prot · GN0931 · 1999-11-23 00:00:00 — Det påverkar inte på någotsätt den svenska ståndpunkten och den svenska alli-ansfriheten.En utvidgning av kommissionen innebär ju intebara fler kommissionärer. Att man får betydligt flermedlemsstater innebär också mer arbete inom nuva-rande arbetsområden, eftersom det blir en större geo-grafisk yta och fler länder. Man kan naturligtvis inteinföra fler arbetsuppgifter eller ge EU en längre dag-ordning för att man får fler kommissionärer. Då fårman se till att arbetet delas upp mellan kommissionä-rerna. Efter att ha talat med de svenska kommissionä-rerna, och även med andra kommissionärer, har jagförstått att de har en så ohyggligt diger arbetsbörda attde nog skulle bli lättade för en viss arbetsdelning.Anf. 36 ():Fru talman! Det är nog många i samhället i dagsom vill ha en viss arbetslättnad. Men detta är intres-sant ansvarsmässigt. Det måste ju ändå föras en dis-kussion om vilka områden det i så fall är som manska dela upp. På vad sätt ska man tydliggöra detta, såatt man inte plötsligt har en mängd arbetsuppgiftersom flyter runt och där ansvarsområdena blir otydli-ga? Då kommer vi återigen att stå inför problemetmed vem som ska ställas till ansvar för det som gått sieller så beroende på händelseutvecklingen. I nuva-rande läge måste det ju föras en diskussion om vilkauppgifter som i så fall ska skötas av två kommissio-närer. Vilka uppgifter blir de stora framtidsuppgifter-na?Låt mig sedan gå tillbaka till säkerhetspolitikenoch att detta inte innebär någon förändring av deuppgifter som finns . Men förs det juen diskussion om att stärka den gemensamma utrikes-och försvarspolitiken. En delegering innebär ofta är mer färdig med frågorna så att man kan lämnaned dem till en lägre nivå. Innebär det inte attdet är en förändring på gång i alla fall?Anf. 37 Utrikesminister ():Fru talman! Jag tror att det är alldeles för tidigt attdiskutera vilka arbetsuppgifter nya kommissionärerska få. Vi har varken fattat beslut om principen ellerhunnit med utvidgningsprocessen . Det är noglite för tidigt att diskutera hur man delar bördorna där.Sedan gällde det den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken. Att det finns en permanent kom-mitté som sitter i innebär att den ständigtfinns på plats för att kunna agera snabbt. Under detsenaste året har vi haft de fredsbevarande styrkorna iKosovo, krisen i och jordbävningskatastro-fen i . Det är tre exempel där EU snabbt skulleha kunnat bistå med resurser till de nödlidande ochskickat fredsbevarande styrkor osv. Att man har enpermanent kommitté med diplomater som sitter iBryssel innebär ingen annan förändring jämfört meddagens system än att de faktiskt kan träffas dagligenoch fatta snabbare beslut. Men det ska naturligtvisfortfarande ske under kontroll av vilka beslut vi imedlemsstaterna tycker att de ska fatta. Det ligger jufortfarande som ett mellanstatligt samarbete.Anf. 38 ():Fru talman! I och i andra samman-hang har klargjort sin principiellaståndpunkt. Vi menar att de nationella parlamentensroll inte ytterligare får urholkas. Om en ökad mängdbeslut nu ska fattas med kvalificerad majoritet måste,vad jag förstår, det innebära att ytterligare makt läm-nar denna kammare. Jag undrar hur utrikesministernbedömer detta.Sedan har jag en fråga om utvidgningen. Om jaguppfattade utrikesministern rätt finns det nu en majo-ritet för den s.k. regattamodellen där varje land be-döms för sig. Då tycker jag att det är viktigt att fram-hålla att det blir en dialog mellan EU och kandidat-landet och inte bara ett diktat från EU.Anf. 39 Utrikesminister ():Fru talman! Flertalet beslut fattas med kvalifice-rad majoritet . De eventuella förändringarsom vi kan tänka oss, och som andra länder ocksådiskuterar, är relativt begränsade. Vi kommer attåterkomma till för att diskutera konkret påvilka områden man eventuellt kan införa majoritets-beslut.När det gäller regattamodellen är det viktigt attdet sker en dialog med kandidatländerna. Från svensksida har vi sett det som viktigt att man behandlarvarje kandidatland individuellt så att varje kandidat-land får visa sina framsteg och får går framåt i sinegen takt. Man ska inte tvinga ihop samtliga kandi-datländer i ett par grupper. Det är viktigt att det skeren dialog där. Jag tycker att vi kan se ett antal exem-pel där det har varit väldigt positivt med den här dis-kussionen mellan kandidatländerna och EU, inteminst på mitt tidigare område på miljösidan.Anf. 40 ():Fru talman! Det är bra att vi får diskutera hurmycket makt som ska lämnas härifrån.Men jag frågade också om det finns en majoritetför regattamodellen . Bedömer utrikesministern attdet finns en majoritet för den? Från de kandidatländerjag har lyssnat på förstår jag att de gärna vill att debedöms var för sig.Utrikesministern sade också att stånd-punkt var att man skulle sätta ett datum 2002 när EUär berett att ta in nya medlemsländer. Bedömer utri-kesministern att det fastställs ett datum i ?Anf. 41 Utrikesminister ():Fru talman! Låt mig börja med frågan om regat-tamodellen. Glädjande nog verkar det som om det iprincip finns en enhällighet om den här modellen.Utrikesministrarna kommer att diskutera detta igenden . På det möte som vi hade i var det ingen som uttalade sig mot regattamo-dellen. Det fanns en bred enighet om att alla kandi-datländer skulle få börja förhandla.Från svensk sida har vi även fört fram differentie-ring, dvs. att de olika kandidatländerna ska förhandlai sin egen takt. Det fick också stöd från ett antal av deländer som yttrade sig, vilket vi tyckte var positivt.När det sedan gäller frågan om att man i EU år2000 ska vara beredd att ta emot nya medlemmar hardet av både kommissionen och flera medlemsländerframförts som ett förslag. Från svensk sida tycker viatt det är viktigt. Det innebär att vi bör vara färdigamed regeringskonferensen, och vi vet också att vi harpengar avsatta i budgeten då. Efter det datumet bördet också vara möjligt för kandidatländer att blimedlemmar.Överläggningen var härmed avslutad.8 § (forts. från 6 §) Svar på interpellation1999/2000:39 om fristående skolorAnf. 42 ():Fru talman! När jag lyssnade på skolministernssvar på interpellation märkte jagatt det har hänt mycket när det gäller synen på privataalternativ till offentlig verksamhet. När jag däremotlyssnade på inlägg verkade detsom om utvecklingen har gått honom spårlöst förbinär det gäller skolverksamheten och olika alter-nativ i fråga om huvudmän.Skolministern säger t.ex. att de fristående skolor-na kan bidra på ett positivt sätt när det gäller att höjakvaliteten i verksamheten också för de kommunalaskolorna. Jag instämmer i det. En kollega till skomi-nistern, nämligen utrikesminister , sadeprecis samma sak i en längre intervju i P 1 i går.Jag delar också uppfattningen att man måste ställaprecis lika höga krav på utbildningen, oavsett om detär en privat skola eller om det är en offentlig skola.Den gemensamma värdegrunden gäller också bådeför den fristående och för den offentliga skolan.Mycket har ändå hänt . För10-15 år sedan fanns det bara några få enskilda sko-lor i . Det var i stort sett familjer med mycketpengar som kunde välja de skolorna.Så är det inte . Friskolorna är öppna för alla,oavsett vilken ekonomi familjen har. Det står helatiden ungdomar, lärare och entreprenörer på kö för attkomma till de skolorna, för att vara lärare där och föratt driva skolorna.Jag ska bara mycket kort dra en parallell till enannan skolform, nämligen folkhögskolan, som jagkänner väl. Majoriteten av alla folkhögskolor är i dagenskilda. Men så har det inte alltid varit. Två folk-högskolor gick i bräschen när det gällde att stå fria iförhållande till den offentliga sektorn. Det var arbe-tarrörelsens folkhögskola, , och folkhögskola.Jag studerade den debatt somfördes om sedan.Då sade vissa debattörer att det inte fanns någon platsför en sådan skola. Ideella rörelser ska inte drivaskolor, sade man. Skolorna blir lätt propagandacent-raler för politiska och religiösa grupper. Nej, sademan, det är staten, eventuellt kommunen, som skagarantera en objektiv utbildning av hög kvalitet. Hurska samhället, frågade man sig, kunna kontrollera defristående skolorna? Vi känner igen argumenten fråndagens debatt, även om de argument jag citerade är82 år gamla.Det har hänt mycket positivt . När det gäller grundskolor och gymnasieskolorsom friskolor har det mesta hänt under de allra se-naste åren. Att det är många som vill gå i friskola, attdet är många lärare som vill arbeta där, att det ärmånga som vill starta friskolor ser kritikerna som ettstort problem. Jag ser det i stället som en positivutmaning för hela utbildningsväsendet. Jag vill baraställa en fråga till skolministern när det gäller organi-sationsformen. Är inte kvaliteten på undervisningendet som ska fälla avgörandet, och inte vilken organi-sation som skolan drivs i?Anf. 43 ():Fru talman! Interpellanten visar på en omåttligtoch grundlöst negativ inställning till friskolor. Hansförväntan uppfylls som tur är inte till fullo av landetsskolminister. Hon säger bl.a. i sitt svar att de friståen-de skolorna har kommit för att stanna. De har oftabyggt på enskilda individers starka engagemang fören idé och ökat valfriheten för elever ochföräldrar.Det yttersta ansvaret för barnens utveckling vilarju på föräldrarna, och det är därför viktigt att de fårchansen att ha inflytande över vilka intryck och influ-enser som barnen ska möta och formas av. Och de ärmånga i ett pluralistiskt samhälle som vi har.Men rätten att välja en skola, att välja de intryckman ska få, blir ju bara teoretisk om det inte finnsskolor med enskilda och olika inriktningar. Barn ärolika och har olika behov, och respekten för varjeindivids integritet kräver helt enkelt mångfald. Jagmenar att mångfalden ger den enskilde individenmöjlighet att välja en utbildning som passar just ho-nom eller henne. Där har naturligtvis friskolorna enavgörande och viktig betydelse.Kristdemokraterna tycker, och har tyckt, attfriskolorna stimulerar till en pedagogisk och organi-satorisk förnyelse och att de ökar flexibiliteten till etteffektivare resursutnyttjande med hög grad av ideellainsatser. Här kan det ske ett samspel mellan olikaskolor. Det gynnar utvecklingen inte bara för frisko-lorna utan också för de kommunala allmänna skolor-na.För varje skola, fristående såväl som offentlig, ärundervisningens kvalitet och skolans förmåga attskapa en utvecklande och trygg miljö för eleverna detcentrala.Då funderar jag lite grann på varför skolministerntalar om att följa de negativa konsekvenserna. Manskulle önska, när man hör interpellanten och någontill här, att det fanns någon utredning som visade påvilka möjligheter, vilka positiva konsekvenser, somfriskolorna har gett. Vilken debatt har de t.ex. lett till?Vi kan aldrig utgå från att den allmänna skolanblir sämre därför att andra alternativ växer fram.Utgångsläget är ju att när andra alternativ växer framkan det bli en överspridningseffekt som gör att denblir bättre.Dessutom är det ju så att om en verksamhet är braoch om kostnaderna blir lägre så behöver inte detvara fel. Kostnaderna blir lägre med bättre verksam-het. handläggs en rad ansökningar avSkolverket. 186 ansökningar gäller fristående skolor.91 ansökningar gäller gymnasieskolor, 5 ansökningargäller fristående särskolor och 1 ansökan gäller enfristående gymnasiesärskola.Fru talman! Ska vi se detta skeende som ett hoteller som en möjlighet för kvalitet i svensk skolverk-samhet?Anf. 44 ():Fru talman! Låt mig den här gången börja med attsäga att jag enkelt och lätt kan tacka interpellanten,skolministern och flera av talarna för den debatt somnu har börjat föras.Jag kan efter den här debatten hälsa mina kamra-ter att det finns diskussioner i riksdag somhar ideologiska utgångspunkter och som visar påskiljelinjer i hur man ser på samhällets utvecklingsåväl som på möjligheterna för varje människa.När det här diskuteras hur situationen för defristående skolorna ska vara framöver ska jag väl ioch för sig börja med att instämma i att begreppetprivata skolor hade varit mer lämpligt att använda.Det är ju det vi pratar om. Vi pratar om privata skolortill skillnad från de offentliga, privata skolor till skill-nad från de gemensamma. Det är inte märkligt att denskiljelinje, som har visat sig ganska tyd-ligt, finns mellan å ena sidan den klassiska arbetarrö-relsens tradition av att vilja skapa en likvärdig skolaför alla av goda kvalitet, å andra sidan de som påhögersidan mest ser till sina egna intressen och villskapa en bra skola för de egna och för grannarnasbarn.Vi hör här siffror om att många lärare självaskulle vilja jobba på friskolor. Detta tas till intäkt föratt det är bra att vi har friskolor. Det är riktigt: I enundersökning i visade det sig att70 % av de tillfrågade lärarna själva ville jobba på enfristående skola. Men å andra sidan sade avdem också att friskolor bidrar till att öka segregatio-nen. Detta är ett av många exempel på att det man görär att försöka rädda sig själv, att rädda sitt eget skinn,och egentligen inte att försöka skapa likvärdiga förut-sättningar för alla.På samma sätt kan man säga att det är med de för-äldrar som flyttar från en gemensam skola till enprivat skola. Det handlar om en allde-les riktig och rimlig kritik av den gemensamma sko-lan - för att den inte uppfyller alla de krav som viställer, för att den inte är tillräckligt bra. Det är dennämligen inte; det är lätt att hålla med om det. Enskönmålning av den gemensamma skolan tjänar ingenpå - inte vi som försvarar den, i alla fall.Det är uppenbart att det måste göras mycket. Vimåste se till att faktiskt få mer resurser till skolan ochatt öka elevinflytandet så att eleverna får ett inflytan-de över den undervisning som bedrivs och över vilkaläromedel osv. Mer kan göras på detområdet.Men alternativet är inte, enligt vår uppfattninginom , att de som har mycket kulturelltkapital, eller ekonomiskt kapital i en del fall, kan tasina ungar och sätta dem någon annanstans. Vad blirdå kvar av kvalitet och likvärdighet för alla andra?Här är det uppenbart att svaret från oss inom arbetar-rörelsens partier, som vill skapa en likvärdig skola föralla, måste vara att göra just detta: förbättra kvalitetenpå den kommunala skolan och ifrågasätta de privata,fristående skolorna då de faktiskt ökar segregationen isamhället.Jag har tidigare ställt frågor till skolministern, ochnågra av dem tas nu upp i det svar som interpellantenhar fått. Men jag skulle vilja fråga: Varför vänta,skolministern? Varför vänta med att utredningar skata ställning och utvärderingar komma till stånd? Ärdet inte uppenbart redan från en ideologisk utgångs-punkt att det inte är riktigt att skapa vinst på privata,fristående skolor? Enligt vår uppfattning inom Väns-terpartiet kan det inte vara riktigt att göra så.Jag skulle vilja komplettera med åtminstone tvåytterligare frågor till skolministern, fru talman. Denena handlar om att vi från sida anseratt de skolor som bedrivs på konfessionellgrund, t.ex. Livets ords och scientologernas skolor,inte rimligtvis kan uppfylla läroplanens krav om attskolan ska vara icke-konfessionell.Den andra frågan får jag återkomma till i mittkommande inlägg.Anf. 45 ():Fru talman! Det är många goda argument sommina partivänner , och har fört fram här. Ävenom det överraskar någon tycker jag också att KalleLarsson i den här frågan hade flera argument som jagtill fullo instämmer i. De är då av ideologisk karaktär.Men jag vill ta upp någonting annat. Först vill jagdeklarera att, precis som ochKalle sade, det här är privatskolor. Det talasom friskolor - fria från vad då? blir min fråga.Jag har en annan infallsvinkel. hardet gått en programserie - Vårt århundrade, ellernågot sådant - med i någon av kanalernapå . Ett av programmen handladeom barn och ungdomar under vårt århundrade. Manvisade gamla filmbilder på små välkammade barn.Flickorna hade rosetter i håret och pojkarna hadekortstrumpor. Så sade ungefär så här: På1920-talet - då hade vi haft en folkskola i ungefär - kom man brett till insikt om att vi borde ha enskola för alla barn, och därmed försvann privatsko-lorna. Jo, därför att man varövertygad om - brett politiskt, faktiskt - att det varviktigt att alla barn gick tillsammans.Jag har precis den uppfattningen. För att lära sigsamverka och vara tillsammans måste man vara ihophela skoltiden - på lektionerna, på rasterna, på lun-chen och efter skolan. Vi talar om integration ochsegregation och har problem med både det sistnämn-da och det förstnämnda. Det vi nu håller på med, dvs.att dela upp barnen, kommer att leda till ökad segre-gation. Vi kommer att göra situationen än värre ivissa delar av vårt land och i vissa av våra kommu-ner.På kort sikt kanske vi kan klara det här. Men jagär fullständigt övertygad, fru talman, om att på 15-20års sikt kommer det vi nu gör - tvärtemot vad mangjorde - att leda till stora problem i vårtland och motsättningar mellan grupper. När man och börjar nollan har man inga fördomar motden där kompisen i skolan som har mörk hy, kommerfrån ett annat land eller talar dålig svenska. Det är enkompis. Men om man som sex-, sju- eller åttaåringinte lär sig att vara tillsammans med dessa barn är jagfullständigt övertygad om att vi i vårt land om 15-20år kommer att få stora problem på det här området.Jag har själv gått i den gamla urvalsskolan. Jagmåste tala i klasstermer här. När jag började i real-skolan var vi 35 elever. Tre av dem - jag plus två till- kom från det man kallade arbetarhem.Övriga 32 kom från medelklass- och överklasshem.Jag vill inte ha tillbaka detta! Men det är det vi nu ärpå väg mot.När argumenterade förutbyggd sjukvård och det starka samhället, vilket varhans sätt att formulera det, sade han att han tyckte attdet fanns ett egenvärde i att direktören och metallar-betaren låg på samma sjuksal när de hade magsår.Samma sak tycker jag, och jag är säker på att TageErlander tyckte det, om barnen. Alla barn ska gå isamma skola! Barn ska inte delas upp!Fru talman! Det är mitt budskap till skolministern:Barn ska inte delas upp!Anf. 46 ():Fru talman! Det har varit mycket intressant attlyssna på meningsutbytet mellan flera socialdemo-kratiska ledamöter och skolministern. Efter vad jaghittills har hört kan jag enkelt säga att jag mest sym-patiserar med skolministerns åsikter i den här frågan,även om det finns en del formuleringar i skolminis-terns svar som jag ska återkomma till.Jag tycker att det är bra att skolministern slår fastatt hon inte planerar att öka kommunernas makt närdet gäller att godkänna fristående skolor. Redan nuhar vi en lagformulering som är oklar på den härpunkten.En skola för alla är för mig en skola som harhöga krav på kvalitet och där alla har friheten att väljaskola - av så viktiga skäl som skolans profil och varskolan ligger, eller av så enkla skäl som att man harkompisar i en viss skola. Det som flera talare har talatom var ett orättfärdigt system, som inte minst vi libe-raler var med om att avskaffa, nämligen att man kun-de köpa sig rätten till en bättre utbildning, en bättresjukvård osv. Men att tro att man kan tvingamänniskor att sitta i en viss skola är helt fel. Såmycket vågar jag säga att vårt samhälle har förändratsi liberal riktning. Så fungerar inte människor ; det kan jag säga till många av dem som har talathär. Men det viktiga är att vi skapar ett system somgör att inte valfriheten kostar pengar.Den utveckling vi har sett har ökatvalfriheten för människor med vanliga inkomster.Bara var det bara människor medmycket höga inkomster som kunde välja privatskolor.I dag kan alltfler göra det. Mångfald och konkurrensär inte negativt, varken för elever eller för föräldrar,och för lärarna är det inte negativt med olika arbets-givare.Det finns som sagt fortfarande en del oklara for-muleringar i skollagen som jag skulle vilja återkom-ma till.Det sägs att man ska kunna säga nej till en fristå-ende skola om den innebär en negativ följd för skol-väsendet. Jag vet inte vad som menas med den for-muleringen, om det är negativt för skolväsendet stänger en dålig skola, eller om det ärnegativt för skolväsendet i något annat avseende.Denna formulering borde förtydligas. Det behövernämligen inte vara negativt för skolväsendet i kom-munen att man får en ny skola med en annan huvud-man och en mindre skola. Det behöverinte vara negativt - tvärtom. Det finns ingen anled-ning att utmåla de kommunala skolorna som dåliga -tvärtom. Men sättet att möta den positiva konkurren-sen här måste vara att göra den kommunala skolan såbra som det över huvud taget är möjligt i stället för attropa på förbud. Det är kvaliteten i undervisningen,lärarnas kompetens och att skolorna ställer upp påden gemensamma demokratiska värdegrunden somska avgöra om en skola ska godkännas eller inte.Det som jag är mera tveksam till i skolministernssvar är ett lite dubbelt budskap där hon talar om andrabevekelsegrunder hos de nya vinstdrivande skolornaoch risk för oseriösa entreprenörer. Då känner jag attskolministern lite grann faller för frestelsen att plöts-ligt misstänkliggöra alla människor som på något sättvill kombinera sitt intresse och engagemang med attockså tjäna pengar på det. Ingen skulle på det sättettänka på att misstänkliggöra bokförläggare eller män-niskor som jobbar i livsmedelsbranschen. Varför skaman misstänkliggöra människor som vill starta enskola och kunna leva på det?Anf. 47 ():Fru talman! Först vill jag tacka för att vi får denna debatt. Jag tycker att det ärbra att vi får igen att diskutera den här typenav frågor och att vi också kan få bilden mera komplettoch tydlig. Jag hoppas att vi innan interpellationsde-batten är avslutad ska ha fått det. Jag ser på något sättframför mig två frågor som jag inte tycker har be-lysts.Jag kan hålla med om mycket av det som harsagts här, t.ex. det som sade om enlikvärdig skola och om att komma ifrån en uppdel-ning. Det är oerhört centralt och viktigt. Men jagtycker att det finns två andra perspektiv på detta, omman ser tillbaka i tiden, som är aktuella . Det ena är förnyelsearbetet, det pedagogiskaarbetssättet i skolan som måste påskyndas. Det hän-der ju oerhört många spännande saker i denoffentliga kommunala skolan. Men såvitt jag vet,utifrån det som jag har sett och utifrån det som jaghar upplevt, har det också inneburit väldigt mycket attvi har fått andra huvudmän i skolverksamheten.Hemma i min kommun, , finns det enskola som heter Fridaskolan. Den skapar på ett allde-les utmärkt sätt förutsättningar för att man ska kunnajobba precis så som jag vill att skolan jobbar. De somjobbar som lärare där har arbetat i den kommunalaskolan, och de har under drivit dennaskola, och de gör det på ett alldeles utmärkt sätt.Jag har inte hört i debatten hemma eller själv kun-nat se att detta har inneburit någon segregation, någonuppdelning, utan skolan är på alla sätt precis som jag,och många andra skulle vilja se denvara.Det andra perspektivet tar jag som utgångspunktför mig i min bakgrund i arbetarrörelsen, att vi fak-tiskt har stått för, och alltjämt står för, en självorgani-sering. När detta samhälle växte fram, när vi skapadeen välfärd, en omsorg och en omtanke i detta sam-hälle, stod vi också för att själva gå i spetsen att göradet. Därför tycker jag att t.ex. den kooperativa formenär oerhört viktig att lyfta fram och ha som ett kom-plement till den offentligt drivna verksamheten ikommunal regi. Då tycker jag att vi ska se detta somnu finns på det sättet att vi mycket aktivt ska jobbamed utvärdering och se till att det finns en likvärdig-het och att det är en bra kvalitet både i den offentligaverksamheten och i de alternativ som växer fram.Min fråga till skolministern på detta tema är: Harinte dessa andra former som har växt fram ändå bi-dragit till att vi har fått se mycket mer av förändrings-arbete i skolverksamheten över huvud taget och tillatt befrukta det som finns i den offentliga kommunaltdrivna skolan?Anf. 48 ():Fru talman! Jag vill arbeta för att stärka skolan.Jag vill ha en skola som ger eleverna goda kunskaper,en skola som har bra kvalitet och där eleverna ochkunskaperna sätts i centrum.