prot · GM0976 · 1999-03-26 00:00:00 — Det är ju inte så att just den grupp somChris Heister tog upp med den ensamstående mam-man har några ekonomiska möjligheter att lämna sittarbete eller minska sin arbetstid, speciellt inte efter-som hon redan från början förlorar möjligheten tillvårdnadsbidrag därför att hon är heltidsarbetande.Lämna nu det perspektivet ett tag och fundera vi-dare på vad den här diskussionen egentligen handlarom. Den handlar om att vi skall se på barnet bästa.Familjen är väldigt viktig för barnet. Men det är intealltid så att familjen erbjuder den trygghet som vi allaskulle vilja. Det är därför som vi också har en annanlagstiftning som skall hjälpa barnet, möjliggöra att detfår träffa andra barn i vissa situationer och möjliggöraomhändertagande när familjen inte kan klara det vi sågärna vill att den skall göra. Det handlar om att mansätter barnet före de vuxna . Det måste mansom förälder också göra en bedömning av själv, meninte med utgångspunkt i de ekonomiska incitamentsom förespråkar.Anf. 16 () re-plik:Fru talman! Jag har en fråga till om de gömda flyktingbarnen. Måste vi inteta till oss kritiken från , RäddaBarnen och många andra och hitta en lösning så attdessa stackars oskyldiga barn erbjuds en fullgodhälso- och sjukvård och skolgång? Hur vill MargaretaIsraelsson och Socialdemokraterna lösa deras pro-blem?Anf. 17 ()replik:Fru talman! Vi inväntar nu en belysning av fråganom de gömda barnen genom det samarbete som skermellan och . Detta ärett väldigt svårt område. Det handlar verkligen om attkunna individualisera och få den möjligheten. Det ärsvårt för mig att föregripa det man tänker ta upp. Vihar ju inte fått deras rapport . Om jag inte minnsfel fick de tiden förlängd och skall lämna sina förslagi maj.Men naturligtvis är det så att vi här har ett ännusvårare exempel på hur barnets bästa bryts mot debedömningar som vuxenvärlden gör. De gömda bar-nen är ju mycket sällan gömda på eget initiativ. Detär ju gömda på ett initiativ som de vuxna har tagit.Jag tycker att det visar på den speciella utsatthet somjust den här gruppen har.Jag utgår ifrån att kommittén i också serden speciella problematik som det här rymmer, och såskriver man ju också. Jag tror att det finns anledningatt återkomma till detta när vi vet mer om hur de härbedömningarna skall göras.Anf. 18 () re-plik:Fru talman! Jag delar helt uppfattningen att det ärett mycket stort problem. Det är svårt att hitta fullgo-da lösningar. Det som bekymrar mig är Socialstyrel-sens och uppdrag. Det handlar omatt kartlägga antalet barn, och det är riktigt att detbehöver göras. Vidare handlar det om att studeraorsaker till varför de hålls gömda, och det är kanskeinte så svårt att räkna ut. För det tredje skall man tittapå de fysiska och psykiska konsekvenserna av attbarn hålls gömda. Jag tycker att det också är ganskalätt att räkna ut vilka dessa konsekvenser blir.Men det jag saknar, och det framgår av den reser-vation som vi med stöd av har i dettabetänkande, är att man också skall gå in på åtgärder-na. Hur skall man klara av situationen? Jag är besvi-ken över att vårt förslag att tillsätta en utredning somskall titta på de medicinska insatserna är avstyrkt. Detär mot detta som min kritik riktar sig.Anf. 19 ()replik:Fru talman! Låt mig mycket kort säga att jag troratt det finns skäl att återkomma till detta när dessaförslag har presenterats och regeringen har fått möj-lighet att göra bedömningar. Det är självfallet så attfler problem kommer in i det vidare perspektivet. Jagtror nog att det finns anledning att återkomma till dehär frågorna.Anf. 20 Statsrådet ():Fru talman! lade regeringen framsin proposition Strategi för att förverkliga om barnets rättigheter i . Det är nuäntligen dags för att fatta beslut i dennaangelägna fråga.Personligen är jag mycket glad och nöjd över in-nehållet i propositionen och också över det storaintresse som propositionen väckt bland riksdagensledamöter. Den stora mängden motioner och detlånga och utförliga utskottsbetänkandet vittnar om attdet i finns ett genuint engagemang förbarns rättigheter och levnadsvillkor. Det känns myck-et bra.Huvudprincipen i och i re-geringens strategiproposition är att barn skall respek-teras. Det innebär att alla mänskliga rättigheter skallgälla också barnen. De har samma värde. Men detinnebär också att barn, eftersom de är just barn, harett särskilt skyddsbehov.Vår syn på barn har förändrats genom decennier-na, men fortfarande återstår mycket att förändra. Vivuxna ser oftast barn som ofullkomliga vuxna sominte är färdigutvecklade, med andra ord - i vårt sam-hälle är vuxna och barnen avvikande. Det ären parallell till jämställdhetsområdet där män i deflesta sammanhang är och kvinnor avvikan-de.Ett mycket intressant inlägg i diskussionen om devuxnas syn på barn gör docenten i pedagogik i antologin bästa som kom i sam-band med betänkande 1997. Hart-man utgår ifrån ett uttalande av en 12-årig flicka somsäger: "Barn har något särskilt som vuxna saknar. "Utifrån det här uttalandet menar att istället för att ta fasta på vad barn inte klarar av, bordevuxna se till deras förmåga att klara livet utifrån sinaförutsättningar, att ständigt förkovra sig och möta deutmaningar som växandet ställer dem inför, dvs. att sestyrkan i själva växandet.Hartmans slutsats är att inom barnforskningenmåste principen om barnet bästa handla om att försö-ka se det som barnet har, även om vi vuxna saknardet.Jag tycker att de här tankarna är mycket kloka ochtankeväckande. tvingar oss attta barn på allvar och att låta barnperspektivet genom-syra vårt handlande.Svenska barn har det på många sätt bra. Det finnsflera viktiga skäl till att det är så. Det första skälet ärden generella välfärden. Om vi satsar på alla, blir detockså bättre för dem som har det sämst. En skola föralla, utbyggd barnomsorg, en sjukvård för alla ochgenerella barnbidrag är några av de viktigaste be-ståndsdelarna.Det andra skälet är det förebyggande arbetet. Dåmenar jag mödravården och barnavårdscentralerna ditalla föräldrar och barn kommer. En väl utveckladhälso-, sjuk- och tandvård samt skolhälsovård ärnågra viktiga förklaringar till att svenska barn ärfriska, att spädbarnsdödligheten är extremt låg och attproblem kan upptäckas tidigt.Detta kan vi vara stolta över och det är unikt. Mendet går inte att bortse från att 90-talets ekonomiskakris och massarbetslöshet har påverkat villkoren föralla, inte minst för barnen.· Vi vet att resurserna i skolan och barnomsorgenminskat rejält under 90-talet.· Vi vet att barn till arbetslösa mår sämre än barntill dem som har arbete.· Vi vet att barn utestängs från dagis när de fårsyskon eller när deras föräldrar blir arbetslösa.· Vi vet också att alltfler barn och unga söker hjälphos skolhälsovården eller hos barn- och ung-domspsykiatriska mottagningar.· Skillnaderna i hälsa bland barn ökar. Den socialasegregationen i storstadsområdena ökar, vilketockså påverkar barnen.Samtidigt som vi får dessa oroande rapporter vetvi att gruppen barn som helhet blir allt friskare. Bl.a.visar undersökning av tioåring-ar att de allra flesta tioåringar mår bra. Flertalet barntrivs i sin vardag, med skolan, kamraterna och olikafritidssysselsättningar.Vi vet också att barnfamiljerna som grupp har fåtten sämre ekonomisk utveckling än andra grupper.Inom gruppen barnfamiljer har dessutom andelenbarn som lever i familjer med inkomster under soci-albidragsnormen blivit större.Detta är bakgrunden till att regeringen , , satsar mer pengar på vård, skola ochomsorg. kommer statens bidrag tillkommuner och landsting att vara 20 miljarder högreän vad de var . Det skall ge möjlighet att an-ställa fler lärare, satsa på elevvård och ge fler barnplats på dagis.Det var också därför vi höjde barnbidragen ochstudiebidragen , och vi vill höja dem ytterli-gare år 2000 och 2001.Det är också en av förklaringarna till att vi radi-kalt vill sänka avgifterna inom barnomsorgen. Det gerfler människor, främst kvinnor, möjlighet att gå frånarbetslöshet till arbete och att öka sin arbetstid utanatt förlora på det ekonomiskt. Det ger fler människorekonomiska möjligheter att ha sina barn på dagis ellerhos dagmamma. Regeringen återkommer i den härfrågan i vårpropositionen. Men den viktigaste åtgär-den för att stärka barnfamiljernas ekonomi är att fåned arbetslösheten och öka sysselsättningen.FN:s barnkonvention är ett viktigt verktyg när detgäller att tillvarata barnets rättigheter och intressen.Det unika med är just det interna-tionella erkännandet av barnet och barndomens egen-värde. Barndomen är inte bara en träningsperiod infördet vuxna livet, utan barn- och ungdomstiden har ettegenvärde. Lagstiftningen utgör en grundläggandeförutsättning för barnets rättigheter enligt barnkon-ventionen.Barnkommittén, parlamentariskt tillsatt, hade re-geringens uppdrag att klarlägga hur barnkonventio-nens anda och innebörd kommer till uttryck i svensklagstiftning och praxis. Den kunde glädjande nogkonstatera att i huvudsak inte har några pro-blem med att leva upp till konventionens krav när detgäller lagstiftningens utformning. Tvärtom går svensklagstiftning i allmänhet väsentligt längre än konven-tionens krav. Så bör det vara också i fortsättningen.Vad som däremot är angeläget är att bestämmelsernaverkligen tillämpas och att konventionen genomförspå alla nivåer i samhället, såväl centralt och regionaltsom lokalt.Som ett steg vidare i arbetet med att genomföraoch förverkliga i lämnaderegeringen sin proposition . I strategin ingåratt skall vara ett aktivt instrumentoch genomsyra allt statligt beslutsfattande som berörbarn. Statligt anställda skall erbjudas utbildning ochfortbildning. verksamhet ochorganisation skall ses över för att stärka dess roll igenomförandet av . Statistiskacentralbyrån har fått i uppdrag att utveckla barnsta-tistiken. Barns och ungdomars inflytande och delak-tighet i samhälls- och trafikplaneringen skall utveck-las. har därför tillsammans med ,, och Ung-domsstyrelsen fått detta uppdrag. Barnombudsman-nen får som uppgift att utveckla och sprida modellerför underlag, uppföljning och utvärdering av ett barn-perspektiv på alla nivåer i samhället. På flera områ-den skall möjligheten att stärka barn genom föränd-ringar i lagstiftningen ses över. tillsätterregeringen en utredning som skall se över om LVU,lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga,behöver ändras för att stärka barnperspektivet. Rege-ringen har också tillsatt en parlamentarisk utredningom barnmisshandel. Slutligen har regeringen gett ettuppdrag till . Det uppdraget består avfyra delar. Det handlar om att stärka barnkompeten-sen inom hälso- och sjukvården, att utarbeta riktlinjerför kvalitetskrav för barns vistelse på sjukhus, attgöra en översyn av ungdomsmottagningarnas verk-samhet - särskilt pojkarnas situation skall beaktas -samt att belysa det medicinska omhändertagandet avasylsökande barn.Fru talman! Regeringen har satsat 30 plus20 för att öka kunskaperna om barn-konventionen. Det här har gjorts i två steg. satsarvi ytterligare 30 miljoner för attpå olika sätt kunna genomföra åtgärder med anled-ning av strategipropositionen. Dessa medel fanns medi höstens budgetproposition.Det finns ett stort intresse och en stor nyfikenhetkring och kring frågan om hur denkan användas som ett verktyg i beslutsprocessen. Jagär mycket glad över detta, men vill ändå säga attmycket arbete återstår innan ochdess intentioner finns med i allt beslutsfattande somrör barn. Regeringens strategiproposition är ett viktigtsteg i vårt arbete med att få genomslag för barnkon-ventionen. Den är ett led i en fortgående process somaldrig kan avstanna.Sist men inte minst slog regeringen i regerings-förklaringen fast: "skall efterlevasoch alla relevanta politiska beslut skall analyserasutifrån hur de påverkar barnens situation".Ett arbete pågår nu inom medfrågan om hur vi på bästa sätt kan samordna ochorganisera vårt eget arbete för att leva upp till detta.Inom har vi inrättat en funktionsom skall granska alla relevanta regeringsbeslut uti-från hur de påverkar barnen. Vi planerar också atterbjuda all personal utbildning om barnkonventionen.Slutligen: När vi pratar om barn handlar det oftaom ekonomiska resurser, vilket är självklart. Vi serstora skillnader i barns levnadsvillkor beroende påvar man bor och på hur familjens ekonomi ser ut.Vi pratar också om lagstiftning som ett verktygför att förbättra barnets rättigheter. Hela arbetet medbarnkonventionen handlar ju om barnets rättigheter.Det är viktigt att i lagar reglera detta.Men vi får inte glömma bort att det ytterst handlarom värderingar och attityder hos enskilda människor,föräldrar, beslutsfattare och andra, om hur vi faktisktser på och behandlar våra barn i vardagen, om vad vilär ut och om hur vi som vuxna agerar. Det är intelika lätt att lagstifta fram och det behöver inte hellerhandla om pengar. Vi skall se barn som samhälls-medborgare med kompetens och kunskap utifrån sinaförutsättningar.Anf. 21 () replik:Fru talman! Jag delar syn.Att återskapa generell välfärd kommer att ha storbetydelse för barnens livsvillkor i . Jag delarockså uppfattningen att mer resurser till skolan ochtill elevvårdande insatser är betydelsefullt. Jag delarockså insikten att barns livsvillkor i skiljersig åt mellan grupper av barn.En grupp som inte nämndeeller berörde i sitt anförande är alla de barn som finnspå flyktingförläggningar. Det är barn som väntar påuppehållstillstånd år , barn som lever i Sverigeoch förblir statslösa just för att de ses genom de vux-nas ögon. Mamma eller pappa har svårt att få med-borgarskap. Dessa barn bedöms efter de vuxnasnorm.Min fråga till blir: Vad avserregeringen att göra för att även denna stora grupp avbarn som lever i skall få livsvillkor som in-nebär att också de tillerkänns rättigheter?Anf. 22 Statsrådet ():Fru talman! Vad gäller frågan om statslösa barnvill jag säga att vi alldeles har fått ett betän-kande med en rad förslag till lösning av deras situa-tion. Detta betänkande bereds i vanlig ordning i Re-geringskansliet.När det gäller att hjälpa den grupp av barn somlever på flyktingförläggningar är den kanske allraviktigaste åtgärden att se till att vi har en snabb ochrättssäker handläggning av familjernas ärenden, så attde snabbt får sina beslut. Det är den kanske allraviktigaste uppgiften, men vi skall också se till att dehär barnen när de väntar har så godaförhållanden som möjligt.Anf. 23 () replik:Fru talman! Anledningen till att jag ställer den härfrågan är att i sitt anförandepekade på det faktum att barn ofta ses i förhållandetill vuxna. Vuxna är , och barn ses i förhållan-de till dem. Barn ses inte som bärare av egna rättig-heter. Så långt har vi dessvärre ännu inte kommit iSverige. Det är en arbetsuppgift att ta sig an.Jag har själv besökt många flyktingförläggningar.En del av barnen är födda där och har levt hela sitt livdär, ibland sex, . Jag lever också i en politiskmiljö där vi får det svaret att handlägg-ningen måste påskyndas. Men det finns barnfamiljeroch grupper av barn för vilka handläggningen tarmånga år, och barnen växer där upp i en osäkerhetsom speglar föräldrarnas villkor.Jag tycker att vi har en mycket bekymmersam si-tuation. Den lär inte lösas av att handläggningstidernasnabbas upp. Vi har hänvisat till att såskall ske.Är beredd att göra någonform av lagändring som faktiskt ger rättigheter till debarn som har funnits i de här miljöerna under ett antalår? Kan de få permanent uppehållstillstånd utifrån attinget barn skall diskrimineras och att barn är bärareav egna rättigheter? Kan vi se även denna stora gruppav barn i anda?Anf. 24 Statsrådet ():Fru talman! Det grundläggande är naturligtvis attSverige har ratificerat . Dengäller även för de barn som finns på flyktingförlägg-ning. Det är viktigt att vi på alla sätt ser till att de härbarnen får rimliga levnadsvillkor medan de väntar påatt få sina ärenden avgjorda.Enligt min kunskap har också den ansvariga myn-digheten, alltså , gjort och fort-sätter att göra en rad insatser för barnens situation påflyktingförläggningarna. Det är väldigtviktigt för oss att också i fortsättningen följa dennafråga och ta till vara de erfarenheter som finns om hurbarnen har det på flyktingförläggningarna. Jag villunderstryka att det är en väldigt angelägen fråga somIngrid tar upp i den här debatten.Anf. 25 () replik:Fru talman! Statsrådet talar om betydelsen av attåterställa den generella välfärden för alla. Som exem-pel på det tar hon upp betydelsen av att riksdagenskall fatta beslut om att med statliga subventionerinföra maxtaxa i barnomsorgen.Nu vet och alla andra i kam-maren att det är drygt hälften av förskolebarnen somhar barnomsorg av något slag. I förortsområden medstora problem är det färre barn som finns i den kom-munala barnomsorgen eller som har barnomsorg överhuvud taget. Det innebär att denna stora reform, somskall genomföras med statliga subventioner, barakommer att gälla vissa barn, inte alla barn.Vi vet också att den inte kommer att innebära någ-ra förbättringar för de familjer som har det allra svå-rast och som har den knappaste ekonomin. De storamarginaleffekterna av de progressiva barnomsorgs-avgifterna kommer att finnas kvar för dem som har deallra minsta resurserna och de lägsta inkomsterna.Maxtaxan kommer alltså inte att ge någon förbättringför dem som har det allra svårast.Likadant är det med förslaget om höjning avbarnbidragen. När regering och riksdag förra gångenfattade beslut om höjning av barnbidragen fick nästanhälften av barnfamiljerna knappast någon förbättringalls, eftersom man höjde egenavgifterna.När ni å ena sidan höjer bidrag höjer ni å andra sidanavgifter och skatter.Inte heller i de barnfamiljer vars resurser interäcker till utan som är beroende av socialbidragkommer barnbidragshöjningen att förstärka ekono-min. Min utgångspunkt är att barnfamiljerna skall fåett större utrymme, där de kan känna tryggheten i attkunna stå på egna ben. Det är därför som vi sänkerskatten. Vi ser det som en viktig social reform för attöka tryggheten för alla barnfamiljer.Anf. 26 Statsrådet ():Fru talman! frågar om maxtaxan.Denna kombineras i regeringens arbete med ett suc-cessivt införande av en förskola för alla barn, vilketinte minst beror på det värde som oerhört mångaföräldrar sätter på förskolan och dennas pedagogiskaverksamhet. I storstadsområdena genomför vi nusärskilda satsningar på förskola för alla barn, bl.a. iolika områden i , och Malmö.Vad beträffar maxtaxans konstruktion har vi i dediskussioner som fördes i samband med att vi pre-senterade förslaget inför valet sagt att alla skall få enrabatt om . Detta ger även den som har enmycket låg dagisavgift en förbättring av den ekono-miska situationen.Min bedömning är att maxtaxan kommer att ha enmycket stor betydelse för oerhört många barnfamiljersom ligger i låginkomst- eller medelinkomstlägen.Dessa kommer att få en mycket förbättrad ekonomisksituation.Också barnbidraget har en mycket stor betydelseför barnfamiljerna. Vi kunde när vi se-dan studerade utfallet se att 92 000 barnfamiljer kla-rade sig över socialbidragsnormen tack vare barnbi-draget. Så visst har barnbidraget en väldigt stor eko-nomisk betydelse för barnfamiljerna, en mycket stör-re ekonomisk betydelse än vad skatte-sänkningar skulle ha.De välfärdsförluster som barnfamiljerna skulle fågenom skatteförslag kan på intet sättkompenseras av de eventuella skattesänkningar somlåginkomsttagarna skulle få.Anf. 27 () replik:Fru talman! Det var ett mycket bra klarläggandefrån statsrådet när det gäller synen på maxtaxan. Vifick nu höra att ambitionen från regeringens och soci-aldemokraterna sida är att med stora statliga subven-tioner införa en maxtaxa i barnomsorgen för att skapaett behov underifrån av platser i barnomsorgen. På såsätt skall socialdemokraterna successivt bygga utförskolan för alla.Bra, statsrådet ! vet vi vadsom är bakgrunden till maxtaxan. Ni vill att alla barnskall gå i den kommunala barnomsorgen och försko-lan. Därmed har ni gjort det omöjligt för barnfamil-jerna att själva bestämma på vilket sätt deras barnskall tas om hand, enligt de önskemål och behov somfamiljen har.Här skiljer vi oss åt. Här finns en stor ideologiskskillnad mellan oss och socialdemokraterna. Vi villstärka barnfamiljerna genom tryggheten i att självakunna fatta besluten hemma vid köksbordet. Vi gördet genom sänkta skatter, genom ökad valfrihet, ge-nom avdrag för styrkta barntillsynskostnader och medvårdnadsbidrag.När det sedan gäller barnbidraget, äts det ju uppav ökade skatter och egenavgifter. Vi föreslår i ställetett extra grundavdrag för barn på per barnoch år för att just ge barnfamiljen det utrymme somdet innebär att kunna leva på sin egen inkomst ochträffa de egna avgörandena själva och inte behövavara beroende av att sitter entorsdagsförmiddag vid ett regeringssammanträde ochfattar beslut att betala ut barnbidraget ett par dagarinnan för att man skall kunna fira normal midsom-mar.Med det som utgångspunkt borde hela dennakammare ställa sig upp och säga att det är viktigt attsänka skatten, framför allt för barnfamiljer, och att vidärför sänker skatten i första hand för låg- och nor-malinkomsttagare. Då ökar vi tryggheten, och då gervi möjligheter för barnfamiljer att få det utrymmesom de så väl behöver.Anf. 28 Statsrådet ():Fru talman! Det är framför allt viktigt, , att se till att få ned arbetslösheten och öka sys-selsättningen. Det finns inga ekonomiska stöd, varesig de heter barnbidrag eller vårdnadsbidrag, somnågonsin kan kompensera barnfamiljerna när detgäller att klara sin egen försörjning och sina barnsförsörjning. Därför är den viktigaste uppgiften attbekämpa arbetslösheten och öka sysselsättningen. Dethar det absolut största värdet för barnfamiljerna.Det är bekymmersamt att inte i sinainlägg på något sätt har utgått från barnet, inte har sattbarnet i centrum. Det är det som vi gör, bl.a. genomatt öka insatserna när det gäller förskola för alla.Dessutom går definitivt i otakt medbarnfamiljerna och med många av sina egna väljare.Värdet av en pedagogisk verksamhet som riktar sigtill alla barn är ju välgrundat i vårt land. När det gäl-ler den tidigare allmänna förskolan för sexåringar,som i många kommuner finns gemensamt medskolverksamheten, har vi haft ett nära nog hundrapro-centigt deltagande av alla barn. Föräldrarna har alltsåsett detta som något oerhört viktigt att kunna utnyttjaför sina barns räkning.Att vi nu successivt skulle kunna erbjuda ocksåfem-, fyra- och treåringar en sådan här verksamhetdagligen vore ett sätt att ge alla barn goda utveck-lingsmöjligheter. Det här är ju inget nytt och främ-mande om vi tittar ut i och i andra länder, därman på många håll har en sådan här förskola för allafrån . Med den uppslutning och det intresse somfinns från barnfamiljerna i är det här en ef-terlängtad reform.Anf. 29 () re-plik:Fru talman! I mitt anförande ställde jag en frågatill statsrådet när det gällde skolhälsovår-den. Vuxenkontakterna är väldigt viktiga för barn.Många barn som har det svårt har ofta bara en endaperson som de känner starkt förtroende för, och det ärskolsköterskan. Problemet är bara att det har skettneddragningar. Inom barnpsykiatrin säger man att defår dit barn och att barn står i kö som om de hade fåtthjälp av skolhälsovården i ett tidigt skede aldrig hadebehövt komma dit.Vi har då föreslagit att det skall utformas natio-nella riktlinjer för det här. Som det fungerar ute iskolorna , är det de enskilda rektorerna som görbedömningen av behovet, och vi anser att de inte kompetensen. Det behövs alltså nationella rikt-linjer för att man skall ha någonting att rätta sig efter.Vi tror att det här skulle vara ett sätt att säkra skolhäl-sovården för alla de barn som behöver en person somde kan gå till när det är bekymmersamt och besvärligtoch de inte har någon annan att tala med.Anf. 30 Statsrådet ():Fru talman! Jag instämmer i det säger om betydelsen av skolhälsovården. Jagvill också i det sammanhanget använda mig av be-greppet elevvård, som det också handlar om.En särskild utredare, , utreder nufrågan om skolhälsovården och skall vara klar innanåret är slut.