prot · GM0942 · 1999-01-20 00:00:00 — Men det är en avlösningarna. Det viktigaste är att vi är öppna för atthitta nya organisatoriska lösningar och ser till att allalandsting i vårt land har rättvisa förutsättningar vadgäller statsbidrag o.d.När det gäller personalförsörjningen är det minuppfattning att kommuner och landsting och ävenriksdag och regering måste jobba mycket intensivt föratt hitta nya flexibla lösningar som kan möta de storabehov som finns av både ökad och tryggad personal-försörjning inför framtiden.Anf. 90 Socialminister ()replik:Fru talman! En särskild kommission diskuterar nufrågan om personalrekryteringen inom vårdsektorn.Denna kommission, där jag själv är en av ledamöter-na, skall presentera sina synpunkter och förslag islutet av våren. Men det skall påpekas att det är hu-vudmännen som är ansvariga för personalrekryteringoch personalfrågor. Det är ganska viktigt att huvud-männen, landstingen likaväl som kommunerna, re-flekterar över sitt ansvar för den långsiktiga personal-rekryteringen.Jag tror att det behövs ganska mycket av föränd-ringar i arbetsmiljö, arbetsorganisation, möjligheteratt utveckla den egna kompetensen osv. för att jobbeninom vårdsektorn skall kunna vara attraktiva.Vi kommer alltså att lägga fram ett förslag som såsmåningom skall behandlas av riksdagen.Anf. 91 () re-plik:Fru talman! Socialministern talade om den of-fentliga verksamheten inom vården. Jag vet att mångagör ett väldigt bra jobb där. Men som även KarinPilsäter pekade på finns det många som gör ett brajobb också inom privat vård.Socialministern talade också vackert om männi-skans frihet men undvek ordet valfrihet, som germöjlighet för människor att få ökad makt över sinaegna liv.Låt mig ta ett exempel fram tandvården. Det finnsett märkligt landstingsmonopol på barn- och ungdom-standvård. T.o.m. för myndiga invånare i Sverigefinns ett landstingsmonopol inom tandvården. Det ärdå väldigt stor risk för att det blir en snedvriden kon-kurrens i förhållande till den privata tandvården.Jag undrar om socialministern kan tänka sig attslopa landstingsmonopolet för myndiga svenskar ochäven för barn och ungdomar och därmed förbättravälfärden genom ökad valfrihet.Anf. 92 Socialminister ()replik:Fru talman! Låt mig först redovisa en principielluppfattning som är mycket viktig. Jag anser att helasjukvården också skall vara offentligtfinansierad, skall ligga under det politiska ansvaretoch skall lyda under den demokratiska beslutsproces-sen.Det betyder inte och får inte betyda att all pro-duktion av vård skall ligga inom det offentliga områ-det. Jag menar att det är ett ansvar för huvudmännenatt sträva efter mångfald och efter att arbeta med fleraleverantörer. Jag tror att det är ett effektivt sätt attpröva skilda arbetsmetoder. Däremot har jag, vilketmöjligtvis är bekant, varnat för att man om man görsig av med hela enheter, centrala delar av sin sjuk-vård, riskerar att förlora handlingsfriheten på denpolitiska sidan, och det tycker jag att man skall varaförsiktig med.När det gäller just tandvården, som frågar om, ser jag inga skäl att ändra det systemsom råder nu.Anf. 93 () re-plik:Fru talman! Det var inte offentligt finansieradvård utan just produktionen som jag tog upp. Manriskerar självklart i hög grad att vuxentandvården blirsubventionerad via barntandvården när barntandvår-den är monopoliserad. Att man inte ens låter myndigasvenskar, 18-19-åringar, välja att gå till samhällsbe-tald privat tandvård tycker jag är mycket dåligt.Anf. 94 Socialminister ()replik:Fru talman! Låt mig svara mycket kort. Jag harväldigt svårt att se poängen med att ändra detta. Justbarn- och ungdomstandvården är en av de vårdsekto-rer som fungerar allra bäst och som vi faktiskt haranledning att vara stolta över när det gäller det svens-ka folkets tandstatus. Vi har blivit av med väldigtmånga problem och har hälsotal på tandvårdsområdetsom är unika i världen. Det beror i hög grad på detsätt som vi har organiserat barn- och ungdomstand-vården på.Anf. 95 TREDJE VICE TALMANNEN:Replik begärdes även av , men BoLundgren har inte rätt till replik. ärnämligen näste talare på talarlistan och kan inte brytatalarlistan med replik. Men ordet för anförande går nutill Bo Lundgren.Anf. 96 BO ():Fru talman! Det kändes trist att höra en socialmi-nister som trots de stora bristerna i de offentliga soci-ala åtagandena inte visade några ansatser till ompröv-ning. Några lösningar för framtiden skymtade intealls.Jag vill börja med att svara på den fråga som LarsEngqvist ställde till om hur tillväxtenhar sett ut . Det är alldelesriktigt att vi , när socialdemo-kraterna regerade, fick se hur effekterna av spekula-tionsbubblan , den som även har beskrivit, ledde till ettvåldsamt ras i ekonomin, minskande bruttonational-produkt och produktion.Detta pågick fram , när ut-vecklingen vände. Vi fick en bra tillväxt åren 1994och 1995, till dess att återställare och annat återigenledde till en sämre utveckling.Fru talman! Välfärd används ofta som en syno-nym för offentligt stöd, offentliga subventioner ochandra offentliga åtaganden. Men välfärd är någotbetydligt mer omfattande. Det är en kombination avvälstånd och trygghet. Vad välstånd är känner vi allainstinktivt - levnadsstandard är ett annat ord för det.Tryggheten är mycket mer komplicerad. Den kandelas upp i två delar: en personlig trygghet och engemensam trygghet.Hur ser då situationen ut i dagens från ut-gångspunkten av personlig trygghet och gemensamtrygghet samt om välståndet som en viktig del avvälfärden i denna breda egentliga bemärkelse?Ja, när det gäller välståndsutvecklingen kan vi jukonstatera att sedan vi fick den snabba expansionenav offentlig sektor, de höga skatterna och de omfat-tande regleringarna har tillväxttakten i varitså låg jämfört med andra länder att vår levnadsstan-dard har utvecklats sämre. Det drabbar naturligtvismänniskorna. Det har givit sämre välfärd än vad somhade varit möjligt.Den personliga tryggheten innebär ju en känslahos individer och familjer av att normalt kunna klarasig själva, att kunna leva på sin lön, att kunna sparaför att ha en buffert; att kort sagt känna den trygghetoch det oberoende som man kan få när man har kon-troll över både sin egen ekonomi och sin egen socialasituation och man har ett arbete. Sådan kan man intesäga att situationen är i dag.Vi hade en debatt som gälldeatt barnfamiljer gick ut och sade: Vi har inte råd attbetala barnens sjukvårdsavgifter. Vad var felet? Vardet sjukvårdsavgifterna som var för höga? Nej, pro-blemet var att barnfamiljer hade för lite kvar efterskatt, och de små marginalerna gjorde att de upplevdeatt de blev klämda och hade svårt att få utrymme fördet som ändå var så nödvändigt. Det var ju därförsom den socialdemokratiska regeringen bestämde sigför att betala ut barnbidrag i somras.Ett land där regeringen måste tidigarelägga barnbi-dragsutbetalningar för att barnfamiljer skall kunna fåen dräglig midsommar är ett land där den personligatryggheten har ersatts av en ny otrygghet.Vi kan se på den gemensamma tryggheten. Trotsvärldens högsta skatter har vi brister i äldreomsorgen,köer i sjukvården som tilläts växa fram efter 1994 närden vårdgaranti som fungerade slopades och brister iskolan och när det gäller andra offentliga åtaganden.Trots världens högsta skatter har vi ändå inte världensbästa välfärd i detta avseende.Det är egentligen en skandal när det gäller den se-nare delen att vi har en regering, har haft en socialmi-nister, och uppenbarligen fortfarande har en ny soci-alminister, som inte är lyhörda när de tar del av vadde som jobbar inom sjukvården skrev i en debattarti-kel , nämligen att om de som kändetill vården bara fick chansen att själva på ett bättresätt hantera och organisera den så skulle de kunna geen bättre sjukvård för samma eller lägre kostnad.Hade det varit en annan socialminister hade haneller hon väl bett dessa personer att kom-ma upp till departementet och sagt: När sätter vi igång, och vad gör vi? Insnärjd i det gamla,oförmögen till omprövning, fortsatte man med pengartill just de politiker som inte hade kunnat hanterasituationen tidigare, de politiker som hade tagit på sigett så stort åtagande utan att kunna klara av det.Det som har inträffat under de år som socialde-mokratisk politik har präglat är att välståndethar urholkats jämfört med andra länder, den personli-ga tryggheten har urholkats och den gemensammatryggheten har blivit sämre. På alla dessa tre punkterhar välfärden urholkats.Vad skall man då göra? Vad är det som behövs?Ja, det borde återigen vara ganska självklart. Detförsta som regeringen måste göra - eller som ju, om den motion som vi moderater harväckt kan behandlas i , har möjlighet att taställning till det - är att skapa förutsättningar försnabb tillväxt och fler jobb. Det är grunden för ocksåden andra delen av välfärden, nämligen den personli-ga och den gemensamma tryggheten. Det är åtgärdersom har med avregleringar, skattesänkningar ochförbättringar i många andra avseenden att göra. Därär regeringen passiv. Men det behövs ett programmed en stabil valutasituation, lägre skatter, mindreregleringar på arbetsmarknaden, högre kompetensoch rätten för individer att själva skaffa egen kompe-tens samt mindre regleringar för småföretag. Detta ärbasen för välfärd.För det andra: För att öka den personliga trygg-heten krävs det ju att jobben växer fram så att manhar ett arbete. Det är en första förutsättning. Men manmåste också kunna leva av den inkomst arbetet ger,både leva och ha marginaler och kunna spara i nor-malfallet. Det kräver att man sänker skatterna, och dåräcker det inte med fromma förhopp-ningar. Det gläder i och för sig mig och oss moderateratt nu säger att den skattepolitik hanbekämpade i valrörelsen, nämligen förvärvsavdragför att kompensera för egenavgifterna; just den skat-tepolitiken borde man sträva efter. Problemet förhonom och Socialdemokraterna är att det så sällanblir några sänkta skatter. Det är alltid vanliga löntaga-re som skall betala. Sannolikheten är rätt liten för attdet blir några egentliga skattesänkningar.Den politik man driver syftar ju till det. Man villha ännu högre skatter och sedan mer subventioner,mindre valfrihet och maxtaxa. Man vill ha lägre av-gifter på dagis, vilket innebär alternativet högre skat-ter. Det är också ett sätt att tvinga människor att väljaen form av barnomsorg. Vi moderater vill stärkafamiljernas rätt att själva välja genom barnomsorgs-avdrag, grundavdrag för barn och andra åtgärder somger familjerna rätten och den personliga trygghet somLars vill ta ifrån dem.Och när det gäller den gemensamma tryggheten ärdet klart att vi skall ta till vara de möjligheter somredovisas av just de fackliga företrädarna på vårdom-rådet att skapa en mindre politiskt styrd vårdapparat.Man skall självklart ha en gemensam finansiering,men man måste också ta till vara möjligheterna fördem att göra det på ett bättre sätt.Även när det gäller skolan skall vi ge valfrihet ochskapa en situation där det blir viktigt och bra att gegoda kunskaper.Åtgärder som syftar till att skapa förutsättningarför tillväxt och nya jobb, skattesänkningar som germänniskor möjlighet att leva på sin lön och åtgärdersom gör att de offentliga åtagandena begränsas till detsom man verkligen måste genomföra samt att mandessutom ser till att det också genomförs väl, det ärett program som tyvärr dagens regering står handfal-len inför, men som en opposition skulle kunna göranågonting av.Anf. 97 HANS ():Fru talman! Låt mig säga det så är det sagt: Till-växt och ökad sysselsättning är förutsättningen ochgrunden för välfärd. Men dra inga enkla växlar påtidsserier med tillväxtstatistik, . Kasino-ekonomi, efter en avreglering som ni gillade, bidrogtill mycket elände. En underfinansierad skattereformbidrog till ytterligare elände. Vi har en konservativsvensk näringsstruktur, för lite nyföretagande, för liteentreprenörsskap och för lite kreativt företagande itillväxtbranscher, javisst. Men den största delen avproblemet är faktiskt demografi. Antalet åldringar iSverige som jämförmed är väsentligt högre än omvärldens. Men dethindrar inte att vi har stora problem.Och det hindrar inte, fru talman, att vi har väldigaproblem med vår välfärd. De flesta har talat här omvälfärd som välstånd, som gjorde, ellervälfärd som trygghet i vårdsystemet, och det är vik-tigt. Vi har haft mycket kritik av hur situationen serut, och vi har varit rädda för vart nedskärningarna harlett oss.Men jag vill också betona andra saker. Jag tror kan ha välfärd i ett samhälle på olika BNP-nivåer. Jag tror att välfärd innehåller en viktig kom-ponent av delaktighet, t.ex. när det gäller arbete. Hurär det med massarbetslösheten och med margi-nalisering av invandrargruppen? Pratar man välfärddär? Ofärd var ordet, skulle jag säga!Man kan se detta socialt. Någon nämnde hurmånga som inte är med i vårt socialförsäkringssystemberoende på att de inte är med i arbetslivet. Vi har engemensam jätteproblematik där, men vi åtgärdar inteden genom att avveckla socialförsäkringssystemet.Jag är oerhört glad över socialministerns budskap motslutet av anförandet om att vägen går i att utveckladessa system och att minska klassamhället. Den pro-duktiva rättvisan leder framåt.Boendet ökar segregationen. Det är ytterligare så-dana välfärdsförluster som vi lider av och som jagpersonligen verkligen känner av: Jag bor i ett sämreland, även om faktiskt BNP har ökat under den sistatioårsperioden.Detta gäller jämlikhet när det gäller lön, makt, re-surser och fritid - klassaspekten är fortfarande såtydlig. Men detta gäller också mänskliga rättigheter.Människor utsätts för våld, sexualiserat våld, därföratt de är kvinnor i första hand. Homosexuella utsättsför våld. Människor som har en annan bakgrund, sominvandrare, utsätts för våld. sätts enserie av lagstiftningar i verket för att förhindra attolika grupper i vårt land diskrimineras - på den friamarknaden, . Och när vi då tar upp ochskärper frågor om sexuella trakasserier och när viskärper jämställdhetslagen för att förhindra att kvin-nor skall diskrimineras tycker jag alltid att det är ettenastående motstånd från de fria marknadskrafternasförsvarare här i kammaren, där jag tycker moderater-na går i spetsen.Frihet - ja! Makt - ja! Jag vill kalla kombinatio-nen av makt, frihet, rättvisa och icke-diskrimineringsom jag och vill stå för för jämlikhet.Jag vill för dagen lyfta fram frågan om kön. Vibrukar för det mest lyfta fram frågan om klass. Skärjag med klassens kniv när det gäller löner, förmögen-heter, utbildningsnivå, arbetsmiljö och boende finnerjag att den kniven fungerar. Skär jag klassmässigt fårjag fram stora sociala skillnader.Det är likadant om jag tar könskniven och skärgenom vårt samhälle strukturellt och tittar på lön,förmögenhet, pension, arbetsskador, anställningsav-tal, obetalt arbete, deltider som är ofrivilliga, sexuellatrakasserier, ohälsa, hur handikappade får sina resur-ser tilldelade, resursfördelningen i stort, kvinnliga ochmanliga idrotter och för att inte tala om makten inäringslivet. Hur många vd:ar är kvinnor?Vem tar det sociala ansvaret? Vem tar hand omgubbarna, barnen och de äldre? Vem får alltid stigatillbaka när de riktigt viktiga frågorna i samhälletlyfts? Hur är det med krig? Det är mest män. Hur ärdet med våldtäkter? Det är mest män. Hur är det medvåldet? Det är mest män.Kvinnor exploateras i sexindustrin. Kvinnor ex-ploateras i pornografin, som jag tycker att jag får påmig från TV, veckotidningar och t.o.m.flicktidningar. Detta är för mig stora välfärdsfrågor.Jag vill verkligen som vänsterperson säga att jag harett ideologiskt motstånd mot vad de fria marknads-krafterna har försett oss med. Vilken välfärdsförlustvi har drabbats av när alltför mycket har blivit mark-nad. Den är anonym, och där köper var och en vadhan kan eller vill. Det drabbar hårt klassmässigt. Mendet drabbar också väldigt hårt ur könssynpunkt.Jag hatar klassamhället. Jag vill ha mer demokra-tiskt inflytande när det gäller att fördela makt, resur-ser, pengar och trygghet. Därför är jag socialist. Menjag hatar också det patriarkala maktsystem som vilever under och som leder till de effekter jag nämnde.Könskniven är så precis när den skär i orättvisorna.Därför är jag feminist.Jag läste i hur två mode-rater - och , som kommer upp idebatten här senare - ondgjorde sig över MargaretaWinberg som de tyckte var den som bidrog till denpolarisering som finns mellan könen. Ha, ha! Tror niatt det är som bidrar till det? Detär helt andra mekanismer som bygger på makt, över-och underordning och kommersiellt utnyttjande avegenskaper som hänger ihop med de socialt konstrue-rade könen.Ni säger i er artikel att varken män eller kvinnorär offer för sina gener. Nej, men för den socialt kon-struerade egenskap som kallas för kön. Lika lite sommoderater förstår vad klass innebär ur social syn-punkt lika lite har ni förstått vad kön innebär. Därförär ni blinda när det gäller den källan till ofärd i vårtsamhälle och den källan för ökade klyftor.Det här är dokumenterat. SCB har en utmärktsammanställning som heter På tal om kvinnor ochmän. Där finns det oerhört mycket ledsamma sakeratt läsa om för oss som är intresserade av jämlikhet,jämställdhet och rättvisa. Kvinnors och mäns lönerkom från och Statis-tiska Centralbyrån. Den visar att vi har backat litesedan 1992 när det gäller att eliminera lönediskrimi-nering.Kvinnors lön är i förhållande till männens.Räknar jag bort ålder, utbildning och yrkestillhörighetåterstår det fortfarande , eller som jag bru-kar säga. Det är något slags snopptillägg som till-kommer det manliga könet. Lönediskriminering ärenligt min uppfattning ett brott mot mänskliga rättig-heter.Vi har anslutit oss till konventioner som förbjuderdetta. Vi har anslutit oss till EU-direktiv som förbju-der detta. Vi har en egen lagstiftning som förbjuderdetta. Ändå säger man - och det säger även regering-en, - att det är avtalsparterna som fårsköta det.Marknaden är för hård för att avtalsparterna skallkunna lösa detta. Vi måste ha skarpare politiska in-strument som tillåter de demokratiska institutionernaatt upprätthålla lönejämlikhet mellan könen och för-bjuda diskriminering. Jag hoppas på ytterligare posi-tiva besked. Det finns ett litet tilläggsdirektiv. Mendet går alls icke så långt som nödvändigt är.Anf. 98 BO () replik:Herr talman! När man hört hon har karakteriserat lokalvårdsarbete som pi-gjobb, vilket är ganska mycket förakt mot de männi-skor som utför sådant jobb, kan man diskutera ominte det har varit mycket negativt för jämställdhetsde-batten.När man lyssnar på får man klartför sig att liksom tidigare vill styra åtmänniskan i stället för att låta människan själv be-stämma. använder ord som delaktig-het i stället för valfrihet och självbestämmande. Mendet är rätt signifikativt för en som är vänsterpartist.Det är ganska givet.Han var också ganska föraktfullt mot vad hankallade för marknadskrafterna. Men om vi ser varvälståndet faktiskt har utvecklats positivt, vilket i sintur har hjälpt till att frigöra och skapa förutsättningarför kvinnor att arbeta och få en bättre ställning, är detdär marknadsekonomin har gett god tillväxt och braekonomi.Där planhushållningen och den vänsterpartistiskasocialismen har firat triumfer, på östra sidan av detsom en gång kallades för järnridån, tror jag inte mankan tala om att jämställdheten varit särskilt utpräglad,om vi uttrycker det milt.Anf. 99 HANS () replik:Herr talman! vet mycket väl att jagär en ivrig försvarare av marknadskrafter där de ledertill nytta och välstånd och till välfärd. Det gör de närdet gäller det mesta av varuproduktion och en hel deltjänsteproduktion, men inte när det gäller allt. Detgäller inte där människors existens är beroende av attresurser ställs till förfogande.Bo Lundgren bryr sig inte om de deltidsarbetslö-sa. Han bryr sig inte om att ytterligare 50 000 kvinnorkom till på korttidskontrakt som inget annat vill än attfå friheten, , att kunna försörja sig ochatt i det civila livet kunna ha längre framförhållningän till . Förstå att demokratin och depolitiska institutionerna har sin roll att spela på basisav en effektiv marknadsekonomi.Sedan till frågan om lokalvård och pigor. Lo-kalvård är någonting hedervärt. Pigor är när en män-niska tvingas att utföra detta för en annan mycketbättre lottad människa, som dessutom enligt BoLundgren skall ha samhällssubventioner. Det förstårjag inte.Anf. 100 BO () replik:Herr talman! Jag tycker naturligtvis att den somvill arbeta mer och som har deltid eller ingetarbete alls skall ha ett arbete. Det kräver att vi låtermarknadsekonomin fungera på ett vettigt sätt.Det förvånar mig att efter sin"avrättning" av socialdemokraterna när det gälldekasinoekonomin vill stötta ett sådant partioch dess politik. Den politiken har misslyckats i dettaavseende. Det förvånar mig väldigt mycket.Sedan är det rätt intressant med hans definition.Den man eller kvinna, oftast kvinna här i ,som städar gör ett sam-hällsnyttigt arbete. Men så är det inte om sammaperson skulle hjälpa till att städa hemma hos HansAndersson för att möjligen avlasta hans hustru - jagvet inte familjesituation - ellerhonom själv.Som ungkarl har jag städat mycket i mina dagar.Det kan göras effektivt eller mindre effektivt. Menom arbetet görs hemma är det plötsligt inte samhäll-snyttigt. Detta är förakt. Det finns inte en diskussionsom handlar om att den som reparerar fönstren här iriksdagen gör ett samhällsnyttigt arbete men om hangör det hemma hos är det inte sam-hällsnyttigt. Detta är ett mansgrisresonemang och ettförakt för kvinnorna.Anf. 101 HANS () replik:Herr talman! Jag tror att det är bäst att tvättafönstret så att det blir klar utsikt. Jag har inte talat ompigor, städning och fönsterputsare. Jag vill inte ha ensamhällssubvention för en man som kommer hem ochputsar mina fönster. Jag vet inte om hardet, men jag vill inte ha det.Bo Lundgren talade om kasinoekonomin. Jag harvarit mycket kritisk mot vad som då hände och vadsocialdemokraterna gjorde, i den takt de gjorde detoch det sätt på vilket de gjorde det. Men de var undertrycket av en nyliberalism som, vill jag påstå, hadesin främsta exponent hos moderaterna.Det jag har velat diskutera här än en annan kom-ponent av välfärden än den som mäts i procentnivåeri socialförsäkringssystem, nämligen delaktighet påarbetsmarknaden, den sociala välfärden och att hajämlikhet som grund för samhället när det gäller maktoch att hävda mänskliga rättigheter. Alla de försöksom har gjorts för att ta sig framåt vad gäller jämlik-heten mellan könen har varit emot underde senare åren. Jag beklagar det.Anf. 102 ()replik:Herr talman! borde varit med påSPN-frukosten om arbetsbeskattning och sysselsätt-ning i morse.Det handlar om 7 miljarder timmar i obetaltegenarbete. Vem är det som gör detta obetalda arbe-te? Här bör nog lyfta könsknivenoch hjälpa till att få fart på tjänstesektorn.Hans Andersson är med och sänker sysselsätt-ningsmålet för år . Han vill inte tillbakatill 80-talets mål. ligger på femte plats vadgäller betalda sysselsättningstimmar för kvinnor. Omen miljard av dessa timmar skulle överföras till mark-nadsarbetssektorn skulle vi få 700 000 nya jobb. Jagtycker att skall ta könskniven ochskära skatten.Anf. 103 HANS () replik:Herr talman! Jag förstod inte allting. Jag har välinte sänkt sysselsättningsmålet för . Detkom i drömmen, jag är glad över att min begreppsapparat såsnabbt har förankrats på andra sidan blockgränsen.Skär med könskniven! Då skall se att kvinnor har tvingats ned på deltid ellerbetalar sin deltid alldeles själva, att arbetet är heltolika fördelat i vårt samhälle, åtminstone om manmäter det betalda arbetet.Kvinnor gör det obetalda arbetet för att männenskall göra sitt betalda arbete med makalösa över-tidsvolymer. Det är därför som jag står för arbetstids-förkortning som en oerhört viktig jämställdhetsreformi vårt samhälle. Vi skall med olika metoder, om inteannat så med incitament, men jag kan även tänka migtvång, fördela föräldraledigheterna jämnare mellankönen. Jag accepterar inte den ojämlikhet som i dagråder mellan könen.Anf. 104 ()replik:Herr talman!