prot · GM0987 · 1999-04-28 00:00:00 — Vi får komma med förslag till nya åtgärder omdet är så att det visar sig att det inte ger någon effekt.Anf. 173 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att går litelätt förbi frågan om dansares villkor när de inte längrekan utöva sin konstform som dansare. till en tidigare diskussion som förts i utbild-ningsutskottet . Det är itiden. Det är ett utskottsbetänkande som också dagensbetänkande hänvisar till.När vi tar del av utskottets betänkande kan vi seatt man där förutsätter att själv harinsett att den måste se över sin utbildning. Samtidigtfår man en känsla när man läser utskottsbetänkandetatt det är en fråga för utbildningspolitiker.Min fråga till utifrån detta, utifråndet vi har hört och utifrån de svar som vi har fått påvår motion: Ser det som enbart enutbildningspolitisk fråga? Om det inte är på det viset:Vilken plan har och socialdemokra-terna när det gäller att möta de svåra frågeställningarsom också dansarnas förbund har uttryckt?Anf. 174 () replik:Fru talman! Vi tar inte enkelt på den här frågan.Gunilla Tjernberg har läst det gamla betänkandet. Därstår att utskottet förutsätter att regeringen skall med-verka till att frågan får sin lösning inom arbetsför-medlingsorganisationen. Det kommer att redovisas ifebruari . Vi är helt överens om att någontingmåste göras.Jag tycker inte alls att den här frågan enbart är enutbildningspolitisk fråga. Men det är viktigt vad ut-bildningsutskottet säger i den här frågan, eftersom detär utbildning det handlar om.Anf. 175 () re-plik:Fru talman! Jag är överens med att det kan komma att bli en utbildningspolitiskfråga. Hänvisningen till de åtgärder som har gjorts viaarbetsförmedling och annat är ett svar på en motionsom väckts av . Jag talar nu för den krist-demokratiska motionen när det gäller utbildningsde-len. Därav min fråga till om ser det som en utbildningspolitisk fråga ellerinte.Jag är glad att vi är överens om att det är en kul-turpolitisk fråga. Så långt är vi överens. Utifrån detställningstagandet känner jag fortfarande att ut-skottsmajoriteten har gått lite lätt förbi frågan. Det ären kulturpolitisk fråga och en viktig fråga för kultur-arbetare. Där skulle kulturutskottet kunna ligga ifrontlinjen och tillsammans med utbildningsutskottetkunna ta ett initiativ för att komma fram i den härfrågan.Så sent som /99 fick vi till oss ut-tryckt i skrift att man inte har sett resultat. Dansaresjälva frågar och ber riksdag och regering att meraktivt ta tag i just denna fråga.Anf. 176 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är en fråga både förkulturutskottet och för utbildningsutskottet. Jag sägerän en gång: Vi avvaktar rapporten som kommer ifebruari och ser vad den säger. Utifrån detkan vi sedan agera.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )14 § betänkande 1998/99:KrU10FolkbildningAnf. 177 ():Fru talman! Det är fyra motioner som vi nu skallbehandla. Alla berör folkbildningen i något avseende.Folkbildningen i stort diskuteras egentligen inte. Mendet är klart att frågan om vilken inriktning vi önskarinom svensk folkbildning finns med i sammanhangetäven om diskussionen inte rymmer en totalgenomgång. Det finns ingen proposition att utgå frånutan ett antal motioner och motionsyrkanden. Jagskall ta upp innehållet i två motioner.Jag vill först säga några ord om reservation nr 2angående arbetslösa som prioriterad grupp. Jag påpe-kade när beslutade om detta attdet var att slå in öppna dörrar. Sedan den stora ar-betslöshetskrisen i harfolkbildningen och särskilt folkhögskolan aktivt re-kryterat arbetslösa elever.Under 1990-talet har genom särskilda bidrag ar-betslösa prioriterats i stor utsträckning. fannsdet s.k. K-anslaget. K är en förkortning av komplette-ringsproposition, det som heter vårproposi-tion. är det som gäller. Vi föreslognär arbetslösa skulle bli en prioriterad grupp att dettaskulle följas av en ny inriktning för den gruppen,nämligen att i utbildningen underlätta för de stude-rande att komma in på arbetsmarknaden. Riksdagenavvisade förslaget.Vi tycker nu att det är rimligt att stryka arbetslösasom en prioriterad grupp, och vi föreslår i stället attarbetsförmedlingarna ges större resurser för att direkthjälpa arbetslösa.När det sedan gäller den kvalificerade musikut-bildningen inom folkhögskolan skall jag bli lite merutförlig. Det är som bestämmerhur statsbidraget skall fördelas mellan studieförbundoch folkhögskolor och vilka regler som skall gälla.Rådet har redan bestämt att avskaffa det särskildabidraget till kvalificerad musikutbildning. Man anföratt man vill ha en förenklad modell för statsbidrags-fördelningen och avveckla alla differentieringar ibidragen.Det kan ju vid första påseende verka klokt. Omnågra har ett särskilt stöd bör antingen alla ha deteller ingen. Det är också rättvist. Man väljer då detsistnämnda alternativet, alltså att ingen skall ha det.Det är, kan man säga, en svensk modell; antingen allaeller ingen.Men som påpekas i motionen från Kristdemokra-terna föreslog faktiskt den senaste statliga utredning-en om folkhögskolan, Folkhögskoleberedningen1990, att det särskilda musikanslaget skulle behållas.Jag vet att det stämmer eftersom jag fanns med i denutredningen. Man kan ju tro att musikfolkhögskolor-na tjänar pengar genom det extra anslaget, men fak-tum är att det inte alls täcker de kostnader man har.Men det ger ändå ett tillskott, det tillskott som behövsför att man skall kunna fortsätta utbildningen medhög kvalitet.Hur kommer man att lösa problemen nu? Kanman ta ut avgifter av eleverna? Nej, det är inte tillåtet.Kan man rationalisera genom att ha större grupper?Ja, men det har man redan gjort. För den som kännertill hur man utbildar musikelever är det inte seriöst atttala om pianoundervisning, fiolundervisning ellersångundervisning i grupp under alla undervisnings-timmar. Det krävs helst en lektion medindividuell undervisning. Ett annat sätt att spara är antar färre elever. Kostnaden per elev blir högre,men om man antar betydligt färre elever blir dentotala kostnaden lägre. Det är väl vad som kommer atthända.Ett särskilt problem får de folkhögskolor som haren tvåårig kantorsutbildning. Här har det extra stats-bidraget varit nödvändigt för att huvudmannen skullekunna ta ansvar för den här kvalificerade yrkesutbild-ningen, där man också kan garantera arbete för allasom klarar utbildningen. Det är ju inte så vanligt i dagatt man kan göra det.Bakgrunden till beslutet i är istor utsträckning att man godkänt 21 nya folkhög-skolor . Men det har man gjort utan 21nya statsbidrag. måste alla skolor bidra för att dethela skall gå ihop.Låt mig peka på en aspekt som inte har nämnts isammanhanget. De nya skolorna ligger i stor ut-sträckning i storstadsområdena. De gamla skolornafinns i landsorten. På sina orter spelar t.ex. musik-folkhögskolor en väldigt viktig roll för bygdens kul-turliv - inte sällan en avgörande roll. Det gäller gi-vetvis också skolor med andra profiler, t.ex. konstut-bildning. Är det rimligt att folkbildningen aktivt bi-drar till att utarma landsorten och landsbygden?En annan fråga som man måste ställa sig är: Varttar de här musikeleverna vägen när många av deminte bereds plats inom folkhögskolan? En vanligutbildningsgång har ju varit: mu-sikskola, musikgymnasium, folkhögskola, musikhög-skola. Två musikhögskolor har dessutom vuxit framur folkhögskolan, nämligen och Ingesund.Frågorna är många. Svaren är få eller obefintliga.I reservation 6 pekar man på en alternativ lösning närdet gäller det extra musikanslag som har försvun-nit. Jag nöjer mig med att yrka bifall till reser-vation 6.Anf. 178 ():Fru talman! Tänk att jag står i den här talarstolen ! Det måste bero på att människor i min omgiv-ning har trott på mig och på min förmåga. Då får mandet självförtroende som är nödvändigt för att göra detsom vid en första anblick verkar alltför svårt ellert.o.m. omöjligt.Samma känsla som jag har fick jag förmedlad tillmig när jag var ute på besök på folkhögskolorna.Ungefär så här sade en kvinna jag talade med: Tänkatt jag sitter här nu och det är andra terminen! Detberor på de människor som jag mötte här. De påstodatt jag kunde en hel massa och att mina erfarenhetervar viktiga. har jag fått uppleva det också. Jagkänner att jag kan och att mina och mina kurskamra-ters erfarenheter och kunskaper är värda någonting.Det här är jätteroligt.Fru talman! Folkbildningens form och metodikgör sådana här upplevelser för människor möjliga. Dåär det inte bara ett kunskapslyft, utan det är ett lyft förhela människan. Folkbildningen har möjligheten,förmågan och kraften att utveckla bildning, demokratioch kultur - detta som vi brukar räkna till de bästafrukterna av ett civiliserat demokratiskt samhälle.Demokratin behöver utvecklas och försvaras. Denmåste ständigt vinnas. Vi behöver bara titta ut i värl-den för att vara förvissade om det. Också i vårt egetland blir vi påminda om att demokratin inte är ensjälvklarhet. Valdeltagandet i det senaste valet tilldenna kammare visar med all tydlighet att vi aktivtmåste arbeta med demokratifrågorna.Folkbildningen har alltid varit, och är fortfarande,en mycket viktig del av den svenska demokratin. Denhar omsatt orden i konkret handling. Det har denkunnat göra genom sin integritet, genom sin oberoen-de ställning och genom att den själv fritt inom vidaramar kunnat bestämma metoder för sina mål. Väns-terpartiet anser att det är av stor vikt att folkbildning-en behåller sin integritet och sitt oberoende av poli-tiska och ekonomiska maktgrupperingar.Detta måste uppmärksammas. Annars finns det enuppenbar risk att det sker en gradvis anpassning tilldem som kan bidra med resurser till verksamheten.Folkbildningen skall vara en motkraft till styrd ochkommersialiserad utbildning, och vi menar att rege-ringen måste följa utvecklingen på detta område så attåtgärder kan sättas in om folkbildningens oberoendeställning hotas.Ett bildningsområde som bara ökar i betydelse ärde internationella frågorna. Många frågor som påver-kar oss i vardagen är internationella. FN-konferenseni ställde mänskligheten inför en av dessstörsta utmaningar; att skapa global rättvisa och ettekologiskt hållbart samhälle.Inget av detta går att göra utan kunskap och enga-gemang för de internationella frågorna. Enligt över-enskommelsen i skall också detta nödvändigaarbete ske i ett underifrånperspektiv. Detta sätt attangripa problem är naturligt för folkbildningen. Inommånga folkbildningsverksamheter finns både kunska-per om och erfarenhet av internationellt arbete. Föratt stärka detta så nödvändiga arbete ytterligare menarvi att internationella frågor bör bli ett sjunde centraltutvecklingsområde för folkbildningen.Folkbildningen har också förmågan och kunska-pen att förena kulturarvet med nya, spännande formerav kultur. Det gäller inte bara konsumtion utan ocksåaktivt deltagande i och produktion av kultur. Av rege-ringens redovisning framgår att det estetiska ochkulturella redan nu står för en väsentlig del av folk-bildningens verksamhet. Dessutom har andelen ökatunder senare år. Vi ser detta som ett svar på ett behovfrån medborgarna. I takt med minskad arbetstid, somvi hoppas på, kommer också fler människor att viljautveckla sitt kulturintresse.Vänsterpartiet ser positivt på denna utvecklingmen inser också att det då kan behövasytterligare resurser för att möta medborgarnas öns-kemål. Det är i detta perspektiv man skall se attVänsterpartiet har framfört en idé om ett kulturlyft,där man utnyttjar de erfarenheter som kunskapslyftethar givit. "Finns det något mer självklart för en folkbildareän mötet?Den närhet och glädje som uppstår när jämlikamänniskor möts i ett rum där den ömsesidiga respek-ten, det fria samtalet, den öppna nyfikenheten och dedemokratiska arbetsformerna får styra den gemen-samma önskan att finna kunskap? "Så inleds häftet Folkbildning på distans. Jag tyck-er att dessa ord på ett fint sätt fångar in den positivatro som vi i har på människors förmågaatt förändra sina liv genom nya kunskaper. Att kännaatt man lyckas, att känna att man kan, ger också detsjälvförtroende som är nödvändigt för att man skallvåga ta nästa steg. Vi menar att folkbildningen fångarin människor som börjar denna vandring.Därför är det också viktigt att det finns en sam-verkan mellan dels folkbildningen, dels högskolanoch universiteten. För att ta steget till högskolan be-hövs det ofta en brygga. Det samarbete som vi harkallat ett folkuniversitet kan vara denna brygga. Ef-tersom det pågår en beredning av dessa frågor inomregeringen har vi låtit oss nöja med detta och förut-sätter att regeringen återkommer med förslag somgynnar en utveckling mot ett folkuniversitet.Fru talman! Vi står bakom alla våra reservationer,men för tids vinnande yrkar vi bifall endast till reser-vation 3.Anf. 179 ():Fru talman! För säkerhets skull, så att jag intetappar bort det, vill jag börja med att yrka bifall tillreservation 1 under mom. 1. Självklart står jag bakomde andra reservationerna, men för tids yrkarjag bifall bara till den första. Betänkandet som vibehandlar just nu är frågor från allmänna motionsti-den om folkbildning.Först några allmänna ord om folkbildningen. Jagtror att vi är eniga om att folkbildningens viktigasteuppgift är att främja den allmänna medborgerligabildningen och demokratin. Syftet är att göra detmöjligt för alla människor att kunna påverka sin livs-situation och att skapa engagemang för att delta i ochockså påverka samhällsutvecklingen. Genom studie-cirklar eller, som jag hellre säger, studiegrupper,folkhögskolekurser och olika kulturarrangemang harenskilda medborgare möjlighet till detta samhällsen-gagemang. Självfallet finns naturligtvis också andrasätt att påverka samhällsutvecklingen.Folkbildningen är ändå, menar jag, unik på detsättet att människor ges möjlighet att studera i stortsett vilket område som helst. Det är kort väg från idétill genomförande av studiegruppen. Det handlar omatt engagera, studera, samtala och inte minst agera.Det är ju precis det som händer när en lokal gruppstuderat och diskuterat någon aktuell fråga. Ofta ut-mynnar det i ett studiebesök, en tidningsartikel elleren uppvaktning, och precis så skall det vara medfolkbildningen.I vår reservation vill vi kristdemokrater peka påfolkbildningens betydelse för demokratin. Detta ar-bete sker bäst på den lokala nivån, i den lilla gruppen.När vi kristdemokrater skrev vår folkbildnings-motion var diskussionen om medborgarnasdelaktighet i samhällsdebatten aktuell, särskilt när detgäller det låga valdeltagandet. Jag är lite orolig för attdet nu är så tyst i den här frågan. Den är mycket vik-tig för vår demokrati. Det förestående Europaparla-mentsvalet med spekulationer om valdeltagan-denivån sätter väl fart på debatten igen.Låt mig bara ge några fakta, några axplock om vårdemokratiska dagssituation. Jag är medveten om attvi inte för någon demokratidebatt just , men jag serändå en klar koppling mellan medborgarnas delaktig-het och valdeltagande samt folkbildningens unikamöjlighet i det här sammanhanget.Den dominerande bilden av förra årets val är enbild av missnöje, misstro och protest. Valdeltagandetsjönk och var det sämsta . Blankröstandet slog rekord. Den sedvanligavallokalsundersökningen, Valu 98, visade att hela60 % av väljarna hade mycket litet eller ganska litetförtroende för oss politiker. Vad de som stannadehemma i soffan tyckte vet vi inte, men vi kan ju ana.Totalt sett ser det politiska engagemanget ochdeltagandet ut att minska. När det gäller partierna ärnedgången dramatisk. Aktiviteten i partierna harhalverats , visar forskare.1997 var av medborgarna medlemmar i någotpolitiskt parti. Parallellt med detta vet vi också attföreningslivet bärs upp av en allt mindre grupp.I regeringsförklaringen den 6 oktober förra åretframskymtar på flera ställen behovet av information,utbildning och bildning på olika områden. Jag citerar: "för att öka kunskapenoch stimulera en bred debatt påbörjas ett omfattandeinformations- och folkbildningsarbete om EMU. "Självklart tycker jag att det är bra. Vi kristdemo-krater kommer att ta till vara den möjligheten i detsammanhanget.I samma regeringsförklaring framgår att statsmi-nistern hoppades på hela fortsatta stöd förfolkbildningsprojektet . Det viktigaprojektet går ut på att vi inte får glömma historiensövergrepp och att demokratin, precis som har sagtsförut här, måste erövras och erövras igen. Mot bak-grund av det oroande låga valdeltagandet har ett stats-råd i i uppdrag att ansvara fördemokratifrågor, allt enligt regeringsförklaringen ihöstas.Fru talman! Jag menar faktiskt att det är hög tidför en omfattande demokratikampanj där folkbild-ningens möjligheter och arbetssätt tas till vara. Gårdet när det gäller EMU, precis som jag nämnde här,och när det gäller nazismen så går det också att ge-nomföra det här när det gäller medborgarnas delak-tighet och valdeltagande.I den lilla foldern Fakta om folkbildning, som jagtror att ni har i fickan, kan vi läsa att flera miljonerdeltagare deltar i de ca 330 000 studiecirklar somvarje år arrangeras över hela landet. För att visa attfolkbildningen verkligen når ut vill jag bara nämnasom exempel att varje studieförbund består som ni vetav ett antal lokala enheter, ofta kallade lokalavdel-ningar, och lokalkontor, totalt närmare 900 i landet.Det är dessa avdelningar som bedriver den utåtriktadeverksamheten med studiecirklar, kulturprogram ochövrig folkbildningsverksamhet. Med andra ord finnsredan kanalerna för ett riksomfattande demokratiar-bete. Vad som behövs är en klar signal och en viljafrån regeringen att starta . Kanske någon från rege-ringspartiet kan ge ett besked här om vad somhänder på det här området i just nu.Fru talman! Jag vill också något kommentera re-servation 2 i betänkandet som handlar om de arbets-lösa som prioriterad grupp när det gäller folkbild-ningen. Ingen skall tro att vi vill diskriminera dearbetslösa. Självklart skall de ha samma möjlighet attdelta i folkbildningsarbetet. Det handlar i stället omden statliga regleringen på området.Det var i riksdagsbeslutet /98 som det fast-slogs att de arbetslösa skulle vara en prioriterad gruppinom den statsbidragsberättigade folkbildningsverk-samheten. Jag vill påminna om att i de syften somgäller är det fastslaget att "personer somär utbildningsmässigt, socialt eller kulturellt miss-gynnade skall särskilt prioriteras. Invandrare ochdeltagare med funktionshinder utgör särskilt viktigamålgrupper".Dessa syften är tillräckliga, menar jag. Visst kanvi i föra in nya prioriteringar, men det ökarsamtidigt den statliga regleringen av den fria ochfrivilliga folkbildningen. Antingen ger vi folkbild-ningen själv möjligheten att prioritera i verksamheteneller också skall vi detaljreglera. Vi kristdemokraterförespråkar att folkbildningen själv skall bedömavilka som prioriteras. Vi är fullt övertygade om klarar detta själv.Anf. 180 ():Fru talman! Människors intresse för att förkovrasig antingen genom teoretiska eller praktiska kunska-per ökar ständigt.För de medborgare som väljer att hoppa av studi-erna i gymnasieskolan eller som av någon annananledning behöver fortbilda sig är det därför väldigtviktigt att folkbildningen finns. Den finansieras, pre-cis som har sagts tidigare i debatten, genom bidragfrån stat, landsting och kommuner.Dessvärre har statsbidragen minskat med 26 %sedan 1990. Landstingen och kommunerna har ocksåbörjat stänga till penningpåsen. Det här drabbar fleraav folkhögskolorna. har antalet folkhög-skolor ökat och elevantalet har ökat. Den ekvationengår inte riktigt ihop för mig. Lyckligtvis finns deteldsjälar som arbetar inom folkbildningen. Det ärmed säkerhet anledningen till att studierna, både istudieförbunden och på folkhögskolorna, är så fram-gångsrika som de är.Folkhögskolorna har ju ofta profilerat sig inomolika områden. Väl kända är t.ex. musikfolkhögsko-lorna. De har tidigare fått särskilda medel till musik-undervisningen, precis som påpekade isitt inledningsanförande. Musikundervisningen ärväldigt dyr genom de individuella lektionerna, somockså har påpekats. Den är dyr också genom att manmånga gånger måste köpa in dyrbara instrument. Enflygel kostar t.ex. en halv miljon om man vill köpa enhederlig gammal flygel, medan en digital flygel kankosta . Men det handlar alltså om storasummor pengar.Folkbildningsrådet, som ansvarar för fördelningenav folkbildningsanslaget, har behövt skära ned ansla-gen till folkhögskolorna på grund av de minskaderesurserna. Det är ju helt naturligt. Det har då drabbatmusikundervisningen genom att man inte har fått sinariktade pengar.Följden blir att folkhögskolorna med musikinrikt-ning måste hitta andra lösningar för att kvaliteten påmusikundervisningen inte skall bli alltför försämrad.Jag talade med en person som sitter som ordförandevid en musikfolkhögskola och han berättade: Ja, vimåste öka klasstorlekarna, för vi vill ju inte säga nejtill elever. Vi vill i största möjliga mån kunna ta emotdem. Men vi ökar klasstorlekarna för att kunna be-hålla den individuella musikundervisningen, så attkvaliteten inte skall behöva sjunka.Nedskärningen, som har varit märkbar i snart tioår, innebär även svårigheter för folkhögskolornaslångsiktiga planering. Att dessutom bara veta hurekonomin ser ut i sänder, som det gör med denbudget vi lägger här i , gör det svårt att sättaupp långsiktiga mål.Regeringen bör därför finna andra former för attge stöd till folkhögskolornas kvalificerade musikun-dervisning. Musik är viktig för . Tänk på attmusik är vår tredje största exportvara.Fru talman! yrkar bifall till reserva-tion 6 under mom. 8.Anf. 181 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 6 under mom. 8 och tala om att vi stårbakom reservation 3 under mom. 3.Sveriges tradition av folkbildning och folkrörelseär världsunik. Då skulle man kunna tänka sig att visatsade världsunikt också på forskning inom området.Miljöpartiet anser att svensk folkbildning i ännuhögre grad än internationellt bör sprida sin idé-burna rörelse. har 2,8 miljoner svenskar förtro-endeuppdrag i ideella föreningar, främst inom idrott,rekreation och vuxenutbildning. I genomsnitt läggerman ned på sina olika uppdrag.Det är drygt , vilket mot-svarar 145 000 heltidstjänster i ideellt arbete.De här siffrorna är nu lika höga som ,vilket motsäger den allmänna uppfattningen att detideella engagemanget är på utdöende. Politiska parti-er kanske skulle lära mer av folkrörelserna för att intelida sotdöden på grund av brist på frivilligt engage-mang.Miljöpartiet anser att demokratiutvecklingsstödetär mycket viktigt och att det även fortsättningsvismåste finnas öronmärkta pengar för ändamålet. Vitycker därför att det är eländigt att beslutatom ett segregerat integrationsverk och omfördelatdemokratiutvecklingspengarna till verket.Det rimliga hade varit att som folkbild-ningsuppdraget tydliggjordes säga att manskulle stärka och utveckla demokratin och att manockså skulle förse folkbildningen med öronmärktapengar för ändamålet.Samhällets stöd till folkbildning skall också enligtriksdagens beslut bredda kulturintresset isamhället, öka delaktigheten i kulturlivet och främjakulturupplevelser och eget skapande. Utifrån denutgångspunkten finner jag det synnerligen märkligtatt beslutat om en indragning avde riktade statsbidragen till just musik.När nu sanerat sitt bidragsgi-vande genom att förenkla modellen innebär det själv-klart stora förändringar för dem som tidigare erbjuditjust den kvalificerade musikutbildningen. Av landets149 folkhögskolor blir ca 50 stycken av med sittspecialbidrag till musik. I värsta fall handlar det omuppemot av skolans statsbidrag. Då räcker detinte att enbart öka antalet elever i klasserna.Det mest anmärkningsvärda är kanske att det i de-batten har förekommit synpunkter som rättvisa mel-lan olika ämneskategorier. Musik är ingen jämförbarämneskategori. Musik är så mycket mer. Musik ökarvårt välbefinnande, förlänger våra liv, påskyndar vårttillfrisknande om vi är sjuka, ökar vår förmåga tillspråkinlärning och hjälper oss att utveckla vår mate-matiska begåvning. Det är sant.