prot · GM0959 · 1999-02-19 00:00:00 — Men nutror jag att jag kan säga att polisens arbete i allt störreutsträckning styrs av vilka problemen är och en viljaatt utveckla metoder för att angripa de problemen.En annan viktig sak som präglar polisarbetet nu-mera är att man i större utsträckning också frågar sigvilka effekterna och resultatet av de insatser man görfaktiskt är, så att man kan anpassa och hela tidenförbättra sina åtgärder. Jag tror att det är sådant somkommer att leda till att människor upplever att vifaktiskt har en bättre förmåga än vi har haft attskapa trygghet i samhället och inte minst få nedbrottsligheten.Jag tror att det är rätt att som görfråga sig om det inte finns arbetsuppgifter som poli-sen har som likaväl skulle kunna göras av andra.Ett sådant renodlingsarbete och renodlingstänkandepågår inom polisen.När det gäller tillgången till personal - särskiltpolisutbildad personal - tror jag att det är väldigtviktigt att ha en långsiktig planering av vilken be-manning man vill ha, inte minst av hänsyn till att manmåste se till att man har en jämnare åldersfördelning.Att man inte har haft denna långsiktiga planering ären brist som har funnits i tidigare politisk planering,anser jag. har ett uppdrag att tafram ett underlag för att de politiska instanserna skallkunna ta ställning till en sådan planering.Maud återkommer till tingsrätterna ochfrågar varför vi inte delar upp länsrätterna. Återigenställer jag mig frågan: Finns det någon medborgaresom har krävt att länsrätterna skall organiseras pånågot annat sätt än ?Vi har en länsrätt i varje län. Länsrätten har alltstörre betydelse för enskilda medborgare och för detlokala näringslivet. Det är länsrätterna som i allt stör-re utsträckning garanterar mål och ärenden som harstor betydelse för medborgarna. Jag har inte upplevtatt det finns kritik från medborgarna mot länsrätternassätt att arbeta. Något krav på att göra länsrätternamindre och sprida dem i större utsträckning överlandet har jag inte upplevt att det finns.Vi granskar givetvis också hur länsrätterna funge-rar. I de försöksverksamheter som pågår över landethandlar det bl.a. om att de två olika domstolsorgani-sationer vi har skall lära av varandra och finna sätt attsamarbeta, utnyttja sina resurser, ge personalen möj-ligheter att utveckla sin kompetens i högre utsträck-ning än och utjämna obalanser och sårbarhetersom kan finnas. Det är vad försöksverksamheten gårut på.Jag kan bara beklaga att , som fak-tiskt var de som tog initiativ till att se över domstols-organisationen, totalt har tappat intresset för utveck-lingen av våra domstolar.Anf. 17 ():Fru talman! Jag vill fortsätta diskussionen ett tagtill och ta vara på alla tillfällen. Jag håller med om attdet behövs kunskap. Men om man kommer ut i verk-ligheten och säger att kunskap behövs, står polisernadär och vet inte om de får avlösning eller inte. Deorkar inte med mer övertid. De har ett starkt tryckfrån medborgarna. Människor säger: Varför svarar niinte på telefonen? Varför kommer ni inte ut när nå-gonting händer?För den enskilde är en händelse otroligt stor. Närsedan polisen prioriterar och sätter den i sitt samman-hang kanske den har en lägre prioritet. Men det ärjättesvårt att informera och föra ut den kunskapen.För den enskilde just är situationenfruktansvärd när man har blivit utsatt för ett intrångpå något sätt.Sedan tror jag också som justitieministern fram-höll i svaret att det behövs ett stort samarbete mellanolika organ som arbetar med rättssäkerhet. Man kanäven samarbeta på andra plan i samhället. Det tror jaghar en stor betydelse i effektiviteten i samhällsarbetet.Den långsiktiga planeringen när det gäller polis-utbildningen tycker jag är glädjande. Tack så mycketför svaret.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1998/99:149 om detstatliga stödet till brottsoffrenAnf. 18 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vadjag avser att göra för att garantera det enskildabrottsoffrets rätt till effektiv och snabb handläggningav brott, förbättra det statliga stödet till brottsoffrensamt inom polisen öka kunskapen om och förståelsenför brottsoffrens situation.Jag delar helt och hållet upp-fattning att brottsoffrens situation måste uppmärk-sammas. Att stärka brottsoffrens ställning är också enhögt prioriterad fråga för regeringen. Det finns förnärvarande ett brett upplagt arbete och ett spektrumav åtgärder med det syftet. Det är bl.a. fråga om delsen rad lagstiftningsåtgärder och en mängd insatser påmyndighetsnivå, dels att stödja och utveckla samar-betsformerna med de ideella organisationerna. Detfinns inte utrymme att här redogöra för allt. Jag be-gränsar mig därför huvudsakligen till de angivnafrågorna.Inledningsvis vill jag påminna om betänkande Brottsoffer - Vad hargjorts? Vad bör göras? (SOU 1998:40). Betänkandetger en samlad redovisning av de lagstiftningsåtgärderoch andra insatser till stöd för brottsoffren som ge-nomförts . I betänkandet läm-nas förslag om bl.a. bättre stöd till målsägande underrättegången, bättre bemötande av brottsoffer hospolis, åklagare och domstolar samt ökat ekonomisktstöd till de ideella brottsofferorganisationerna.Betänkandet har remissbehandlats, och mottagan-det har på det hela taget varit mycket positivt. Denfortsatta beredningen pågår nu i Regeringskansliet.Avsikten är att en proposition skall kunna lämnas tillriksdagen under hösten.Behandlingen av betän-kande ger tillfälle till såväl överväganden om de prin-cipiella utgångspunkterna för samhällets åtgärder förbrottsoffer som samlade insatser på området. Dettarimmar väl med behovet av en helhetssyn på brottsof-ferarbetet.Ragnwi Marcelind tar mot bakgrund av handläggning av brottsskadeärendenenligt brottsskadelagen (1978:413) upp frågan om detenskilda brottsoffrets rätt till effektiv och snabbhandläggning av brott. När det gäller handläggning av ärenden om brotts-skadeersättning vill jag framhålla att myndigheten,som inrättades 1994, har visat mycket goda resultat.Som regeringen har framhållit i budgetpropositionenför innevarande år (prop. 1998/99:1, utgiftsområde 4,s. 108) bör dock myndighetens ansträngningar för attförkorta handläggningstiderna fortsätta.Till överlämnades propositio-nen 1998/99:41 om ändringar i brottsskadelagen. Ipropositionen föreslås bl.a. en ny bestämmelse omansökningstid och preskription. Den nya bestämmel-sen kommer både att underlätta hanteringen vid myn-digheten och ge brottsoffren att söka brotts-skadeersättning. Den syftar alltså bl.a. till att effekti-visera handläggningen vid myndigheten. För att nåuppsatta mål och utveckla verksamheten har vidaremyndighetens anslag fr.o.m. i enlighet med rege-ringens förslag ökat med tillca 12,5 miljoner kronor.När det gäller effektiviteten vid handläggning avbrott inom rättsväsendet i stort vill jag hänvisa till detsvar jag gav på interpellation(1998/99:136) om rättsväsendet. Jag nämnde i detsammanhanget att regeringen avser att tillsätta enberedning för moderniseringen av rättsväsendet. Be-redningen avses sammanfattningsvis få i uppdrag attfrämja helhetssyn, effektivitet och kvalitet i rättsvä-sendets verksamheter. Det handlar bl.a. om att bidratill att ärendenas handläggningstider blir kortare samtatt informationen till den enskilde om vad som händerunder ärendets gång blir bättre. Moderniseringsarbe-tet syftar alltså inte minst till att tillgodose varje med-borgares och varje brottsoffers berättigade intresse aven snabb och effektiv handläggning av brott.Regeringen har vidare i en lagrådsremisslämnat ett lagförslag om försöksverksamhet medvideokonferens vid handläggning av mål och ärendeni de allmänna domstolarna. Syftet med försöksverk-samheten är att ge domstolarna redskap som möjlig-gör en mer flexibel handläggning av mål och ärendenoch att erbjuda medborgarna ökad tillgänglighet tilldomstolarna.Ragnwi Marcelinds fråga om förbättringar av detstatliga stödet till brottsoffren ger anledning att näm-na Brottsofferfonden. Från fonden delas me-del ut till forskning, utbildning, information samt tillannan utvecklingsverksamhet på brottsofferområdet.Under det gångna året beslutades om utdelning av12,från fonden. avdessa medel avsåg bidrag till ideella organisationer.Projekt inriktade mot våld mot kvinnor har priorite-rats.En viktig insats för att förbättra och utveckla stö-det till de ideella organisationernas arbete på brottsof-ferområdet är de försöksverksamheter med stöd tillbrottsoffer som regeringen beslutade om och som påbörjats.Brottsofferjourernas riksförbund och har i var sitt projekt anställt en länsas-sistent respektive en samordnare. Länsassistentenskall inom ramen för brottsofferjourernas operativaverksamhet dels verka för att brottsoffren ges förbätt-rat stöd, dels öka tillgängligheten till jourerna förbrottsoffren i och län.Samordnaren, som är placerad i , skall däroch på ytterligare ett antal orter bl.a. inventera detbrottsofferarbete som finns samt ta initiativ till nyaprojekt och nätverk mellan ideell och offentlig verk-samhet.Regeringen kommer att följa verksamheterna no-ga för att sedan ta ställning till vilka lösningar sombör väljas för att stödja och utveckla brottsofferarbe-tet framöver.För att vidga utrymmet för bidrag ur Brottsoffer-fonden till de ideella organisationerna kan fondenbehöva förstärkas. har pådenna punkt lämnat ett förslag om höjning avbrottsofferavgiften med detta syfte. Regeringen över-väger förslaget.Brottsofferutredningens betänkande omfattar ock-så insatser för att inom polisen öka kunskapen omoch förståelsen för brottsoffrens situation, bl.a. närdet gäller grundutbildning och fortbildning. Jag villsom svar på Rangwi Marcelinds fråga på denna punktockså framhålla att brottsofferfrågorna iPolishögskolans grundutbildning behandlas bättre äntidigare. De är en integrerad del av utbildningen.Eleverna får ta del av aktuell forskning. Frågor omvåld mot kvinnor lyfts fram på ett tydligt sätt. I ut-bildningen ingår också ett block som gäller familje-våld. Frågorna tas upp såväl från ett psykologiskt somett juridiskt perspektiv.Rikspolisstyrelsen skall vidare enligt regeringensmyndighetsgemensamma uppdrag om våld mot kvin-nor, som beslutades , inventera vilkasärskilda insatser som görs vid polismyndigheterna ifråga om våld mot kvinnor. Inventeringen genomförsför närvarande vid landets samtliga polismyndigheter.Samtidigt inventeras polisens brottsofferarbete i öv-rigt. Genom arbetet sprids kunskaper, erfarenheteroch goda exempel på brottsofferområdet till alla po-lismyndigheter.En första redovisning av uppdraget skall lämnasden . Redovisningen kommer att ge ytterli-gare underlag för det pågående arbetet på brottsof-ferområdet.Anf. 19 ():Fru talman! Jag vill tacka justitieminister för svaret på min interpellation, och särskiltför skrivningen där ministern säger att hon helt ochhållet delar min uppfattning om att brottsoffrens situ-ation måste uppmärksammas. Det som är viktigt införframtiden är att se till att detta sker och att alla löftenuppfylls.På min första fråga som handlar om vikten av ensnabb och effektiv handläggning av brott svarar mi-nistern att hantering avärenden har gett goda resultat. Detta uttryck, godaresultat, kan ju låta väldigt bra, men allt beror juegentligen på vilket utgångsläge man har. Det handlarfortfarande om långa väntetider.I regeringens proposition 1998/99:1 under utgifts-område 4 på s. 44 säger regeringen att utredningsar-betet har fortsatt att uppvisa en negativ utvecklingenunder . Vidare säger man att balansutvecklingen1998 visserligen är positiv totalt sett, men för vissabrottstyper har balanserna ökat. Man säger också attdet är av största vikt att polisen vidtar kraftfulla åt-gärder för att bryta utredningsverksamhetens negativautveckling. För detta krävs resurser. Det är ju särskiltviktigt då det gäller handläggning av ärenden somgäller sexuella övergrepp på barn.När det gäller fråga nummer två om förbättring avdet statliga stödet hänvisar ministern bl.a. till en radprojekt som är på gång i hela landet. Jag håller medjustitieministern om att det är mycket viktigt att ta tillvara de ideella organisationernas verksamhet och attsamordnaren i kan ta initiativ till nätverkmellan organisationer på olika orter.Men när man studerar vart pengarna från Brottsof-ferfonden har gått blir jag lite fundersam. Tillbrottsofferjourernas löpande verksamhet gavBrottsoffermyndigheten under1997. Ministern skriver i svaret att av de 12,2miljoner kronor som delades ut avsåg bidrag tillideella organisationer. Jag tycker att det är mycketviktigt med forskningsprojekt osv., men kanjag se en snedfördelning när det gäller fördelningentill verksamheter som har den direkta kontakten medbrottsoffren. Kan ministern svara mig på hur vi skallfå jämvikt i den fördelningen av pengarna?Min tredje fråga besvarar ministern med attbrottsofferfrågorna är en integrerad del avpolisutbildningen. Det är självklart bra, men faktumär att det är en bråkdel av alla poliser som just nuingår i utbildning. Det är främst de som nyutbildas.Då det gäller fortbildning av redan utbildade poliserär detta ännu inte en högt prioriterad fråga. Härkommer vi tillbaka till resursbristen. Här är det nöd-vändigt med en medveten satsning på att alla somfinns i tjänst skall få en god information om hurmöten med brottsoffer skall gå till.Det räcker alltså inte med allmänna ordalag om attsprida kunskap, erfarenheter och goda exempel tillpolismyndigheterna. Det krävs insatser. Sättet attmöta och stödja människor som utsatts för brott måsteutvecklas.Fru talman! Justitieministern hänvisar till en in-ventering som görs runt om i landet som skall visahur brottsofferarbetet ser ut. Det välkomnar vi krist-demokrater. Vi hoppas att inventeringen inte stannarsom en skrivbordsprodukt utan att den verkligen ledertill åtgärder.Anf. 20 Justitieminister ():Fru talman! Jag tror att sam-manblandar två saker som ofta diskuteras parallellt.Det är dels handläggning avbrottsskadeärenden, dels brottsutredningar som utförsav polis- och åklagarmyndigheter. Det som jag taladeom i mitt interpellationssvar gäller Brottsoffermyn-dighetens hantering av skadeärenden som har ut-vecklats mycket positivt. En annan diskussion gällerbrottsutredningar. Vi bör kanske inte sammanblandadessa två saker.Stödet till de ideella organisationerna är en av defrågor som har tagit upp. Detfinns förslag som bereds i det sammanhanget.Samma sak gäller polisutbildningen. Även om endel åtgärder redan har vidtagits för att höja insatsernanär det gäller kunskap om brottsoffer, inte minst påkvinnoområdet, finns det ytterligare förslag frånBrottsofferutredningen som övervägs.Över huvud taget tycker jag ändå att man måste setill att det har gjorts mycket stora framsteg under detio . Men inven-tering och analys av det som har gjorts och vad somytterligare behöver göras visar att det fortfarandefinns mycket kvar att göra.Det arbetet pågår, . Mot bak-grund av det engagemang som så många har visat iden här frågan tycker jag inte att det finns någonanledning att tro att vi talar om skrivbordsprodukter.Verkligheten visar väl tvärt-om på att idé, ibland t.o.m. förvånande fort, har om-satts till verklig handling på detta område. Jag avseratt säkerställa att det är den utvecklingen vi ocksåkommer att ha framöver.Anf. 21 ():Fru talman! Jag tror att vi är rörande överens omatt det är viktigt att se till att det finns resurser för attta itu med den situation som brottsoffren faktiskthamnar i. Jag tror att justitieministern, precis som jag,får en rad samtal, brev och mejl från människor somhar drabbats på ett eller annat sätt. Där kan man tyd-ligt se att man inte följer de beslut som har fattats närdet gäller information samt närdet gäller skadeersättning och det stöd som man be-höver som hela den här processen på-går. Vi vet ju att man hamnar i olika faser under detatt man försöker bearbeta det man har genomgått.När det gäller resurser menar jag att det är viktigtatt vi är med och påverkar så att fondutdelningen skertill verksamheter som ligger nära och i direktkontaktmed dem som drabbats. Precis som jag sade, tyckerjag att det är viktigt att man avsätter medel till forsk-ning osv. Men när man tittar på fördelningen kan manlätt se att det är mindre belopp som går till de verk-samheter som ligger mycket nära dem som har drab-bats.Det är mycket möjligt att justitieministern har rätti att jag blandar ihop olika uppgifter när det gällerfrågan om hur ärendena utreds. Men i det avseendetkan jag ändå konstatera att det uppenbarligen är så attvi ligger oerhört mycket efter enligt budgetproposi-tionen som kom . Det krävs mer resurser föratt kunna utreda de här brotten så snabbt som manlovar, nämligen att av utredningarna skall skeinom en tremånadersperiod.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1998/99:162 om olje-växtodlingAnf. 22 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig om jagavser att vid kommande ministerrådsmöte i ochpå annat sätt agera för att säkerställa fortsatt och ommöjligt ökad odling av frö- och oljeväxter i Sverigetill den andel som motsvarar kvot inom EU.EU-medlemskapet har inneburit en betydandeminskning av den svenska oljeväxtodlingen. Samti-digt har odlingen av spannmål, ärter och oljelin ökat.Oljeväxtodlingen har uppgått tillca , vilket innebär att ungefär hälften avden tillgängliga basarealen utnyttjats. Basarealen harockså beräknats med utgångspunkt från arealerna föremedlemskapet då lönsamhetsrelationen var mer för-delaktig för oljeväxter.Kommissionens förslag i Agenda innebärsamma arealbidrag för såväl spannmål som för olje-växter.De beredskapsskäl som vi tidigare hade i svenskjordbrukspolitik för att upprätthålla en oljeväxtpro-duktion som ungefär motsvarade den inhemska kon-sumtionen av oljor och fetter är inte längre giltiga.Den svenska principiella inställningen är attmarknadskrafterna i största möjliga utsträckning skallstyra odlingens inriktning. Vi har därför förordat ettsystem där stödet per hektar är lika stort för de grödorsom ingår i systemet. Marknaden skulle således styraodlingens inriktning och inte administrativa beslut iform av reglerade priser, stöd och odlings-begränsningar.Vi arbetar också för att få bort de administrativaodlingsbegränsningar som finns i nuvarande CAP.Detta skulle möjliggöra att de fördelar som finns i engemensam marknad skulle utnyttjas bättre.Ett generellt fortsatt extra stöd till oljeväxter en-ligt nuvarande modell innebär ökade kostnader förEU:s budget och därmed även för svenska skattebe-talare. skulle ett ökat återflöde i form avarealbidrag till svenska oljeväxtodlare ske. Dettaskulle dock vara lägre än kostnaden för svenskaskattebetalare varför vi inte kan förorda ett sådantsystem.Om särlösningar för oljeväxter i något område bliraktuellt bör även den svenska oljeväxtodlingen varamed i en sådan.Anf. 23 ():Fru talman! Jag tackar jordbruksministern för sva-ret.Jag kommer från där jordbruksnäringenoch livsmedelsindustrin har stor betydelse. Vi serdärför med oro på de förändringar - ofta till det sämre- som sker inom den svenska jordbrukssektorn.Det är viktigt för svenskt jordbruk att vi kan bibe-hålla en så allsidig odling som möjligt. Det som nubekymrar är den förändring av oljeväxtodlingen somär att befara.Oljeväxtodlingen har minskat i . 1995 od-lades , och odlades enbart54 . Det har således skett en dramatiskminskning. Lägger man därtill att kvot ärstörre än den areal som odlades 1995 blir minskning-en ännu mer oroande. Jag utgår från att när Sverigeskvot bestämdes inom EU var den väl genomtänkt ochbalanserad med hänsyn till de arealer avbrottsgrödasom är lämpliga.Minskar nu denna odling av avbrottsgröda, vilketoljeväxtodlingen är, innebär det att vårt jordbruk blirännu mer ensidigt. Det finns betydande nackdelar,och då inte bara odlingstekniska om man nu kan ut-trycka det så, utan det innebär även förändringar avlandskapsbilden. Jag tycker att det skulle vara tillskada om jag i fortsättningen inte skulle mötas av deintensivgula rappsfälten när jag närmar mig Romaslätt på . Och vem vill gå miste om ett blom-mande linfält eller en åker med klöverfröodling.Jag nämner i min interpellation också odlingensbetydelse för biodling och honungsframställning ochjag tycker att detta är en viktig del av svensk livsme-delsframställning.Fru talman! Finns det något sötare än svensk ho-nung?Naturligtvis är ändå det viktigaste för jordbruketatt ingå lämpliga växtföljder med tillgång till braavbrottsgrödor. Hit hör oljeväxtodling och fröodling.Jag tror att vi alla är överens om att så långt det ärmöjligt minska bekämpningsmedel i jordbruket ochbegränsa behovet av tillförsel av handelsgödsel.Som jag nämner i min interpellation finns det ettstort antal studier som visar på att en växtföljd sominnehåller avbrottsgrödor avsevärt minskar miljöbe-lastningen. Jag tror att vi alla önskar detta, inteminst våra jordbrukare. Att sedan den biologiskamångfalden ökar så att säga på köpet är ytterligare enbonuseffekt. Det är därför viktigt att man vid för-handlingarna om jordbrukspolitiken som fortsätterinom EU så långt det är möjligt beaktar detta.Fru talman! Det finns i jordbruksministerns svaren inriktning som jag till en del delar. Dock ser jag avsvaret att det finns risk för att frö- och oljeväxtod-lingen kommer att fortsätta att minska med de nack-delar som jag tror att vi alla är överens om att försökaundvika. Men jag tolkar den sista meningen i svaretså att jordbruksministern inte kommer att avvisa ettförslag, om det kommer ett sådant, om någon form avsärlösning. Jag tror det vore bra om jordbruksminis-tern kunde förtydliga detta något. Kanske är det så attdet på departementet arbetas med någon form avsärlösning för svenskt jordbruk.Anf. 24 Jordbruksminister ():Fru talman! Får jag börja med att säga som kommer från att det finns särskildanledning, menar jag, att vara lite bekymrad över justden delen av vårt land. landshövding varhos mig och framförde den oro somuppenbarligen väldigt många människor på Gotlandkänner över framtiden och framtidsutsikterna för detgotländska jordbruket. Det gjorde hon på ett oerhörttydligt sätt, om jag säger så.Det handlar både om sockerbetsodlingen och i dethär fallet om oljeväxtodlingen, men också om jord-brukspolitiken i sin helhet. När lade nedsockerbruket i gjorde regeringen särskildainsatser - väldigt mycket mer än normalt - för attomställningen skulle, om inte gå smärtfritt för det kanden ju aldrig göra, så i alla fall bli så lindrig sommöjligt. Det var jag själv väldigt angelägen om. En ösom har ju alltid speciella problem, menockså möjligheter får man väl tillägga.Det förs fram i interpellationen att oljeväxter kanha miljöfördelar framför en ensidig spannmålsodling,och det är ju naturligtvis så. I och för sig kan det gällaandra avbrottsgrödor också.Vi är angelägna, och det finns också ett löfte frånmin företrädare till branschen, om att försöka hitta enlösning för oljeväxterna inom ramen för förändringenav den nuvarande jordbrukspolitiken inom EU. Dethär har jag framfört inte en gång utan många gångertill kommissionären, senast till det tyskaordförandeskapet och också till det tidigare österri-kiska ordförandeskapet. Jag har framfört att vi har dethär problemet och vi är bekymrade. Om andra delarav EU skall få särbehandling t.ex. för sina solrosorhar vi sagt att det också skall omfatta och idet här fallet oljeväxterna.Anf. 25 ():Fru talman! Som jordbruksministern sade harjordbruket stor betydelse för . Jag tror att detär det län som är mest beroende av dels jordbruket,dels livsmedelssektorn.Jag kan väl här nämna att när det gäller socker-betsodlingen som togs upp här var det ett dramatisktavbrott. Men jag kan något glädja med att transportenhar lyckats väl den här hösten. Jag tror att det var entransport som blåste inne, och jordbrukarna är nöjda.Dock är de naturligtvis inte nöjda med att de får be-tala en del av transporten själva, med det var en lös-ning.