prot · GM0991 · 1999-05-05 00:00:00 — Dessa brott har inte kunnat lagföras iSverige, eftersom det krävts att gärningen skall varastraffbar i det land där den begicks, den s.k. dubblastraffbarhetens princip.Vi i har länge drivit kravet att dendubbla straffbarhetens princip skall tas bort när detgäller brott mot lagen om förbud mot könsstympningav kvinnor. Vi är glada att alla partier i anser att detta brott är så grovt och så krän-kande att det bör undantas från kravet på dubbelstraffbarhet. Och ett enigt utskott står faktiskt bakomdetta. De reservationer som finns i betänkandethandlar inte om att avslå själva lagstiftningen. Dettaär ju dessvärre en nödvändig lagstiftning.Nu handlar det om att gå vidare. Det är vår ge-mensamma uppgift att gå vidare och sprida informa-tion och kunskap så att inga fler flickor könsstympas iSverige eller förs utomlands för könsstympning.Lagstiftningen ensam kan inte förhindra eller föränd-ra ibland tusenåriga traditioner. Här handlar det omen kombination av lagstiftning, information och kun-skapsspridning. Det handlar om att hävda flickors rätttill sin egen kropp och sin egen sexualitet. Det hand-lar naturligtvis också om att arbeta internationellt såatt inga flickor i något land utsätts för denna veder-värdiga form av stympning.Fru talman! Jag står faktiskt här i talarstolen i dagenbart därför att jag är så glad att få tillfälle att till-styrka denna nödvändiga lagstiftning. har ju redan för utskottsmajoritetens räk-ning yrkat bifall till hemställan i betänkandet, och jaghar inget annat yrkande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )18 § Ny lag om handel med begagnade varorFöredrogsNäringsutskottets betänkande 1998/99:NU9Ny lag om handel med begagnade varor (prop.1998/99:51)Talmannen konstaterade att ingen talare var an-mäld. (Beslut skulle fattas . )19 § Vissa konkurrenspolitiska frågorFöredrogsNäringsutskottets betänkande 1998/99:NU11Vissa konkurrenspolitiska frågorAnf. 203 PER ():Fru talman! betänkande nr 11berör ett antal motioner om konkurrenspolitiken. Mankan väl, enkelt uttryckt, säga att konkurrenspolitikenseffektivitet är lite grann av nerven i hela marknadse-konomin. En fungerande konkurrens är därmed ipraktiken en av de centrala delarna, till skillnad frånplanhushållningen och den typ av ekonomier som vihar sett i Östeuropa.Jag tror att det i utskottet finns en bedövandeenighet kring viljan att upprätthålla en bra konkur-renslagstiftning och en fungerande konkurrens i Sve-rige men vi är oeniga om hur långt lagstiftningenskall gå och vad den i alla delar skall syfta till.Jag vill bara peka på den konkurrensutsättningsom sker inom svenskt näringsliv och inomglobaliseringen där varje enskild komponent ochvarje process i ett företag numera utsätts för full in-ternationell konkurrens. Man har inte råd att låtanågon del finnas inom företaget som är ineffektivareeller mer kostsam jämfört med vad som kan köpasfrån andra konkurrenter eller underleverantörer. Detär en absolut nödvändighet att kunna överleva och attvara framgångsrik i en hård internationell konkurrens.Detta är till fromma för konsumenterna. Det ger bätt-re produkter, lägre kostnader, en större marknadsstyr-ning och därmed även ett effektivare resursutnyttjan-de.Vi reservanter har, det framgår av reservationnr 1, väldigt svårt att se att detta bara skall gälla inomprivat näringsliv, och för den delen även inom statligaföretag. Här finns det, tycker vi, alldeles för storadelar av egenregiverksamhet inom kommun, lands-ting och stat som har ett behov av att utsättas förkonkurrens, precis som sker i motsvarande verksam-heter i nästan vartenda enskilt företag - tillfromma för utvecklingen och välfärdsutvecklingen.Därför vill vi i reservation nr 1 klart markera attdet finns en otillräcklig konkurrens inom den offent-liga sektorn som inte är till nytta vare sig för konsu-menter eller skattebetalare eller för dem som är an-ställda inom den offentliga sektorn. Vi kan inte se attde krav som vi ställer på användningen av våra egnaekonomiska resurser skall vara annorlunda än de kravsom vi ställer på användningen av skattebetalarnaspengar. Därför ser vi det som centralt och viktigt attregeringen tar till sig och skärper de delar av konkur-renslagstiftningen som gäller offentlig egenregiverk-samhet. Den finns det, precis som när det gäller allannan verksamhet, anledning att utsätta för konkur-rens och alternativ, så att man känner att man verkli-gen i varje del måste göra sitt yttersta, det mest ef-fektiva, för att tillgodose konsumenternas krav.I motion N210 av kommer förslagom vissa andra tillämpningar av konkurrenslagen ochäven en annan syn på som jagsynnerligen skarpt måste reagera på. Man vill därlägga in att inte bara skall jobbamed konkurrens för konsumentens bästa utan ocksålägga in andra, mycket märkliga, krav. Dessa kravinnebär att man mera skall se till risken för ökadbrottslighet när det gäller konkurrenslagstiftningenoch avregleringsarbetet, att man skall titta på arbets-miljökraven m.m.Fru talman! Jag tycker att arbetsmiljön är en sakför lagstiftaren att tillgodose - det gäller då också deavtal som sluts på arbetsmarknaden - och att konkur-renslag och konkurrensverk självfallet fullt ut skallarbeta för konsumentens nytta, som det står i detregleringsbrev och i de förordningar som gäller och som är fullt tillräckliga. Det är dearbetsmiljölagar som skall styra och ställamed som skall se till att vi får en god arbetsmiljö.Jag har väldigt svårt att se vad ekonomisk brotts-lighet har att göra med konkurrens och avreglering.Ekonomisk brottslighet skall bekämpas med alla tillbuds stående lagliga medel - inte genom att ta bortkonkurrens och inte genom att monopolisera. Jagvågar nog säga att detta leder till betydanderisker, även utifrån de nämnda utgångspunkterna. Jaghar väldigt svårt att se vad utskottsmajoriteten i dennadel menar. Det luktar lite grann av storebrorsmenta-litet och ett något gammaldags, närmast reaktionärt,godtycke när man vill föra in detta i Konkurrensver-kets arbete och i konkurrenslagstiftningen.De två huvudrekvisiten i konkurrenslagstiftningenmed förbud mot marknadsdominerande ställning ochmot skadliga konkurrensbegränsningar och att skall arbeta till nytta för konsumentenär det korrekta och det motiv som skall styra bådeKonkurrensverkets verksamhet och konkurrenslag-stiftningen. Vad gäller de andra delarna har jag intekunnat se några sakliga exempel på varför man skallförsöka föra in så luddiga krav som närmast vore tillförfång när det gäller att tillämpa en skarp konkur-renslagstiftning.Fru talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillreservation nr 1 i betänkandet.Anf. 204 ():Fru talman! Vi kristdemokrater vill ha avregleringoch konkurrens på en fri och öppen marknad men detmåste finnas ett regelverk. Det måste finnas en doma-re och det måste finnas sanktionsmöjligheter att till-gripa mot dem som bryter mot spelreglerna. Vi anseratt ett väl fungerande regelverk är en förutsättning förväl fungerande företag och därigenom är en drivkraftför utveckling.Konkurrenslagen, som trädde i kraft den 1 juli1993, är mycket bra till sin inriktning - att förbjudaskadliga konkurrensbegränsningar. Lagen har variti kraft men vi har sett att det finns behovav justeringar. Lagen går i vissa fall längre än EU:skonkurrensregler. Nya marknadsmönster har bildats.Våra företag måste få konkurrera på lika villkor. Småföretag måste i vissa fall få samverka, och Lantbruk-skooperationen måste få fortsätta att verka i sinatraditionella former.Fru talman! När det gäller tillväxt och utvecklingav den svenska ekonomin och välfärden står ett storthopp till de små och medelstora företagen. Därför ärdet mycket viktigt att de får verka på en marknad därkonkurrensen fungerar och där regelverket är effek-tivt och inte missbrukas. Vi vet att det tyvärr inte ärså ovanligt att små företag på många orter kämparmot kommunala verksamheter som konkurrerar bl.a.genom skattesubventionerad underprissättning.Det konkurrensråd som regeringen har tillsatt ärsynnerligen tandlöst. Det är således inte tillräckligtför att få bukt med den snedvridande kommunalakonkurrensen. I verkligheten är de privata företagen närmast rättslösa gentemot de offentliga.Fru talman! När konkurrenslagen hade varit i krafti infördes särbestämmelser för jord- och skogs-bruket och för trädgårdsnäringen eftersom lagen gjor-de det omöjligt för lantbrukare att samverka i ekono-miska föreningar.För tre år sedan ansåg att SödraSkogsägarnas verksamhet stod i strid mot lagen. Mandiskuterade väldigt mycket kring begreppet relevantmarknad. Man diskuterade också vad begreppet pris-samverkan innebär och hur det skall tolkas. Men detsom kommer fram till i sin dom iSödrafallet är faktiskt att konkurrenslagen när detgäller prissamverkan i skogsägarföreningen är såmotsägelsefull att domstolen inte ansett sig kunnatolka lagen och tillämpa den. fickalltså utredande och prövning beskedet kan fortsätta sin verksamhet som den ser ut nu.Men domen avser Södra och ger ingen vägledning förde övriga skogsägarföreningarna.Jag undrar: Är inte yttrandeett tillräckligt tydligt tecken på att lagen måste änd-ras?När man ser över den lagen måste dagens svenskanegativa syn på kooperativ samverkan ersättas medden positiva syn som finns i EG-rätten och med denlagstiftning som gäller i de andra EU-länderna.I den reservation som vi kristdemokrater har till-sammans med har vi i fyra punktersammanfattat vad vi ser som nödvändigt för attsvensk lagstiftning skall bli konkurrensneutral i för-hållande till vad som gäller inom EU, som ju är vårviktigaste marknad.Fru talman! Taxi är en annan näring som är påkollisionskurs med konkurrenslagen. Enligt Mark-nadsdomstolens beslut från får tvåtaxiföretag i inte samverka i en beställ-ningscentral. Det bryter mot lagen.Jag menar att taxifrågan också måste ställas motbehovet av service. Hur skall allmänheten få en braservice? Hur skall färdtjänst, skolskjutsar, sjuktrans-porter, m.m., som upphandlas av det offentliga, kunnatillfredsställas på bästa sätt? Att det går i våra storstä-der, där underlaget är så mycket större och där flerataxiföretag är så stora att de av egen kraft kan läggaanbud på samhällsbetalda transporter och dessutomhålla en beställningscentral bemannad dygnet runt,, det förstår vi. Men hur skall denna servicekunna upprätthållas i glesare bygder utan att småföretag får samverka?Lagen måste ändras. Och det med det snaraste. Ibetänkandet kan vi läsa att utskottsmajoriteten förut-sätter ett förslag från regeringen . Dettycker vi är jättebra, men vågar vi verkligen lita på atttaxinäringens, ICA-handelns och jordbrukskooopera-tionens problem då undanröjs?En arbetsgrupp i har presenteratrapporten företag och konkurrenslagen. Därföreslår man vissa förändringar i de regler som finnsför samarbetet inom lantbrukets primärföreningargenom legalundantaget och i gruppundantaget, somavser kedjor i detaljhandeln. Dessutom föreslår nytt gruppundantag för samarbete i taxiföretag.Det är bra. Men enligt remissvaren innebär rap-portens förslag bara ett steg i rätt riktning. Det är intetillräckligt. Frågan kvarstår: Skall dessa viktiga före-tag behöva leva på särskilda undantag för att få fort-sätta sin verksamhet? Skall de behöva leva i ett till-stånd av osäkerhet över om de skall våga investera,och kommer kanske deras verksamhet attbedömas som olaglig? Och hur drabbas kunder-na/konsumenterna?Fru talman! Det handlar inte om ett enstaka litet,udda företag. Det handlar faktiskt om många företagsom är verksamma över hela landet. Det är företagsom tillsammans sysselsätter några hundratusen män-niskor och som producerar varor och tjänster som vialla är så beroende av.När kartan inte stämmer med verkligheten anserjag att man måste försöka rita om den. I det här falletmåste lagen anpassas till verkligheten.Fru talman! Vi står naturligtvis bakom båda reser-vationerna till betänkandet, men jag stannar vid attyrka bifall till reservation nr 1.Anf. 205 ():Fru talman! Regler och lagar är viktiga när detgäller konkurrensfrågor, självklart. Men det är ocksåviktigt att lagarna och reglerna utformas så att de inteupplevs som oklara, obegripliga, ogynnsamma ochorättvisa för vissa näringar. Men det är precis vadsom gäller i dag.Först och främst gäller det taxirörelsen. Den hartidigare berörts här. är det inte längre enbart enteoretisk fråga. är det allvar och skarpt läge, somman brukar säga.Nuvarande konkurrenslag är möjligen att ansesom logisk och tillämpbar i ett antal stora kommuner,men i nära 200 kommuner har dessa teoretiska reglerförödande konsekvenser, om lagens bokstav skallföljas. Taxiföretag får nämligen inte samarbeta i enbeställningscentral. Och vi som kommer från kom-muner och landsting har krävt beställningscentralerför att få bättre service till medborgarna.Det gruppundantag som föreslås i den aktuella ut-redningen som det hänvisats till i betänkandet löserinte dessa problem. Att ett taxiföretag bara får ha en35-procentig marknadsandel för att få samverka i enbeställningscentral är inte realistiskt och hjälper intedessa företag.Trots detta pågående arbete och denna översyndömer nu en rad företag till av-veckling av sin egen verksamhet, med ekonomiskaförluster som följd och givetvis med sämre service förkonsumenterna/medborgarna. Enligt färska uppgifterär det aktuellt med sådana domar i sex olika län. Detär bråttom med en förändring av konkurrenslagen,mycket bråttom. Medan gräset växer dör kon, ellermer aktuellt, medan utredningshögarna växer läggertaxiföretagen ned.Nu tvingas ett stort antal företag omstrukturera sinverksamhet till höga kostnader, trots att det med storsannolikhet inte stämmer med den politiska viljan häri kammaren inför en ändring av konkurrenslagen somrimligen kan träda i kraft vid kommande årsskifte.Fru talman! I min fråga till näringsministern idetta ärende fick jag ett tack för upplys-ningen om hur illa läget är. Aktualiteten måste nogenligt min mening vässas betydligt hos superdepar-tementet om vi skall, vilket utskottet har krävt, ha ettförslag till lösning senast detta år. Rim-ligen borde förslagen komma under sommaren.Den andra och större näringen är det samladelantbruket med primärproduktion - förädling ochindustri inom jordbruket och skogsnäringen totalt -med en sammanlagd sysselsättning på 475 000 män-niskor i landet.En hel basnäring kan inte leva med sådana kon-kurrensvillkor som särbehandlar de lantbrukskoope-rativa företagen negativt jämfört med gällande EG-rätt och andra EU-länders lagar och tillämpningar.Konkurrenslagen måste ändras.Det är enligt min mening anmärkningsvärt attmoderaterna, som ofta vill framstå som småföreta-gens tillskyndare, inte i denna fråga, kring lantbruk-skooperationens villkor, vill ställa upp på reservatio-nen och uttala att denna förändring är viktig och krä-ver stor skyndsamhet.Fru talman! Lantbruksföretagen och de ekono-miska föreningarna måste få veta vilka spelregler somskall gälla för att de skall klara en positiv utveckling ien alltmer hårdnande konkurrens. Det har skett storaförändringar i vår omvärld sedan konkurrenslageninfördes . Inte minst är konkurrenstrycket inomlivsmedelssektorn stenhårt . Exempelvis var ande-len import av nötköttsprodukter 1998 hela 24 %.Om vi inte får en förändring av konkurrenslagenfinns det bl.a. risk för att föreningsföretagens effekti-vitet på hemmamarknaden och på exportmarknadenförsvagas. Föreningsföretagen kan inte fullgöra sinmottagningsplikt gentemot medlemmarna och dess-utom kan den privata förädlingsindustrin drabbas avproblem med råvarutillförseln med påfallande risk föronödiga investeringar.En ändring av konkurrenslagen skulle underlättautvecklingen av nya kooperativa företag om manavvecklar de hinder som finns för handel medprodukter som inte vidareförädlas hos föreningen.Får vi ingen ändring av konkurrenslagen i de delarsom gäller den kooperativa samverkan är det ocksårisk för att förädlingsindustrierna lokaliseras utom-lands. Sysselsättningen minskar därmed i lantbruket, ibinäringarna och i industrin. Dessutom kommer detöppna landskapet att hotas.Fru talman! Det finns lösningar på dessa problem.Från sida menar vi att den grundläg-gande frågan är att den negativa behandlingen avsamarbete mellan företag i kooperativa former måsteersättas med den positiva inställning som utmärkerEG-rätten och de övriga EU-länderna. Exempel påförändringar som krävs för att nå detta är:- att samverkan i federativ form ges samma villkorsom primärföreningar inom lantbruket,- att förbudet i konkurrenslagen mot att begränsamedlems fria rörlighet tas bort och ersätts medEG-rättens funktionsskydd för kooperativa före-tag,- att hinder för förhandlingssamverkan mellan småproducenter också tas bort ur konkurrenslagen.Detta är bara några exempel på nödvändiga för-ändringar av konkurrenslagen. Tyvärr måste konstate-ras att den här tidigare åberopade utredningen intetagit de redovisade svårigheterna på allvar när detgäller de kooperativa samverkansformerna. Utred-ningen har bl.a. inte berört frågan om federativ sam-verkan inom jordbruket, vilket är tillåtet inom EG-rätten på samma grunder som samverkan mellanprimärföreningar.Fru talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillreservation nr 2.Anf. 206 ():Fru talman! Det är konkurrensen som gör attmarknadsekonomin fungerar, ty det är konkurrensensom gör att endast de bästa producenterna överleveroch förser konsumenterna med det som de vill ha -1776.Det har gått den brittiske natio-nalekonomen i sin bok konstaterade att konkurrens är en oöverträf-fad metod att nå effektivitet. Den ekonomiska histori-en har givit honom rätt. Vad är det som driver baga-ren att baka ett gott bröd, slaktaren att erbjuda ett gottkött eller bryggaren att brygga ett mustigt öl? frågadeSmith och svarade själv: Jo, det är företagare i ständigtävlan med varandra.Fri konkurrens på lika villkor inom de ramar somsätts upp av etiska principer och lagstiftning är detbästa verktyget för att tillgodose konsumenternasefterfrågan.En effektiv konkurrens gynnar alltid i första handkonsumenterna. Företagens tävlan om att vara bästoch billigast upprätthåller en ständig press på priseroch kostnader. Men också ur ett mer dynamiskt ochsamhällsekonomiskt perspektiv är väl fungerandekonkurrensmarknader av stor betydelse. Konkurren-sen är i själva verket den kanske viktigaste drivkraf-ten till teknisk och ekonomisk utveckling.Väl fungerande konkurrens stimulerar en kontinu-erlig förnyelse av produktionsapparaten och lederdärmed till en effektiv användning av samhälletsresurser. Den medför inte bara mångfald och störrevalfrihet i utbudet av varor och tjänster utan ocksåmångfald i företagandet.Konkurrensens betydelse för ekonomisk utveck-ling och ekonomiskt välstånd har framstått allt klarareunder . En av grundtankarnamed den inre marknaden som skapats inom EU är justatt få till stånd en ökad konkurrens och en bättre eko-nomisk utveckling. Vad det ytterst handlar om är attskapa förutsättningar för ett ökat välstånd och ökadsysselsättning för medborgarna i medlemsländerna.Graden av konkurrens på olika marknader spelaralltså en central roll för den ekonomiska tillväxten.Men konkurrensen på en marknad kan inte upprätt-hålla sig själv. Den är tvärtom ständigt hotad. Eneffektiv marknadsekonomi förutsätter i själva verketatt det finns stränga och tydliga regler för aktörernaatt hålla sig till. Därför krävs en effektiv konkur-renslagstiftning och en effektiv konkurrenspolitik.Alla marknader behöver spelregler för att fungera. Enviktig uppgift för staten är att skapa och bevara såda-na sunda spelregler.Offentliga regleringar kan ha helt andra syften änatt hämma konkurrensen, men får ändå ofta sådanakonsekvenser. har flera studier gjortsav konkurrenssituationen i Sverige.Samtliga pekar på att en stor del av de problemsom kännetecknat svensk ekonomi under de senastedecennierna med snabba kostnadsstegringar, svagproduktivitetsutveckling och en svag ekonomisktillväxt kan förklaras av brister i konkurrensen. Inne-börden av studierna är att med bättre konkurrensför-hållanden kunde svenskarna haft mer pengar att rörasig med, en högre levnadsstandard och fler jobb.Lika entydigt som brister i konkurrensen ringas insom ett av de mest grundläggande problemen i svenskekonomi, lika entydigt rekommenderar studiernaskärpta konkurrensregler, avregleringar och en ökadimportkonkurrens.De ekonomiska vinsterna av ett skärpt konkurren-stryck i näringslivet och offentlig sektor är naturligt-vis svåra att uppskatta med någon större precision.Men försök till samhällsekonomiska bedömningarvisar att det rör sig om betydande belopp. I bokenJärntrianglar - förnyelsens fiende nummer ett upp-skattas vinsten till 180 miljarder kronor.Tyvärr kan det vara svårt att vinna ett massivtfolkligt stöd för skärpt konkurrens som en väg att lösasamhällsproblem. Det tycks enklare att göra troligt attökade bostadssubventioner och omfattande reglering-ar leder till billigare bostäder och större rättvisa påbostadsmarknaden, trots att det förhåller sig precistvärtom. Skälet till att svenskar tvingas att lägga en såstor andel av inkomsten på sitt boende är frånvaronav en fungerande konkurrens på bygg- och bostads-marknaden. Komplicerade regelverk och omfattandesubventioner har dolt de verkliga kostnaderna förkonsumenterna och sopat undan motiven för produ-centerna att pressa sina kostnader.Folkpartiet liberalerna förordar en omfattande ut-försäljning av statliga bolag. Vi tror att staten i grun-den är en dålig företagsägare. Statens uppgift är attange spelregler för företagsamheten. Att staten självkonkurrerar med företag som den bestämmer villko-ren för är oetiskt. En vanlig liknelse är att domaren ien fotbollsmatch skulle vara spelare i detena laget.Vi liberaler anser att det som staten ägnar sig åtskall styras demokratiskt och med full öppenhet ochinsyn för medborgarna.Vi har under också kunnatse hur en omfattande bolagisering ägt rum på kom-munal nivå. Förvaltningar har organiserats i form avaktiebolag som helt eller delvis har ägts av kommu-nerna.Resultatet är att det har växt fram en bolagssektorvid sidan om den demokratiskt styrda förvaltningen.Många av bolagen är verksamma på marknader därdet finns goda förutsättningar för konkurrenslösning-ar och gott om privata aktörer. menar attden nuvarande situationen är oacceptabel.Tyvärr fungerar den offentliga upphandlingen inte heller särskilt väl. revisorer på-pekar i en rapport på en rad missförhål-landen. Problem som är relativt enkla att åtgärda påsvensk nivå hänger samman med bristen på nationellariktlinjer. revisorer framhåller bl.a. att dettycks råda en förvånansvärt stor oklarhet om vilkaregler som gäller. Oklarheterna rör de flesta leden i enupphandling.I praktiken finns det inga effektiva sanktionsmöj-ligheter för upphandlingar som görs helt utanför la-gen. Erfarenheten visar att få företag är beredda attstarta en rättslig process om de anser sig förfördelade.Rättsprocesser är både tidsödande och kostsamma.Dessutom kan underleverantören vara orolig för attförlora en potentiellt viktig kund.Folkpartiet anser att det behövs en samlad ochtydlig nationell policy för upphandlingsfrågor samt enöversyn av regler för och tillämpning av offentligupphandling. Det kräver bl.a. ett mer flexibelt ochlättillgängligt regelverk, att tillsynen skärps samt attsanktionsmöjligheter införs för upphandlande enhetersom förbigår lagstiftningen. Dessutom krävs att in-formationen kring regler och förfarandet vid upp-handlingen förbättras.Folkpartiet delar dessutom Konkurrensverketsuppfattning att det krävs en ny bestämmelse i konkur-renslagen som syftar till att komma till rätta medsäljvägran eller motsvarande fall av diskriminering.Riksdagen bör hos regeringen begära förslag till ensådan bestämmelse.Vi i anser att bör fåstörre möjligheter att agera konkurrenspoliser genomökade resurser till egna undersökningar och uppfölj-ningar. koncentreras mycket av arbetet till deanmälningar som kommer in till verket, och hand-läggningstiderna blir i vissa fall mycket långa.Vi föreslår därför att anslaget till Konkurrensver-ket höjs med .