prot · GN0940 · 1999-12-06 00:00:00 — Även om man är försiktig med pengar, vilketman alltid ska vara, är det klart att det kan uppståreservationer därför att man hamnar i svårigheter närman ska genomföra olika program. Då är det inte baraatt betala ut. Det är inget utbetalningsmål. Det är intebara att spotta ut pengar. Det är inte det som det ärfrågan om. Det gäller att hålla i pengarna och ge ettbra bistånd. Det är en skyldighet gentemot skattebe-talarna, som har surt betalat in dessa pengar, att ge etteffektivt bistånd.Enprocentsmålet uppnåddes först under folkparti-regeringen , och nästa gång var det, precissom säger, under Bildts regering. Vitycker att det var bra att den borgerliga regeringenklarade detta.Det ska vara kunskapsbaserat - naturligtvis. Mas-sor av dessa pengar går också just till kunskapslyf-tande åtgärder. Men problemet är ändå att det saknaspengar, och därför är jag lite bekymrad. När modera-terna nu ska spara en dryg miljard skär de i områdeefter område, inte minst inom FN och de områdensom har talat så väl om. Deskär inom utvecklingsprogrammen UNDP och inombarnfonden. talade mycket väl omkvinnans roll inom biståndet och att det gäller attsatsa där, men prutar på kvinnofonden iFN. De pratar om att befolkningsfrågan måste lösas,men där skär de också ned. Jag kan fortsätta medområde efter område. Alla dessa saknar pengar. Var-för drar då in ytterligare?Anf. 25 () replik:Fru talman! Vi tycker att vi lär oss någonting un-der resans gång. Vi tror nämligen nu - och det kanockså se i vår budget - att detgäller att kraftsamla. Vi gör i vår budget en rejälkraftsamling på . Vi tror att man ska gå in inågra enstaka länder, och i de länderna ska man satsapå skuldavskrivningar, satsa på tillväxt och satsa påett kraftfullt bistånd när man sedan går ut vid en be-stämd tidpunkt. Därför har vi mobiliserat om pengar.Vi tror inte att det går att göra omläggningen såsnabbt, men vi har mobiliserat om pengar för att göraen kraftinsats i Afrika.Anf. 26 ()replik:Fru talman! Jag tror att det råder en sorts miss-förstånd mellan oss, eller också kan jag inte göra detriktigt tydligt för . Jag ser ingen mot-satsställning mellan pengarna och bra insatser. Detena förutsätter det andra, så att säga. Eftersom detsaknas pengar och resurser är problemet att få framdem för att göra ytterligare bra insatser, inte att kastabort pengar, inte att betala ut för att nå upp till deutbetalningsmål som talar om. Det finnsinga sådana i sig eftersom det saknas pengar. Där-emot kan det bli en reservation här och där därför attvi håller i pengarna och ska göra det effektivt.Det låter märkligt i mina öron, när jag talar medfolk som jobbar och sliter med detta, människor som ienskilda organisationer samlar in pengar för att fåihop till det här, att säger att det är förmycket pengar. Det är ju precis tvärtom!Jag förstår inte riktigt, och jag kommer väl aldrigatt kunna övertyga och moderaterna.Men om man ska göra investeringar, satsa på utbild-ning, satsa på kvinnor och se till att barnen får en godhälsa är det klart att det kostar pengar. Det är det somden rika delen av världen borde inse.Nu ligger ändå hyfsat till internationellt,trots den låga nivå som vi nu kommit in på, jämförtmed många rika länder som , osv. Om degjorde sin del skulle det vara en annan situation. Deär nere på av BNI. Men vi måste stå vid det vihar sagt, gå före och visa vägen, för det har vi rådmed.Anf. 27 ():Fru talman! På en enda jord med begränsade re-surser är vi alla beroende av varandra. Ansvaret förtillståndet i världen är gemensamt. degröna vill verka för en utjämning och en mer rättvisfördelning av jordens resurser. Världen står införgigantiska utmaningar i form av kraftig befolkning-sökning, storskalig miljöförstörelse, minskad bördig-het och brist på vatten och livsmedel. Konkurrensenom jordens resurser skapar starka spänningar ochkonflikter. Vi hörde här innan Biörsmark säga att dethade blivit bättre på en del områden; rent vatten hadefler tillgång till. Ändå vet vi att ungefärligen 15 000personer dör av vattenföroreningar. 15 000personer, det är som en medelstor svensk stad, dör avförorenat vatten. Vi vet också att vattentillgången ärbegränsad. Det bildas inget nytt vatten. Det som för-orenats förblir förorenat, och det cirkulerar ständigtrunt i sin begränsning, och behoven ökar.Klyftorna har ökat och ökar. Vi som har det brafår det bättre, ökar vår levnadsstandard och förbrukarmer av jordens resurser som de fattiga fårdet fattigare. Det beror väldigt mycket på att jordensresurser är begränsade. Siffror som att av jor-dens befolkning förbrukar av dess tillgångar ärvanliga att höra i debatten. fick vi t.o.m. höra attdet minskat till 10/90, vilket precis visar på att detinte är åt det mer positiva hållet som utvecklingengår, snarare tvärtom. Klyftorna ökar ytterligare, inteminskar de.I den situationen krävs det att vi som har råd ochmöjligheter också ställer upp och hjälper till för attminska klyftorna. Jag tror att den stora delen för attklara detta är att satsa betydligt mer på miljöarbetet,att se till att få fungerande kretslopp där resurseråtervinns och återanvänds på ett sätt som gör att viinte tar av kommande generationers möjligheter attleva på vår jord. Det är mycket inom miljöområdetsom vi måste lägga mer av resurserna på för att klaraframtiden och för att få en bättre fördelning.Det senaste året har vi kunnat se oändligt mångamiljökatastrofer. Det sägs att miljökatastrofsituatio-nen var den värsta vi någonsin upplevt. Det talasom att miljöskadorna skulle röra sig om 700 miljarderkronor, vilket visar på att det är oerhört angeläget attförebygga så att vi inte ökar miljöproblemen i värl-den.Vi har den senaste helgen fått känna av och se vaden orkan kan innebära när det gäller förstörelse ochproblem. Utifrån det perspektivet kanske det är lättareatt se och förstå andra länders situation där det härmera hör till vanligheter och där katastroferna ochskadorna blir så mycket större.Vi har i vår motion som vi skrivit på detta områ-det tagit upp de långsiktiga frågor som vi tycker attdet är viktigt att satsa på. Vi har också visat att vitycker att biståndet behöver öka. Vi har sagt att en-procentsmålet behöver vara uppnått . Vi har också sagt att behöver biståndetöka till för att vi på ett bra sätt ska kunna bidratill den internationella fördelningen.Det finns också en del i det här som vi tycker ärviktigt och som kammaren faktiskt beslöt för ett årsedan, den biståndspolitiska utredning som ännu intekommit i gång men där jag hoppas att vi av bi-ståndsministern får höra var den befinner sigoch om en sådan utredning möjligen kommer tillstånd. Jag tror att det oerhört angeläget att vi får en nybiståndspolitisk utredning som tittar över verklighe-ten från och framåt och vad vi behöver göra föratt kunna satsa biståndsmedlen på ett effektivt och brasätt.Utskottet har skrivit att fattigdomsbekämpningenär det övergripande målet när det gäller biståndet. Detär oerhört viktigt och angeläget. Mycket av det bi-ståndsarbete som utförs når väldigt långt. Manhar också lyckats väldigt bra i sitt biståndsarbete.Därför är det angeläget att man ger möjligheter tilldet småskaliga bistånd som ger bra resultat just därdet verkar. Det är tragiskt att vi får se och höraatt vi inte klarat av angelägna biståndsmål på grundav ekonomin. Det gäller att man verkligen tittar överhur man ska fördela så att de angelägna projekt sombehöver genomföras också kan genomföras på ett brasätt.Utifrån detta har jag inget yrkande. Vi har intenågon reservation utan ett särskilt yttrande. Där po-ängterar vi just långsiktigheten i biståndet och viktenav att satsa långsiktigt så att det blir mer pengar fördem som bäst behöver det och framför allt att mantittar på hur man kan fördela globalt i en alltmerkrympande värld så att resurserna räcker till för allt-fler människor. Det är vad det faktiskt är fråga om:Antalet människor på vår jord ökar somresursfördelningen ser ut som den gör och bordese helt annorlunda ut . Det är det långsiktigamålet som vi verkligen måste jobba med för att få etteffektivt och bra bistånd som leder till en ökad globalrättvisa.Anf. 28 ()replik:Fru talman! Vi är överens om beskrivningen avsituationen och vad som behöver göras för att få enannan och rättvisare värld. Där råder inga delademeningar. Detsamma gäller den biståndsutredning,som har krävt . Den ska nutydligen komma till stånd. Vi får kanske så småning-om höra biståndsministern berätta om detta. Vi harinte sett några direktiv i alla fall. Det har dröjtöver . Vi har som sagt inte sett någradirektiv till någon utredning.Jag skulle vilja fråga omdet finns något omtänkande när det gäller resursernatill biståndet. säger en sak ochgör det också i ett särskilt yttrande som tidigare lågsom reservationer från sida.Men har ni inga reservationer, utan ni accepte-rar regeringens låga nivå. Då vill jag höra hur Miljö-partiet egentligen resonerar. Jag tycker inte att ordoch handling stämmer. Ni går ned till en låg nivå iförhållande till tidigare. Men det stämmer inte meddet som ni säger i ord och som ni säger i ert särskildayttranden. Ändå har ni inga reservationer. Hur får nidetta att gå ihop?Anf. 29 ()replik:Fru talman! Det är ju det dilemmat som man harnär man samverkar. Som ett litet parti kan man inte fågehör för alla sina synpunkter på alla områden. vet ju att ekonomin i det här landetinte har varit så lätt att hantera med bl.a. ganska storaskulder. Då har det skett besparingar på sätt som jagibland kanske inte hade prioriterat om jag ensam hadefått bestämma.Om vi avger en reservation, som tyck-er att vi ska göra, leder det ju inte till att det blir merpengar i budgeten för de fattiga människorna. Tyvärrfinns det inte någon majoritet i den här kammarensom skulle kunna driva igenom en utökad bistånds-budget. I det läget är det mer konstruktivt att varamed att påverka och åstadkomma någonting resultat-mässigt i politiken än att bara avge reservationer.Anf. 30 ()replik:Fru talman! sade att manmåste skära i biståndet på grund av dåligaekonomi. Jag ställer inte riktigt upp på det resone-manget. Den dåliga ekonomin ochbörjan av har vi själva åstadkommit. Tan-ken var aldrig att de fattiga utvecklingsländernaskulle vara med och sanera ekonomi. Detvar just för att säkra den delen som man antog enpro-centsmålet 1968. Så det resonemanget håller interiktigt, tycker jag.Jag kan ha förståelse för dilemma.Ni är ett av tre partier som ska försöka att sy ihopdetta. Jag skulle tro att i ochför sig skulle ha velat se ett annat utfall.Då vill jag bara önska till i fortsättningen. Såvitt jag förstår ska sam-arbetet pågå . Med den ambition somMiljöpartiet har borde ni kunna pressa regeringen tillett annat agerande på detta område. Om ni gjorde detskulle ett av de tre partierna falla bort. Då finns detinte längre en majoritet. Använd det läget och utnyttjaden situationen! Var inte så flat mot regeringen, utansätt lite press på den så att den blir lite nervös! Då kanregeringen kanske komma tillbaka med enannan budget.Anf. 31 ()replik:Fru talman! Jag tackar för de goda råden när detgäller förhandlingsteknik. Jag förstår att Folkpartiethar en viss erfarenhet av det eftersom man tidigarehar suttit med i regeringar.Eftersom det är av BNI som ska utgöra bi-ståndet kräver det att vi har god ekonomi. Har vidålig ekonomin innebär det att biståndet blir lägre.Därför är det angeläget att se på detta utifrån ett hel-hetspersepktiv. Självklart ska vi försöka att utökabiståndet, och det hoppas jag att vi får biståndsmi-nisterns stöd för så att den frågan blir prioriterad ikommande förhandlingar. På så sätt kan vi snabbarenå upp till enprocentsmålet.Jag har också markerat att vårt parti vill se ett än-nu högre bistånd. Bistånd är den väg som man kan gåför att förebygga konflikter och minska kommandekatastrofer, kostnader osv. Där har som landett stort ansvar.Anf. 32 ():Fru talman! "Den som har två skjortor skall delamed sig åt den som ingen har, och den som har brödskall göra på samma sätt. ""Den som ger åt de fattiga skall ingenting sakna,den som vänder bort blicken förbannas av många. "Jag väljer att inleda med två bibelställen, detförsta ur tredje kapital i Nya testa-mentet och det andra ur 28:e kapiteli Gamla testamentet.För drygt ett par veckor sedan tog emotden nya bibelöversättningen. Som ni vet rymmerBibeln mycket tänkvärt även för denna debatt. Tex-terna handlar inte sällan om just solidaritet med defattiga.Efter har följt många skrifter som satt soli-daritet och medmänsklig omsorg i centrum för ettvärdigt mänskligt liv. Just dessa värderingar är enviktig utgångspunkt för biståndet.Nu ska jag våga språnget över till regeringensbudgetförslag, kapitel sju, avsnitt 3.3, där den inle-dande texten lyder: "Solidaritet i vårt eget samhälls-byggande måste gå hand i hand med internationellsolidaritet. I en värld av starka ömsesidiga beroenden,måste trygghet och välfärd främjas för alla, om kon-flikter skall undvikas." Stycket avslutas med:"Genom biståndet bidrar vi till fred, rättvisa och ut-veckling i världen. "Men stycket innehåller en viktig mening till,nämligen: "integration i världsekonominmåste underlättas och stödjas." Därför är förra veck-ans misslyckande i för världshandelsorganisa-tionen WTO djupt att beklaga. De privata kapitalflö-dena i form av främst handel och investeringar i u-världen dominerar nämligen kraftigt över det offent-liga biståndet. Därför är regelverket för dessa avavgörande betydelse för utveckling. Sär-skilt de fattiga länderna hade varit betjänta av enfrihandel med ett regelverk som medverkat till dessaländers utveckling och snabba utrotning av fattigdo-men.Det blir än tydligare i perspektivet av att trots attandelen fattiga fortsatt att minska under det gångnadecenniet så har antalet fattiga ökat, och klyftornamellan fattiga och rika likaså. De olika sociala indi-katorer som mäts har stagnerat eller försämrats.Vi lever i där globaliseringen för med signya förutsättningar och nya möjligheter. Den strykerunder att relationer till andra länder griper in i allapolitikområden. Utöver biståndspolitiken blir utrikes-,säkerhets-, migrations-, handels- och näringslivs-,miljö-, kultur- samt finanspolitiken särskilt berörda.Därmed blir också dessa områden viktiga instrumentför vår relation till . Med flera politikom-råden blir också samstämmigheten dem emellan av-görande för resultatet.Biståndspolitiken behövs som ett komplement ochett kitt. Den kan bygga de nödvändiga ramarna ochinstitutionella förutsättningarna för att politiken påövriga områden ska få genomslag. Den kan ge stödtill så att de kan dra nytta av globalise-ringens möjligheter.Den kan dessutom innebära en avgörande över-levnads- och utvecklingsinsats för de allra fattigasteländerna som befinner sig på globaliseringens bak-gård där bärande sociala strukturer bryts ned och därdörren i praktiken hålls stängd för deltagande på denmarknad som kan ge utveckling.Det händer mycket nu som kommer att vara avavgörande betydelse för vårt samarbete och part-nerskap med utvecklingsländerna. Jag nämnde han-delssamarbetet om vars framtid vi har anledning attkänna oro efter Seattle.Vi har för inte så länge sedan fått en gemensaminternationell strategi i utvecklingssamarbetets bidragtill det 21:a århundradets utformning. EU har genom-fört en utvärdering och sätter nu samman en hand-lingsplan för att åtgärda de många brister som finns iEU:s eget bistånd men också i koordineringen mellanländernas biståndsinsatser.Här hemma har vi under ställt sammanpolicy för fattigdomsbekämpningen, arbetet för de-mokrati och mänskliga rättigheter, för miljö, för jäm-ställdhet, för partnerskap med och samarbetemed . Arbete pågår med en policy för insatsernabland barnen. Och vi ska just tillsätta en stor utred-ning om mål och inriktning för vårt bistånd och omvåra relationer till utvecklingsländerna.Vi har onekligen anledning att se fram emot enspännande tid, där mycket kommer att hända somberör vårt utvecklingssamarbete och därmed djupastsett mycket av våra grundläggande värderingar ommänskligt samliv.Fru talman! Jag ska inte ägna mer tid åt allmännareflexioner kring biståndet. Jag antar att vår nya bi-ståndsminister , som jag för öv-rigt vill hälsa varmt välkommen till debatten, har endel tankar att delge oss vad gäller våra relationer tillutvecklingsländerna.Jag ska i stället gå över till att kommentera självabetänkandet UU2, som vi debatterar här , ochnågra av dess reservationer och särskilda yttranden.Men innan jag gör det, så låt mig genast bifalla ut-skottsmajoritetens förslag i sin helhet och avslå allareservationer som är fogade till betänkandet.Jag vill också göra klart att jag överlämnar till minkollega att ta debatten i de olika sakfrå-gorna under betänkandets avsnitt Övrigt multilateraltsamarbete och avseende det bilaterala samarbetetavsnitten Verksamhetsgrenar och Samarbete medländer och regioner. Vi har slutligen ett särskilt av-snitt sist i betänkandet som inte direkt hör ihop medu-landssamarbetet utan lever sitt eget liv, det s.k.öststödet. Det lämnar jag till min kollega att ta hand om.Den första punkt som tas upp i betänkandet berörden kommande biståndsutredningen. I det särskildayttrandet nr 1 av och slåsöppna dörrar in. blir såvitt jagförstår den breda genomlysning som efterfrågas.Dessutom förutsätter utskottet att det övergripandemålet om fattigdomsbekämpning ligger fast.Folkpartiet och ifrågasätter det över-ordnade målet att höja de fattiga folkens levnadsnivå.Folkpartiet vill göra demokratimålet överordnat ochreserverar sig till förmån för detta. häv-dar att det är missvisande att ha fattigdomsbekämp-ningen som överordnat mål. Med den utveckling somjag tidigare omtalat med ett ökat antal fattiga och motbakgrund av de grundläggande värderingar som jagnämnt och som många delar, är det knappast läge attifrågasätta fattigdomsbekämpningen som det över-ordnade målet för vårt utvecklingssamarbete.Jag ska också be att få citera förre biståndsminis-tern i detta ämne. Citatet är från enbiståndspolitisk debatt 1997. Det lyder: "Kärnan isolidaritetens idé är att de fattiga har rätt till sitt män-niskovärde och rätt till frihet från armod och förtryck.Fattigdomsbekämpningen är därför det viktigasteledet i arbetet för en mer demokratisk, rättvis ochfredlig värld. "I reservation 1 uttalar också:"Oberoendemålet bör granskas i samband med denaviserade biståndspolitiska utredningen. Det bör dåövervägas om detta mål helt ska strykas." Här slårFolkpartiet in öppna dörrar, eftersom själva kärnan iutredningen är just att se över delmålen.Såväl som anser i reser-vationerna 2 och 3 att demokratibistånd till diktaturerendast ska ges via enskilda organisationer. En sådanabsolut avgränsning vore mycket oklok. Självfalletspelar i sådana stater - i den mån är engage-rat i bistånd - de enskilda organisationerna en särskiltviktig roll som kanaler för bistånd över huvud taget.Men i alla stater är inte heller enskilda organisationeren möjlig eller tillräcklig väg att gå. Det kan ocksåligga i intresse att utnyttja statsapparaten föratt den vägen påverka för en demokratisk utvecklingoch för att få insyn i landets utveckling.Moderaterna avvisar i reservation 4 kategorisktidén om en transaktionsskatt på internationella kapi-talrörelser för att ge FN en tryggare finansiering ochför att dämpa tempot i dessa kapitalrörelser. Modera-terna går så långt att de hävdar att det finns risk för attden s.k. Tobinskatten skulle strypa tillflödet av kapi-tal till . Det får nog anses vara en kraftigöverdrift. Jag delar dock uppfattningen, vilken ut-skottet för övrigt framfört i betänkandet om interna-tionell handel, att det är tveksamt om en omsättnings-skatt på kapitaltransaktioner skulle ha någon stabilise-rande effekt på den internationella finansiella mark-naden. Däremot kan den ge FN viktiga inkomster.Det är sant att skatten är minst sagt omtvistad, menatt gå så långt som kräver är utskottetdock inte berett att göra.Kristdemokraterna, sig i reservation 5 mot regeringens sätt attanvända begränsningsbelopp för att begränsa utbetal-ningarna från biståndsanslaget. motsättersig i sin motion varje form av begränsningsbelopp förbiståndet för år 2000.I bred enighet har beslutat om en bud-getprocess som inrymmer ett samlat och tvingandeutgiftstak för statens budget. Som alla nu kan kon-statera har bl.a. denna åtgärd bidragit till att förändralandets ekonomiska situation i mycket gynnsam rikt-ning. Det tjänar också biståndet på.Det är då naturligt att också biståndet får delta iuppgiften att se till att taket hålls. upp-fattning, att begränsningsbelopp inte får förekommaavseende biståndet, är således inte rimlig liksom inteheller reservanternas uppfattning att begränsningsbe-loppen skulle vara uttryck för en nedprioritering avbiståndet eller att biståndet skulle ses som en buffert istatsbudgeten. Det här är inget annat än illasinnat tal ipartipolitiskt nit.Samtidigt ska dock konstateras att ett enigt utskottförra året avgav ett kritiskt yttrande till finansutskot-tet mot bakgrund av den oro som vi kände för kon-sekvenserna av den kraftiga begränsning som bistån-det utsattes för. Regeringen har utlovat en utvärderingav dessa konsekvenser . Utskottetförutsätter att vi kan få ta del av den.Även för avser regeringen att uppsätta ettbegränsningsbelopp för biståndet. Utskottet kan kon-statera att det avses sättas på en helt an-nan nivå än . Det hindrar inte att utskottetäven nu känner oro för konsekvenserna nästa år.Utskottet har i detta avsnitt av betänkandet och iandra avsnitt, t.ex. avseende tillgängliga medel förkatastrofinsatser, tydligt markerat att de åtagandensom staten har till följd av lag eller avtal måste full-följas samt att därutöver måste kunna mötaangelägna och oundgängliga behov. Utskottet förut-sätter att regeringen, när begränsningsbeloppet slutli-gen sätts, följer vad utskottet anfört i betänkandet.Moderaterna vill i sin kommittémotion U204 för-lägga Sidas centrala utvecklings- och ledningsfunk-tion till södra . I reservation 6 har positionennågot justerats. ska Sidas centrala utvecklings-funktion för biståndet förläggas till . Ingetderaav förslagen synes realistiska.Det är svårt att se hur Sidas arbete skulle kunnaske på ett effektivt, sammanhållet och med andrapolitikområden koordinerat sätt om hela utvecklings-funktionen flyttades till . Den väg som Sidaoch UD slagit in på med de s.k. biståndsambassader-na och ett ökat antal regionala handläggare förefallervara betydligt mer funktionell.Med ett undantag råder det enighet mellan riksda-gens partier om enprocentsmålet för biståndet. Mode-raterna för i det särskilda yttrandet 4 en argumenta-tion kring andra mål som t.ex. good governance. Deför ett resonemang om effektivitetsmål som är mätba-ra. Men det här är ju bara dimridåer för att dölja attModeraterna kraftigt vill skära ned i svenskt bistånd.Vi andra motsätter oss knappast tankar om gott sty-relseskick eller effektivitetsmål. Det är bara det attdet går alldeles utmärkt att förena med ett procent-mål. bygger upp en motsättning somhelt enkelt inte finns.Moderaternas motpol är , som i detsärskilda yttrandet 2 anser att det är möjligt att nå 2 %av BNI och att kan nås . Det före-faller orimligt att nu rikta in sig på ett tvåprocentsmål,när biståndet alltmer ses som ett komplement tillandra insatser, vilka jag för övrigt har nämnt.Att nå enprocentsmålet är en vällovligmen svåruppfyllbar ambition.Biståndet är i praktiken genom budgetprocessensutformning och den antagna treårs-budgeten låst till av BNI . Det låter sigi alla fall inte i en handvändning ändras utan effekterpå andra utgiftsområden och, tänkbart, också på fi-nansiella aktörers trovärdighetsvärdering av kontrol-len över den svenska statsbudgeten. Med ett sådantresonemang blir det inte lätt att nå enprocentsmåletredan år 2004.I reservationerna 7 av och 9 avFolkpartiet kritiseras nuvarande procentnivå för attvara låg. Men vid en jämförelse med i stort sett allaandra industriländer stämmer inte det påståendet.