , ävenifall vi ser krig också i Europa.Men det räcker inte att påverka världsopinionen.Jag tror egentligen att världsopinionen redan finnsdär. Det är nog få saker som har gjort mig och andraså fruktansvärt upprörda som när vi läst berättelsernafrån Sierra . Det är några av de mest vidrigaoch makabra krigsskildringar som vi över huvud tagetkan se . Men det är ju bara genom förhandlingaroch ett aktivt försoningsarbete i regionen och mellanparterna som man kan få en varaktig fred och enlångsiktig fredsöverenskommelse. Här kan naturligt-vis och andra länder göra mycket för att på-verka parterna. Men till syvende och sist hjälper detinte vad vi säger, utan de måste också vilja och demåste handla.Ett positivt tecken är ändå att rebellsidan för nå-gon veckan sedan samlades på neutral mark för attenas om en gemensam förhandlingslinje. Eftersomrebellerna nu samtalar sinsemellan kan det förhopp-ningsvis övergå i ett samtal mellan rebellerna ochregeringen, även om vi inte har fått något datum fördetta . Detta kan vara ett visst positivt tecken.Sedan kan vi också se tecken som inger oro, t.ex.relationerna mellan och , där detrapporteras om fortsatta gränsoroligheter, gruppför-stärkningar och olika incidenter.Vi och andra måste alltså försöka att fortsätta dri-va på genom FN, genom säkerhetsrådet, men tillsyvende och sist måste vi också få samtliga inblanda-de parter att vilja sätta sig till fredsförhandlingar.Ytterligare en viktig faktor är naturligtvis att setill att det inte kommer vapen till området i den härsituationen. En fråga som vi har tagit upp både dip-lomatiskt och direkt politiskt med ett antal utrikesmi-nistrar i regionen är att alla omkringliggande ländermåste ta sitt fulla ansvar för att se till att inte vapen,trots sanktionerna, kommer in i och kanutnyttjas i den grymma användning som vi ser i dag.Anf. 4 ():Fru talman! Jag tycker att det var ett glädjandebudskap när utrikesministern sade att de olika, revol-terande grupperna nu har samlats till en överläggning.Det tycker jag var det mest positiva i denna svårasituation som jag nu har hört här.Men man kan ju undra lite grann över FN ochFN:s arbete. Jag har haft anledning att göra det mångagånger , framför allt när detgäller FN:s struktur och beslutsprocesser. Det är näs-tan så att jag tycker att det har kapsejsat. Vad jagegentligen skulle vilja veta är hur det står till medsäkerhetsrådet i dag.I dag är det ju FN:s humanitära verksamheter somgör snabbutryckningar på många håll i världen närskadan redan har skett, när kriget redan har brutit uteller har avslutats. Det är i och för sig bra, men detförebyggande arbetet och de organ som skall fångaupp de signaler som förebådar kriser och krig tycksinte alls fungera. Är det så? Det är ju ändå de somskall ge incitament till politiskt handlande och kon-kret förebyggande fredsarbete i form av t.ex. freds-förhandlingar och sådana politiska ställningstagandensom gör att krig kan förhindras. Är det ändå inte idessa sammanhang som FN har sin största uppgift attmäta, observera, lyssna och studera för att kunnabedöma var och hur man skall förebygga sådanahemskheter som vi får bevittna ? Vad kan då vi i göra ytterli-gare för att påskynda och intensifiera detta arbete såatt det verkligen får träda i funktion?Vi vet ju att det är barn som har rekryterats tillRUF-gerillan. Traditionellt tänker man kanske att detbara är småpojkar som rekryterar. Menenligt uppgift från en reporter anges i The Guardianatt en tredjedel av alla minderåriga soldater är flickor.Unicef intygar också att flickor rekryteras. Det mestohyggliga i detta krig är ändå barnen, som nästan frånsmåbarnsåldern tvångsrekryteras som barnsoldater.Barn är ju smidiga, händiga och rädda, och de härbarnen är också hungriga och bra att ha som spioneroch plundrare om de inte skulle duga till skyttar ellerbödlar. Enligt uppgift har många tvingats att dödasina egna föräldrar och syskon eller att åtminstone sepå när de dödats och lemlästats. Det är nästan så kan inte kan förstå hur sådan grymhet och onds-ka kan existera.Det är klart att vi här kan stå och uttrycka våndaoch ångest inför det som händer i , mendet hjälper knappast människorna där. finnsju i sådana positioner, i FN och andra sammanhang,där det går att göra insatser. Jag skulle därför viljaskicka med en hälsning, att det är oerhört angelägetatt engagera sig för framför allt barnen i Sierra Leoneoch att vi inte får glömma bort det i allt annat vårtarbete.Anf. 5 Utrikesminister ():Fru talman! Nej, jag kan garantera MargaretaViklund att det gör varken jag eller resten av rege-ringen, för, som sagt, det som dessa barn i SierraLeona utsätts för tror jag är det absolut mest upprö-rande man över huvud taget kan tänka sig. Jag tyckernog att det är lika upprörande vare sig det handlar ompojkar eller flickor. Det vidriga är att barn utnyttjaspå detta brutala sätt.Sverige har också aktivt arbetat i olika samman-hang för en 18-årsgräns när det gäller barnsoldatersom ytterligare ett sätt att förstärka arbetet motbarnsoldater.Vi har också själva diskuterat med de afrikanskastaterna, som har gjort tydliga markeringar motanvändningen av barnsoldater på ett sätt som vi väl-komnar.Fru talman! FN har på många sätt en besvärligsituation. Men man skall komma ihåg att vi bara serde konflikter där FN inte lyckats nå ända fram. Detfinns många situationer som hade varit betydligt värreutan FN och många situationer där FN har lyckats.Det är tack vare FN som vi har ett vapenembargo iområdet , även om vi kan se att man bryter motdet. har uttryckligen förbjudit försälj-ning av vapen. Det innebär att det finns betydligtfärre vapen i omlopp än annars. FN har också spelaten viktig roll för att påverka världsopinionen. I en bred kunskap om vad som sker. Vi kan ocksåse på det fortsatta arbetet med internationella kon-taktgrupper och liknande att FN fortsätter att ha enaktiv roll.Till syvende och sist måste det ändå finnas enövertygelse hos de stridande parterna i regionen omatt man vill sätta sig ned till fredsförhandlingar ochatt det bara är så man når en långsiktig överenskom-melse och en långsiktigt stabil fred.Anf. 6 ():Fru talman! Jag får tacka för utrikesministernsförsäkringar. Jag har inte så mycket att tillägga, annatän att vi gemensamt har förskräckts över situationen.Vi får försöka att på ömse håll väcka opinion, utri-kesministern utifrån sina utgångspunkter och jagutifrån mina. Vi måste då ha framför oss bilden avbarnen och de konventioner som finns på detta områ-de. Jag får önska lycka till och tacka så mycket.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1998/99:241 om folk-omröstning på ÖsttimorAnf. 7 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat hur Sverigekan verka för en fredlig lösning av konflikten i Öst-timor, och avhjälpa det svåra humanitära läget där.Under de senaste månaderna har vi börjat hoppaspå en lösning på den långa konflikten om . Ijanuari tog ett stort steg framåt, närman erkände östtimoresernas rätt att själva bestämmasin framtid. Det var ett viktigt steg, som regeringenvälkomnade. Under det gångna veckoslutet har Indo-nesien och enats om en omröstning om Öst-timors framtid. Detta är utomordentligt glädjande. Vikan nu börja se ljuset i tunnelns ända. Den senastetidens upptrappning av våldet har dock skapat enallvarlig osäkerhet om processen. Hotet finns om ettnytt inbördeskrig.Väpnade grupper som motsätter sig ett självstän-digt söker att med våld skrämma dem somvill ha självständighet indonesisk över-höghet. Den indonesiska regeringen hävdar att arméninte står bakom dessa gruppers missdåd och att mili-tärens närvaro bidrar till att upprätthålla lag och ord-ning. Men jag är djupt oroad över att militären längeinte ingripit för att stoppa våldet och att enheter urmilitären t.o.m. kan ha stött de väpnade grupperna.Det är en angelägen uppgift för alla parter att hindraytterligare våld. Detta budskap har framförts till denindonesiska regeringen, som bär det yttersta ansvaretför situationen i Östtimor.En annan angelägen uppgift är att stödja försoningi . inleds nya försoningssamtalunder ledning av biskoparna i Dili och Baucau. Manvill bryta den djupa misstro som råder mellan östti-moreserna och som utgör en av grunderna för dagensvåld. När statssekreterare besökteÖsttimor , fick han flera önskemål om svensktstöd till försoningsprocessen. Regeringen har som enföljd av detta medverkat till att en erfaren expert i Upp-sala kan bistå i försoningsprocessen. Det gläder migatt vi kan bidra till denna process.Portugals och utrikesministrar harenats om att en omröstning skall genomföras i som-mar om framtid. Valet östtimoreserna stårinför är tydligt: De erbjuds att förbli en del av Indo-nesien, men då med långtgående självstyre. Om deförkastar detta erbjudande, skall en process inledasmot ett självständigt Östtimor.Det är utomordentligt positivt att östtimoresernanu kan hoppas på ett slut på denna långa konflikt.Sverige har alltid hävdat deras rätt att bestämma sinegen framtid. Denna rätt har blivit möjlig bl.a. tackvare den demokratiseringsprocess som pågår i Indo-nesien. Regeringen stöder en FN-ledd folkomröst-ning. Det är en svår uppgift FN har framför sig. Denkräver och alla östtimoresers fulla stöd.Våld får inte tillåtas avgöra framtid.Vare sig förblir en del av el-ler än troligare med tiden blir en ny stat kommer hjälputifrån att behövas. Ett oberoende kommeratt behöva bygga upp centrala institutioner, såsomparlament, centralbank, domstolar och polis. Närstatssekreterare mötte den östtimoresiskefrihetsledaren , framförde hanregeringens vilja att stödja : på kort sikt medhumanitärt stöd, på genom stöd till insti-tutionsbyggandet. Hur och andra länder kon-kret kan bidra, avgörs av de prioriteringar som östti-moreserna själva har. Viktigt är också att ett framtidainternationellt bistånd till bör samordnasgenom FN. Klart är att regeringen vill gå utöver dethumanitära stöd som givits via svenska Cari-tas, Internationella Röda Korset och . Vi dis-kuterar hur detta skall gå till med östtimoresernasjälva.Fru talman! Låt mig slutligen svara på fråga om . Jag är medveten om bak-grunden till områdets införlivande i ochde brister som präglade den självbestämmandeaktsom ägde rum . Området är dock enav FN erkänd del av . Jag hoppas att dendemokratisering som sker i och den de-centraliseringsprocess som inletts skall ge Jayasbefolkning ett större inflytande över sin egen framtid.Anf. 8 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret från utrikes-ministern. Jag vill också ge beröm när det gäller en-gagemanget i frågan. Det var ett mycket bra initiativnär den framförde till Östtimorsfrihetsledare sin vilja att stödja delsgenom humanitärt stöd på kort sikt, dels genom stödtill institutionsbyggande på . Det är ocksåpositivt att den har för avsikt attge mer stöd till utöver det humanitära stödsom givits via humanitära organisationer.Vänsterpartiet anser att allt det utrikesministerntalar om är av stor vikt. Vi har varitoroade över utvecklingen på och försökt attpå olika sätt stödja befolkningens självständighets-strävanden. Vi blev glada när biskop ochJosé tilldelades . Likaberörda har vi nu blivit över att höra om de senastedagarnas blodiga händelser.Om en folkomröstning om framtid skallkunna genomföras på korrekt sätt måste åtgärdervidtas med det snaraste, dvs. Min första fråga tillutrikesministern rörde medverkan när detgäller genomförandet av en demokratisk folkomröst-ning på . På den frågan saknas ett klart svar.Ett snabbt ingripande av organisationer som FN ellerEU är nu av nöden, liksom en tidig närvaro av valob-servatörer.Det är självklart att bör bidra med valob-servatörer. En tidig närvaro av valobservatörer ärbåde bra och nödvändig. Det visar inte minst erfaren-heterna från . Att sända ut observatörer baranågon eller före valet är inte alls likaverkningsfullt. Att det råder stort behov av sådanaåtgärder framgår av den allra senaste tidens händel-ser. Olika paramilitära band har den senaste tidenhuserat fritt på . mördades enligt TidningarnasTelegrambyrå 30 människor av sådana grupper. Detfinns uppgifter om liknande händelser på andra plat-ser i landet.Den indonesiska militären, som enligt indonesiskaregeringen skall övervaka ordningen, har inte ingripitoch ännu mindre gripit någon för dåden. Trots denindonesiska regeringens försäkringar om motsatsenfinns det anledning att misstänka att detta uppträdan-de från militärens och de paramilitära gruppernas sidaär iscensatt från för att omöjliggörafolkomröstningen.Den indonesiska regeringen förtjänar inte någonstörre trovärdighet i detta sammanhang. När det gällerdenna misstänksamhet mot indonesiska regeringensförsäkringar är vi helt överens.Jag skulle vidare vilja be utrikesministern om ettlitet klargörande. Följande står att läsa i interpella-tionssvaret: "Det är en angelägen uppgift för allaparter att hindra ytterligare våld. Detta budskap harframförts". Jag vill veta på vilket sätt detta budskaphar framförts från utrikesministerns sida.Anf. 9 Utrikesminister ():Fru talman!