prot · GM0956 · 1999-02-16 00:00:00 — Min förhoppning är att viskall kunna presentera ett förslag som har en godmajoritet i bland de partier som stod bakomde grundläggande principerna. Regeringen rubbar intede grundläggande principerna, men min förhoppningär vi skall få ett bättre underlag i bakom enkommande proposition.Siv Holma undrade om resurserna inom kommun-sektorn var tillräckliga. Vi håller ju nu på att göra enbedömning av detta. Vi har genomfört en enkät tillalla kommuner och landsting om hur deras ekonomiser ut, vilka möjligheter de har att klara balanskravetår 2000 osv. Sammantaget visar resultatet av dennaenkät att kommunsektorn som helhet kommer att varai balans . Det kommer att finnas ett antalkommuner som inte har möjlighet att klara balan-skravet medan andra kommuner har betydligt gynn-sammare förutsättningar med överskott i sin ekonomi.Vi gör nu en samlad bedömning av kommunernasförutsättningar att klara de åtaganden som blir aktu-ella framöver. Det är klart att kommunerna står inför oerhört storastrukturproblem. Man måste flytta resurser inom denkommunala sektorn till följd av minskat behov inombarnomsorgen, successivt inom skolan och sedanvidare till äldreomsorgen. Problemen med dennaomstrukturering inom kommunsektorn kan vi intelösa bara genom att skjuta till nya pengar, utan dethandlar om att använda de pengar som kommunernahar på ett sätt som tillgodoser de verkliga behov somfinns.Jag vill inte göra något uttalande om vilketutrymme det finns för kommun- och landstingssek-torn framöver. ligger det 4 miljarder. Detligger ytterligare 2 miljarder och sedan skallvi bedöma resursutrymmet och för de kom-mande åren.Anf. 75 ():Herr talman! Jag delar statsrådets bedömning attden regionalt spridda högre utbildning som vi nu harlyckats att få till stånd kommer att vara väldigt viktig.Jag vill påminna om att också detta ju har åstadkom-mits i strid mot de centralistiska krafterna i det poli-tiska systemet.Efter denna interpellationsdebatt drar jag slutsat-sen att det finns anledning att hysa en behärskadoptimism över att detta skall kunna landa något så närtillfredsställande i den här kammaren.Till vill jag säga att i samband medbehovet av ökade resurser måste vi konstatera att detfinns en balans - precis som statsrådet erinrade om -mellan tilldelade resurser och behovet av att hållaomvandlingstrycket uppe i den kommunala verksam-heten. Precis som i näringslivet och i övrig verksam-het finns det självklart förutsättningar för effektivi-tetsförbättringar också inom ramen för tilldeladeresurser. Den balansgången måste vi ständigt varavaksamma på så att vi inte tilldelar resurser somtrycker ned behovet av omvandlingstryck.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 1998/99:146 om detkommunala skatteutjämningssystemetAnf. 76 Statsrådet ():Herr talman! har frågat finans-minister vilka åtgärder han ämnar vidtaför att förändra nuvarande utjämningssystem så attarbetslösheten i minskas ochtillväxten inte längre hämmas.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som skall svara på interpellationen.Jag vill inledningsvis framhålla att utjämnings-systemets primära syfte är att skapa likvärdiga förut-sättningar för alla kommuner och landsting att bedri-va sin verksamhet, och det är därmed också ett viktigtinstrument för att tillförsäkra alla delar av landet attfå del av den ekonomiska tillväxten. Utjämningssys-temets syfte är således inte att skapa tillväxt.Den kommunala utjämningsutredningen tillsatteshösten 1995 med uppdrag att följa upp, utvärdera ochutveckla det bidrags- och utjämningssystem förkommuner och landsting som trädde i kraft den 1januari 1996. Enligt direktiven skulle kommitténlämna förslag till förändringar för att förbättra sys-temets förmåga att skapa likvärdiga ekonomiskaförutsättningar för kommuner respektive landsting.Uppdraget gällde i första hand systemet för kostnads-utjämning.I kommitténs betänkande, Kostnadsutjämning förkommuner och landsting (SOU 1998:151), somöverlämnades till regeringen i mitten av decemberbehandlas även systemet för inkomstutjämning ochden s.k. Pomperipossaeffekten. Vad gäller de olikalösningar som står till buds för att begränsa de nega-tiva marginaleffekter som kan uppkomma i systemetsinkomstutjämning anser kommittén att de står i kon-flikt antingen med målet om en långtgående utjäm-ning eller med målet att den enskilda kommunen inteskall kunna påverka bidragets eller avgiftens storlek.Som svar på fråga vill jag sägaatt utjämningssystemet inte kan lösa arbetslöshets-problemen i landet eftersom det inte tillför den kom-munala sektorn några ekonomiska resurser. För attminska arbetslösheten och förbättra tillväxten krävsandra typer av åtgärder. Vad gäller problemen i stor-stadsregionerna har regeringen tillsatt en storstads-delegation med uppgift att utveckla och samordnaden nationella storstadspolitiken. kan jagpåpeka att arbetslösheten i är lågi förhållande till andra delar av landet och att Stock-holmsregionen växer snabbast i hela landet.Kommitténs betänkande har skickats på remiss tillsamtliga kommuner och landsting samt ett antalmyndigheter och organisationer. Regeringen avser attefter beredning lämna förslag 2000 till i samband med 1999 årsekonomiska vårproposition. Regeringen kommer vidberedningen att pröva de synpunkter som inkommerunder remisstiden, men jag vill inte gå in ien sakdiskussion om hur förslaget om kostnadsutjäm-ning skall utformas.Anf. 77 ():Herr talman! Med hänsyn till föregående inter-pellationsdebatt, representerar jag väl de där andrapolitikerkrafterna.Jag får tacka för svaret.Jag vill redan från början deklarera att jag tyckeratt det nuvarande kostnads- och inkomstutjämnings-systemet strider mot grundlagen och är ett grundskottmot den kommunala självbestämmanderätten. Det ärinte helt obekant att vi moderater tycker att utjäm-ningen skall ske via statsskatten i stället. Men det ärinte det jag har framställt interpellationen om, utandet är om de konstiga tillväxthämmande s.k. Pompe-ripossaeffekter som finns i systemet.Jag är lite besviken på att statsrådet inte mer kon-kret vill utveckla vad han menade då han offentligtför någon veckan sedan själv kallade effekterna enskönhetsfläck. Det gav åtminstone mig ett visst hoppom att man , när valet är över, skulle mer sakligtkunna operera bort de tillväxthämmande Pomperipos-saeffekterna, men så är tydligen inte fallet.I svaret sägs att utjämningssystemets syfte inte äratt skapa tillväxt. Ja, det må så vara, men jag skall väländå inte tolka det så att syftet är att hämma tillväxt?Så är det nämligen i . Jag skall tanågra exempel.I min egen kommun tjänar man 10 000 krper person som man kan få ur produktionen och där-med således minska förvärvsfrekvensen. Ett annatexempel på en kommun som inte kan påstås vara såvälmående och som har under medelskattekraft ärNorrtälje. Den kommunen får plus minus noll i re-sultat om de sänker kostnaderna. De har således ingetsom helst incitament, och det kan leda till passivitetoch ingen utveckling.Vid ett seminarium i går talade man från om att man uppfattade systemets Pompe-ripossaeffekter så att det egentligen uppmanar stadenatt inte längre bygga några bostäder.Herr talman! Den här typen av system kan maninte ha, som regeringen talar om att syssel-sättningen är vår viktigaste fråga. Hela landet behövertillväxt - javisst. Men det blir inte bättre av att manstryper . Övriga landet tjänar intepå att tillväxten minskas i Stockholmsområdet.Jag förstår slutligen att statsrådet ännu inte vill gåin på detaljer i ett kommande förslag, men man blirnågot oroad när man tar del av Soci-aldemokraternas eget regionala remissvar. Där sägerde att systemet är så komplicerat att ytterst få begri-per systemet och att även om några kommunstyrelse-ordförande förstår det gör inte de vanliga medborgar-na det. Det är ett hot mot demokratin.Man blir inte heller gladare när man läser vad pro-fessor på säger om förslaget. Hansäger: "Principen om att kompensera merkostnader,som beror på opåverkbara faktorer, har inte hellerföljts på ett konsekvent sätt. Av dessa skäl kan vissakommuner bli överkompenserade och andra under-kompenserade i utredningens förslag. Bland annattenderar kommuner, som är föregångare i att skäraned och förnya verksamheten, att bli missgynnade.Kommuner, som släpar efter i besparings- och effek-tiviseringsarbetet, kan i stället bli belönade med ut-ökade bidrag. Vetskapen om det kan ge upphov tillnegativa incitament. Vore det inte bättre att frysanuvarande system och försöka få fram ett förslag somde flesta kan begripa, som kanske inte strider motgrundlagen och som befrämjar effektivitet och ut-veckling?Anf. 78 ():Herr talman! Jag vill ta upp ett par andra aspekterpå intäktssidan.Vi har ett omfattande regionalpolitiskt stöd-system, och alla de här stödformerna är statligt base-rade. Dessutom har vi det kommunala skatteutjäm-ningssystemet, men som baseras på finan-siering. Jag vill ändå räkna in det i regionalpolitiken.Det framgick också av den tidigare debatten. Dethandlar till stora delar om glesbygd. Det system vihar är rent av storstadsfientligt.Herr talman! En kommuns pengar - vad är det förpengar? Jo, det är kommuninvånarnas skattepengar.Därför tycker jag att vi också måste se det från indi-vidperspektivet. Varje kommuninvånare som betalarskatt i sin kommun betalar lika mycket per intjänadhundralapp - här finns ingen progressivitet. Det ledertill att förlorare blir låginkomsttagarna i de bidragan-de kommunerna, och vinnare är höginkomsttagarna ide mottagande kommunerna. Förlorare blir alltsåbarnfamiljerna, de lågavlönade, oftast kvinnor somhar viktiga jobb i vården och omsorgen. Förlorare blirockså de gamla. De betalar skatt i de bidragandekommunerna, och de måste också allt oftare betalahöjda avgifter för den kommunala servicen. Dess-utom skall de bidra till att täcka andra kommunersverksamhet.En annan aspekt som jag vill ta upp är att det nu-varande systemet är odemokratiskt. Som kommunin-vånare kan vi granska och utvärdera politikernashantering av ekonomin och servicen i hemkommu-nen. Om vi är missnöjda kan vi vid nästa val väljaandra företrädare. Men de pengar som skickas tillandra kommuner kan man inte följa. Hur mina skat-tepengar används när de kommer till andra kommu-ner redovisas inte någonstans.Det kommunala utjämningssystemet har ett in-byggt demokratiskt underskott, enligt min mening.Vad är det som säger att pengarna används till rättsaker, till just de kommunala kärnverksamheternavård, skola och omsorg? Vad är det som säger attpengarna inte i stället används till kommunala under-skottsverksamheter i diverse bolag eller andra saker?Utifrån detta vill jag ställa några frågor till stats-rådet.Håller inte statsrådet med om att det egentligenvore bättre om vi hade ett statligt system? Är det intefel att kommunerna skall vara basen för intäkterna iett system som huvudsakligen skall kompensera förstrukturella skillnader?Håller ministern med mig om att det till syvendeoch sist är de små människorna, de svaga i samhället,som kommer i kläm i det nuvarande utjämningssys-temet?Håller ministern med om att det är odemokratiskt,genom att vi inte kan följa hur pengarna används?Kan vi lita på att även intäktssidan kommer att fåen bättre utformning i den modell som är utlovadtill i vår och att åtminstone Pomperipossaeffektenelimineras?Anf. 79 Statsrådet ():Herr talman! I den tidigare interpellationsdebattenförde jag ett principiellt resonemang som jag gärnavill anknyta till.Varför har vi ett inkomst- och kostnadsutjäm-ningssystem? Jo, det är ju en följd av att vi lämnadede specialdestinerade statsbidragen och gick över tillpåsen med generella statsbidrag till kommunerna.Om alla kommuner och landsting skall ha likvär-diga förutsättningar att klara sina åtaganden, måste viha en kostnadsutjämning som tar hänsyn till destrukturella skillnaderna.Kostnadsutjämningen tar ju också hänsyn till demerkostnader som finns i storstaden. Jag tycker attdet är något orättvist att påstå att är miss-gynnat i det avseendet. får hela 48 %av de 5 miljarder som ingår i kostnadsutjämningeninom kommunsektorn på en befolkning av 8 %.De debattinlägg - inte så mycket här men iden allmänna debatten - som skjuter in sig på attStockholm är missgynnat tycker jag är utomordentligtmissriktade. andel sjunker enligt utred-ningens förslag, men trots det får en storandel av de 5 miljarder som finns inom kostnadsut-jämningssystemet.Så till inkomstutjämningen. Jag har i olika sam-manhang, och jag gjorde det i den tidigare interpella-tionsdebatten, deklarerat en stark uppslutning bakomen långtgående inkomstutjämning. Den tillväxt avskatteunderlaget som sker i elleri andra tillväxtregioner är ju inte enbart en frukt avkraften i regionen, utan det är en frukt av hela landetsansträngningar för att åstadkomma en bättre tillväxtoch en bättre ekonomisk utveckling i . Dettahar också Norrlandskommunerna bidragit till, om inteannat genom att fostra ungdomsgenerationen att takostnaden för utbildningen, som sedan har flyttat nedtill eller andra tillväxtcentrum.Inkomstutjämningen är också en fundamental för-utsättning för att skapa likvärdighet när det gällerkommunernas och landstingens möjligheter att klarasina åtaganden.Sedan över till Pomperipossaeffekten. Den är na-turligtvis en skönhetsfläck i systemet. Om vi hadefunnit någon lösning som inte innebar en sänkning avinkomstutjämningens nivå och som inte var påverk-bar av den enskilda kommunen, skulle jag gärna viljata upp en diskussion om hur man skulle kunna elimi-nera denna effekt. Men en förändring som tar bortPomperipossaeffekten får inte ske på ett sätt somminskar möjligheterna till inkomstutjämning mellankommunerna.Än en gång detta med att är missgyn-nat. Man skall se inkomst- och kostnadsutjämningen iperspektivet av de generella statsbidragen. Vi harökat de generella statsbidragen med 22 miljarder från1997 , och har väl intevarit de som har varit de varmaste tillskyndarna avdetta. Denna ökning ger 1 mil-jard kronor mer i statsbidrag! Jag tycker kanske att demoderata debattörerna skall ge Socialdemokra-terna och också ett erkännande för att vihar medverkat till att skapa bättre förutsättningar,även i , för att klara åtagandenainom vård, omsorg och skola.Anf. 80 ():Herr talman! Jag talade faktiskt inte om att det varsynd om . Jag talade om Pomperipossaef-fekten som jag tycker är fel. Man måste ha ett systemsom främjar tillväxt. Det kan ju inte vara ett självän-damål att försöka stoppa de regioner som drar. Ävenom det kommer en hel del pengar till får man inte glömma bort att ocksågenererar ganska mycket intäkter till staten i förhål-lande till befolkningsmängden. Även om befolkning-en i utgör av landets befolkning,genererar de av skatteintäkterna. Mensom sagt talade jag inte om stad.Detta med skattekraft kan bero på väldigt mångaolika saker. För att ånyo tala om min hemkommun,hade den ända en skattekraft som lågunder genomsnittet. Då byggde man våldsamt utbarnomsorg och äldreomsorg - alltså en kommunalåtgärd. Detta förorsakade kommunala kostnader, mendet innebar också att man kunde få ut framför alltkvinnor i arbetslivet. har denna kommun landetstredje högsta skattekraft och en mycket hög förvärvs-frekvens för både män och kvinnor. Man kan funderaöver vad det finns för incitament för detta system.Skall man nu våldsamt öka avgifterna för barnomsorgoch äldreomsorg eller försämra barnomsorg och äld-reomsorg för att anpassa sig till systemet? Det kanändå inte vara meningen.När det gäller inkomstutjämning håller jag heltoch hållet med statsrådet om att skattesatsen skallspegla den service som man bestämmer att man skallha. Sedan kan man ha en utjämning i grunden. Mendet får ju inte bli så att man tar ut skatt föratt betala till någon annan. För varje 10 000 kronorsom man får in i extra kommunalskatt i min hem-kommun får man betala till systemet.Sådana system kan man inte ha. Jag kan inte hållamed om att inkomstutjämning är bra, för det är intebra.Vad man uppmanar vissa kommuner till är: Mins-ka det antal som är i arbete och sänk era inkomster.Detta är inte bra heller för övriga landet.Anf. 81 ():Herr talman! Jag noterar först och främst att jaginte fick svar på några av mina frågor, t.ex. om denlilla enskilda människan, skattebetalaren, som i vissakommuner får dra ett väldigt tungt ekonomiskt lass.Jag fick inte heller svar på frågan om de demokratis-ka aspekterna i systemet, att pengarna inte går attspåra, att jag inte kan ställa någon politiker till ansvarför hur mina pengar används. Är inte detta odemok-ratiskt? Går det inte att ordna det på ett bättre sätt?När det gäller vet vi ju alla att blandalla kostnadsfaktorer saknas det en del väldigt tungafaktorer som har bäring på storstäderna. Vi har t.ex.väldigt höga kostnader för boendet. Vi vet också attdet hade varit väldigt bra om t.ex. psykiatrireformenseffekter, som ju lägger sig väldigt tungt på storstä-dernas ekonomi, hade funnits med i systemet, mendet gör det inte.Visst finns det brister, och visst finns det åtgärdersom bättre hade kunnat fånga upp storstädernas situ-ation.Jag skulle gärna vilja ha svar på min fråga omdemokrati och om den lilla skattebetalaren, för det ärden enskilda skattebetalaren som i slutänden står förpengarna.Anf. 82 Statsrådet ():Herr talman! Först demokratin: Som jag sade imitt tidigare inlägg är en grundförutsättning för dettasystem att alla delar av landet skall utvecklas på lik-artat sätt och ha samma möjligheter att klara sinaåtaganden. Man skall se kostnadsutjämningen som endel i hela statsbidragsgivningen till kommunsektorn,där också de generella statsbidragen ingår.Ibland möter jag kritik för att detta är ett svåröver-skådligt system, att man inte kan överblicka ochtränga in i det och att det bara är ett fåtal personer ilandet som har kunskaper om det. Det kanske kanvara en riktig invändning. Jag brukar kontra med attställa frågan: Hur många var det egentligen som hadeöverblick över det gamla systemet med 70-75 speci-aldestinerade statsbidrag? Det var ju ett minst likakrångligt och svårgenomträngligt system och minstlika besvärligt för medborgarna att förstå.Jag tycker att grunderna i inkomst- och kostnads-utjämningen är bra, sett i relation till hela statsbi-dragsgivningen till kommunsektorn, alltså även in-klusive de generella statsbidragen. Vi resonerar oftaom bara inkomst- och kostnadsutjämningen. Men viskall se den i relation till hela statens engagemang föratt ge kommunerna och landstingen förutsättningar attutvecklas.Så vill jag säga något till omtillväxten.Jag tror inte att det finns någon ansvarig kommu-nalpolitiker som gör sådana överväganden som talar om i sitt inlägg och som räknar pådet sätt han nämner som en följd av att det finns enPomperipossaeffekt i systemet. Jag känner kommu-nalpolitiker, oavsett politisk kulör, som personer somgör allt för att främja medborgarnas situation i sinarespektive kommuner. Några sådana kalkyler tror jagfaktiskt inte att man gör.Däremot är jag villig att tillstå - det gjorde jag imitt tidigare inlägg - att det naturligtvis är en bristoch en skönhetsfläck i systemet att vi har denna ef-fekt. Skulle vi hitta en lösning som inte innebär enminskad inkomstutjämning och som inte innebär attkommunerna kan påverka detta är jag öppen för endiskussion om den.Det är ungefär den slutsats som kommittén harkommit fram till. Kommittén kom inte fram till någonlösning som var riktigt hållbar enligt de utgångs-punkter som kommittén hade att arbeta med.Anf. 83 ():Herr talman! Det var säkert svårt att förstå sys-temet innan, men just därför bör man försöka göra detenkelt så att man vinner i demokrati i den meningenatt folk begriper det. Ärrade kommunalråd och kom-munstyrelseordförande förstår det säkert, men med-borgarna gör det som sagt var inte. T.o.m. socialde-mokraterna här i området har framfört att de inteförstår. Det är en demokratisk miss.Vi får inte glömma bort kostnadsutjämningen. In-komstutjämningen var en politisk fråga. Vi kan fun-dera över hur mycket politik som låg bakom tankenatt man skulle fördela pengar mellan olika kommu-ner. Men kostnadsutjämningen byggde på en tjänste-mannautredning från början. Man försökte med olikakriterier hitta rättvisa i det systemet. Det måste viändå säga.Sedan krånglade man till det. Då blir det kanskeinte helt rättvist. I början kan det naturligtvis varasvårt att hitta rättvisa.Om man ser ut i landet ser man att de som skrikerhögst är de som inte får tillräckligt mycket i kost-nadsutjämningen.Varje år ger ut en bok somheter Så kostar det i din kommun. Tittar man i den serman i en av de första tabellerna att de kommuner somligger framför allt norrut har dubbelt så mycket attröra sig med per invånare som kommunerna i stor-stadsområdena, om man räknar in statsbidrag ochskatt.Jag har ett förslag. Minska utjämningsgraden från95 % till 80 eller ännu hellre . Då finns incita-menten fortfarande kvar.Anf. 84 Statsrådet ():Herr talman! Jag är inte överraskad över det för-slaget. i inkomstutjämning har varit moderater-nas linje bakåt i tiden. Det är en linje som vi natur-ligtvis inte är beredda att medverka till. Det skulleinnebära att vi får en situation med en kraftigt gynn-sam utveckling för den kommunala sektorn i vissatillväxtregioner, men betydligt sämre förutsättningar iandra regioner.Utgångspunkten för mig är att tillväxten och ök-ningen av skatteunderlaget, som sker ojämnt i landet , skall fördelas på ett rättvist sätt över landet. Detär hela landets kraft som ligger bakom tillväxten.Jag vill än en gång säga att jag är övertygad omatt kommunpolitiker i de kommuner som kan drabbasav Pomperipossaeffekten inte gör sådana kalkylersom ibland framskymtar i debatten.