prot · GM0959 · 1999-02-19 00:00:00 — Något fog för en ökad kontroll för dessa bådakategorier av trafik kan Tom inte se, utanpåpekar tvärtom att risken för att okontrollerad in-vandring och andra oönskade inresor sker med hjälpav sjötrafiken är liten.Enligt de bestämmelser som gäller får inresatill från ett annat nordiskt land endast ägarum antingen via en passkontrollort eller via ett sär-skilt gränsövergångsställe. Vilka orter som är gräns-övergångsställen bestäms av eftersamråd med , och (5 kap. 2 § utlänningsförord-ningen [1989:547], UtlF). Det finns för närvarande181 gränsövergångsställen och 47 passkontrollorter iSverige. Detta innebär således att det redan nu finnskrav på hur inresa från ett nordiskt land skall gå till.I dag gäller för inresa till från ett utom-nordiskt land att den i princip får göras bara via orterdär det finns passkontroll (5 kap. 1 § UtlF). I utlän-ningsförordningen finns en uppräkning av de 47 ortersom är passkontrollorter. Det finns också ett bemyn-digande för att efter samråd medStatens invandrarverk föreskriva att även andra orterskall vara passkontrollorter. Även här finns såledesbestämmelser som begränsar möjligheterna att resa ini på vilket ställe som helst.Vår strävan är att förfarandet med personkontrollför sjöfarten skall bli enklare. Jag återkommer till hurdet skall ske.Dagens regelverk innebär alltså att alla som reserin till hänvisas till vissa bestämda orter, varesig de kommer sjövägen eller landvägen. Det är såle-des inte fritt fram för vare sig nöjesbåtar eller yrkes-mässig sjötrafik från utlandet att fritt ta sig in i Sveri-ge, utan de skall göra det via särskilda orter. Den somi dag seglar från Gilleleje i till HallandsVäderö eller från till Vinga gör sig skyldig till en överträdelse av gällande regler,eftersom ingen av dessa orter i är gränskon-trollsövergångsställen. Däremot är gräns-kontrollort.Enligt skall i princip alltrafik över havet anses ha passerat en yttre gräns.Både själva konventionen och tillämpningsföreskrif-terna medger dock vissa undantag från den huvudre-geln. T.ex. undantas reguljär färjetrafik och vissafiskefartyg. Även en stor del av fritidsbåttrafikenundantas från kontroll.Jag återgår nu till Tom fråga. Vad skalljag då göra för att onödigt krångel inte skall uppstå?Rikspolisstyrelsen, och Kust-bevakningen håller nu på att utarbeta ett system förhur denna kontroll i praktiken skall utformas vid denordiska kusterna och skärgårdarna och de gör det isamråd med de övriga nordiska länderna. En självklarutgångspunkt för detta är en ordentlig och gemensamtutförd analys av de eventuella hot i form av risk förokontrollerad invandring och andra oönskade inresorsom sjöfarten för med sig i de nordiska länderna.Vilken gräns- och personkontroll som sjöfarten hit ipraktiken skall underkastas måste bestämmas utifrånen sådan analys. Givetvis skall trafiken över havetinte onödigtvis försvåras. Våra förhandlingar inför ettsvenskt fullständigt deltagande med öppna gränser iSchengensamarbetet syftar till att göra personkon-trollen så enkel som möjlig och få en tillämpning avSchengenkonventionen som passar de nordiska för-hållandena.Sammanfattningsvis delar jag Tom upp-fattning att det knappast verkar finnas något påtagligtbehov av att öka gräns- och personkontrollen i sjötra-fiken mellan . Myndigheterna i denordiska länderna arbetar också utifrån det antagandetnär de skall anpassa de nordiska reglerna efterSchengenregelverkets praktiska tillämpning i dessadelar.Anf. 9 TOM ():Fru talman! Jag ber att få tacka justitieministernför svaret på interpellationen. Det är ett mycket braoch klargörande svar.Inledningsvis gav justitieministern en redogörelseför befintliga regler . Jag avslöjar ingen störrehemlighet när jag säger att ingen egentligen tillämparreglerna . Det finns dessbättre ingen myndighetsom anstränger sig för att tillämpa dem. Jag kan självtillstå att jag har brutit mot dessa regler ett antalgånger när jag har seglat i Danmark.Jag noterar med tillfredsställelse att det är justi-tieministerns strävan att för framtiden förenkla regel-verket. Utgångspunkten för bestämmelserna skallvara behovet i en framtida hotbild. Arbetsgruppensom ser över denna fråga har inte haft denutgångspunkten. I stället har man arbetat för attåstadkomma en bokstavstrogen tolkning av Scheng-enreglernas tillämpningsbestämmelser. Det går inteatt tolka idéerna på något annat sätt, t.ex. att allt ge-nomgående tonnage till skall tvingas till kaj iGöteborg för person- och passkontroll. Det är ettförfarande som slopades sedan.Ministern säger mycket glädjande att trafiken inteskall försvåras. Jag tackar också för att det är depar-tementets uppfattning. Idén om att införa ett stortradiokontrollsystem i är inte ägnat att för-enkla trafiken. Ett sådant system blir än mer bisarrtom det skall ske en radiokontroll av alla fritidsbåtar.Många rör sig inom synhåll för , därbåde tåg och bilar skall passera helt fritt.Fru talman! Det gläder mig att justitieministerndelar min uppfattning att det fysiska kontrollbehovet idessa relationer är ganska ringa. Jag hoppas att svaretsom ministern har givit får avtryck i det framtidaarbetet i arbetsgruppen och i den proposition somskall läggas fram. Då kanske reglerna blir bättre änvad de är i dag.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1998/99:136 omrättsväsendetAnf. 10 Justitieminister ():Fru talman! har frågat vilka åtgär-der som jag avser att vidta för att garantera polisensnärvaro i hela landet och ett väl fungerande åklagar-väsende. har också frågat vilka åtgär-der jag avser att vidta för att se till att de nuvarandetingsrätterna får finnas kvar.Gunnel uttrycker i sin fråga oro över attpolisens resurser inte är tillräckliga på många mindreorter i . nämner att mångapolisstationer tvingas hålla stängt och hel-ger, vilket hon befarar leder till en minskad polisiärnärvaro med förlängda utryckningstider som följd.Rättsväsendet har under en följd av år varit före-mål för ett omfattande reformarbete, vars syfte harvarit att tillförsäkra medborgarna hög kompetens ochhög rättssäkerhet vid rättsväsendets samtliga myndig-heter. Reformarbetet har också varit inriktat på atteffektivisera de olika verksamhetsgrenarna, vilket hargjort rationaliseringar nödvändiga.Medborgarnas förtroende för polisväsendet ochden trygghet de upplever grundar sig till stora delarpå att polisen kommer då den tillkallats. Grundläg-gande för en väl fungerande polisiär verksamhet, sombl.a. medger snabba ingripanden, är att dess resurseranvänds på ett ändamålsenligt sätt. Tack vare attpolisen i allt högre utsträckning arbetar problemori-enterat, på tider då den verkligen behövs och medhjälp av ny och avancerad teknik, har vi fått en po-liskår som är mer flexibel, bättre dimensionerad ochmer lättrörlig än tidigare, något som i sin tur är ägnatatt förkorta utryckningstiderna. En kvälls- ellerhelgöppen polisstation är i sig ingen garanti för snab-ba polisiära ingripanden. Snarare är det så, att densenaste tidens utveckling mot fler poliser i yttre tjänstborde ha en större reell inverkan på tryggheten änbemannade polisstationer.Jag vet att det i vissa delar av landet kan varasvårt för polisen att helt tillgodose de krav som all-mänheten ställer. Det gäller särskilt i glesbygden pågrund av de stora geografiska avstånden. Så har detalltid varit. För att öka tryggheten i glesbygden och ilandet i övrigt har emellertid regeringen uppdragit åtRikspolisstyrelsen att beskriva förutsättningarna föratt ta andra myndigheter eller icke polisutbildadepersoner i anspråk för vissa polisiära uppgifter. Enligtregeringens direktiv för uppdraget kan Rikspolissty-relsens redovisning också omfatta förslag om andraåtgärder som kan vidtas för att komplettera polisensverksamhet med att övervaka allmän ordning ochsäkerhet. Uppdraget skall redovisas senast den 1 junii år. Utifrån vad redovisar kommerjag att överväga åtgärder på området.Gunnel anser att en översyn bör göras isyfte att utreda hur åklagarnas arbete kan effektivise-ras och ges förutsättningar att fungera i hela landet.Inom åklagarväsendet initierades dens.k. åklagarreformen, vars syfte var att säkerställamedborgarnas krav på hög kompetens och rättssäker-het. Reformen har givit oss ett väl fungerandeåklagarväsende med en väsentligt förbättrad re-sursanvändning. Åklagarmyndigheterna är färre,flexiblare och mindre sårbara . Den renod-lat brottsbeivrande verksamheten har koncentreratstill landets åklagarkamrar, belägna längst ut i organi-sationen, närmast den lokala polisen.Jag är glad att kunna konstatera att åklagarväsen-det har återtagit sin arbetskapacitet efter den tillfälliganedgången i samband med åklagarreformen. För attytterligare höja kvaliteten och effektiviteten i verk-samheten pågår en vidareutveckling av samverkanmellan polis och åklagare. När det gäller IT-användningen pågår flera intressanta projekt för attöka effektiviteten, t.ex. ett projekt som avser elektro-nisk överföring av data mellan åklagare och polis.Det är viktigt att möjligheterna till s.k. avståndskom-munikation förbättras, bl.a. för att reduceraantalet tidsödande resor.Mot bakgrund av den pågående moderniseringenav åklagarväsendet finner jag inte några skäl föratt initiera en särskild översyn av verksamheten.Gunnel anser att det är av största betydelseatt det nuvarande antalet tingsrätter kan behållas,eftersom kunskap om personer och områdeskänne-dom är viktiga delar i domstolarnas arbete. Honframhåller att samverkan mellan olika myndigheterutan långa transporter är av stor betydelse för alladelar av vårt land.För domare och nämndemän är en generell kän-nedom om samhället och medborgarnas villkor avstort värde. När det däremot gäller mer ingåendekunskaper om förhållanden sidoordnade själva före-målet för processen, får de i princip inte ha någonbetydelse i den dömande verksamheten.När det gäller frågan om var och i vilken omfatt-ning organisationsförändringar inom domstolsväsen-det kan bli aktuella är det något som jag inte kansvara på. Utfallet av de olika försöksverksamhetersom bedrivs vid några av landets dom-stolar, och som personalen aktivt deltar i, kommernämligen till stora delar att vara styrande för vilkaåtgärder som skall vidtas. Naturligtvis kommer sär-skild vikt att läggas vid medborgarnas krav på godservice och deras behov i övrigt.Jag håller med om att en väl fun-gerande samverkan mellan rättsväsendets myndighe-ter är något som är eftersträvansvärt och värdefullt,inte bara för att undvika långa och tidsödande trans-porter, utan av flera skäl. Genom en nära myndighets-samverkan skapas förutsättningar för ett optimaltutnyttjande av rättsväsendets samlade resurser. Jagavser att tillsätta en beredning med upp-gift att ta fram underlag för regeringens fortsattaarbete för ett modernt och väl sammanhållet rättsvä-sende av hög klass.Anf. 11 ():Fru talman! Först vill jag tacka justitieministernför svaret.Jag vill börja med att göra kommentarer när detgäller polisen. Det sägs i svaret att för reformarbetetär målet att tillförsäkra medborgarna hög kompetensoch hög rättssäkerhet vid rättsväsendets samtligamyndigheter samt effektivisering och att resursernaanvänds på ett ändamålsenligt sätt.Då ställer jag mig frågan: Hur ser det ut i verklig-heten, t.ex. på den skånska landsbygden eller uppe iNorrlands inland? I en ort på den skånska landsbyg-den är 5 av 15 polistjänster obemannade. Det innebäratt de övriga 10 får arbeta övertid. Medelåldern är50 år. Frågan är: Hur länge orkar dessa poliser jobbamed så mycket övertid? Det är inte säkert att detkommer någon och löser av vid utryckning. Närpoli-sverksamheten har diskuterats, och den är nog bra,men det måste finnas tillräckligt med personal för attdet skall fungera.I dag ringer medborgarna bara en gång till poli-sen. Antingen är det ingen som svarar, eller ocksåhamnar man i en sluss och slussas runt. Om någonsvarar är det ändå ofta så att polisen inte kommer ut,då man har en annan prioritering. Det gör att förtro-endet för polisen naggas hårt i kanten.Personalsituationen betyder att det inte blir högkompetens och hög rättssäkerhet när det inte finnspersonal. De civilanställda som har blivit uppsagdatidigare saknas verkligen i arbetet i dag.I svaret sägs att det är utvecklingen mot fler poli-ser i yttre tjänst som har större reell inverkan påtryggheten än bemannade stationer. sägerministern i nästa stycke att det särskilt i glesbygdenkan vara svårt att tillgodose de krav som allmänhetenställer.Tryggheten består rimligen av två delar: att manvet att brott upp och att det finns en polisiärnärvaro. Om det första kravet innebär att man måsteha rimliga resurser också i inre tjänst, innebär detandra att otillräcklig närvaro i glesbygden bidrar tillökad otrygghet.Vi vet också att våldsbrotten har ökat medca , och det skapar oro.Det är viktigt för medborgarna att kunna kännatrygghet och att veta att det finns en polis som mankan nå.Regeringens direktiv till att taandra myndigheter eller icke-polisutbildade personeri anspråk för vissa polisiära uppgifter är ett led i ser att det inte räcker till och att man måste göranågonting. Men det får mig att tänka på alla de ci-vilanställda som har sagts upp inom polisen. Hurhushållar vi egentligen med resurserna? Dessa perso-ner hade ju en stor kompetens, god personkännedomoch geografikännedom, vilket var otroligt värdefullt.Detta slängdes ut med badvattnet, kan man säga, närde sades upp. Är det meningen att brandmän ochordningsvakter skall ta på sig polisens yrkesroll? Hurblir det då med rättssäkerheten?När det gäller servicen på landsbygden och mind-re orter vill jag bara säga att det bekymrar mig somcenterpartist att Tingsrätten i har lagts ned.Tingsrätter och deras kompetens behövs för att ge engod service i hela landet.Anf. 12 ():Fru talman! Jag har för avsikt att delta i den härinterpellationsdebatten med anledning av att GunnelWallin har ställt tre viktiga frågor. Jag har själv valtatt uppehålla mig vid frågan om tingsrätternas fram-tid, och det beror främst på att justitieministern i detskriftliga svaret inte nämnvärt har besvarat GunnelWallins frågor om tingsrätterna.Gun har varit uppe i inter-pellationsdebatterna, och deltog hon i endebatt och frågade justitieministern om hon ansåg attdet var lämpligt att regeringen skulle fatta beslut omatt lägga ned tingsrätter. uttaladejustitieministern klart och tydligt: får det vara nogmed att lägga kraft på nedläggning av tingsrätterna.Det var utifrån den tidigare utredning som hade på-gått. Men det var i början av valåret. efter valeti höstas var regeringen i full gång och nedläggnings-arbetet också. Det innebar, precis som , att Tingsrätten i lades ned.Nu är min fråga naturligtvis till justitieministern:Vilken eller vilka tingsrätter står på tur härnäst somregeringen har för avsikt att lägga ned?Borde man inte, justitieministern, i stället tänka såhär: Hur skall vi göra för att klara att de små tings-rätterna får bibehållas? Hur skall vi göra för att män-niskor skall ha nära till sina tingsrätter, i stället för attlägga ned dem?Nu finns det ett förslag som gör det omöjligt förvissa tingsrätter att överleva, och det är avsikten attöverföra inskrivningsmyndigheten, kanske till lant-mäteriet. Det blir dödsstöten för de mindre tingsrät-terna.Därför är min fråga till justitieministern: viinte vända på det här och försöka behålla de småtingsrätterna, och inte göra så att de läggs ned och detblir sämre service till medborgarna?Anf. 13 Justitieminister ():Fru talman! Jag har i grunden och i huvudsak ingainvändningar mot vad säger, vare sigbeskrivningen av hur det kan se ut i verkligheten,vilka bedömningar man bör göra eller inriktningen avåtgärder, även om inte sade särskiltmycket om det. Det är helt klart att vi behöver se överresursanvändningen.Gunnel ställde frågan hur vi hushållar medvåra resurser. Det var den grundläggande fråga somjag ställde mig när jag tog över ansvaret för polisen1994. Jag fick ett ganska tydligt och omfattande svarfrån , som fick uppdraget att tareda på hur vi hushållar med våra polisiära resurser.Riksrevisionsverkets rapport var ingen glad läsning.Det var helt klart så att vi inte använder våra resurserpå det bästa sättet.Det har lett till det stora reformarbete som pågårinom polisen. Det har också lett till att regeringen ochdärefter har ställt sig bakom att polisenbehöver få ytterligare resurser för att kunna utvecklasin verksamhet.Det var inte bra att civilanställda blev avskedade iden utsträckning som skedde på sina håll. Men poli-sen hade ett problem när man blev uppmärksammadpå att man inte hade kontroll över sin ekonomi. Rege-ring och riksdag ställde krav på att den myndigheten,liksom alla andra, skulle anpassa sig efter de resurs-ramar som man har. I många fall var uppsägningen avde civilanställda motiverad från rationaliseringssyn-punkt och skyndade kanske på att man förbättradesina resurser, utnyttjade tekniken bättre och utnyttja-de arbetstiden och förläggningen av den på ett bättresätt. Men det är ingen tvekan om att det på sina hållockså ledde till omfattande problem.Vi säger därför i den budgetproposition som ladesförra året att en del av de nya resurserna skall manöverväga att använda för att anställa även personal avandra kategorier än polisutbildad personal.I ett avseende har jag en något annan uppfattningän . Det är viktigt för att skapa en stör-re trygghet i vårt samhälle, att människor ser att detfinns möjligheter att få hjälp om någonting händer, också använder sig av andra yrkeskategorier.Särskilt tror jag att detta är nödvändigt i glesbygden.Det är inget nytt problem när det gäller glesbygdenatt man har svårigheter att hantera de långa avstån-den. Det här kräver lite kreativitet. Det är dessutominte alls nytt i vårt samhälle, utan de tankebanornaoch det sättet att agera har vi sedan mycket lång tidtillbaka, helt enkelt av det naturliga skälet att Sverigeär ett stort land men glest befolkat.Jag hoppas att de förslag som så småningomkommer från polismyndigheterna kommer att visa attdet finns möjligheter att utnyttja samhällets totalaresurser på ett bättre sätt.Detta skall naturligtvis inte på något sätt leda sämre rättssäkerhet. Ingen annan än polispersonalhar rätt att utnyttja de maktbefogenheter som riksda-gen har givit polismännen. Men det finns annat attgöra än att utnyttja makt för att öka tryggheten i sam-hället, och det är det vi skall eftersträva.Maud tar upp frågan om tingsrätternasframtid. Jag anser att ställer fullstän-digt fel fråga om hon vill agera som en ansvarsfullpolitiker. Hennes fråga är hur vi skall klara att bibe-hålla tingsrätterna. Jag tror inte att det är den frågasom medborgarna ställer sig. Medborgarnas fråga ärhur vi skall klara att säkerställa en bra rättsskipning ivårt samhälle, där domstolarna fungerar på ett kom-petent, utvecklat sätt för att möta den merkomplicerade lagstiftning och den mer kompliceradeverklighet som vi har att möta, en god service, högrättssäkerhet och alla de andra krav som medborgarnaställer. Det är frågan som vi politiker är skyldiga attsvara på.Det är det arbetet inom domstolsväsendet går utpå , med stort engagemang och inlevel-se från den personal som arbetar i domstolarna. Detpågår en rad olika försöksverksamheter som skallvisa hur man inom domstolarna i samarbete medmedborgarna tycker att utvecklingen bör vara avdomstolsväsendet.Anf. 14 ():Fru talman! Jag håller med justitieministern omatt det behövs ytterligare resurser till polisen. Det harvi varit överens om. Det är en viktig bas att stå på.Men vi ser också att det saknas personal även om vihar resurser. Det tycker jag är mycket bekymmer-samt. Det är därför som man i många kommuner ute ilandet är mycket oroad . Jag har hört uttalandenfrån kommuner på många håll om att man inte gårmed på detta utan vill ha hand om och ansvara förpolisen själv. Man känner sig desperat i den situationsom man befinner sig i.Det finns många goda tankar. Teknikanvändning-en innebär att man går en bit framåt. Jag tror också attvi får undersöka målen och om man gör rätt sakerrent praktiskt. Volymmålen har t.ex. mött kritik. Manmåste nå upp till ett visst antal t.ex. blåsningar i må-naden, och det känns lite konstigt eftersom det kanskeinte är det som är mest befogat och som gagnar all-mänheten bäst.Samhällssituationen är förändrad. Det gör ocksåatt det krävs fler åtgärder - kanske fler förebyggandeåtgärder. Det är jag inte heller främmande för.Jag tror att vi med gemensamma krafter måste tatag i denna stora trygghetsfråga som är så viktig förhela befolkningen. Man märker att oron ökar om manlyssnar på medborgarna ute i samhället.Jag ser med spänning fram emot resultatet av ge-nomgången av hur man kan använda andra yrkesrol-ler i denna situation. Jag är lite rädd för att det blirkonflikter mellan olika yrkesroller. Saker som jag troratt man kan överföra från polisen till andra verksam-heter är t.ex. passhanteringen och hanteringen avviltolyckorna. Det är värt att pröva.Man skall inte bara se hotbilder, utan man skall semöjligheter när det gäller hur vi kan använda resur-serna på bästa sätt. Men jag vidhåller att oron är väl-digt stor ute bland människorna, och vi måste hjälpasåt att göra någonting.Vi har diskuterat intagningen till Polishögskolan.Är den tillräcklig? Det tar tid att få fram färdiga poli-ser, men vi ser att det finns ett stort glapp . Me-delåldern är så hög.Jag hann inte säga så mycket om tings- och dom-stolsväsendet. Jag tycker att det viktigaste är att justi-tieministern, som hon säger i svaret, kommer att läg-ga stor vikt vid medborgarnas krav på god serviceoch deras behov i övrigt. Det är just denna försämra-de service på landsbygden som jag är oroad över. Jagkommer noga att följa denna fråga.Anf. 15 ():Fru talman! Först vill jag säga att jag nog är en li-ka ansvarsfull politiker som justitieministern är.Dessvärre är det regeringen själv som kan fattabeslut om tingsrätternas nedläggningar. Det finns en riksdagsmajoritet somvill behålla de små tingsrätterna, men regeringen kangöra vad den vill. Det var därför jag ställde dessafrågor. Vilken eller vilka tingsrätter står i tur att läg-gas ned?Kompetens och säkerhet för medborgarna - det ärprecis vad de små tingsrätterna kan ge. Man kan hakompetent personal. Man kan utveckla IT-verksamheten, t.ex. Man har alltid god service på småtingsrätter. Ärendena behandlas mycket fortare påsmå tingsrätter. Uteblivna förhandlingar förekommerinte alls så mycket som i storstäderna. Går vi tillbaksoch tittar på hur det var 1994 ser vi att 65 miljonerkronor bara försvann i intet därför att folk inte in-ställde sig för att bli dömda i tingsrätterna.Vi moderater har många förslag till hur vi kan åt-gärda det. Vi kan inte bara låta pengar rinna ut i detsvenska samhället på detta vis därför att folk intekommer till tingsrätterna. Små tingsrätter klarar avdet mycket bättre. Det finns personkännedom. Var gömmer de sig när de skall inställa tinget?Jag har ytterligare en fråga - på en halv minut, serjag här - till justitieministern. Jag är fortfarande innepå små tingsrätter. Hur ser justitieministern på läns-rätternas roll? Skulle man kunna splittra upp dem, därdet går, för att få ut den verksamheten till tingsrätter-na? är länsrätten väldigt anonym förmänniskor, och de har ändå en del med den att göra.Anf. 16 Justitieminister ():Fru talman! tar upp frågan om denoro som finns på många håll. Det finns en oro. Det äringen tvekan om det. Jag tror att det då är viktigt attmänniskor får klart för sig hur den faktiska situatio-nen är. Det är inte alltid så att oron motsvaras av defaktiska förhållandena. Det är viktigt att ha kunskapom hur det faktiska läget är, så att man också kanangripa de reella problemen.Jag tror att det har väldigt stor betydelse att poli-sens arbete har inriktats på att bli merproblemorienterat. Man styrs av de problem somfaktiskt finns i samhället och medborgarnas behov.Det kan låta som en självklarhet och borde egentligenvara det, men dessvärre har det inte varit det.