prot · GM09104 · 1999-06-01 00:00:00 — Det är uppen-bart att problemen har blivit ytterst påtagliga underdet senaste årtiondet och kräver särskild uppmärk-samhet, inte minst i Asien.Anf. 18 () replik:Fru talman! När man lyssnar till kan mankanske få föreställningen att barnens och kvinnornassituation över huvud taget inte är belyst i skrivelsen,men så är ju inte fallet. Att kvinnorna särskilt skalluppmärksammas i biståndet har vi ju, som harsagt, redan beslutat. Det ingår som ett av målen ibiståndet.Från utskottets sida har vi också betonat vikten avdet som kan göras för kvinnor. Bl.a. har vi understru-kit vikten av de små lånen, mikrokrediterna, som kanges. Vi pekade på exemplet med iBangladesh, som har varit mycket framgångsrikt ochsom också har använts i . Kvinnor har fåttsmå lån, och på det sättet har de kanske fått en helfamilj på fötter. Så det här är inget som vi har bortsettfrån.Anf. 19 () replik:Fru talman! Precis som säger finnsdet lyckade projekt som Sida och har varitmed och bedrivit när det gäller kvinnor. Men vi anseratt det i skrivelsen har gjorts väldigt lite analys av justkvinnors situation i . Man har tagit upp dettaunder punkten mänskliga rättigheter. Vi tycker att detär för lite att bara ta upp denna fråga under denpunkten. Man måste skriva mer och analysera mer.Könsproblematiken måste behandlas som ett utveck-lingsproblem. Det har man inte gjort i skrivelsen.Anf. 20 () replik:Fru talman! Det här finns faktiskt under flera ru-briker. Det finns ett avsnitt om kvinnornas situation.Det finns ett avsnitt som behandlar arbetsförhållandenoch barnarbete. Det finns avsnitt om utbildning, rät-ten till utbildning. Det finns också avsnitt om barnensrättigheter och om kvinnornas möjligheter att åtnjutade mänskliga rättigheterna, som sade.Anf. 21 () replik:Fru talman! Jag har sett de där punkterna. Det ärväldigt vagt skrivet, och lite skrivet. Jag har läst helaskrivelsen precis som har gjort. Vianser inte att det räcker med de analyser som man hargjort. Vi tycker att det är viktigt med den här punkten,inte minst att man har tagit med jämställdhetsfråganockså i biståndet. Då tycker vi att det är väldigt vik-tigt att ha en bättre analys när det gäller kvinnorna iAsien.Anf. 22 ():Fru talman! Det betänkande som vi nu behandlarheter ju En svensk Asienstrategi för 2000-talet. Närman läser och funderar lite framåt så undrar i alla falljag hur länge den här strategin håller och hur längeden verklighet som vi försökt beskriva i betänkandetser ut som den gör . Tittar vi tillbaka i tiden kanvi ju ofta konstatera att vi inte har kunnat se särskiltlångt framåt när det gäller vad som sedan har skett iomvärlden. Jag förutsätter att vi kommer att få åter-komma till Asienstrategin åtskilliga gånger i utskottetför att justera, lägga till och kanske komma med merkonkreta åtgärdsförslag än vad som finns i det härbetänkandet.Jag tänkte ta upp några synpunkter kring en frågasom inte belyses här men som jag tycker är väldigtaktuell, och som det är väldigt tyst om - inte minstfrån den . Det gäller den upptrap-pade krissituation mellan och iKashmirområdet som vi åter har fått se. Jag tycker attdet är intressant att fundera lite grann omkring varfördet är så tyst från svenskt håll i de här frågorna. BådeIndien och har ju varit länder som Sverigehar exporterat vapen till - i ganska stor omfattningfaktiskt när man tittar på andelen vapenexport frånSverige till den övriga omvärlden.När man avbröt biståndet till och Pakistanavbröt man ju inte följdleveranserna. Jag måste läggamed en sak att fundera lite över. Är det dåligt sam-vete kring hur man har hanterat den här regionen somgör att man nu också är så tyst och inte agerar kraft-fullt för att ta upp frågan? Är det därför man inte sertill att det blir någon form av åtgärdsanalys och akti-vitet, inte minst på FN-sidan, när det gäller Indienoch ? Jag tycker att det här är oerhört oro-väckande, och jag hoppas verkligen att vi får se ettagerande från regeringen, särskilt med tanke på att viju nu ändå skall besluta om en Asienstrategi. Det härär två viktiga länder för det svenska samarbetet.Den här Asienstrategin har ju föregåtts av en heldel förarbete. Jag tycker att det är intressant och vik-tigt att läsa remissvaren där man har yttrat sig överden svenska Asienstrategin. Man kan särskilt titta påvad de ideella organisationerna skriver. Det är någotsom jag tycker att vi i utskottet också bör ta vara på.Vi bör stärka deras möjligheter att vara med. Detgäller t.ex. miljöorganisationerna. Framför allt har ju haft ett ganska långt yttrandeöver hur man ser på miljösituationen i den här regio-nen. Vidare har handikapporganisationerna lyft framvikten av att också tänka och satsa på dem som ärhandikappade.En viktig del är naturligtvis demokratiutveckling-en. Det här är en region där allt inte ser likadant ut.Det är, som flera har påpekat, ett område som rym-mer oerhört mycket. Vi kan verkligen se det mångfa-setterade när det gäller behoven och klyftorna, denoändliga klyfta som finns mellan rika och fattiga. Detfinns oerhört många exempel på detta som man kanse, studera och också ta vara på, tycker jag, för attförsöka förbättra situationen för den stora mängdenmänniskor som lever i den här regionen. De behöverordentliga satsningar, och de behöver vårt stöd.En viktig del som finns med, och som måste fin-nas med, är naturligtvis också hur vi i det globalaperspektivet hanterar handelsvillkoren och möjlighe-terna för den här regionen att t.ex. få bra handelsavtalmed EU. EU är ju vår gemensamma handelspartner.Eftersom i det här fallet inte har någon egenmöjlighet att agera måste vi agera via EU för att fåvettiga förhållanden för handelsavtal. Det är ocksåoerhört angeläget när man tittar på möjligheterna.Men den stora, avgörande delen tycker jag är hurdet kommer att se ut på miljösidan framöver. Mankan titta på den katastrof som var i med stora översvämningar. Det varmånga som skrev om den och utryckte att här harman ett typexempel på vad som händer när man haren skogspolitik som inte tar miljöhänsyn. Man får enicke hållbar situation för området.En annan fråga där vi som lever i i-länderna na-turligtvis har ett stort ansvar är klimatfrågorna. Väl-digt många människor bor i just de kustnära områdensom forskare ofta pekar på. Blir det klimatförändring-ar så blir det i de här områdena, dessa enormt befolk-ningstäta områden, som miljökatastroferna förstkommer att synas. Översvämningarna kommer attdrabba just dem.Det beror inte bara på vad som händer i Asien.Det beror också på hur övriga världen agerar när detgäller klimatfrågorna. Där har vi naturligtvis ett oer-hört stort ansvar. Vi måste titta på hur vi själva leveroch hur vi själva hanterar de här frågorna. I annat fallblir det liksom ingenting med biståndet och hjälpen viger. Då förstör vi förutsättningarna för en hållbar ochlivskraftig utveckling.Här finns alltså oerhört mycket som bör följasupp. Vi bör fundera över hur biståndet och hjälpar-betet skall se ut , hur samarbetet skall skeoch vilka förutsättningar som skall gälla. Där tar visammantaget ett stort ansvar för att se till att detta gerbra utvecklingsmöjligheter och ger möjligheter förmiljön och naturligtvis även för den sociala situatio-nen. På så sätt kan man om möjligt minska klyftorna isamhället. Men denna fråga är bara en liten början pådet samarbete som regeringen nu har skissat på. Ochvi kommer att få återkomma med åtskilliga förslagframöver.Självklart tycker jag också att det är viktigt ser över och ger möjligheter för ett ökat biståndframöver. Det bistånd som vi ger räcker ju intetill. Det är väl en självklarhet att , när ekono-min är bra här hemma, bör öka biståndet. Jag tror attdet är mycket värdefullt att de ideella organisationer-na ligger på väldigt hårt för att vi skall se viktenav att satsa på bistånd framöver. Jag tycker att dettabetänkande också visar vikten av den internationellaoch globala solidaritet som vi måste vara med och haett helhetstänkande på.Anf. 23 () replik:Fru talman! tar upp krisen iKashmir. Den berörs också i skrivelsen i länderav-snitten över och . När det gäller han-delsavtalen och möjligheterna för länderna i attha tillträde till den europeiska marknaden finns det jui skrivelsen angivet de möjligheter som serstår till buds, att via sitt arbete i EU försöka öppnaden asiatiska marknaden mot Europa.När det gäller miljön är vi väl också ganska eniga.Jag tror att och jag i stort settdelar den syn som framkommer i skrivelsen i frågaom vikten av att skydda miljön i och att det äravgörande för utvecklingen i världen i övrigt. Ettexempel är det som tog upp,nämligen de skogsavverkningar som pågår t.ex. iSydostasien där man i stort sett skövlar skogen. Visom konsumenter i får kanske ta vårt ansvar ifråga om köp av trädgårdsmöbler i teak osv.Anf. 24 ()replik:Fru talman! Jag håller med om attdet naturligtvis är just dessa frågor som vi också börta ett ansvar för och fundera över vårt eget livsmöns-ter och hur vi själva konsumerar, eftersom det ocksånaturligtvis är avgörande för vad som händer i dessaländer och för deras möjligheter till överlevnad.Även om vi ofta försöker vara lite positiva ochoptimistiska när vi jobbar med dessa frågor, kännerjag ändå att det finns väldigt många alarmeranderapporter som visar på att utvecklingen, inte minst iKina, har gått åt helt fel håll när det gäller miljön.World Watch Institute utkom för omkring två årsedan med en ganska ingående rapport om tillståndeti världen. Det utkommer med en rapport . Idenna rapport pekade just påden ökade ekonomiska tillväxten i , men samti-digt pekade man på den katastrofala ökningen avmiljöproblemen som man inte klarade att följa upp.Jag tror att det finns en stor risk i flera av dessaländer att det blir miljön som man struntar i till för-mån för att klara ett ekonomiskt uppsving. Då är detoerhört viktigt att vi tar vårt ansvar och pekar på dettaoch i t.ex. handelsavtal lägger in miljöklausuler ochmiljökrav, så att vi inte utnyttjar deras miljö för vårekonomiska vinst i form av att vi kanske köper pro-dukter som är billigare för oss än att vi själva produ-cerar dem men som ur miljösynpunkt är tillverkadepå ett dåligt sätt.Anf. 25 ()replik:Fru talman! Det var många tänkvärda ord somMarianne förde fram och ett resonemangom hur det kommer att se ut . Det är enspännande tid som ligger framöver. Det är säkert såatt vi måste komma tillbaka med utvärderingar ochkorrigeringar av den politik som vi tror skallhålla inför 2000-talet och att det gäller att följa uppdetta.En sak som jag skulle vilja fråga om gäller resonemanget om en minskning avklyftorna och resonemanget om resurserna till miljö-arbetet. Det är mycket hovsamma krav som MarianneSamuelsson för fram när det gäller att se över ett ökatbistånd. Hon uttryckte sig så, att man skulle se överett ökat bistånd. Det är inte de tongångar som vi ärvana vid från . I tidigare betänkandenhade det varit ganska naturligt att hadestått bakom den reservation, den enda reservationsom finns i detta betänkande, som rör just resurser förbistånd. har här tonat ned sin profil, vil-ket jag beklagar.Jag skulle vilja ställa en konkret fråga till Marian-ne , som ändå är med i regeringsunderla-get och har suttit med i överläggningarna om vårbud-geten. Kan ge någon indikationpå var man skall ta de som man nuhar fryst för biståndet?Anf. 26 ()replik:Fru talman! Det är bra att vi är överens om attmiljöfrågorna är viktiga framtidsfrågor och att vimåste minska klyftorna i världen. Att detta naturligt-vis är oerhört angelägna delar både för Miljöpartietoch för är jag helt övertygad om.När det gäller biståndet har rätt i att det är en prioriterad fråga för Miljöparti-et. Vi har i de budgetförhandlingar som vi harhaft inte lyckats få till ytterligare pengar till biståndet.Vi hade också ett tak, vilket har inneburit att bistånds-reservationerna får så att säga ligga kvar och vänta påatt bli använda . Jag hoppasdock att vi kan få en ökad biståndsvilja när det gällerdessa delar till höstbudgeten. För mig är det självklartatt Sidas utvecklingsprojekt och annat som är på gångskall kunna verkställas. Detta är naturligtvis en svårdel i vårt samarbete med regeringen. Men jag antar attKarl-Göran Biörsmark är enig med mig om att viockså måste ha ordning på den svenska ekonomin.Biståndet räknas ju procentuellt på BNI.Och om vi inte har någon ordning på vår egen eko-nomi och om det går dåligt i den, då lär det inte blisärskilt mycket pengar till biståndsprojekten heller.0,blir ju oerhört lite om den svenska ekonomin ärdålig. Om ekonomin är bra lär ju detta öka. Och detär väl det som vi måste sträva efter, eftersom detgynnar både svenskarna och det internationella sam-arbetet.Anf. 27 ()replik:Herr talman! Biståndet är en prioriterad fråga förMiljöpartiet, och det gäller att hålla ordning påsvensk ekonomi, säger . Jagkan hålla med om båda dessa saker. Biståndet skallvara en prioriterad fråga, och det gäller att hålla ord-ning på svensk ekonomi. Men regeringen skryter juöver att det är ordning på svensk ekonomi. Vi hör judagligdags hur bra det går i svensk ekonomi - manhar fått ned inflationen, och räntan har gått ned, osv.Vi gläds alla åt att det är på det sättet.Man kan alltså inte i dagens läge ta till intäkt attdet är svenska ekonomiska bekymmer som styr detta.När nu biståndet skall vara en prioriterad fråga förMiljöpartiet undrar jag hur det kommer sig att av de 8miljarder kronorna, där skall ju taket ligga, skall 40 %tas från just biståndet. Men biståndet utgör inte till-närmelsevis en så stor del av svensk budget som40 %, utan det är bara några procent. Jag undrar hurman kan få detta att gå ihop. Att biståndet för Miljö-partiet är en prioriterad fråga och man sitteri överläggningar med regeringen och tar här ärinte trovärdigt.Jag har ännu inte fått något svar på min fråga:Vad kommer det här att betyda och var skall manta dessa 3 miljarder? Vi har ju hört tidigare att Mitchoch annat inte skall beröras. Då måste väl pengarnatas någon annanstans.Anf. 28 ()replik:Herr talman! Jag kan inte se att det blir fråga om40 %. Jag har sett den siffran men inte kunnat kommafram till att tas från biståndet.När det gäller budgeten och detta med ordning påekonomin satt ju Biörsmark i en regering som intebrydde sig om de sakerna, utan som faktiskt gjordeneddragningar på intäkterna som man öka-de utgifterna. Detta har fått betalas tillbaka. Så kanman inte hantera vare sin egen/sin familjs ekonomieller landets ekonomi med mindre än att det drabbarframför allt de svaga grupperna i samhället. Därför ärdet angeläget att vi nu reder upp detta och ser till attvi kan få en bra start för att öka biståndet.Det vore väldigt bra om också kundaligga på här så att vi kan få en ökning av bi-ståndet just med tanke på de regioner som verkligenbehöver mera pengar och där satsningar behövs.Anf. 29 ():Herr talman! har från majo-ritetens sida väl föredragit vår inställning. Jag kanbara instämma i hennes anförande. Jag vill tillägga attdet också varit väl värt att här lyssna till en heldel synpunkter från andra partiers företrädare, ävenom vi inte kan hålla med varandra på varje punkt.Samstämmigheten i de här frågorna är påfallandestor.Jag skulle ha kunnat tala om väntanpå demokrati och mänskliga rättigheter eller om dendjupt oroande situationen i Kashmir. Jag skulle ocksåha kunnat fråga mig om det är så att både omvärldenoch en del på UD är på väg att göra samma felbe-dömning som man gjorde inför provsprängningarnamed kärnvapen. Då togs man på sängen; man hadeinte gjort en tillräckligt god riskbedömning av regio-nen.Men jag skall tala om , ett landsom alltför ofta fått utgöra spelplan för maktens männär de har velat mäta sina krafter mot varandra. Re-sultatet har varit förödande för befolkningen.Jag läser i bakgrundsmaterialet till utrikesutskot-tets betänkande 1998/99:UU11 En svensk Asienstra-tegi för 2000-talet. Det gäller då Framtid med Asien.En svensk Asienstrategi inför 2000-talet, Ds 1998:61från . Om står detpå s. 348 att är djupt involverat. Landetstöder talibanrörelsen medan bl.a. bistår mot-ståndarsidan i den s.k. nordalliansen. Man talar vidareom gas- och oljefyndigheternas politiska påverkan.Afghanistan är sammantaget bara marginellt beskri-vet i såväl utredning som betänkande, och bara någrarader handlar om i förhållande till någotannat land eller kan läsas in under rubriker som de-mokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet samtfattigdomsbekämpning. Detta är inget förbiseendeutan en spegelbild av den nedåtgående spiral somdrivs av våld och maktambitioner samt av inbland-ning utifrån. Sammantaget har landet marginaliseratsintill obefintlighet i det internationella samarbetet.I det fortsatta arbetet - det som börjar -är det viktigt att vi tydliggör vilka i regionen som ärinblandade i vilkas konflikter, att vi tydliggör vilkasom bär ansvarets börda tillsammans för det somhänder i området. stöd, som är välkänt, ärmindre högt uttalat. Likväl är det en inblandning ochett stöd till talibanerna. och hansnärvaro i samt att han ansågs ligga bak-om ambassadbombningarna kyler dock ned relatio-nerna. För en del namnkunniga kvinnor i , inteminst presidentens , har dennafrottering med företrädare för en extrem kvinnosynblivit ytterligare en pinsam belastning.En del, inte minst i denna kammare, har framförtsynpunkten att när hon blev utri-kesminister i borde känna ett särskilt ansvar, ensärskild kvinnlig solidaritet med de förtryckta kvin-norna i . Jag hoppas att också det vägs ini det fortsatta arbetet.Jag har talat om ett särskilt ansvar för deloch avser då först och främst . Det mötetär också ett bevis på vårt långvariga engagemang iAfghanistan.Herr talman! ASG står för SupportGroup, en sammanslutning av givarländer som sedannågra år tillbaka samlas vid olika konferenser. Hittillshar möten hållits i Askhalabad, , Londonoch . kommer också en sammanslutning attäga rum på . Viddenna konferens har ordförandeskapet förASG.Det som jag uppfattar som huvudfrågan vidStockholmsmötet är att det gäller att försöka ta sig urett tillstånd av varken-eller, dvs. : Skall man ellerskall man inte arbeta i , och hur?Sverige står i det här sammanhanget för sammapragmatiska linje som den som företräder. Det är en opolitisk biståndsor-ganisation som har sin bas i . Det är bättre attfinnas på plats än att vända ryggen till en uppenbarhumanitär tragedi. Man kan också tillägga att det ärbra att ha utomstående ögon och öron - att det finnsobservatörer, inte bara aktörer - inne i Afghanistan.Så länge arbetet går att utföra och man kan nå deutsatta målgrupper som pekats ut för SAK:s och and-ra organisationers vidkommande och så länge manhar full kontroll över verksamheten tycker jag attarbetet kan fortsätta att bedrivas med bibehållen in-tegritet. Det är oerhört viktigt, tycker jag, att man inteskall behöva rucka på sina målsättningar.Enligt signaler som nått mig är bedömningen attStockholmskonferensen borde kunna komma fram större samsyn kring den linje som ochflera andra länder står för. Därmed skulle arbetet iAfghanistan på nytt kunna skjuta fart.Sverige har ju erkänt en positiv hållning till folk-rörelserna och frivilligorganisationerna. ärdessutom en av de allra största NGO-aktörerna i Af-ghanistan genom Svenska Afghanistankommittén.Denna kompetens och detta engagemang hoppas jagatt man från UD:s sida tar till vara på den kommandeASG-konferensen.Jag kommer att med intresse följa ASG. Det ärspännande att också kunna se vad som blir resultatetav den här juniträffen i Stockholm.Herr talman! Den senaste tidens mest dramatiskautveckling har utspelats i , iprovinsen . Området, som i huvudsak bebosav den etniska minoriteten hazarerna - tillhörandeden religiösa minoriteten shiamuslimer - har varitskådeplats för intensiva strider mellan talibanmilisenoch hazarernas militärpolitiska organisation september 1998 tog talibanerna över större delenav Bamyan. drevs talibanerna bort frånområdet. återkom talibanerna på nytt dit.Fortfarande pågår strider i området. I och med taliba-nernas senaste återkomst till området rapporteras detom massflykt från provinshuvudstaden rapporteringen talas det om tiotusentals män,kvinnor och barn som av rädsla för talibanernas ex-cesser flytt upp i bergen. Det har även rapporteratsom omfattande övergrepp mot de hazarer som valt attstanna kvar i staden. Avrättningar och bortförande avetniska hazarer utgör ett av de rapporterade inslagen.En annan form av övergrepp som rapporterats ärsystematisk nedbränning av bostadshus tillhörandefamiljer i området som anses ha kopplingar till denantitalibanska oppositionen.Hazarajat har under de senaste 20 årens krig be-funnit sig i relativ suveränitet. skatteindriva-re från den pashtunska folkgruppen, alltså den gruppur vilken talibanerna hämtar sin främsta kraft, har intekunnat driva in sina traditionella skatter från hazara-befolkningen. i kölvattnet av talibanernas fram-gångar återkommer de pashtunska skatteindrivarnaoch kräver in hela obetalda skatter från denlusfattiga befolkningen, som ingenting har att betalamed. Resultatet rapporteras vara konkurser somtvingar stora delar av befolkningsgrupper att övergehus, hem och marker för att fly till andra delar avAfghanistan eller ut ur landet till och Iran.Här krävs en större beredskap från omvärlden.Den anti-talibanska oppositionen har i uttalandevänt sig till omvärlden och människorättsorganisatio-ner med en appell där den ber om skyndsam assistansför att undersöka och följa upp de övergrepp somäger rum i . Amnesty har så sentsom svarat med ett eget uttalande därorganisationen uttrycker sin starka oro för vad somsker i Hazarajat.Under perioden augusti 1997 till september 1998var Hazarajat utsatt för en närmast total blockad. Ettinslag i blockaden var att inget livsmedel tilläts atttransporteras in i Hazarajat. Med tanke på att dettahöglänta bergsområde med dess kärva klimat ochterräng inte kan föda sin egen befolkning blev följ-derna mycket besvärliga. Man har alltid varit beroen-de av annat än jordbruk, av handeln med lågläntaområden då man säljer boskap och mejeriprodukteroch köper in vete, ris och annat nödvändigt i utbyte.Vintern 1997/1998 rapporterades 160 000 människori befinna sig i en allvarlig hunger-katastrof.De senaste veckorna har talibanerna på nytt börjarförsöka avskärma oppositionsområdena från livsme-delsleveranser. Information har kommit om hur allform av trafik som passerar från talibankontrolleradeområden in till oppositionsområden systematisktgenomsöks och där all form av livsmedel, inklusiveminsta brödkaka, konfiskeras.På grund av de fortsatt intensiva militära aktivite-terna i finns en uppenbar risk attårets nödvändiga jordbruskförberedelser, alltså såd-den, går om intet. Detta skulle i sin tur kunna läggagrunden för en ny hungerkatastrof den kommandevintern 1999/2000.Det finns med andra ord all anledning att varadjupt bekymrad över den humanitära situationen förbefolkningen i . Här utspelas nu ett Ko-sovodrama i skuggan av den mer uppmärksammadeoch geografiskt närmare . Det krävsatt återigen får större uppmärksamhetfrån det internationella samfundets sida.Jag läste i en skrift från min valkrets i Gö-taingenjören nr 69 om en man som heterFredrik och som berättar om ,som är hans arbetsplats. Han jobbar med minröjning.Som vi vet är man i garnisonen i väldigt duktigpå det. Han bekräftar alla farhågor om fundamenta-listiska talibaner och deras sätt att se på rättvisa. Hanberättar att när han reste från flygplatsen i tillhotellet såg han en hängd man som tydligen hadeblivit ertappad vid ett försök att göra inbrott. Hanblev hängd men fick hänga kvar som ettvarnande exempel.Han berättar å andra sidan att det fanns möjlighetatt jobba med kvinnor för att utbilda dem i minröj-ning och lära sig att se farorna i minor för dem ochbarnen. Så det finns även positiva tecken i den rap-port som jag kunnat läsa i den intressanta skriften.Det är sällan vi hör några positiva rapporter frånAfghanistan. har människor haftså oerhört svårt på många sätt och vis. Också kulturenhar haft det väldigt svårt. Den afghanska kulturen harhaft mycket svårt att överleva.