prot · GN093 · 1999-09-15 00:00:00 — Är dettabara tomt prat, ?Sveriges intressen måste på ett kraftfullt sätt för-svaras inom EU. I annat fall blir det omöjligt att ska-pa ett ekologiskt hållbart samhälle där vi som konsu-menter - för det är vi ju alla - gör lantbruket till enframtidsnäring.Regeringen tycks inte ha samma ambition för vårlivsmedelsindustri som man har för de andra storaindustriföretagen, trots allt vackert tal om jordbruketsom en framtidsnäring. Medan regeringen bara pratarriskera man att kvaliteten på vår mat sänks. Manriskerar att det kommer in livsmedel på våra butiks-hyllor och köksbord som kommer från produktionsom bygger på antibiotika och hormoner.Konsekvenserna av de beslut som är fattade äralltså - som nämnts i debatten - att viriskerar att tappa ungefär en halv miljard EU-pengarvarje år . Det är mycket pengar för natio-nalhushållet. Till detta ska läggas att vi under dengångna har förlorat ca 5 miljar-der i EU-medel och den svenska medfinansierings-delen.Man kan bara konstatera att konkurrensförhållan-dena för bönder och för den svenska lands-bygden försämras ytterligare. Risken ökar då förföretagsnedläggningar och därigenom en påskyndadstrukturomvandling och negativa effekter, vilket fåren särskild stor betydelse och negativa sysselsätt-ningseffekter i landets glesbygdsområden.Ambitionerna i det svenska miljöprogrammetmåste dras ned, vilket är djupt beklagligt. Också möj-ligheterna att hålla landskapet öppet minskar påtag-ligt. I representerar, som bekant, det öppnaodlingslandskapet bara 8 à av landytan, och dettycker jag att vi ska vara rädda om.Centerpartiets utgångspunkter är att förlorade EU-medel - dvs. - skakompenseras och att tidigare anslagna svenska bud-getmedel självfallet ska ligga fast.Avslutningsvis konstaterar jag att vara med på vagnen , och det glädermig. Därtill vill jag fråga om honefter det anförande som hon har hållit ser det uppnåd-da resultatet som en framgång för , för svensklandsbygd och för svenskt jordbruk. Jag ser det inteså.(Applåder)Anf. 8 ():Fru talman! Den här debatten handlar i mångt ochmycket om, eller snarare borde handla om, det euro-peiska samarbetet, om dess former och villkor. Folk-partiet står för ett vassare EU, ett EU somägnar sig åt färre områden än . Den bästa medi-cinen mot bristande effektivitet och ifrågasatt legiti-mitet är att visa att EU kan skala bort sådana frågorsom medlemsländerna kan lösa lika bra på egen hand.Att konsekvent hävda närhetsprincipen och föra un-dan ett stort antal frågor från EU:s beslutskompetensskulle kraftigt stärka unionens ställning bland Euro-pas medborgare. Principen ska vara att endast tydligtgränsöverskridande frågor ska hanteras av unionen.För oss socialliberaler är östutvidgningen den ab-solut viktigaste frågan för EU under de närmasteåren. Vi accepterar inte en fortsatt förhalning av ut-vidgningsprocessen. Vi anser att dagens ansökarlän-der bör komma med . En tidtabellför utvidgningen bör fastställas för den förstaraden av ansökarländer.För att en utvidgning ska kunna bli praktiskt möj-lig behövs, förutom ändringar i EU:s författningar,ändringar i den gemensamma jordbruks- och gles-bygdspolitiken.EU:s jordbrukspolitik har sin upprinnelse i bristenpå livsmedel åren efter . Med um-bärandena under och efter kriget i färskt minne vardet ett viktigt mål att brist på mat inte skulle få plågaeuropéerna , men är läget det motsatta.En omfattande överproduktion är det stora pro-blemet. är det därför hög tid att börja betrakta denhär sektorn som en bransch bland andra, som på långsikt ska verka utan subventioner och utan gränsskydd.Under alla förhållanden bör det inte vara en uppgiftför unionen att bedriva en kostsam jordbrukspolitik.Förutom att den med sin nuvarande utformning utgörett hinder för unionens östutvidgning, reser den dess-utom orättvisa hinder mot möjligheter till handel medtredje världen och bidrar därmed till en osolidariskekonomisk världsordning.EU har i samband med utvidgningen en unikmöjlighet att genomföra reformer i jordbrukspolitiken- reformer som kommer att prägla hela unionensarbete . Det viktigaste är attskapa förutsättningar för att jordbrukare, som vilkenannan företagare som helst, ges möjlighet och frihetatt på likvärdiga villkor konkurrera med sina pro-dukter på en konkurrensutsatt marknad. Detta förut-sätter att både svensk och europeisk politik underlät-tar för små- och nyföretagandet, så att även småskali-ga alternativ kan växa fram på landsbygden.Vi socialliberaler vill göra EU till världens bästamiljöorganisation. Då handlar det om ett naturensEuropa. Det handlar om ett som bevarar denbiologiska mångfalden, ett som bekämparväxthuseffekten och ett som begränsar kemi-kalieutsläppen. I det här arbetet är böndernas insatsercentrala.Den debatt vi för är ett tydligt utslag av enöverreglerad jordbrukspolitik. Det är alldeles galet attmiljön och utvecklingen på landsbygden blir beroen-de av en dragkamp om resurser i ett nollsummespelländer och intressen emellan. Och det är ovärdigtSveriges och övriga bönder att tvingas huggasig fram i en snårig blankettdjungel i stället för attbruka öppna landskap.Anf. 9 ():Fru talman! Man kan fundera på vad vi ska an-vända dagens debatt till. Vi är alla överens om attSverige ska ha så stort miljöstöd och landsbygdsut-vecklingsstöd som möjligt, att den nivå som vi fickvid medlemskapsförhandlingarna är den nivå som viäven fortsättningsvis ska hamna på. Detta är vi allapartier i denna kammare överens om.Är det då meningsfullt att anklaga regeringen föratt vi inte utnyttjade 2,8 miljarder i miljöstöd frånförsta året som vi var medlemmar? Är det detta somär det väsentliga? Eller kanske vi ska anklaga Väns-terpartiet för att de var med om den budget där dethär stödet sänktes därför att det fanns en vilja attsanera ekonomi. Eller ska vi anklaga Cen-terpartiet för att man, när man kom med i förhand-lingarna om budgeten, inte heller ansåg att det fannsutrymme att första året direkt i förhandlingarna skrivaupp miljöstödet till 2,8 miljarder? Eller kanske vi skaanklaga bönderna, fru talman, för att de faktiskt intehar utnyttjat de miljöstöd som har funnits möjlighetatt söka. 1998 var det miljöstöd som betalades utknappt 2 miljarder, fast det då fanns en möjlighet attsöka 2,8 miljarder.Nej, fru talman, det här är inte väsentligt, därföratt det finns förklaringar till varför regeringen inteansåg sig ha möjlighet att använda 2,8 miljarder frånbörjan. Det behövdes en sanering efter det borgerligabudgetbluddret som hade varit under förra mandatpe-rioden, då man hade misslyckats med att klara Sveri-ges finanser. Det fanns ett skäl att anse att vi intekunde räkna upp miljöstödet till 2,8 miljarder. Vi iMiljöpartiet skulle önska att det hade gått att göra det,men vi kan förstå att det inte fanns möjlighet. Mankan också förstå varför bönderna inte utnyttjade mil-jöstödet fullt ut trots att de har kunnat. Det har varitkrångliga regler. Vi har också varit motståndare del av de stöd som har införts.Men vem ska vi då ge oss på här? Jag skulle öns-ka att den här debatten blev en samfälld protest motkommissionen. Vi kan inte acceptera från svensk sidaatt kommissionen hanterar på detta sätt. Detfinns all anledning att ifrågasätta kommissionens sättatt fördela stöden.Först och främst har man över huvud taget intetittat på miljönyttan. Det är meningen att miljöstödenska vara ersättningar för det man gör för miljön ilantbruket. Vi vet att en del av våra lantbruk orsakarstora miljöproblem. Tanken är att miljöstöden ska geersättning för att man försöker skapa en bättre tingensordning.Men många länder utnyttjar miljöstöden som renainkomststöd. Det hade varit på sin plats att kommis-sionen hade sett över olika länders miljöprogram föratt se om det var miljöprogram värda namnet eller ommiljöstödet har använts som ett rent inkomststöd. Jagär övertygad om att fördelningen mellan länderna i såfall hade blivit annorlunda.Det finns också all anledning att klandra kommis-sionen för det hemlighetsmakeri som man ägnar sigåt. Vi vet att det är en byråkratisk organisation däröppenheten inte är det främsta kännetecknet. Men skapar en matematisk modell som är fullständigtorimlig när man beräknar hur stort stödet ska varafinns det all anledning att klandra.Vi kan konstatera att är det land som perinvånare betalar högst medlemsavgift. 23 miljarder -ett hisnande belopp - är det som ska betalas år 2000.Utifrån det perspektivet är det rimligt att fårtillbaka de pengar som vi i medlemskapsförhandling-arna har förhandlat oss fram till för landsbygdsut-veckling och miljöstöd.Jag skulle önska att resultatet av den här debattenblev att vi samfällt, alla partier, tillskrev kommissio-nen och talade om att förhandlingsresultatet inte ärnågonting som partier i riksdag accepterar -ni får tänka om.Finns det några speciella skäl för att krävadet här? Ja, det gör det faktiskt. Tittar vi på svensktlantbruk och svensk natur kan vi se att vi har en kortodlingssäsong. Det är då det är biologiskaktivitet i marken. De svenska jordarna har alltsåsvårare att bryta ned bekämpningsmedel, som vityvärr kan se ökar i användning.Vi har också en kort växtsäsong, vilket innebär attdet är svårare att ta till vara kvävet som används. Detläcker ut ungefär kväve per hektar i svenskalantbruk, enligt beräkningar av professor . Detta beror också på att vi har speciellabetingelser - vi har liksom vinter här.Vidare har vi en sur berggrund, vilket innebär attdet är svårare i det här landet att kompensera för ettsurt nedfall. Det ger också lantbruket väldigt speciellanackdelar.Det innebär alltså att det finns klara skäl till attSverige får extra miljöpengar och att det svenskalantbruket ställer om till en ekologisk produktion.Det är också rimligt att det i ett miljöprogram skakunna finnas ambitioner, dvs. att om man vill attalltfler ska ställa om till ekologisk produktion så kanman inte nyttja alla medel första året. Då måste detfinns utrymme för dem som kommer år fem. Det härär någonting som kommissionen måste ta hänsyn till.Därför anser vi från sida att vi samfälltska vända oss till kommissionen och säga att vi inteaccepterar förslaget och att vi ska ha de här pengarna.Det kanske inte behövs första året, men det skafinnas en bekräftelse från kommissionen om att vikommer att få öka programmen allteftersom behovetfinns för att ligga på nivån 2,8 miljarder i miljöstöd,som kommer att behövas . Det är vä-sentligt.Det minsta man kan begära är att fårkompensera förlusten med nationella pengar. Hälftenav dessa finns anslagna i budgeten, men resten måstevi få kompensation för.Tyvärr är det ju inte vi här som bestämmer detta,utan det är . Men komissionen bör få en knäpppå näsan.Anf. 10 Jordbruksminister ():Fru talman! Tänk om vi hade haft hur mycketpengar som helst! Tänk hur vi då skulle kunna förde-la! Men det är ju ett önsketänkande. Vissa partiertycks dock ha hur mycket pengar som helst - ochhade det också med käntresultat. Min fråga blir, när jag hör de här önske-drömmarna som ni ju ändå måste vara medvetna omär önskedrömmar: Hur skulle vi ha gjort 1995 när vigick in i EU? Skulle vi ha skurit ytterligare i sjuker-sättningen för att bönderna skulle ha kunnat få denframförhandlade ramen? Skulle vi ha skurit i barnbi-dragen, i a-kassan? Eller var skulle vi ha tagit peng-arna?Vi gjorde en politisk prioritering då, och den stårjag upp för. Den var korrekt och riktig. Det hade varitpolitiskt omöjligt att skära ned ytterligare för löntaga-re, barnfamiljer och pensionärer - som ni i andrasammanhang och andra debatter värnar så väldigt.Det hade varit omöjligt. Därför blev inte uppräkning-en till bönderna, när andra fick nedskärningar, störreän så. Det blev plus.Göte säger att han har bönat och bett. Jagvet inte vem han har bönat och bett hos. Inte är dethos mig eller hos , som det nuheter. Jag blir väldigt irriterad över det uttrycket. Säghellre den politiska ledningen eller jordbruksminis-tern. Jag tar nämligen ansvar för vad vi har gjort.Både i debatten i och enligt vad somskymtar fram här skulle det vara tjänstemännen sominte skött sig. Men det vill jag säga att de verkligenhar gjort. De har varit oerhört engagerade i det här.De har varit och förhandlat , både underagendaarbetet och efter beslutet i Berlin.Blir östutvidgningen enklare om fårmindre? är vi där igen: Försök att se helheten! Jagdelar uppfattning i långa stycken,och jag tycker att det borde vara en insikt som flerskulle omfattas av. Säger vi i ena stunden att vi är föröstutvidgningen och vill att dessa länder som står ochklappar på dörren ska få komma in, då måste vi ocksåfråga oss vad som krävs för att de skall få göra det.Det krävs bl.a. en kraftig förändring av EU:s jord-brukspolitik. Annars blir det omöjligt. Det tror jagnog att ni, om ni tänker er för, är medvetna om.Sedan noterade jag en annan sak som är intressantmed . Han säger att det konventionellajordbruket måste få sitt. Vad han inte sade var attnågot annat jordbruk inte skulle få sitt. Jag tolkar detsom att han tycker att man ska dra ned för det ekolo-giska jordbruket men se till att det konventionella fårsitt.Jonas talar om bortförklaringar. Det ärtvå partier som har bett mig komma hit, och vi ska haden här debatten för att jag ska redovisa princi-perna för fördelningen. Det är det jag har gjort. Det ärinte fråga om en bortförklaring. Det är en förklaringav hur det har gått till. Så här var det, och så här blevdet. Jag har också papper med mig om ni vill se huralla förhandlingsturer har gått till, hur många gångervi har sprungit i korridorerna i , hur mångagånger jag har varit hos , hur mångagånger representationen har varit där och hur mångahöga tjänstemän från vårt departement som har åkt tillBryssel för att tala om det här och beskriva att Sveri-ge vill ha en stor andel av den här kakan - som jublev mindre än vi trodde.Så tar upp moduleringen. Det är intressant.Jag undrar vad , kd och sägerom det. Ska vi ta lite av dem som får miljonbeloppfrån ? Ska vi ta lite och lägga på landsbygds-utveckling och miljöstöd? Ska vi ta lite av alla ellerhur ska vi göra för att i den här situationen få till enbättre utveckling på gles- och landsbygden. Det villjag gärna ha ett svar på, för det är en principiellt vik-tig fråga.Dan talar om dimridåer och helt ovid-kommande saker. Jag blir förbluffad. Är östutvidg-ningen helt ovidkommande? Det trodde jag inte attden var ens för kd. Men uppenbarligen är det så, ochuppenbarligen förstår inte heller sam-bandet mellan östutvidgningen och EU:s jordbruks-politik. Det finns nämligen ett sådant samband, ochdet måste man orka se även om det innebär att det blirlite mindre pengar till bönder precis som detblir mindre pengar till alla andra EU-länders bönderom vi ska vara solidariska med de två miljoner bön-der i som vill komma in. Också de vill säkertha en liten del av kakan.Så säger : Titta på och tittapå . Ja, det passar nu att jämföra med deländerna. Normalt när jag står här i kammaren tittarman på . Då är det synd om de svenska bön-derna för att de danska bönderna får så mycket mer.Men kan vi titta på skulle jag viljasäga att får och vi 149. Dåvar det kanske inte så dåligt den här gången om vijämför med Danmark.Eskil frågar om det är tomt prat i rege-ringsförklaringen. Det är det självklart inte. Jag åter-kommer till hur vi ska uppfylla detta.Anf. 11 ():Fru talman! Jordbruksministern ska inte tro annatän att vi genomskådar debattekniken. Jag har intekritiserat tjänstemännen. Jag har sagt att det är jord-bruksministern som har ansvaret. Jag förutsätter attjordbruksministern ger sina tjänstemän direktiv. Jaghar inte kritiserat en enda tjänsteman.Sedan måste vi renodla den här diskussionen ochinte blanda bort korten. Vi vet att EU:s framtida jord-brukspolitik måste reformeras. Vi ställer upp på det.Östutvidgningen är nödvändig. Vi ställer upp på det.Men svara mig på en sak, . Vaddebatten handlar om nu är den gemensamma kakasom kommissionen har beslutat ska fördelas till EUutifrån miljöersättningar och landsbygdsprogram. Detär det vi diskuterar. Och det är i fördelningen av denkakan som har misslyckats. Är det lättaremed östutvidgningen för att har fått plus7 % och minus när det gäller dennagemensamma kaka? Det handlar omsamma pengar. Tala klartext - blanda inte bort kor-ten! Det är väl ändå det första man har rätt att krävaav en jordbruksminister.Sedan gäller det frågan om konsumenter och pro-ducenter. Det finns inget motsatsförhållande.Vad tjänar konsumenter på att österrikarnafår mer ersättningar än vad svenska bönder får? Vadtjänar konsumenter på att miljön i Österrikevärnas bättre än miljön i ? De tjänar inte ettdugg. Försök inte skapa motsättningarsom inte finns. Ta ansvar för misslyckandet i stället.Det vore klädsamt.Vad är orsaken till detta misslyckande? Jo, det ärdet som jag har nämnt tidigare. upp och ned på regelverket. Vi tappade tid.Regelverket blev krångligt. Låt mig läsa en sak. Härhar jag samlingen av regelverk för miljöersättningar.Jag ska bara läsa ett enda avsnitt som MargaretaWinberg har signerat. Det gäller åkrar med flikiganaturgivna former, små svårbrukade åkrar. I fråga omatt få ersättning för en sådan står det så här: "Åkermed flikar och gipar och renar som helt eller tillstörsta delen har en bevarad naturgiven form överens-stämmande med det förhållande som gällde före jord-brukets motorisering. Åkerkantens längd är betydligtlängre än omkretsen på åker vars fältform är anpassadtill moderna jordbruksmaskiner. Åkerns flikighetshaltfår inte vara mindre än 6. "Ärade kammarledamöter! Ta ställning till detta,för att få ersättning för flikiga åkrar! Är det underligt att bönder inte vågarsöka stöd för flikiga åkrar? vet man att manfår betala tillbaka pengar därefter om en avJordbruksverkets kontrollanter kommer och säger inte har skött det här. Då häftar man i skuld femår därefter. Ta ansvar, , för dettamisslyckande! För det är det det handlar om i det härsammanhanget.Margareta ! Är det inte dags för en par-lamentarisk beredning för att få rätsida på detta?En annan sak som jag vill ta upp är: Vi behöver enhel jordbruksminister - en hel. lastats på också den stora, viktiga jämställdhets-frågan. Det går inte att förena dessa båda uppdrag, dethar vi sett. kräver vi en hel, inte en halv, jord-bruksminister.(Applåder)Anf. 12 ():Fru talman! Jag vill börja med att instämma i enhel del av det som tog upp. Vi be-höver mycket pengar till den svenska miljöomställ-ningen. Vi ska kräva av kommissionen att vi ska få depengarna. är läget som det är.Men det är läskigt att se: Vi är en folkvald för-samling i . Vi är allihop eniga om att vi behö-ver pengar till miljöomställningen. Vi vill fortsätta påden väg som vi har valt - enigt. är vi överkörda avEU-kommissionen. Vår vilja är underställd vilja. Det är odemokratiskt.Men det är inte så enkelt. Beslutet är också bero-ende av den inställning. Marga-reta har en ideologisk vilja att reformerajordbrukspolitiken, och vi i delar denviljan. Vi behöver reformera jordbrukspolitiken föratt bidra till en rättvisare världsordning, där svenskabönder inte har orättvisa förutsättningar gentemotandra bönder i andra delar av världen, t.ex. småbön-der i tredje världen. Och vi behöver reformera jord-brukspolitiken för att få en miljöomställning i Sveri-ge. Vi behöver en sådan omställning av EU:s gemen-samma jordbrukspolitik.Men måste den varanågot mer pragmatisk och bevaka de svenska intres-sena. Det är en svår balansgång mellan omställningenoch reformeringen av EU:s jordbrukspolitik och attbevaka de svenska intressena, och den här gångengick det inte så bra. slutade som förlorare iden reformering som vi precis har genomfört.Den intressanta frågan är nu hur vi går vidare. Detär väldigt mycket prat om varför det blev som detblev osv. Hur ska vi gå vidare? hartagit initiativ till ett utskottsinitiativ, ett initiativ som iprincip är samma gamla visa om jordbrukets rygg-säck; ryggsäcksdiskussionen i förlängning, om manså vill. Ett sätt att plocka politiska poäng är naturligt-vis att visar att man vill göra någonting.Och tror att jag är med på vagnen.Jag är med på vagnen för att ställa om svenskt jord-bruk, för att satsa pengar på en omställning avsvenskt jordbruk och för att hitta de lösningar sombehövs. Jag är inte med på vagn föratt plocka politiska poäng.Så frågan är: Vad ska hända , ? Detär bra att jordbruksministern tar upp frågan om mo-dulering och att hon instämmer att det kan vara enlösning, men den andra punkten, som jag ser som enminst lika viktig punkt, är de andra ekonomiska styr-medel som vi har, nämligen jordbrukets skatter. Hurkan vi använda dem på ett bättre sätt för att kompen-sera för de förluster som vi har gjort i miljöstödspro-grammet och i landsbygdsförordningen? Är jord-bruksministern beredd att diskutera de frågorna ock-så?Anf. 13 ():Fru talman! fortsätter att läg-ga ut dimma. Risken är att hon själv går alltmer vilse.Det är kanske bättre, innan hon helt försvinner bort,att hon faktiskt tar till sig det som flera nu har upp-manat henne till: att erkänna att hon har misslyckats,men att vi kanske tillsammans kan reparera skadan.Jordbruksministern hävdade här att hon minsannhar farit som en skottspole till , varit hos Fi-schler osv. Ja, det är mycket möjligt att det är så. Mendet var ju ändå näst intill pinsamt att se , under desenaste dagarna, när den som har fått rycka ut för atträdda vad som räddas kunde var LRF:s företrädare,som ändå lyckades utverka ett löfte från kommissio-nen om att självt skulle kunna få kompenseraför de förluster som vi har fått genom regeringenshandlande. Vi har fått ett löfte, tack vare det ingri-pande som LRF har gjort. Men vad gjorde regeringendå? Var fanns regeringen? Är det så att det är lant-bruksrörelsen som ska försöka förhandla själv medEU-kommissionen för att det ska bli några pengar tillSverige? Det är en mycket märklig situation.Margareta var återigen inne på östut-vidgningen. Låt mig också slå fast att vi är för enöstutvidgning. Men vi ser det som ett problem närministern faktiskt har målat uppjordbrukspolitiken som ett hot mot östutvidgningen.Det har skrämt väldigt många av de medlemsländersom nu finns för just en östutvidgning. Men det är juinte på det sättet. Det motsatsförhållande som Marga-reta målar upp existerar ju inte.Och sedan vill jag beröra frågan om sjukersätt-ningen. Vi kan ju ta den diskussionen. Socialdemo-kraterna gick till val på att höja sjukersättningen. Mansänkte den sedan till , trots kristdemokraternasmotstånd. Vi var inte med på några sådana sänkning-ar. Det handlade om prioriteringar. Detta är självklart- vi prioriterade också då - men de prioriteringarregeringen då gjorde har lett till att vi har tappatuppemot 8-10 miljarder, pengar som vi hade kunnathämta hem från EU-kassan och som skulle ha skapatjobb och sysselsättning både på landsbygden och ilivsmedelsindustrin. Detta var definitivt en felaktigprioritering!Jag har lyssnat på och . Jag uppfattade inte heller att JonasRingqvist var så där väldigt positiv. Han ska nu till-sammans med , som jag uppfatta-de det, redan börja försöka slåss inom det mindreutrymme som man på något sätt redan har accepterat.Ja, men det är ju att ge upp! Ska vi inte försöka ta ettstörre utrymme att fördela, hellre än att vi nu inomdet lilla som är kvar ska försöka slåss inbördes? Detär ju en förödande strategi att redan på förhand hagett upp.Jag tar gärna till mig råd i stäl-let, om regeringspartiet ställer upp på det, nämligenatt vi samfällt säger till kommissionen att vi inteaccepterar det här och att regeringen säger att vi inteaccepterar det här. Vi accepterar inte detta misslyck-ande, utan vi är eniga i riksdag om att vi inteska ha det så här. Ja, det kanske är en väg att kommafram.Får jag också ta tillfället i akt att ändå peka på nå-got vad gäller innehållet i miljöprogrammet också.Jag utgår fortfarande ifrån att vi ska kunna få en hög-re nivå och en större volym, men då är det ocksåviktigt med innehållet. Det är då centralt att vi intetappar bort ekostödet. Det är alltså den konventionellaodlingens övergång till mer miljövänliga metodersom ger störst effekt.