prot · GM0942 · 1999-01-20 00:00:00 — Alla andra lösningar anser jag hanegativa inslag som inte uppvägs av de positiva somfinns i lösningar som tillämpas i andra länder. Att detdäremot skall finnas många olika aktörer som kanerbjuda bra service till människor med olika behovoch önskemål är bra.Vård, omsorg och skola behöver förändringar,framför allt när det gäller att se till att människor kanpåverka sin egen arbetssituation. Att uppleva att maninte kan förändra eller förbättra sina egna arbetsför-hållanden innebär stor frustration. Det innebär ocksåatt människor blir utbrända och slits ut . En nyoch bättre ledningsorganisation på många ställeninom vårdsektorn skulle innebära att många kvinnorskulle känna en större tillfredsställelse i arbetet ochatt det säkert också skulle bli både mer och bättrearbete utfört.Schemaläggning i arbetslaget i stället för av ar-betsledningen är ett förslag. Att fullfölja de så kalladeKom an-projekten, som satts i gång i många kommu-ner, är ett annat sätt att göra hela arbetslaget delaktigti verksamheten. Kom an innebär att personal ochpolitiker gemensamt diskuterar de mål och förutsätt-ningar som finns i verksamheten.De som själva arbetar inom ett arbetsområde harofta stora möjligheter att komma med förslag tillförändringar, så att man kan göra verksamheten bådebilligare och mer effektiv. Den som själv kommermed förslaget och känner sig delaktig kan inte sättasig över ett beslut på samma sätt som de som känneratt ingen har lyssnat på deras förslag och att ingenfunderar över hur de som skall göra jobbet har det.Människor växer när man ger dem ansvar ochförtroende att själva bestämma över sin situation. Närledningen skall kontrollera varje detalj i vad somutförs av underställd personal blir man ledsen, tröttoch ibland också ögontjänare. Det tjänar ändå ingen-ting till att anstränga sig, ingen tror på mig eller tarmina förslag till sig, och då slutar man att ansträngasig.En förändrad attityd från både den politiska led-ningen och tjänstemannaledningen i den offentligaverksamheten är nödvändig för att behålla de anställ-da man har i dag.En annan viktig fråga är hur vården skall locka tillsig tillräckligt många människor för att dels ersättadem som går i pension , delsfylla det behov som uppstår när vi blir alltfler somblir mycket gamla och därför kommer att behöva enomfattande vård och omsorg. Det problemet är myck-et svårt i dagens läge. Dels är det ganska få som gårut från gymnasiet, dels är löneläget och anställnings-villkoren inte de allra bästa jämfört med andra yrken.Man har dessutom att kämpa mot den bild av ned-skärningar och indragningar som har blivit känd un-der början av 90-talet.Att välja ett vårdyrke är troligen något avdet bästa man kan göra om man vill vara säker på attha jobb så länge man kan arbeta. Att man i mångalandsting ökar tjänstgöringstiderna för i stort sett allayrkesgrupper är positivt, men det finns tyvärr ingavåldsamt stora reserver kvar att ta ut. De flesta somvill ha heltidsarbete har redan fått det och de somåterstår kommer att få det inom de närmaste åren.Situationen är likadan för kommunerna.I fortsättningen måste kommuner och landstingrekrytera personal på en krympande marknad och dågäller det att visa att man har många fördelar framförandra arbetsgivare. Många blivande anställda är posi-tivt inställda till att arbeta med människor och fördem är det kanske inte så stora förändringar somkrävs för att valet skall falla på vårdsektorn. Att re-krytera nya kategorier av människor, t.ex. män, tillvården kräver förmodligen större insatser. Inte destomindre är det nödvändigt att göra de insatserna.Att se till att det blir lättare att starta eget inomden här sektorn är en annan viktig reform för att flerskall erbjudas fler former av vård. Det är bra förvårdtagarna om det finns valmöjligheter när manskall välja vårdform och vem som skall ge vården.Att bara erbjuda ett alternativ är inte särskilt bra varesig för den som skall ha vården eller för dem somskall vårda. Därför krävs det nya och enklare reglerför hur man skall starta och driva företag. Det skallinte betyda sänkta kvalitetskrav, däremot kan en delav administrationen förenklas.För många människor skulle en utvidgning avservicesektorn vara bra. Dels skulle valfriheten förmänniskor som behöver vård bli väsentligt större,dels skulle många kunna starta egna företag med enannan inriktning än vad dagens kommunala omsorgs-former erbjuder. För att få i gång detta krävs en vissskattelindring, dels för att människor skall ha råd attköpa servicen, dels för att visa att vi från samhälletssida uppmuntrar denna verksamhet. Dessutom kanman ifrågasätta varför man i den ena kommunen kanskattesubventionera t.ex. snöskottning men inte i denandra. Exemplet tar jag bara för att visa att det inte ärså entydigt vilken service som erhåller stöd överskattsedeln och vilka som inte gör det. Det varierarredan i dag, så det RUT-avdrag - rengöring, under-håll, tvätt - som vi från sida föreslårkan troligen göra mycket av det här tydligare och merrättvist. Det är medborgarna som skall välja inte vipolitiker.Skolan är en annan viktig samhällssektor där detkrävs insatser för att vi skall kunna rekrytera tillräck-ligt många nya lärare. är läraryrket i stor ut-sträckning ett kvinnoyrke. Det har också varit ettlåglöneyrke, men under senare avtalsrörelser harframför allt ingångslönerna höjts. Det är viktigt attfler människor väljer läraryrket. För att få en bättrejämlikhet i skolan är det angeläget att fler män blirlärare, både för lägre och högre åldrar. Liksom inomvården är det många lärare som går i pension underden närmaste tioårsperioden, och det är inte tillräck-ligt många som söker till de utbildningsplatser somfinns.Andra angelägna frågor som har dykt upp de se-naste åren men ändå kommit i skymundan är de somhar att göra med arbetsmiljön. Det finns mängder avmänniskor som sliter ut sig och får arbetsskador, inteminst på det psykiska området, därför att det är för fåsom arbetar. Dessutom är organisationen ofta mycketsårbar om det händer någonting, t.ex. en influensa-epidemi. För att lösa en del av de problem som följerav att ha en för liten och för slimmad organisationföreslår vi från sida en skatteväxling.Den skulle innebära att skatt på arbete skulle sänkasmot att vi ökar skatten på t.ex. miljöstörande verk-samhet.Anf. 235 () replik:Fru talman! menar att det ären nedvärdering av dem som utför arbetsuppgifternanär man kallar det för pigjobb. Begreppet piga hand-lar mer om dem som erhåller tjänsten än de som utförden, att människor som inte vill eller anser sin tidvara för dyrbar för tvätt eller städning lejer in hjälputifrån.Eftersom hemarbetet är viktigt skall det inte läg-gas på en tredje person utanför hemmet. Just därföratt hemarbetet är viktigt måste vi jobba för lösningardär både män och kvinnor på ett bättre sätt än i dagkan kombinera hemarbete med förvärvsarbete.Anf. 236 ()replik:Fru talman! Jag tycker ändå att både tonfallet ochden inriktning som ger sitt anförandeär att kränka vissa människor som har de här arbets-uppgifterna. Jag har träffat ett flertal unga kvinnorsom har varit intresserade och mycket ambitiösa närdet gällt att jobba med dessa saker. Man har haft godutbildning och vetat vad man sysslat med och verkli-gen ansett detta vara ett arbete.Varför är det fel att vara piga åt en lite yngre per-son? Varför skall inte äldre kunna ha en viss valfri-het? Varför måste man ha allting på ett sätt? Jag tyck-er att valfriheten, att det finns olikheter, är mycketviktig.Anf. 237 () replik:Fru talman! Återigen vill jag påpeka att det inte ärförbjudet att anlita städhjälp. Det är fullt möjligt förden som vill att betala för tjänsten att få städat ihemmet. Det vi diskuterar är om vi skall användaskattepengar till att skapa en ny stor underbetaldunderklass. Det är det diskussionen handlar om.Anf. 238 ()replik:Fru talman! Varför skall man diskutera från ut-gångspunkten att detta skulle vara underbetalt? Det ärjust för att se till att människor skall kunna betala förde här tjänsterna på ett hyggligt sätt som man skall halagar och avtal som ger de män eller kvinnor somskall utföra detta arbete ett berättigande.Man kan fortsätta med att förbättra Kommunalsavtal, t.ex. höja lönerna på de områdena, och sedangöra hängavtal på detta för att människor som skallha de här arbetsuppgifterna skall få ordentligt betalt.Det här skulle alltså också regleras.Som sade i en tidigare debat-tomgång är det väldigt viktigt att man ser till att dettasker under vita former. Vi har alldeles för mycketsvartjobb på det här området . Det innebär attmånga kvinnor absolut inte har något skydd när degör det här jobbet. Då har de verkligen låga löner. Deär underbetalda så att det är skamligt.Anf. 239 ():Fru talman! Jag skall tala om kvinnors arbete ocharbetsmiljö.När vi säger kvinnojobb ser vi framför oss lågtbetalda yrken med dålig arbetsmiljö och brist på egetinflytande. Officiellt är vi jämställda i vårt samhälle.Fast, ändå vet vi att det inte är riktigt sant. Om vitittar på statistiken får vi fakta. Kvinnor tjänar mindreän män. Kvinnor är i större utsträckning undersyssel-satta. Kvinnor drabbas i högre grad av belastnings-skador. Ja, den svarta listan kan göras mycket längre.Först 1960 slöt arbetsmarknadens parter ett avtalsom tog bort kvinnolönerna. har vi närmatoss varandra lönemässigt, men i mitten på 80-taletbörjade löneskillnaderna att återigen öka.I årets budget har JämO beviljats extra resurserför att stärka arbetet som rör löneskillnader mellankvinnor och män. Det känns bra. Fast vi får inte slåoss till ro i och med detta, utan ständigt måste vi drivapå så att vi uppnår lika lön för likvärdigt arbete.Fru talman! Låga löner är ett problem för kvin-norna på arbetsmarknaden, ett annat är de ofrivilligadeltidsanställningarna. Över 300 000 personer rap-porteras som undersysselsatta. Här hittar vi mestkvinnor.Enligt lagen om anställningsskydd har deltidsar-betande företrädesrätt till högre sysselsättningsgrad.Men lagen innebär ingen skyldighet för arbetsgivarenatt inrätta sådana tjänster. Företrädesrätten hjälperinte heller i verksamheter där bemanningen just byg-ger på deltidsanställningar - som inom detaljhandelnoch sjukvården, dvs. typiska kvinnojobb.På vår partikongress uttalade visocialdemokrater att ambitionen är att heltid skallvara en rättighet och deltid en möjlighet. Jag förvän-tar mig att detta blir verklighet.Fru talman! Förutom låga löner och deltider ärockså kvinnors arbetsmiljö ett stort problem.De neddragningar som har skett under 90-talet,bl.a. inom vården, har medfört att arbetsbördan fördem som är kvar har ökat betydligt. Jobben har blivitstressigare. Många tvingas att dra in på sina rastereller jobba över - om så bara - föratt arbetet skall kunna fungera. Många kan inte hellersläppa tankarna på jobbet när de kommer hem ochförsöker koppla av. Man känner sig alltid stressad ochotillräcklig.År 1997 uppgav nära var femte yrkesverksam hade fysiska besvär till följd av sitt arbete och hade svårt att arbeta eller utföra det dagligahemarbetet. Var femtonde hade andra typer av besvärförorsakade av t.ex. stress eller psykiska påfrestning-ar. Ungefär var tredje som hade någon form av besvärorsakat av arbete var sjukskriven. Detta visar under-sökningen Arbetsorsakade besvär 1998 som Arbe-tarskyddsstyrelsen har gett iuppdrag att utföra.Om man studerar denna undersökning och jämförmed hur det har varit tidigare, kan man konstatera attdet är kvinnor som i högre utsträckning än män blirsjuka till följd av påfrestande arbetsställningar ochtunga lyft liksom av stress och psykiska besvär. Mankan också ifrågasätta om företag och organisationerverkligen gör tillräckligt med förbättringar inomarbetsmiljöområdet.Många kvinnor ber mig att göra något åt pen-sionsåldern. De tror sig inte orka arbeta till . Jagsäger i stället: Gör något åt kvinnojobben så att allaorkar arbeta tills de skall gå i pension och sedan fånjuta av sin ledighet.Att trivas på jobbet är kanske nyckeln till en braarbetsmiljö. Som anställd behöver man känna sigsedd, hörd, respekterad och delaktig. Där de anställdatrivs är hälsotalet bättre - och oftast effektivitetenockså. För att trivas måste det finnas möjligheter attutvecklas såväl individuellt som i grupp. Man måsteockså ha påverkansmöjligheter och tid till såväl sam-tal med kolleger som till eftertanke.Jag har talat med väldigt många som på sina ar-betsplatser har olika grupper organiserade för medbe-stämmande. Tyvärr uppger många av dem att de intehinner delta på grund av att det saknas folk i verk-samheten!Vi har en arbetstidslag som säger att efter femtimmar skall det vara rast. Kanske skulle vi ha en lagsom säger att en gång skall det ske samrådför att diskutera jobbet. Samrådet skall organiseras såatt alla i arbetslaget hinner vara med, åtminstone enstund. Detta får inte uppfattas så att de redan existe-rande samrådsgrupperna försvinner. Nej, det skall sessom en möjlighet för arbetskamrater att tillsammansorganisera arbetet så att de som skall ingå i samver-kansgrupper eller annat har en möjlighet att delta.Vi vet att arbetsskadeförsäkringens regler ändra-des 1993, och det drabbade kvinnor hårdare än män.Genom de nya reglerna har det blivit betydligt svårareatt få ersättning för arbetssjukdomar, exempelvisbelastningsskador - som framför allt drabbar kvinnor.Det nuvarande arbetsskadebegreppet har gett enrad negativa konsekvenser. Inte nog med att mångakvinnor och män drabbats av arbetsskador som ärhandikappande - ofta med kroniska smärttillstånd -och inte får någon ersättning, även det förebyggandearbetet och rehabiliteringsarbetet sätts åt sidan närsambandet mellan arbetssjukdomar och arbetsmiljöinte längre erkänns som arbetsskada. Forskning ochannan kunskapsspridning minskar i och med att an-talet arbetsskadade inte ens anmäls. Det tjänar juingenting till.Ett mått på detta, tror jag, är att antalet långtids-sjukskrivna ökar. Eftersom ingen rapport görs upp-märksammas inte den arbetsrelaterade ohälsan ochleder inte heller till rehabilitering eller förebyggandeåtgärder.Nu håller man på att se över arbetsskadeförsäk-ringen. För såväl de drabbade kvinnornas som män-nens skull är det angeläget att den förbättras. Men detbehövs också en bättre arbetsskadestatistik så attföretagare och organisationer ser sambanden mellanarbetsmiljö och hälsa och kan göra någonting åt dem.Fru talman! Kvinnors arbete är viktigt, inte baraför kvinnorna utan för hela landet. Det är ytterst vik-tigt att män och kvinnor blir jämställda på arbets-marknaden, att alla har heltidsarbete och lika lön förlikvärdigt jobb men framför allt jobb som ingen blirsjuk av.Anf. 240 ()replik:Fru talman! inlägg, som i vis-sa delar sammanföll med mitt eget inlägg, var väldigtglädjande. Frågorna om arbetsskador och hur arbetetär organiserat har kommit bort i alldeles för hög ut-sträckning i den debatt som har försiggått under desenaste åren. En arbetsmiljö som gör att människormår bra och att folk inte slits ut är en grundläggandemänsklig rättighet. Vi går mot en situation där männi-skor inte orkar med och där det blir väldiga kostnaderför utslitna människor.Anf. 241 () re-plik:Fru talman! Vifår tillsammans på olika håll kämpa för att den kom-mande arbetsskadeförsäkringen skall bli bra så attohälsotalen går ned.Anf. 242 ():Fru talman! I tycker vi att det ärhög tid att stärka de arbetandes rättigheter. Vi behö-ver en arbetsrätt som stärker våra grundläggandedemokratiska värden och rättigheter också i arbetsli-vet.Under det här seklet har vårt land förändratsmycket. Det har gått från aristokrati till demokrati,från ett enkelt och fattigt jordbrukssamhälle till etteffektivt industrisamhälle, från fattighus till folkhem.Det som har ändrats minst är ägandets rätt i ar-betslivet. Trots viktiga reformer vid flera olika till-fällen är arbetsgivarens rätt att ensidigt leda och för-dela arbetet i det närmaste obegränsat. Den anställdesrättigheter ute i samhället upphör nästan helt vidgrinden till arbetslivet.I ett demokratiskt samhälle är yttrandefriheten ochtryckfriheten viktigare än snäva företagsekonomiskaintressen. Tig och lyd borde vara en förlegad principfrån det gamla klassamhället. Det vore väl ett rimligtkrav att de medborgerliga fri- och rättigheterna för-verkligas i hela samhället.Dagens arbetsliv förändras allt snabbare. När ned-skärningar och stress ökar i takt med arbetslöshetenbreder tystnaden ut sig på arbetsplatserna. tigerman för att det är lugnast så, i alla fall för stunden ochjust . tiger man för att skydda sina vänner.Det är en tystnad som uppenbarligen förekommer imaktens boningar, och denna tystnad kan bli ett vik-tigt kort i denna ryggdunkarnas egen elitserie.Men allt oftare är tystnaden ett påbud: Du skallinte offentligt kritisera förhållandena på din arbets-plats eller uttala kritik som kan skada företaget. Visstkan det hända att ord och öppenhet kan skada, mentystnaden skadar mer. Frånvaron av en fri och kritiskdebatt på arbetsplatserna leder till många negativaeffekter för trivseln och effektiviteten på jobbet. Räd-da, nedtryckta och hårt styrda anställda blir aldriggoda och effektiva medarbetare. Det är jag helt över-tygad om.Flexibilitet är ett av nyckelbegreppen på den nyatidens arbetsmarknad. Enligt ordboken är innebördenatt vara i stånd att krökas och böjas utan att gå sönder,att vara beredd att underkasta sig andras inflytandeoch att besitta en konsekvent anpassningsförmågagenom smidighet och föränderlighet. Men hur långtgår det att anpassa sig utan att försvinna som person?Hur flexibel kan man vara utan att förlora sig själv?Finns det över huvud taget någon just-in-time-människa, en glad och lycklig hoppjerka, som ärberedd att hoppa in när arbetsgivaren kallar? Denflexibilitet som man talar om är för det mesta heltensidig. Arbetsgivare drar fördel av den, men för denkorttidsanställde står den mest för social och ekono-misk oro.Folk vill ha fasta jobb. En mycket stor majoritethar i många studier uttryckt denna åsikt. Även blandungdomarna är detta mönster tydligt. Men den bildsom reklamen sprider av ungdomar är annorlunda ochfalsk. Där påstår man att ungdomar skulle ha fått nogav det gamla sättet att arbeta. Opinionen duperas föratt företagen skall kunna driva igenom förändringar.Fru talman! Människor tycks i dagens samhällelikställas med varor och blir utbytbara ting, underord-nade det ekonomiska flödet. Alltfler skall nu barakallas in under den korta tid de verkligen behövs.Inom den fackliga organisationen har man märktav att anställning behövs man inte,utan då skall man bytas ut och ersättas med yngre ochbättre utbildade. Att man har gått och varit lojal ochsträvat på ett företag en stor del av sitt liv betyderinget. Nej, var lojal och lyd den högavlönade direktö-ren.En del partier vill förändra i lagen om anställ-ningsskydd och att det skall vara andra turordnings-bestämmelser. Men varför inte titta tillbaka på detsom hände 1994, då de borgerliga partierna försämra-de turordningsbestämmelserna. , , har genom en granskning visat attundantagen från turordningen vid uppsägning inomhandel och service främst drabbar småbarnsmammoreller kvinnliga trotjänare . Bakom HTF:ssammanställning av vad som hände 1994 finns en oroför att möjligheterna till undantag på nytt skall infö-ras. har exempelvis i flera sammanhangförespråkat en möjlighet för små företag att undantatvå personer. Vill då verkligen slå undantryggheten för småbarnsmamman eller den kvinnligatrotjänaren? Troligtvis blir detta konsekvensen omarbetsrätten blir försvagad.Ryktet om den fasta anställningens snara död äröverdrivet. Men visst har den blivit kraftigt naggad ikanten . Det beräknas att drygt en ochen halv miljon människor befinner sig i någon formav flexibel situation på arbetsmarknaden . Ochmycket tyder på att det är en nationell maktförskjut-ning mellan arbetsgivare och löntagare som påverkatkontraktsformerna. Slimmade organisationer, just-in-time-system, är också ett tecken på den ökande inter-nationella konkurrensen.Avslutningsvis vill jag säga några ord om grafi-kern . på samma arbets-plats tvingades han lämna ifrån sig ochnyckeln till arbetsplatsen. VD-n ledde ut frånNorstedts tryckeri, och hann inte ens få med sigsina personliga tillhörigheter. Brottet var illojalitet,som bestod i att , som är fackligt aktiv, hade ringtfackklubben på ett annat tryckeri och hört sig för omen annan person som skulle börja på tryck-eri. demonstrerar grafikerna och andrautanför tryckeri med kravet attLars skall få jobbet tillbaka. Och här hop-pas jag verkligen att rättvisan och förnuftet skallsegra.För oss i är arbetsrätten en omistligdel av demokratin. Det finns också ett stort behov avatt förstärka vår arbetsrättsliga lagstiftning. Folkparti-et, eller något annat parti frågar jag: Ärfallet ett tecken på att arbetsrätten ärför stark? Eller skall det bli ännu lättare att sparkafolk? Skall reglerna bli ännu mer liberala?Anf. 243 ():Fru talman! Jag skall tala om välfärd, miljö ochsysselsättning.Vi är 349 ledamöter i riksdag. Med vil-ket uppdrag sitter vi här? Vi lever i som ärhektisk och lämnar lite tid över för reflexion ocheftertanke. Som nyvald ledamot får jag erfara hur lättdet är att bli splittrad av alla mer eller mindre lobby-inriktade påstötningar vi blir utsatta för.Sedan har marknadskrafternasdominans ökat kraftigt både i och i resten avvärlden. Med hjälp av datorteknikens tillämpningaromsätts pengar i en svindlande hastighet. De offentli-ga och demokratiskt kontrollerade verksamheternablir utsålda eller utsatta för konkurrens och upphand-lingsförfarande.Men vad är då grunden för ekonomin? I skolan fåralla elever lära sig att räkna upp de olika produktions-faktorer som måste till för att den ekonomiska verk-samheten skall komma till stånd, nämligen arbets-kraft, kapital och naturtillgångar. Så länge jag varelev och senare också lärare i samhällskunskap hardetta stått i läroböckerna.När ekonomin speglas i medierna och diskuterasav oss i politiken reduceras diskussionen till atthandla om kapitalet, pengarna. I det politiska livettävlas det om vem som bäst anpassar sig till de villkorkapitalet vill ha.De långsiktiga förutsättningarna för ekonomi ochvälfärd är att det finns en natur tillgänglig för att beståoss med metaller, träråvaror, rent vatten, odlingsmarkm.m. För att återgå till det jag började med, ser jag attvår uppgift som folkvalda måste vara att långsiktigtvårda den grund som vårt och kommande generatio-ners välstånd vilar på. Rättvisa mellan generationer,sade . Det instämmer jag gärna i.En av anledningarna till att bejakarsamarbetet med den socialdemokratiska regeringen ärde tydliga uttrycken för strävan att skall varaett föregångsland vad gäller ekologisk omställning.Hittills har det inte hänt så mycket, men viljeinrikt-ningen är uttalad i regeringsdeklarationen och även idet inlägg som hölls av statsministern i dag.Problemet är att det finns ett stort glapp mellanord och handling. Stressen som uppkommit av deföretag som flyttar från leder till att de kom-mande generationernas behov kommer i skymundan.De ännu ej födda kan inte artikulera sina krav på oss.De är helt beroende av vår moral och etik eller, an-norlunda uttryckt, huruvida vi kan avstå konsum-tionsutrymme till förmån för framtiden.Frånsett Kosovo och EMU har de internationellafrågorna fått liten plats i den här debatten. Att Sverigeär en del av världen innebär att den globala miljösitu-ationen är också vårt problem.Hälften av alla naturresurser som förbrukats hit-tills i världen har förbrukats efter 1950. Man behöverinte vara särskilt pessimistisk för att inse behovet aven fundamental omställning för att framtiden skall blihållbar. Oljan, som är basen för av den svenskavägtrafiken, varar i bästa fall till. Ännu merakut är att de förnybara resurserna - åkerns säd, sko-garnas träd och havens fiskar - inte hinner återbildas iden takt vi människor konsumerar dem.De stora, snabba och delvis giftiga resursflödensom är basen för vårt nuvarande välstånd stressar deekologiska systemen.