prot · GM0963 · 1999-03-04 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:63Torsdagen den 4 marsKl. 12.00 - 16.35Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skriveler:Interpellation 1998/99:189Till riksdagenInterpellation 1998/99:189 av omförenklingar för medborgarna.Interpellationen kommer att besvaras fredagenden 19 mars 1999.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 1 mars 1999Britta LejonInterpellation 1998/99:186Till riksdagenInterpellation 1998/99:186 av sex- och samlevnadsundervisningen i skolan.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den16 mars 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 26 februari 1999Ingegerd WärnerssonInterpellation 1998/99:191Till riksdagenInterpellation 1998/99:191 av Per om den in-formationstekniska infrastrukturen.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den16 mars 1999.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 26 februari 1999Ingegerd Wärnersson2 § Svar på interpellation 1998/99:128 om kli-matet på arbetsplatsernaAnf. 1 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilka åt-gärder näringsministern avser att vidta för att säker-ställa yttrandefriheten på arbetsplatserna och för attkomma till rätta med problemen med överbelastningoch utbrändhet i arbetet. Arbetet i regeringen är såfördelat att det är jag som skall svara på interpellatio-nen.Jag vill inledningsvis säga att också regeringenoroas över den tendens till ett hårdnande arbetsklimatsom har kunnat noteras . Regeringenär medveten om att antalet arbetstagare som känneren frustration och otillräcklighet i sitt arbete har blivitstörre när prestationskraven ökat och resursernaminskat. Den höga arbetslösheten har också gjort attmånga arbetstagare har blivit försiktiga med att riktakritik mot sin arbetsgivare för att undvika att framståsom obekväma.Regeringen har därför tillsatt en delegation - Ar-betslivsdelegationen - som utifrån forskningsresultatoch den kunskap och erfarenhet som finns hos ar-betsmarknadens parter, , och skallbeskriva viktiga utvecklingstendenser inom arbets-livsområdet och hur individer påverkas av dessa.Denna delegation skall identifiera och analyseraproblemområden samt lämna förslag på eller visa påbehov av åtgärder. Delegationen skall bidra till ökadkunskap om den psykosociala arbetsmiljöns betydel-se. Särskild vikt skall läggas vid arbetsgivarens kun-skaper om betydelsen av förebyggande åtgärder.Delegationen skall redovisa sitt arbete iår.Många olika faktorer har bidragit till de förutsätt-ningar och villkor som gäller i arbetslivet. Nyteknik har minskat andelen fysiskt belastande arbets-uppgifter, och nya sätt att organisera arbetet ger möj-lighet till en högre grad av delaktighet och kompe-tensutveckling för den anställde. Det moderna arbets-livet skapar möjligheter men kan också innebära attnya problem och nya risker uppstår.Ett starkt omvandlingstryck och snabba föränd-ringar innebär utmaningar och möjligheter för ar-betstagarna, men kan också upplevas som pressandeoch ge upphov till stress. En viktig förutsättning föratt arbetstagare skall kunna möta nya krav är att deges tillfälle till kompetensutveckling. Inte minst ärdetta viktigt för arbetstagare som har kort utbildning.Kunskapslyftet fyller en viktig funktion när det gälleratt ge arbetstagare en ny plattform för vidareutbild-ning.När det gäller fråga om att sä-kerställa yttrandefriheten på arbetsplatser vill jagunderstryka att lagen om anställningsskydd (1982:80)ger arbetstagaren ett starkt skydd med regler om sak-lig grund vid uppsägning och turordningsregler. Detavgörande för möjligheten att utnyttja sin yttrandefri-het är just kravet på att det skall föreligga sakliggrund för att en arbetstagare skall kunna sägas upp.I ett anställningsförhållande krävs att arbetstaga-ren är lojal mot arbetsgivaren. Lojalitetskravet kandock aldrig få innebära några ingrepp i den grund-lagsfästa rätten att yttra sig fritt. Ett par rättsfall frånArbetsdomstolen är av intresse: det s.k. Värömåletfrån 1994 (AD 1994 nr 79) och ambulanssjukvårdar-målet (AD 1997 nr 57). I båda dessa fallhade arbetstagare vänt sig till myndigheter med kritikoch också offentligt kritiserat sin arbetsgivare. I bådafallen kom Arbetsdomstolen vid en samlad bedöm-ning fram till att det inte förelåg saklig grund föruppsägning. Regeringen anser mot den bakgrundenatt det inte finns skäl att ta några nya initiativ avseen-de lagstiftningen.Avslutningsvis vill jag säga att det - precis somBarbro påpekar - är oron för att bli ar-betslös som skapar en rädsla för att framföra kritiskasynpunkter. Men en arbetsgivare som inte uppmunt-rar eller tolererar intern kritik av verksamheten mot-verkar utvecklingen av sitt eget arbete. Öppenhet,kritiskt tänkande och dialog är grundläggande inslagpå en modern utvecklingsorienterad arbetsplats.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet svaret. Miljön på våra arbetsplatser har försämratsdet sista decenniet, så att flera arbetsmiljöproblem harökat. En orsak är strukturella förändringar inom ar-betsmarknaden, som t.ex. ett accelererat ökat använ-dande av bildskärm. Störst problem är att pressen harökat på våra arbetsplatser i dag.Massarbetslösheten har medfört att många står ikö för att få ett jobb, och arbetsgivaren kan sålundavälja och vraka ur arbetslöshetskön. Man blir rädd attmista det jobb man har fått.Många arbetsgivare kräver lojal tystnad avsina medarbetare. Inte bara privata arbetsgivare, utanockså kommuner och landsting finns i skaran sommenar att lojalitet betyder att inte kritisera sin arbets-givare. Den nya tystnad som breder ut sig på arbets-platserna bottnar i en rädsla som utnyttjas av arbets-givare som missbrukar den makt som massarbetslös-heten gett dem.Undersökningar har visat att det främst är äldreanställda som inte vågar framföra fel och åsikter.Man håller hellre tyst om oegentligheter än kritiseraroch säger ifrån.Yttrandefriheten är lagskyddad, men komen rapport som visade att en fjärdedel av Kommunalsmedlemmar inte vågar säga ifrån. Detta förhållandeskadar ytterst demokratin. Tisdagens rapport frånSKTF visar att var fjärde Kommunalansluten är räddför att förlora jobbet om han eller hon kritiserar ar-betsgivaren.Arbetslivsforskaren har tidigarevisat att så många som - i senare undersökning-ar - känner sig inlåsta på jobbet ochvantrivs. Denna känsla av instängdhet ökar. Skulleman på egen begäran säga upp sig väntar 45 dagarskarenstid innan a-kassan träder in och hyran m.m. kanbetalas.Jag tycker att det är en motstridighet i detta. Sam-tidigt som så många går arbetslösa och utan jobbkänner de som har ett jobb sig instängda och vågarinte göra någonting åt sin situation.Pressen på arbetet och arbetstakten har ökat detsenaste decenniet. av kvinnorna och avmännen uppger att arbetstakten har ökat under desenaste fem åren de arbetat. De som inte orkar bytsut. av de anställda drar in på luncher, arbetaröver och tar med sig jobbet hem. Den obetalda över-tiden har ökat.Jag tittar på svaret. Det behövs en attitydföränd-ring. Jag är glad över att Arbetslivsdelegationen ärtillsatt, eftersom jag i tidigare motioner och interpel-lationer har gjort inlägg i dessa frågor. Jag hoppas attdelegationens förslag kan leda till att nu rådandeförhållanden ändras.Statsrådet svarade att yttrandefriheten är grund-lagsfäst. Det stämmer inte helt. Det är den visserli-gen, men det gäller bara inom statlig verksamhet. Närdet gäller t.ex. bolag - bl.a. bolag som kommunenäger - gäller det inte. Det gäller inte hos privata fö-retagare. Yttrandefriheten gäller inte.En privat arbetsgivare kan helt utan risk för re-pressalier säga till sina anställda att de inte får yttrasig eller lämna ut uppgifter.Visserligen är regeringsformen och tryckfrihets-förordningen grundlagar, men när det gäller offentli-ganställda i ett bolag gäller inte detta. Även omkommunen eller staten äger bolaget är bolaget inte endel av staten, och då gäller inte detta. De anställdasgrundlagsskydd försvinner, och de får samma dåligaskydd som privatanställda.Anf. 3 Statsrådet ():Fru talman! Först vill jag säga till att beskrivningen att många arbetsgivare krävertystnad är ett uttalande som vi verkligen behöver tittapå mycket noga. Det är också en del av bakgrundentill att jag hoppas mycket på att Arbetslivsdelegatio-nens arbete skall ge oss en ny debatt - inte bara omvad den nya tiden i form av hög arbetslöshet gör medtystnaden på arbetsplatserna utan också om vad dennya tiden i form av nya tekniska lösningar gör förfrågeställningar som handlar om stress och utbränd-het, dvs. den nya tidens arbetssjukdomar. Här går juden gamla lagstiftningen inte att använda på sammasätt som när arbetsmiljöproblemen handlade om gif-ter, nya plaster och annat. Det krävs alltså en ny de-batt om arbetsmiljön, och den hoppas jag att Arbets-livsdelegationen skall ge.Sedan vill jag återigen hålla med om att en hög arbetslöshet riskerar att öka tystna-den på arbetsplatserna och rädslan för att säga ifrånom missförhållanden. Det här kräver mycket av ossalla, både som politiker, som fackligt aktiva och somsocialt medvetna arbetsgivare. Vi måste stå upp förrätten till yttrandefriheten, och vi skall vara vaksam-ma för varje tendens till att den hotas. Där hoppas jagatt vi gemensamt kan hålla ögonen på utvecklingenoch också vara beredda att återkomma.Sedan är inte min bild av lagstiftningen den somBarbro ger när det gäller rätten att yttrasig, rätten att vara kritisk - var skiljelinjen går mellanatt vara lojal mot sin arbetsgivare och att påpekauppenbara missförhållanden och ha rätt att stå för sinegen åsikt. De arbetsdomstolsfall som jag läste uppvar ju inte bara statliga, utan det gäller också privataarbetsgivare där man inte har kunnat säga upp pågrund av att en anställd har kritiserat arbetsförhållan-dena.Jag ber att få återkomma när jag har satt mig in ide frågeställningarna. Men jag ifrågasätter det sättsom beskrev lagstiftningen på.Anf. 4 ():Fru talman! Tack för det, ! Arbets-livsdelegationens arbete tycker jag är jättebra. Detbehövs en attitydförändring, som jag sade.Vi i har bl.a. föreslagit att det skullekunna införas ett friår. Om man har arbetat länge ochkänner sig utbränd skulle man kunna ta tjänstledigt iett år och få av a-kassan. I stället skulle det dåkunna komma in en arbetslös på den lediga platsenmed avtalsenlig lön, som därmed får in en fot påarbetsmarknaden. Det är någonting som jag tror att viskulle kunna göra.Det har skett försök med detta i . Desom har tagit ett sådant här friår - där man skall kun-na göra vad man vill och kanske så småningomkomma tillbaka till jobbet med förnyade krafter -säger att det var som att vinna högsta vinsten. ärdet inte bara därför vi föreslår det, men att man skallkunna få den här chansen är en av orsakerna.Vad jag förstår skyddar inte lagen såsom statsrå-det nu sade. Den gäller alltså inte pri-vata företag och arbetsgivare. Inte heller gäller denlängre hos och Posten. Vi privatiserar ju vårabolag, så där gäller inte den här lagen. Man skulledock enkelt kunna införa en ny bestämmelse i medbe-stämmandelagen för att komma till rätta med detta.När det gäller Värömålet, som till slut gick tillArbetsdomstolen - det gällde ordfö-rande i - blev han ju till slut uppsagd i allafall. Här dömde AD från arbetsgivarens utgångspunkt- precis som , höll jag på att säga. Dettatycker jag att man måste komma till rätta med. Lika-dant var det i ambulansmålet.Det koncessionsförfarande som var aktuellt iVäröfallet gällde klorgas och sådant vid bruk.Nu står det skrivet att politiska partier skall kunnauttala sig till i sådana här fall.Skall då inte politiska partier ha möjlighet att yttra sigsåsom man gjorde här nere? Att kunna vända sig myndighet och klaga är ju en viktig del av dendemokratiska kontrollen i en demokrati.Att detta var försvarbart, att en arbetstagare somkritiserar måste gå med filttofflor, är också en inställ-ning som faktiskt går emot ILO-konventionen.Anf. 5 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill åter betona att det är engrundlagsfäst rättighet att yttra sig fritt. Jag tror möj-ligen att interpellanten och jag talar om två olikasaker - den meddelarfrihet som finns för de offentli-ganställda och det skydd i lagen som säger att ingenmänniska skall bli osakligt uppsagd från sin arbets-plats. Det måste finnas saklig grund, och saklig grundfår inte innebära att man tafsar på den yttrandefrihetsom är grundlagsfäst.Skulle det finnas anledning att misstänka att lagenhär behövde förstärkas skulle jag inte tveka om det.Min bild är dock att lagen här är tydlig och stark ochatt de domstolsutslag som vi sett också visar att denfungerar när den tillämpas. Men låt oss gemensamthålla ögonen på utvecklingen, inte minst efter det attArbetslivsdelegationens redovisning har kommit. Dåkan vi se den samlade bilden av den nya arbetsmiljösom växer fram på svensk arbetsmarknad. Låt ossgöra frågan om tystnaden till en viktig debatt tillhösten.Anf. 6 ():Fru talman! Jag tackar för det svaret.Tystnaden på jobbet är en väldigt viktig fråga, och jagär glad att statsrådet också tycker att vi skall göradetta till en stor fråga . Det tycker jag ärhemskt viktigt. Detta kommer nog att visa sig vara ettav våra stora arbetsmiljöproblem i framtiden.Som jag sade skulle man kunna införa en regel imedbestämmandelagen som inte är så allmänt skri-ven. Så här skulle t.ex. en ny regel kunna se ut:Förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagareskall präglas av ömsesidig respekt. Arbetsgivarenskall iaktta den anställdes rätt till grundläggandemedborgerliga fri- och rättigheter.En ändring i 8 § tredje stycket i MBL skulle kun-na lyda:Sker kränkning av arbetstagarens medborgerligafri- och rättigheter eller av hans föreningsrätt genomavtalsuppsägning eller annan sådan rättshandling ellergenom bestämmelse i kollektivavtal eller annat avtal,är rättshandlingen eller bestämmelsen ogiltig.Detta skulle även kunna gälla för privata företaga-re. Då kunde vi kanske se en minskning av det vi nuhar upplevt.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1998/99:155 om me-dicinska test i arbetslivetAnf. 7 Statsrådet ():Fru talman! har frågat soci-alministern vilka åtgärder som regeringen avser attvidta för att garantera att individens integritet ochrättssäkerhet inte träds för när i samband med drog-testning eller andra medicinska test i arbetslivet. Ar-betet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara.Bakgrunden till interpellationen är bl.a. den dom iArbetsdomstolen (AD) sominnebar att en städerska vid kärnkraftverket i Oskars-hamn ansågs skyldig att genomgå narkotikatest.Jag instämmer i konstateran-de att användning av drogtest och andra medicinskakontroller i arbetslivet inrymmer mycket komplicera-de etiska ställningstaganden. Arbetsgivarens intresseav att kunna välja vem som skall anställas och av attleda och fördela arbetet står bl.a. mot ett berättigatanspråk från den enskilde anställningssökande elleranställde på skydd mot ett obehörigt intrång i denpersonliga integriteten.I september 1994 tillsattes en särskild utredare föratt utreda medicinska kontroller i arbetslivet. Detskedde bl.a. mot bakgrund av de risker för utslag-ningseffekter som en ökad användning av sådanakontroller kunde antas ha i det då rådande arbets-marknadsläget.Utredaren redovisade sitt arbete i betänkandetMedicinska undersökningar i arbetslivet (SOU1996:63). Utredaren bedömde att de dåvarande för-hållandena inte motiverade någon begränsande lag-stiftning vad gällde vanliga medicinska undersök-ningar i samband med eller under anställningen. Närdet gällde narkotikatest fann utredaren inte heller skälatt föreslå lagstiftning. Enligt utredarens meningborde frågan om narkotikatest lösas av arbetsmarkna-dens parter. Inte heller föreslogs någon förändring avlagstiftningen vad gäller alkoholtest.Det går inte att dra några säkra slutsatser omdrogtesten i arbetslivet ökar eller inte. Den statistiksom från tid till annan publicerarger inte några säkra hållpunkter för hur utvecklingenser ut . Det finns inte heller någon statistik somvisar en ökad användning av narkotika i arbetslivet.Det finns uppgifter som tyder på att arbetsgivar-nas intresse för medicinska test ökat. Ett sådant ökatintresse kan bero på situationen på arbetsmarknadensamt tillhandahållandet av test- och analystjänster.Självklart bör målet vara att våra arbetsplatserskall vara drogfria. Det är viktigt att det påarbetsplatserna finns program och rutiner för att på etteffektivt och för den enskilde acceptabelt sätt hanteramissbruksproblem. I dessa sammanhang krävs meto-der som bygger på ett förtroendefullt samarbete mel-lan arbetsgivare och arbetstagare samt kamratstöd.Testen kan inte ses fristående från ett sådant sam-manhang. När test ändå utförs bör det ske med högakrav på rättssäkerhet och skydd för den personligaintegriteten.Enligt min uppfattning finns det en betydandeosäkerhet om rättsläget när det gäller möjligheternaatt genomföra drogtest. Det saknas uppenbarligenockså en i alla delar gemensam grundsyn på arbets-marknaden om när och hur test bör få utföras. Detfinns därför skäl att nu se över behovet av rättsreglerpå detta område.Jag kommer senare att föreslå de närmare former-na för en sådan översyn i vilken arbetsmarknadensparter bör delta. Jag kommer också att överväga omdet finns anledning att vidga översynen till även and-ra frågor som rör arbetstagarens personliga integritet iarbetslivet, t.ex. när det gäller användningen av per-sondatorer, elektronisk post eller Internet i arbetet.Barbro har i interpellationen ävenberört genetiska undersökningar i arbetslivet. När detgäller sådana undersökningar pågår det för närvaran-de ett arbete inom som syftar till attanalysera bl.a. den enskildes integritetsskydd gente-mot arbetsgivare och försäkringsgivare. Det arbetetberäknas vara slutfört under våren.Anf. 8 ():Fru talman! Först får jag tacka statsrådet för sva-ret. vill jag säga att jag hade en avsikt medatt rikta interpellationen till socialministern. , som i och för sig sade att arbetsgivarenensidigt kunde besluta om drogtest, sade också attdrogtesten var ett led i folkhälsoarbetet, och folkhäl-soarbetet ligger på socialministern. Hos socialminis-tern ligger också de genetiska testen, som inte enbarthanteras i försäkringssammanhang utan också i ar-betslivet. Här är det två departement som hanterarsamma fråga. Jag som har varit med ett tag har ju settatt det inte har funnits en bra kommunikation mellandessa departement i de här frågorna.Vi är överens om att drogtest och andra medicins-ka kontroller i arbetslivet inrymmer kompliceradeetiska ställningstaganden. Det var därför den borger-liga regeringen strax före valet tillsatte en ut-redning om medicinska kontroller i arbetslivet. Jagtyckte då och jag tycker fortfarande att det var be-klagligt att en så viktig utredning anförtroddes åt enenmansutredare, låt vara att det var en mycket kom-petent person. Men det var inte en parlamentarisktsammansatt utredning.Den här utredningen kom att präglas av parternassyn på medicinska test i arbetslivet. Vi i de politiskapartierna kallades var och en till 40 minuters utfråg-ning om vår inställning till medicinska test i arbetsli-vet. Vi fick inte ens lyssna till varandra. Jag trodde imin enfald att jag skulle få lyssna på de andra. Mendet var bara de som var avsatta för migfrån . Man återkom inte heller med endiskussion om de överväganden man gjorde. Det ärjag mycket kritisk mot.Det förekom alltså ingen etisk diskussion i vidaremening, som vi har haft t.ex. vid transplantationsla-gens tillkomst eller som när jag nu har lett en utred-ning om forskningsetik, där alla partierna har varitföreträdda. Man kan så tydligt se värdet av att vikommer från olika partier med olika erfarenheter,olika värdegrunder, och möts kring en sådan härfråga. Vi stöter och blöter, kallar till oss experter,funderar en vända till och kommer vifram till ett gemensamt ställningstagande.Det är också så med etiska frågor att de inte läm-par sig för politisk strid och politiskt käbbel. Detpolitiska systemets trovärdighet blir så mycket bättreom vi kan lösa den här typen av frågor gemensamt.Därför ser jag mycket positivt på att regeringenkommer att se över rättsreglerna på det här området.Här står den enskildes integritet mot samhällets kravpå skydd för tredje man. Men det handlar också omförtroende mellan arbetsgivare och arbetstagare.Drogtestning ser jag egentligen som ett misslyckandei dialogen mellan arbetsgivare och arbetstagare omeventuella problem man kan ha i sitt arbete men kan-ske också i sitt privatliv.Det jag vill fråga statsrådet är: Kan man tänka sigatt en sådan här utredning blir parlamentarisk? Stats-rådet nämnde arbetsgivar- och arbetstagarorganisa-tionerna, men har man tänkt närmare på sammansätt-ningen?Anf. 9 ():Fru talman! känner jag mig så ny häratt jag måste erkänna att jag är lite pirrig inför att ståhär med ett statsråd.Jag tycker i alla fall att det var positivt att MonaSahlin i svaret säger att hon tycker att det är viktigtatt se över rättsreglerna när det gäller de medicinskakontrollerna. Det tycker jag känns bra.Jag kommer direkt från golvet, så att säga. Jag harjobbat med de här frågorna bland människor, därmänniskor missbrukar och där människor arbetar.Ibland tycker jag att vi hakar upp oss på ett negativtoch svårt sätt att lösa problemen. Jag tycker att vioftare pratar om svårigheter, om integritetskränkning,om att det är respektlöst och om det som är negativtmed att använda olika former av test. Jag skulle önskaatt vi pratade mer om att det ibland kanske har ett gottsyfte att använda test.Nu tillhör jag inte dem som tycker att man har rättatt kränka människor, naturligtvis inte. Men jag trorändå att man i rätt sammanhang kan använda test påett bra sätt. Det står också i svar att testbara är en liten del i ett större sammanhang.Riskyrken finns det, och där är det kanske merbehövligt att använda testen för att skydda enskildaindivider, för att skydda den som utsätts, tredje man.Barbro har skrivit i sin interpellation att det kan varaett avskräckande sätt. Man gör människor rädda föratt använda olika former av droger.Det kan vara positivt och förebyggande att i ettstörre sammanhang få fram att på en viss arbetsplatsskall människor vara vid sina sinnens fulla bruk - detblir en gladare och trevligare arbetsplats. Det finnsmetoder - här finns . Arbetstagare och arbetsgivare har tillsammanskommit överens om tillvägagångssätt på arbetsplat-serna.Sundsvallsmetoden är en integrering av och en egenmetod. Man använder sig avprincipen om trafiksignaler - grönt, gult och rött. Vidgrönt finns det inga problem. Vissa insatser görs påen arbetsplats. Vid gult, lite varning, görs vissa insat-ser. Vid rött, här finns människor med problem, an-vänds vissa metoder. Det går att hitta lösningar.Det är viktigt att prata om denna fråga här. Det ärän viktigare att prata om denna fråga ute bland män-niskor, där de bor, arbetar och finns. Det blir då inteså farligt att prata om denna fråga.Att testa människor, kontrollera urin och blod, föratt undersöka användandet av mediciner och drogerkan ses som ett misslyckande i relationer mellanmänniskor. Men det tillhör också problemet medmissbruk att det inte går att prata i förtroende medmänniskor som använder narkotiska preparat. Dåanvänds vilka medel som helst för att dölja använ-dandet.Vänsterpartiet har väckt en motion, och jag skullevilja veta hur ser på vår motion. Jag vetinte om hon känner till den, men jag kan återkommatill den.Anf. 10 Statsrådet ():Fru talman! sade att hon kändesig pirrig. Det är jag stod här första gång-en, och jag är fortfarande pirrig. Det skall man nogvara när man talar i riksdag.Yvonne inlägg visar mycket väl beho-vet av den översyn som jag nu aviserat med anled-ning av interpellation. Även omsyftet kan anses vara gott, kan sättet att fullfölja syftetvara kränkande och integritetshotande.