prot · GN0930 · 1999-11-19 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:30Fredagen den 19 novemberKl. 09.00 - 13.50Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------------1 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1999/2000:25 till försvarsutskottetSkrivelse1999/2000:31 till justitieutskottet2 § Vissa alkoholfrågorFöredrogssocialutskottets betänkande 1999/2000:SoU4Vissa alkoholfrågor (prop. 1998/99:134)Kammaren biföll talmannens hemställan om attärendet fick avgöras efter endast en bordläggning.Anf. 1 ():Herr talman! Dagens hetaste fråga är tydligenSystembolagets öppethållandetider. Den målas i vissakretsar upp som en ödesfråga. Det elände som skafölja i en liberaliserings spår får nästan apokalyptiskamått. Men, herr talman, den frågan saknar fullständigtbetydelse då det gäller missbruk, ungdomsfylleri,våld och misshandel. Vi har , tack vare en alko-holpolitik som inte varit i samklang medmedborgarnas intressen, en marknad med total till-gänglighet för missbrukare och ungdom, en marknadsom är öppen på tiotusentalsställen med ständig realisation, fri hemkörning ochutan åldersgränser. De som berörs av Systembolagetsdåliga tillgänglighet och höga priser är alla de vanligamedborgare som arbetar och trots priset ochsvårigheter att göra hushållsinköpen rationella pågrund av den dåliga tillgängligheten ändå försökerleva lagligt. För dessa är regeringens förslag en litenlättnad när det gäller att hinna med alla bestyr.Den viktiga frågan är om vi ska behålla vår gamlaalkoholpolitik eller om vi ska skapa en ny sådan förett nytt samhälle. Jag kommer därför mest att beröradetta och inte så mycket detaljförslagen.Herr talman! Propositionen visar att sak-nar en modern alkoholpolitik för framtiden. I ställetför att minska missbruket och försvåra för ungdomenatt komma in i ett olyckligt beteende förorsakar denförda alkoholpolitiken just det den skulle hindra.Ändå hänger regeringen sig krampaktigt kvar vid detgamla, det som var anpassat till ett annat samhälle.Förändringar görs inte för att man aktivt vill förnyaoch förbättra utan med kvidande och gnäll därför atten omvärlds verklighet till slut tvingar fram beslutunder galgen. Så kan aldrig en framgångsrik politikbedrivas. Man kan också fråga sig om inte en fram-gångsrik politik hade krävt att man lagt fram ensammanhållen syn och inte som att man kommermed styckat och delt och några smärre förändringarmedan utredningar av intresse för frågan i dess helhetpågår.Alkohol, herr talman, har varit människans följe-slagare i årtusenden. Drycker som vi använt har blivit en del av vår kultur. I fest ochglädje, i sorg och saknad spelar alkoholen en givenroll. har människan också haft ett konflikt-fyllt förhållande till alkoholen, inte minst i Sverige.Herr talman! Det går inte att sticka under stol meddet: har här supits ohyggligt. Under slutet av1700-talet och är det möjligt attvi drack mellan 40 och brännvin ochindivid, och det var inte så mycket mindre för hundraår sedan. Det är klart att ett sådant superi sätter sinaspår och manar fram hårda metoder. Rätt naturligtledde detta till en restriktiv alkoholpolitik som komatt avvika från omvärldens. Tanken var god och kan-ske riktig i det tidiga . De regler och förbudoch det överförmynderi som denna alkoholpolitikmedförde upplevdes säkert också av dåtidens männi-skor på ett helt annat sätt än vad de gör av dagens.Utbildning och internationell påverkan, syn på med-bestämmande, förmåga att ta ansvar och forma sitteget liv; allt var så annorlunda. Det var inte sammasamhälle som dagens, och därmed var förutsättning-arna för en folklig förankring annorlunda. De föränd-ringar som skett har inte medfört attalkoholpolitiken anpassats tillräckligt till ett förändratsamhälle, utan tyvärr har begränsningar och pekpin-nar fortsatt att dominera bilden, och liten hänsyn hartagits till att samhället och dess medborgare har för-ändrats.Vi kan inte, herr talman, skilja oss från alkoholenutan måste lära oss att hantera den på ett bättre sätt änhittills, och här har vår gamla politik inte mycket atterbjuda oss.Herr talman! Dagens debatt gäller inte om miss-bruk kan skada. Det råder inga delade meningar omdet. Frågan gäller om det är skäl för att fortsätta attförsöka begränsa och försvåra ett ansvarsfullt bruk avalkohol. Det är därför viktigt att göra åtskillnad mel-lan bruk och missbruk. Helt uppenbart har alko-holdrickandet sociala och estetiska kvaliteter. tycker om att umgås över ett glas. Rätt användaskänker alkoholdrycker ökad livskvalitet, och de germervärde till måltider av både smak- och umgänges-mässigt slag. Ett måttligt drickande tycks också, en-ligt många stora undersökningar, ha medicinska för-delar.Men myntets baksida - ett mynt har ju alltid tvåsidor - är att detta är ett av vår tids svåraste gissel:alkoholmissbruket. Mellan 300 000 och 400 000människor i vårt land är missbrukare, och i derasnärhet lever kanske en miljon människor, hustrur,män och barn, för vilka välfärd är närmast otänkbartpå grund av just missbruket. Därtill kan läggas kan-ske 300 000 som är överförbrukare och i riskzonen.Men, herr talman, hjälps dessa av att alla, ävenden stora majoriteten av ansvarsfulla brukare, drickermindre? Det kan vid en snabb reflexion verka själv-klart att begränsar man tillgängligheten genom fåförsäljningsställen och kort öppethållande så minskarförbrukningen, men mycket talar för att tillgänglig-heten i sig spelar rätt liten roll för konsumtionen,speciellt som den begränsade tillgänglighetens teorihar som förutsättning att man inte skapar en illegalmarknad. Det är ju, som vi vet, en i grunden felaktigföreställning. Att försöka kontrollera den totala vo-lymen genom tillgänglighet och pris leder bara till enexpansion av den svarta marknaden. Allteftersom denblivit alltmer obsolet har den traditionella svenskaalkoholpolitiken gött den svarta marknaden. De ka-nadensiska exemplen visar att en ökad tillgänglighetgår att förena med en måttfull förbrukning. Vi kanockså se att man förvisso inte dricker mindre i våraglesbygder, där tillgängligheten teoretiskt är mycketsämre än i tätorter.Totalkonsumtionsmodellen, som den svenska po-litiken lutar sig mot, tar ingen hänsyn till individuellaavvikelser, och därför försöker vi åtgärda individuellaproblem med kollektiva metoder. Inget tyder på attdetta minskat konsumtionen av alkohol i riskgrupper-na. Det har bara infört ytterligare irritationsmoment ilivet för den vanlige medborgaren. Alkoholproblemengäller vissa människor som intar en för stor mängd.Fokuseras åtgärderna på att minska den totala kon-sumtionen är det osannolikt att åtgärderna är sommest effektiva i de grupper där huvuddelen av alko-holproblemen finns. Det föreligger, herr talman, ettuppenbart behov av att förbättra och förändra strate-gin mot alkoholmissbruk.De rester av svensk alkoholpolitik som regeringenklamrar sig fast vid innebär att vi fortfarande nekarmänniskor självbestämmande och tydligt visar vårmisstro mot medborgarna, och de små förändringarsom nu föreslås ändrar inte detta. Missbrukarna hjälpsinte av att hela befolkningen omyndigförklaras, ochdärför omfattas inte heller politiken av folkflertalet.Herr talman! Dagens alkoholpolitik är elitistiskdärför att den är mästrande. Den respekterar intemänniskors rätt att välja, att själva fatta beslut och attforma sina liv. Den misstror deras vilja till ansvarsta-gande. Dess tillskyndare är paternalistiska i sin attitydmot en allmänhet som man anser inte förstår sitt egetbästa och som trots att den ska utgöras av myndigaindivider ändå inte riktigt kan tillåtas vara det. Riktigtmyndiga är tydligen bara företrädare för den traditio-nella svenska alkoholpolitiken.Man tycks inte förstå att dagens och i kanske ännuhögre grad morgondagens medborgare är fullt ka-pabla att själva kunna ta in information, att de kräverinflytande och beslutsrätt över sina liv, att de integodtar att staten bestämmer var, när och vad de skahandla inför en måltid eller vid vilken tid de ska fådricka en öl. Förändringar i attityder har skett sommåste mötas med förnuft, vilket också visari sitt nya program Bortom Kröken.Ska lagar efterlevas måste de uppfattas som rimli-ga och få stöd av folkmajoritetens uppfattning. Dennasjälvklarhet tycks ha förträngts. Den svenska alko-holpolitiken med sitt regelverk saknar folklig förank-ring. Den lever sitt eget liv utan att någon bryr sig.Den är inte längre trovärdig. I stället för att minskaalkoholkonsumtionen driver den fram en kriminellmarknad. Dess tillskyndare agerar som om en svartmarknad inte finns.Man bortser från att tusentals leverantörer har öp-pet dygnet runt. Varken höga priser eller ökade poli-siära åtgärder kan stoppa denna marknads tillväxt. Istället växer den svarta sektorn på grund av de högapriserna på legal alkohol och på grund av brister itillgängligheten. Avgörande för en illegal försäljaresframgång är priset som den laglydige medborgarenmåste betala för sitt alkoholinköp. Det borde vara nogför att ompröva politiken.Den svenska alkoholpolitiken har blivit en mytsom staten klamrar sig fast vid allt medan konsumtio-nen av svartproducerade drycker med hög alkoholhaltväxer. Hembrännarna går från småskalig till industri-ell verksamhet, smugglarna får ständigt fler kunder,och den illegala införseln ökar.Man fortsätter att trakassera den vanligamedborgaren i den fromma förhoppningen att mandärmed begränsar de skador som främst storförbru-karna får.Herr talman! Den absolut övervägande delen avSveriges befolkning är fullt kapabel att ta ansvar försin egen alkoholkonsumtion utan restriktioner ochregler. Vi måste utnyttja det informella, det socialatrycket, för att skapa goda seder. Ansvarsfullt alko-holdrickande kan läras.Herr talman! En ny alkoholpolitik måste bygga påatt den vanlige medborgaren kan solidarisera sig medden, och då måste han också respekteras. Obegripligaeller mästrande regler för tillstånd, öppethållande,tillverkning och försäljning måste avskaffas. Reglersom gäller för när man blir myndig ska inte varakluvna och därmed svårförståeliga. Är man myndigså är man det även vid alkoholinköp.Systembolagets monopol måste upphävas. Alko-holskatten måste sänkas så att den kriminella verk-samhetens marginaler - det som den lever på - be-skärs. Den illegala försäljningen ska drivas tillbakagenom att tull och polis får ökade förutsättningar ochresurser. De flesta medborgare vill leva lagligt, mendet finns en gräns när priset blir för högt för många.Att kriminalisera innehav och köp av illegal sprit menbehålla det höga priset på legal alkohol blir då ett slagi luften, ja kanske direkt kontraproduktivt.Det är lätt gjort här i att fatta ett sådantbeslut, och så tycker man att man har gjort någotrejält åt alkoholproblemen. Men ger inte politikenunderlag för förståelse för en bestämmelse riskerar viatt gränserna suddas ut mellan rätt och fel och denallmänna rättskänslan undergrävs. Det har konsek-venser långt utanför detta område.Alkoholanvändningen i socialt kontrollerade mil-jöer ska stödjas. Det ska vara lättare att umgås till-sammans med andra över ett glas vin medan däremotberusningskulturen ska motarbetas på alla sätt.Punktnykterhet kan vara en fruktbar väg. Det tror jagatt de flesta är alldeles ense om.Politiken måste vara långsiktig och aktiv, och för-ändringar måste genomföras successivt. Det går inteatt blunda och klamra sig fast vid det gamla för attsedan hastigt och lite halvdant göra förändringar närverkligheten kan stängas ute. Det ingeringet förtroende. Man kan inte tala om att vi vetatt vi måste sänka alkoholskatterna längre fram. Mennär det är aktuellt nu kan vi inte göra det, utan vi skahålla fast vid det gamla. Det blir ett tvetydigt budskapnär man går ut på det sättet.Herr talman! I sin alkoholpolitiska vilsenhet inne-bär dock majoritetens och regeringens förslag småsteg som inger förhoppning om en ny alkoholpolitik.Vi moderater kommer att stödja förenklingar ochlibaraliseringar. Det gäller bl.a. det utökade öppet-hållandet som man ändå, som jag sade, lyckatsgöra halvhjärtat på känt maner.Vi anser att OAS-samarbetet är mycket viktigt.Men det finns skäl att fundera ett varv till över orga-nisationsformen. Därför har också utskottet föreslagitatt ärendet går tillbaka till regeringen för att man skatänka mer över detta.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall till vår re-servation nr 1, men vi står självklart bakom alla våraandra yrkanden.Anf. 2 ():Herr talman! Den svenska alkoholpolitiken har enlång tradition och kan vid internationella jämförelseruppvisa goda resultat vad avser så viktiga mätpunktersom genomsnittlig konsumtion av alkohol per capitaoch frekvensen av alkoholskador i befolkningen.Ändå är det naturligtvis oerhört allvarligt att vi i Sve-rige kan räkna med 6 000 alkoholrelaterade dödsfallvarje år. Det är tio gånger fler än trafikoffren, och serman till dödsfall bland yngre och medelålders perso-ner spelar alkoholen en helt avgörande roll. Läggerman dessutom till sjukdomssymtom, skador och li-dande av fysisk, psykisk och social karaktär som äralkoholrelaterade är och måste också framgent alko-holproblematiken vara ett av de absolut tyngsta om-rådena inom folkhälsoarbetet.Lägger man ihop de samhälleliga kostnaderna föralkoholskador hamnar man på belopp på upp till 100miljarder kronor . Det är främst produktions-bortfall det handlar om, men de direkta vårdkostna-derna för sjukdomar och skador kan uppskattas till10-20 miljarder kronor . Vi ska alltså ha klartför oss att antalet personer i som använderalkohol i sådana mängder att det kan betraktas somhälsofarligt uppgår till minst 300 000 människor, ochdet är försiktigt räknat.Alkoholproblematiken är alltså ett samhällsområ-de som måste vara föremål för noggrann uppföljning.Vänsterpartiet menar att det är alldeles nödvändigt attsamhället satsar ordentligt med resurser för att före-bygga alkoholskador. Det ska naturligtvis också hållafast vid och aktivt hävda verkningsfulla alkoholre-striktioner gentemot de krafter som av kommersiella,populistiska eller andra skäl, inom eller utom landet,verkar för att rasera restriktionerna.De mest verksamma restriktionerna i detta sam-manhang är fortfarande prisinstrumentet och detalj-handelsmonopolet. Informationsinsatser är nog nöd-vändiga och bra men kan aldrig i effektivitet ersättaalkoholskatt och begränsningar i tillgänglighet somverksamma medel.Den proposition som föreligger för debatt ochbeslut innehåller många olika delområden. Vi iVänsterpartiet finner att förslaget om försök medlördagsöppet i vissa delar av landet innehåller mångaav de viktigaste ställningstagandena när det gäller attleva upp till ambitionen om en restriktiv alkoholpoli-tik, och det bör därför ägnas särskild uppmärksamhet.Vänsterpartiet och deltog initialt till-sammans med regeringen i beredning av propositio-nen. Det var bl.a. frågan om lördagsöppet som vi fanninte gick att förena med regeringens avsikter. Försla-get om att öppna Systembolaget , om änpå försök, i vissa delar av landet - som det nu harblivit i den slutliga utformningen av propositionen -innebär att vi ökar tillgängligheten till alkohol i dessaoch angränsande områden.Tror vi att grunderna i totalkonsumtionsmodellenfortfarande gäller - och det gör vi i -innebär detta förslag att tillgängligheten ökar, vilket isin tur riskerar att öka konsumtionen och skadeverk-ningarna. Även i regeringens proposition uttalas enfortsatt uppslutning bakom totalkonsumtionsmodel-len, även om jag tycker att den bekännelsen skerunder vissa piruetter och upprepade fraser om beho-vet av anpassning till internationaliseringen, det för-ändrade samhället, osv.Det är alltså så att förslaget om försök med lör-dagsöppet läggs fram trots insikten om att detta ökartillgängligheten i de här områdena, och därmed ris-kerna för ökade skador och ökade sociala problem.Erfarenheterna från förra gången det begav sig medlördagsöppet visade att efter stängningen mins-kade antalet fyllerifall väsentligt. Antalet fall avmisshandel inomhus mellan bekanta, dvs. i mångafall misshandel inom familjerna, minskade ocksåtydligt. Detta är väsentliga fakta att ta ställning till.Rapporter från BRÅ och andra rap-porter pekar också på ett fortsatt mycket tydligt sam-band mellan alkohol och våld.Regeringen hänvisar i propositionen till att situa-tionen i samhället är så annorlunda . Det finns såmånga nattöppna krogar och så mycket svartsprit. Attdet skett en ökning härvidlag är ju odiskutabelt ochbekymmersamt, även om det ser väldigt olika ut ilandet. Men detta kan enligt inte utgöraen bärande motivering till att också öka tillflödet frånSystemet . Det finns i hela propositionenoch i all retorik från anhängarna av lördagsöppet enövertro på att om vi bara öppnar Systemet mer såförsvinner svartspriten och i förlängningen mycket avproblemen.Vi i är inte alls övertygade av dettamycket schematiserade resonemang. Vi har i ställetgrundad anledning att tro att ett lördagsöppet sam-mantaget i stället leder till en ökad konsumtion. Detär inte så enkelt att alla de som köper svartsprit istället kommer att köpa legal systemsprit om bolagetär öppet . Det är en prisfråga också, ochmänniskor som köper svartsprit kommer fortfarandeatt finna att priset på svartsprit är lägre. Det kommerdet alltid att vara, och vi kan räkna med att det finnsgigantiska marginaler när det gäller svartspriten.Än viktigare, men sällan omnämnt av anhängarnatill lördagsöppet, är att en hel del människor med högkonsumtion inte alls, eller ytterst sällan, köper svart-sprit. Däremot kommer de att köpa på Systemet omdet öppnas . För dem och för deras famil-jer är det fortsatt viktigt med lördagsstängda system-bolag. Det är en fråga om handfast solidaritet. Deresonemang som ibland förs fram om servicenivånväger lätt när vi betänker vikten av åtminstone eneller kanske två alkoholfria dagar . Det talas ipropositionen om alkoholfria zoner. För en hel del avdem som har problem med alkohol kan lördag ochsöndag vara en alkoholfri zon. Det vill vi att det skaförbli.På tal om servicenivån föreslås i propositionen attSystemet ska kunna ha kvällsöppet på vardagar ochvissa inför storhelger. Detta har ju för övrigtredan prövats. Med denna ytterligare möjlighet tror viatt normalkonsumenterna är fullt kapabla att planeraoch genomföra sina inköp på Systemet på ett godtag-bart sätt. Det föreslås också en utbyggnad av flerbutiker. Dessa förslag är servicehöjande åtgärdergentemot allmänheten, och kan bejakadem om de genomförs med varsamhet.När det kommer till lördagsöppet måste dock so-cialpolitiska hänsyn vägas in. menaratt hänsynen till människor med alkoholproblem ochderas anhöriga väger tyngre än serviceaspekterna närdet gäller lördagsöppet.Jag går över till att tala om några andra förslagi propositionen. I propositionen föreslås att perma-nenta det oberoende alkoholsamarbetet OAS ochombilda detta samarbete mellan stat och näringslivtill en allmännyttig ideell förening. Ett enigt socialut-skott har avvisat regeringens idé om att organiserasamarbetet på det sätt som här föreslås, och det tyckerVänsterpartiet är mycket positivt. De olika partiernahar säkert lite olika motiv för detta ställningstagande,men de har förenats i kritiken mot den här föreslagnaformen. För gäller även attsamhället ska hålla en klar rågång gentemot bran-schintressena. Medborgarna ska kunna veta om det ärstaten i form av t.ex. eller bran-schen i form av t.ex. som står förinformationen. Detta innebär inte att det i ett öppetsamhälle som vårt inte ska finnas dialog och samver-kan kring enskilda frågor inom alkoholpolitiken.OAS kan säkert hitta en annan form att fungera i.Dock menar att OAS har fått en alltförcentral roll i alkoholdebatten under senare tid.Vänsterpartiet har också tillsammans med fleraandra partier sagt nej till förslaget om att det ska varatullen som hanterar gåvoförsändelser av alkohol frånutlandet. Det finns en uppenbar risk att det utbildas enförtäckt postorderverksamhet. Det är vår bestämdauppfattning att det bör vara Systembolaget som skavara utlämningsställe för gåvoförsändelser av vin,sprit och öl. Det är Systembolaget som har de bästaförutsättningarna att utöva en godtagbar kontroll avdenna hantering.En annan fråga som inte finns föreslagen i prop-pen, men som blivit aktuell genom uttalanden från vdför Systembolaget, är diskussionen om att initieramöjligheter till inköp av alkohol över Internet medhemkörning och leverans vid dörren. Enligt Vänster-partiet finns det uppenbara risker för att kontrollenöver försäljningen på detta sätt försämras allvarligtoch att problem med underleverantörer för langningtill ungdomar lättare kan få fäste.En fråga som det finns anledning att noga bevakaoch diskutera framöver är de förestående översyns-förhandlingarna när det gäller införselregler. I ut-skottets betänkande slås fast att målsättningen skavara att ska behålla nuvarande införselregler.Det är bra, anser . Det är självklart attvi aktivt ska hävda vår rätt att bedriva en egen, aktivalkoholpolitik.Jag menar att det är hög tid nu att alla stolta dekla-rarationer från EU-anhängarna som föregick folkom-röstningen visar sig i verkligheten. Det var ju bl.a.kring alkoholpolitiken som vi kritiker pekade påriskerna för att skulle få svårt att hävda sittsjälvbestämmande. Det viftades undan av EU-anhängarna som skräckpropaganda och svartmålning- skulle visst kunna fortsätta föra sin egenalkoholpolitik. har mycket hänt som pekari rakt motsatt riktning. Det är hög tid nu att visa atttalet om att vilja hävda den självständiga svenskaalkoholpolitiken hade täckning i verkligheten. Detfinns en servil hållning gentemot EU-etablissemangetsom innebär att vi går före de krav som de facto ställspå oss. Jag hoppas att den i hand-ling visar att man aktivt vill värna en självständigsvensk alkoholpolitik.Avslutningsvis har jag några funderingar över vil-ken framtid vi kan förvänta oss när det gäller alko-holpolitiken - främst utifrån vad de olika politiskaföreträdarna för fram i debatten. Vi har länge haft enbred uppslutning i svensk politik kring en restriktivalkoholpolitik. Det är en alkoholpolitik som har folk-hälsoperspektivet främst, före de rent kommersiellaaspekterna. Totalkonsumtionsmodellen har varitallmänt accepterad, och det har rått enighet om attprisinstrument och detaljhandelsmonopol har varit deverksammaste medlen. Det enda parti som myckettydligt skilt ut sig från denna relativa enighet har varitModeraterna. Det är fortfarande ljusår mellan Mode-raternas politik, som mynnar ut i att i grunden raseraden restriktiva alkoholpolitiken, och alla andra parti-ers politik.Herr talman! Det finns dock anledning att varabekymrad över vart den är på väg.Vi ska ta ställning till regeringens förslag omförsök med lördagsöppet, men vad följer sedan? So-cialministern har vid upprepade tillfällen alltifråntillträdet gjort uttalanden omytterligare förändringar av alkoholpolitiken. handlat om behovet av att sänka alkoholskatter-na kraftigt och om ytterligare åtgärder för att ökatillgängligheten, dvs. ytterligare förändringar av Sys-tembolagets verksamhet.I den bok jag har här och som jag utgår från attalla ledamöter i kammaren har begåvats med - självhar jag fått den två gånger - framgår de här ambitio-nerna tydligt. hör jag uppgifter om att departe-mentet inte vill kännas vid boken. Då är ju detta ettutmärkt tillfälle för socialministern att kommenterainnehållet. Är det rätt återgivna tankar? Jag skullegärna vilja höra socialministern kommentera de härframtidstankarna. Om citaten stämmer är det av stortintresse att höra hur en fortsatt restriktiv alkoholpoli-tik kan kombineras med sänkta priser och ökad till-gänglighet. Vi ska vara varsamma om orden. Ordetrestriktivitet måste stå för ett verkligt sakinnehåll.Man kan inte öka tillgängligheten och sänka prisernaoch ändå hävda att restriktiviteten har bibehållits. Detfår inte bli med restriktiviteten som det blev medbofinken - den kan inte få se ut hur som helst.