prot · GN0928 · 1999-11-16 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:28Tisdagen den 16 novemberKl. 14.00 - 16.13Det justerade protokollet beräknas utkomma -----------------------------------------------------------------------1 § Utökning av antalet extra suppleanter ilagutskottetValberedningen hade på begäran av Socialdemo-kraternas riksdagsgrupp tillstyrkt att antalet supple-anter i lagutskottet skulle utökas från 18 till 19.Kammaren medgav denna utökning.2 § Val av extra suppleant i lagutskottetFöretogs val av extra suppleant i lagutskottet.Kammaren valde i enlighet med valberedningensförslag tillsuppleant i lagutskottetAnders Ygeman (s)3 § Aktuell debatt: Den aktuella situationen iskolanAnf. 1 (m):Fru talman! hartecknen på allvarliga problem i skolan blivit många. Iförra veckan presenterade sin rapportLäget i 1999. Den är ovanpå utbild-ningsinspektörernas rapport och riksdagsre-visorernas enhälliga rapport , belägg föratt många elever inte får eller tillgodogör sig denutbildning de har rätt till. lämnar skolanutan ett fullständigt avgångsbetyg. En femtedel avden unga generationen slås ut på förhand, förmenas ipraktiken reella möjligheter till vidare studier, arbeteoch demokratiskt inflytande.I har författarinnan efteren tids arbete i Stenkulaskolan skrivit ett öppet brevtill ansvariga om sina erfarenheter:Det är löjligt att tala om undervisning. Större de-len av lektionerna går åt till att hålla klassen tyst,sittande eller inom klassrummet. Eleverna kommerdroppande en efter en vartefter, och det är svårt atturskilja någon gräns mellan rast och lektion, börjanoch slut. Ingen ber om ursäkt för att de kommer försent, kanske för att det inte går att urskilja vad deskulle komma för sent till.Stenkulaskolan i är inte alla Sverigesskolor. Enstaka erfarenheter är inte allmängiltiga.Skolor är olika. Men den samlade redovisning somSkolverket ger i sin rapport visar att som det är i dagkan vi inte ha det i . Resultaten måste blibättre. Sviktande kunskaper och allmän oro är ett hotmot varje civiliserat samhälle. Det är ungdomar somställts utanför eller aldrig utvecklat ett rikt språk ellerfått nödvändig bildning som lättast rekryteras tillextrema rörelser. Det är mot den bakgrunden Mode-rata samlingspartiets riksdagsgrupp har begärt enaktuell debatt om krisen i skolan.Anf. 2 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig börja med att säga att jagtycker att det är bra att skol- och utbildningsfrågornanu börjar få sin rätta plats högt uppe på den politiskadagordningen. Det är vi dis-kuterade skolan en hel dag och kväll här, och vi harflera interpellationsdebatter framför oss.Min företrädare brukade tala omden ljusa och den mörka bilden av skolan. Låt migbörja med den ljusa.Sverige har en bra skola i jämförelse med mångaandra länder. Det visas i internationella rapporter ochvid internationella seminarier. Vi är ledande påmånga områden som läsförståelse, IT och bemötandeav elever med funktionshinder.Satsningen på har mötts avstort intresse av bl.a. utbildningsminister ochav . kommer en om förskolan i olika länder att presenteras.Jag har fått veta att där får ett utomordentligterkännande. Tyvärr har jag kunnat konstatera attdessa rapporter ej tas riktigt på allvar i vårt eget land.Dagens debatt ska handla om vad som inte funge-rar i skolan - och detta är viktigt. Men innan vi startardenna debatt är det vår skyldighet som politiker attärligt upplysa om att en mycket klar majoritet aveleverna klarar sig bra och att de trivs i skolan. Ris-ken är annars att medborgarna får en bild av skolansom är totalt missvisande. Vi är också skyldiga att gesåväl lärare som elever ett erkännande för att de görett mycket gott arbete på de flesta håll. Denna upp-maning har jag fått av lärare och elever på mina resor- och den är därmed överlämnad till er.Fru talman! Inget annat land har ett så omfattandeuppföljnings- och resultatsystem som . Ele-vernas resultat och personalens och elevernas trivselär därför väl kända. Således kan vi konstateraatt inte alla elever når de mål som är uppsatta.Vilka är då de elever som börjar i årskurs 1? Vivet att en femtedel saknar självförtroende redan närde börjar skolan. Vi vet att många är skilsmässobarn.De har alltså redan genomgått en stor förändring ilivet. Vi vet att många elever har utländsk bakgrund.En stor andel av deras föräldrar är arbetslösa ochsaknar själva det svenska språket. Vi vet att av deelever som börjar skolan har många olika slags funk-tionshinder. Vi vet att det i vissa familjer finns enmamma eller pappa som inte fullt ut klarar av att varaförälder på grund av egna problem.En skola för alla innebär att även dessa elevermåste mötas och ges en möjlighet att fungera sommänniska och ges goda kunskaper. För att detta skavara möjligt krävs, enligt min mening, att följande tredelar blir uppfyllda.För det första: Eleverna ska möta en skola somförmår följa och stödja dem -från förskola till dess de lämnar gymnasiet.För det andra: De ska ha rätten att utifrån sina be-hov och förutsättningar få stöd i läs- och skrivutveck-lingen.För det tredje: Den miljö de möter i skolan skaomfattas av de värderingar läroplanen lyfter fram ivärdegrunden.Den första delen i en skola för alla är följande.Den ska vara en sammanhållen förskola, grundskolaoch gymnasium som präglas av gemensam helhetssynoch samhällssyn.Förskolan har en egen läroplan och är förstasteget i det livslånga lärandet. Därför vill jag att för-skolan ska bli tillgänglig för alla. Inget barn ska be-höva utestängas från förskolan på grund av arbetslös-het i familjen, höga avgifter eller andra skäl. Jag villdärför införa en allmän förskola för barnets egenskull.En allmän förskola ska ge barn lust att läsa och lä-ra. Det ska vara en förskola med hög pedagogiskkvalitet, där barnen utvecklar sin förmåga att upp-täcka och använda matematik i meningsfulla sam-manhang, och där barns skapande förmåga i lek, bild,rörelse, sång och musik, dans och drama ges stortutrymme. Genom att tidigt få del av en pedagogiskverksamhet ökar också möjligheterna att stödja barnsspråkutveckling till stöd för det fortsatta arbetet igrundskolan.Så till . Kommunen och skolan har ettstort ansvar för att följa upp de elever som riskerar attinte nå målen. Det är oerhört viktigt att göra dennauppföljning och dra denna lärdom för att misstagen ejska upprepas. Skolan har som utvärderingsinstrumentdiagnostiska prov, test, nationella prov, skolverksrap-porter m.m. Det är angeläget att dessa är av god kva-litet och att de därmed kan medverka till att stärkaden nationella likvärdigheten. Jag vill dock under-stryka att det inte är antalet prov eller tester som ärdet viktiga utan vad som sker efter det att resultatet ärframtaget.Skolverkets utbildningsinspektörer konstaterarbrister i användningen av såväl tester som åt-gärdsprogram. Det saknas en koppling mellan tester-na och de pedagogiska strategier som skolorna behö-ver utarbeta.För att nå en bättre måluppfyllelse inom grund-skolan genomför vi, eller ska vi genomföra, följandeåtgärder.Skolverkets Kvalitetsgranskningsnämnd har gettsi uppdrag att granska likvärdigheten i betygssättning,vidare kommunernas ansvar för helheten i utbildning-en med betoning på övergångar och skolbyten. För attstödja lärarnas bedömning och betygssättning harSkolverket fått i uppdrag att utveckla en provbankmed nationella prov. För att ge kommunerna bättreförutsättningar att uppfylla målen avsätts 500 miljo-ner kronor för bl.a. kompetensutveckling för lärareinom en rad strategiska områden.220 miljoner har avsatts till sär-skilda utbildningsinsatser i storstadsregionerna. Förår 2000 föreslås ytterligare 45 miljoner t.ex. till läx-stöd. Vi inleder en försöksverksamhet med avregleradtimplan för att därmed öka möjligheterna för skolanatt själv avgöra hur skolans mål ska nås.Så går jag över till gymnasiet. Gymnasieskolangenomgår just nu en revision där programmål, inrikt-ningar och kursplaner moderniseras och där ett nytttekniskt program införs. Den gymnasieskola sominfördes under tid som skolministermoderniseras nu för att ge eleverna större valfrihetmen också för att ge programmen tydligare struktur;allt i syfte att få en gymnasieskola för alla - inte baradet stora flertalet. För att understryka det senare ge-nomför vi också ett stort antal förändringar som stär-ker elevernas rätt till stöd , t.ex. flertimmar inom yrkesprogrammen, åtgärdsprogram ochspeciella program inom det individuella programmet.I den sammanhållna gymnasieskolan ska allaungdomar ges likvärdiga förutsättningar att väljautbildning efter sin förmåga och sina personligadrömmar. Gymnasieskolan ska inte innehålla åter-vändsgränder med utbildningar som inte ger en grundför nya steg i det livslånga lärandet.För att nå en bättre måluppfyllelse föreslår vi bl.a.kompetensutveckling av lärare inom olika områden,en samverkansgrupp mellan skola och arbetsliv för attdiskutera yrkesutbildning, APU, lärlingsutbildningm.m. Obligatoriska nationella prov i matematik,svenska och engelska är under utveckling. Jag harockså i utvecklingsplanen aviserat en utredning omgymnasieskolans framtida struktur, och jag välkom-nar samtliga partier att komma med konkreta förslagoch delta i diskussionen om gymnasieskolans framtid.Den andra delen i en skola för alla är rätten att lä-ra sig läsa och skriva. Alla barn har rätt att få tillägnasig ett språk. Alla elever ska lämna meden god grund i läsning och skrivning. Att läsa ochskriva är en rättighet och ett krav för att kunna aktivtverka i ett demokratiskt samhälle. Det är skolansfrämsta uppgift att se till att ingen lämnar grundsko-lan utan dessa kunskaper.Barns språkutveckling ska stimuleras genom attderas intresse för läsning och skrivning tidigt väcks iförskolan. ska följa barns språk- ochläsutveckling och möta med utvecklingsinsatser närdetta behövs. Den slogan som myntades på 1970-taletatt varje lärare är en svensklärare har i högsta gradrelevans fortfarande.Kunskapen om dyslexi har ökat de senaste åren.Många skolor har satsat på utbildning om detta tillpersonalen. Det behövs dock ytterligare insatser.Skolor där läsning av skönlitteratur har fått stort ut-rymme har också visat bättre resultat än andra. Vibehöver mer kompetensutveckling till lärare, vi be-höver mer forskning om elever med funktionshinderoch vi behöver utveckla skolbibliotekens pedagogiskaroll i skolan, och detta ämnar vi också göra.Den tredje delen i en skola för alla är värdegrun-den. Skolan ska främja förståelse för andra människoroch förmåga till inlevelse. Omsorg om den enskildesvälbefinnande och utveckling ska prägla verksamhe-ten. Vid mobbning eller trakasserier har de som ar-betar i skolan en skyldighet att gripa in. Inget barnska behöva få sin uppväxt förstörd för att vuxna intevågade gripa in.Det är med stor glädje jag har erfarit all positivrespons på värdegrundsåret. I många skolor pågår nuett intensivt arbete med att på olika sätt genomföraläroplanens intentioner. Här vill jag också understry-ka vikten av samarbete med föräldrarna. Sjuåringensom kommer till skolan och viftar med en kniv ellerkallar läraren vid könsord har inte lärt sig detta i sko-lan.Skolan kan aldrig ta över ansvaret från föräldrar-na. Det är de som har ansvaret för att ge sina barnnormer för hur man är tillsammans med andra. Sko-lan kan och ska däremot arbeta tillsammans medföräldrarna kring värdegrundsfrågor. Erfarenheternavisar att det är då vi når bäst resultat; när skolan ochomvärlden tar vara på varandras resurser och näreleverna blir delaktiga i formandet av skolans gemen-samma regler.Fru talman! Jag har redovisat några konkreta för-slag på hur vi tänker utveckla skolan, och jag ser framemot att lyssna på övriga partiers förslag.Anf. 3 (m):Fru talman! Skolministern pratar om en skola föralla, och det är väl vad vi vill ha - det är inget fel påden ambitionen - men vi är väldigt långt från målet.Jag ska hålla mig till , som berörs idet underlag som vi har att diskutera kring ochsom vi har begärt en debatt om, nämligen Skolverketsrapport om läget.20 % av de elever som lämnade i vå-ras fick inte ett fullständigt avgångsbetyg. Det är varfemte elev! kallar det här för en allvarligmotgång för skolan och skolsystemet, och man sägeratt det faktum att mellan och inte lär sig läsaoch skriva ordentligt är oacceptabelt. Jag vill påstå attdet är ett hot mot gemenskap och sammanhållningmänniskor emellan. Dålig utbildning och kunskap-sklyftor skapar grogrund för konflikter, missförståndoch utanförskap, och det var ju ingen händelse somgjorde att gjorde vad han kunde föratt misskreditera lärarna.Skolverket redovisar den nationella och den gene-rella bilden. I verkligheten når många, och det påpe-kar skolministern, kunskapsmålen. Men många gördet ju inte, och siffrorna är mycket värre i vissa sko-lor och områden. I Malmös olikastadsdelar gick mellan och ur sko-lan med Icke godkänd i minst ett ämne. Grundskolansresultat för elever med invandrarbakgrund är ännumer skrämmande. fick var tredjeinvandrarelev betyget Icke godkänd i svenska 2.Skolverkets rapporter visar att av de elever somhar invandrarbakgrund inte har fullföljt sina gymnasi-estudier , och avhoppen ökar. Vi måstesöka svaren på vad som ska göras i grundskolan.I dagens hänvisar IngegerdWärnersson till Perssonpengarna, men det gör uppen-bart mindre nytta, för de har ju skickats ut ett paromgångar, och vi vet att det här inte främst är enresursfråga. Det handlar om hur man koncentrerar sigoch den professionalitet som skolan har.Skolministern talar också om nödvändigheten avmaxtaxa och allmän förskola. Men maxtaxan kostarlika mycket som all undervisning . Baraskillnaden mellan vad staten är beredd att ge kommu-nerna och vad reformen kommer att kosta utgör kost-naden för undervisningen under en hel termin. Visst;som förälder kan jag få lägre taxa till dagis, men tillpriset av att jag kanske får undervisa barnet själv enhel termin. Det är i skolan det sparas, och det harsparats och sparats och dragits ned, och det har varitett bekymmer. Ett och annat projektbidrag löser intedetta problem.Vi moderater menar att orsakerna till sviktanderesultat är många och komplexa. Men ett tecken tyderpå att skolans professionalitet håller på att undergrä-vas. Svårigheten att rekrytera och behålla väl utbilda-de lärare är ett bokstavligt exempel på det här pro-blemet, men det finns också annat.I kan man läsa att mångaskolor har bristande kunskaper om de egnaelevernas resultat. Man vet alltså inte vad eleverna lärsig. Många saknar systematik i bevakningen av ele-vernas prestationer. Det är ingen ordning på hur manska arbeta för att kontinuerligt följa upp skolans in-satser. Kan det bli mindre professionellt?Vi moderater menar att det här är en effekt avflumskolan. Man kan ifrågasätta betyg och betygs-sättning på goda grunder, men betyg innebär i alla fallatt lärare och därmed skolan som helhet kontinuerligttvingas mäta resultat mot givna mål. Det är bra, ochdet borde ske än i årskurs 8. Särskiltviktigt är det ju med alla former av uppföljning förelever som halkar efter. Man behöver väckarklockortidigt.Ett och annat kommer det nu besked om att mankanske ska göra, men har politiken gått åt felhåll. De obligatoriska nationella proven har ju avskaf-fats av socialdemokraterna. av kommu-nerna genomför dem. Den första betygssättningen harsenarelagts. Kraven på lärares kunskaper i svenskahar sänkts och skolans viktiga roll som sti-mulerande miljö för språkutvecklingen undergrävsdärmed.Även staten har blivit flummig som garant för denlikvärdiga skolan. Skolorna är skyldiga att rap-portera i vilken grad eleverna faktiskt lär sig det deska. Redovisningen ska berätta vad skolorna tänkergöra åt eventuella brister, och det är naturligtvis vik-tigt. Men de flesta kommuner slarvar. Skolverketkonstaterar att inte har lämnat någonkvalitetsredovisning alls. Kommunerna ägnar sig åtcivil olydnad när det gäller skolan.Jag håller med skolrådet på som här-omdagen sade att det behövs mer handfasta åtgärdermot kommuner som inte sköter sitt ansvar för skolan.Han ansåg att , som kan stänga dåligafriskolor, måste få motsvarande sanktionsmöjlighetermot kommunala skolor. Det håller jag med om. Dåli-ga skolor ska stängas. Eleverna ska gå i bra skolor. Vimåste få en ordning som gör att inte nya elever stop-pas in i en obligatorisk skola som inte fungerar. Vimåste se till att varje barn får den skola och den ut-bildning som det har rätt till.Min fråga till skolministern och regeringen är omman är beredd att äntligen ge möjlighet attstänga dåliga skolor. Det är förmodligen först då somkommunerna förstår allvaret och ansvaret i den upp-gift som de fått sig tilldelad.(Applåder)Anf. 4 ():Fru talman! Ett vanligt sätt att inleda en sådan härdebatt är att tacka det parti som har begärt debattenför att det gjort det. Men eftersom det inte ligger förmig att tacka moderater för egentligen någontingnöjer jag mig med att bara konstatera att det är bra.För även om alla menar det de säger, att skolan ärviktig, att vi ska satsa mer på skolan, att det är eninvestering som vi talade om i valrörel-sen, är skillnaderna mellan högerns och Vänsternssyn på skolan större än likheterna. Och det är förståsnaturligt, vi företräder helt olika samhällsintressen.Fru talman! Nog är det ändå lite förvånande attdet just är som begärt den här debatten.På flera områden är det ju de problem som grundadesunder deras tid vid makten som hotar den jämli-ka skolan. Det var när tillsammans medsina tre väpnare innehade regeringsmakten somkommunernas ekonomi raserades och många skolordrabbades av kraftiga nedskärningar. Och hur trovär-digt är det egentligen att, som ,ömma om skolan och vilja sänka skatten såfort man kommer åt? Nej, vi låter oss inte förföras avBeatrice . Pratet från sida omatt de vill skapa "bästa skola" är bara justdet: Prat, tomt prat, tomt prat i ett försök att dölja egentligen företräder sina egna intressen. Hö-gerns ideologi går ut på att var och en står sig självnärmast, och näst därefter kommer de egna barnen.Därefter ingenting, sedan ingenting, sedan grannarnai kvarteret och så återigen ingenting.Högern skapar en skola för några. Vänstern villskapa en skola för alla.Fru talman! En av de största utmaningarna motden jämlika skolan är den snabba framväxten av s.k.fristående skolor. Jag har i och för sig aldrig riktigtbegripit varför de kallas fristående skolor, men förklarhets skull ska jag i den här debatten användanyspråket och kalla de skolor som inte drivs gemen-samt för fristående skolor. Vi kan låtsas att det bety-der att de är fristående från demokratiskt inflytande.Det går fort . För varje termin ansöker alltflerom att få starta fristående skolor. harantalet fristående skolor ökat . I Stock-holm går av eleverna i fristående skolor och iSollentuna av grundskoleeleverna i friståendegrundskolor. Och från att ha varit antingen rena driv-hus för överklassen som riksinternaten eller periferapedagogiska försök utmanas den jämlika skolan i dagav fristående skolor på bred front.Man kan betrakta detta på många olika sätt. Mankan se det som ett misslyckande för den gemensam-ma skolan. För är det uppenbart attskolan i mycket stora delar inte fungerar som den ska.Det krävs ökade resurser - mer pengar helt enkelt -för att man ska kunna anställa fler lärare och minskaklasstorlekarna och ge rätt stöd- och hemspråksun-dervisning osv. Det krävs ett utökat elevinflytande,och det krävs en undervisning som bättre än i dagutgår från elevernas erfarenheter och som ger verktygför kritiskt tänkande och en helhetssyn. Men explo-sionen av fristående skolor i gynnar inteSveriges elever - snarare tvärtom. För när de föräld-rar som har tillräckligt kulturellt kapital väljer enfristående skola åt sina barn lämnas majoriteten kvar ide gemensamma. Samma sak gäller när en del väljersin egen etniska eller religiösa inriktning. Segregatio-nen - åtskillnaden, uppdelningen - i samhället ökar.Vänstern säger: Solidaritet och likvärdighet ärstyrka.Högern säger: Rädda sig den som kan.Vänstern ser en skola av god kvalitet för alla somen av demokratins viktigaste hörnstenar. Skolan skavara en mötesplats för alla barn och unga, oavsettklass, kön och etnisk bakgrund. Vår principiella upp-fattning är därför att skolväsendet ska styras demo-kratiskt av hela samhället, och vi är starkt kritiska tillframväxten av fristående skolor. Många av de skolorsom nu söker tillstånd är också att uppfatta somvinstdrivande företag, exempelvis Bureägda Vittraoch Kunskapsskolan. Skolan håller på att förvandlastill en marknad. Det ska kunna tjänas pengar på bar-nens skolgång.Mot den bakgrunden vill jag passa på att ställanågra frågor till skolministern.Skolministern har tidigare uttalat tveksamhet införskolor som drivs i vinstintresse. harföreslagit att alla vinster som skapas i en friståendeskola måste återinvesteras i skolan för att förhindrajust detta. Delar skolministern den uppfattningen?I dag ställer lagstiftningen lägre krav på lärarnasutbildning i de fristående skolorna än i de kommuna-la. har krävt en ändring i skollagen.Vad anser skolministern om det?I dag kan enda skillnaden mellan en friståendeskola och en vara själva driftsformen. Detgör att många allmänna fristående skolor startas,vilket försvårar kommunernas planering av skolverk-samheten och ofta också deras ekonomi. Vänsterpar-tiet föreslår att en fristående skola ska kunna godkän-nas av bara om den har en pedagogiskprofil som innebär ett kvalitativt tillskott till skolvä-sendet i kommunen. Är ministern beredd att ställaupp på det?Fru talman! Även om högern - i sin iver att få ra-sera allt vad arbetarrörelsen byggt upp av välfärd ochutbildningspolitik - svartmålar den kommunala sko-lan allt vad man kan, betyder det inte att det är rätt.Låt oss mot högerns "rädda-sig-den-som-kan-linje"ställa det som från början och alltjämt är det svar somden överväldigande majoriteten av eleverfaktiskt tjänar på: En gemensam skola av god kvalitetför alla.Anf. 5 ():Fru talman! Återigen en rapport om krisen i sko-lan. Den visar hur den institution som ska rusta detuppväxande släktet i kunskap och mognad fullgör sittuppdrag. Skolan är inte till belåtenhet.Om arbetare på målar flygplanen vita närbeställningen är svarta vidtas omedelbara åtgärder,som de flesta känner till.Skollagen säger att eleverna ska genomgå en har-monisk utveckling i skolan, det är beställningen. Menmånga elever är olyckliga. De varken mognar i har-moni eller tillägnar sig erforderliga kunskaper. Åt-gärder måste vidtas.Det är dags att bryta den onda cirkeln och mål-medvetet förändra svensk skola. Förändringar krävsenligt rapporten på minst tre områden, och de rör allaeleverna.Det första problemet handlar om att alltför mångaelever lämnar skolan utan tillräckliga kunskaper.Skolans problem är dock i första hand inte bristen påkunskap. Det är en konsekvens av att andra probleminte har lösts. ligger internationellt sett högtnär det gäller kunskap i kärnämnena. Men det kan viinte nöja oss med så länge många elever inte nårbetyget Godkänd.Enligt rapporten är variationen mellan kommu-nerna stor, en variation på . Det kaninte bero på att eleverna är mer begåvade i vissakommuner än andra eller att lärarna inte har förmågaatt sätta rätt betyg. Det kan däremot bero på att skolanfungerar olika i olika kommuner. Skolan har olikastatus, lärare har olika möjligheter att själva avgörahur elevers behov bäst kan mötas och föräldrar olikamöjlighet till inflytande etc. Det är mer flexibelt ivissa kommuner. skriver på s. 47: Varjeelev bör betraktas som unik och dess behov lösas pådet sätt som är bäst för eleven. Formen för en sådanlösning kan och måste kunna variera.De problem som visar på i rapportenhar sin grund i en kollektivistisk princip; alla ska lärasig ungefär lika mycket på ungefär samma sätt och påungefär och ungefär vid samma tillfälle ilivet. Men elever är inte ett kollektiv. De är mångaenskilda personligheter och var och en har sina be-gåvningar, intressen och därmed sitt eget behov.Sjukvården behandlar inte lårbensbrott på samma sättsom njursten.