prot · GM0943 · 1999-01-21 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1998/99:43Torsdagen den 21 januariKl. 09.00 - 21.38Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § Allmänpolitisk debatt (forts. från prot. 42)Välfärdsfrågor (forts.)Anf. 1 ():Fru talman! När vi diskute-rade budgetramarna sade jag att det finns minst tregoda skäl för skatter och skattepolitik. Sent i går kvälllyssnade jag på företrädare , och han tog upp precis samma tre områ-den. Jag påstår inte att han har härmat mig, utan detär nog ganska naturligt att det är de områdena.Det jag pekade på då, och som på i går, var för det första att om man be-stämmer sig för gemensamma utgifter måste man hakraften och modet att skaffa de resurser som behövsför att betala dessa utgifter.För det andra skall skatterna användas för att ska-pa en så rättvis fördelning som möjligt.För det tredje kan och skall skatter användas somstyrinstrument, exempelvis på miljöområdet.Jag tänkte säga några saker som anknyter tillpunkt ett, dvs. bestämmer vi oss för gemensammautgifter får vi faktiskt ha kraften och modet att se tillatt vi kan betala för det också med egna pengar, intelånade.Som utgångspunkt skall jag inte ta något av evan-gelierna eller något annat ur . Det får möjligenbli någon annan gång och någon annanstans.I dag tänkte jag ta den här boken som utgångs-punkt. Där finns detavsnitt som handlar om . Det är Saganom strid med det allmänna.Erik far tjänade mycket peng-ar och betalade en hel del skatt under sitt liv. Han,alltså, skrev i sitt testamente atthan tyckte att han hade betalt alldeles för mycketskatt och att dessa pengar var bortkastade.Enligt Sagan om strid med detallmänna bestämde sig sonen för att han min-sann skulle se till att fick tillbaka de här pengarna,och det med råge. Därför satte han i gång att göra avmed så mycket allmänna pengar han kunde, enligtTage saga om funderade mycket på hur han skulle få ut såmycket som möjligt av det allmänna. Vad skulle hansatsa på. "Vilken yrkesgrupp, tänkte ,är det som kostar stat och kommun mest pengar? Jo,svarade han, det är naturligtvis professorerna i huma-nistiska ämnen, som lever hela sitt liv på det allmän-nas bekostnad i form av forskarlöner och annat, utanatt de ger stat och kommun något som helst vederlag iform av reda pengar. Professor ska jag bli!" sade sigErik Göransson.För undvika alla missförstånd vill jag säga att jagtycker att hade fel också i denna del.Jag skall återkomma till några andradelar där jag tycker att han hade fel.Han försökte göra av med så mycket pengar sommöjligt, den gode blivande professorn. Han slet pågatorna, han ryckte ned gatuskyltarna och under sinagymnasieår såg han till att han fick gå om ett parklasser. Det kostade ju pengar för det allmänna.Dessutom karvade han sönder skolbänkarna så att defick byta dem. Allt detta i en strävan att få tillbaka depengar som fadern, som hade tjänat mycket pengar,hade betalt i skatt.Han åkte på orimligt dyra studieresor med förstaklass flyg. Bl.a. gjorde han en studieresa till för att, enligt saga, undersökahur mongolerna uttalade tj-ljudet.Han gifte sig och fick barn, mest för barnbidra-gens och moderskapspenningens skull. Arma karlsom inte ens såg det fina i att få barn och ta hand omdem.Alltnog, när var gick detihop. Äntligen hade han fått exakt lika mycket somhan och hans far hade betalt till samhället. "börjarlivet!" tyckte och föll död ned.Tänk om hade funderat en smulapå följande ord från : "Bären varandras bör-dor". Då hade säkert hans liv blivit mycket bättre,varmare och inte minst mycket mer meningsfullt.Statsministern citerade förresten dessa ord här i de-batten i går.Jag är kanske är alltför blåögd och optimistisk ochkanske t.o.m. dum, men jag tror faktiskt att en stormajoritet i är beredda att ställa upp på att bäravarandras bördor när så är nödvändigt.Ett sätt att göra det i ett modernt samhälle är attbetala sin del av våra gemensamma utgifter. Det finnsen del människor som varje gång de ser något som detycker är ett problem säger: Sänk skatten, sänk skat-ten, sänk skatten!I ett inlägg i går noterade jag, även om jag interäknade, att en debattör sade sänk skatten ett tvåsiff-rigt antal gånger. Det är jag säker på, men jag skallkolla i protokollet så småningom.Jag tror inte på det. Jag tror inte heller på att höjdskatt är lösningen på allt. Men en sak är vi socialde-mokrater benhårda på, nämligen att man aldrig kanlåna till välfärd, i alla fall inte på lång sikt. Vi måstevara beredda att betala för det vi vill ha. Kom ihåg attvi vet så lite om livet. Vi kan alla råka ut för någotsom gör att vi behöver den solidaritet som finns i detstarka samhälle som och om.Vi kan råka ut för en olycka. Vi kan bli svårt sju-ka. Vi kan drabbas av arbetslöshet. Vi vet ingentingom det. Men vi vet att vi alla har varit unga, och för-hoppnings kommer vi att bli gamla. När vi var barnbehövde vi, och när vi blir äldre kommer vi att behö-va, andras solidariska uppställning. Detta skall vibidra till i kraft av vår förmåga. Då blir samhälletbättre, då blir varmare och då blir ettbättre land för alla, inte bara för några.Det jag nu har sagt är bakgrunden till det statsmi-nistern sade i går om vår inställning till och våragrundläggande förutsättningar för de skattesamtalsom har börjat och som skall fortsätta nästa vecka.Vi eftersträvar en skattereform med en bred upp-slutning. Reformen skall vara finansierad. Strävan äratt den skall bidra till att minska klyftorna i en vidbemärkelse. Den skall gynna tillväxt och sysselsätt-ning. Den skall förbättra sysselsättningen för vissagrupper. Statsministern nämnde i första hand delångtidsarbetslösa. Jag vet inte om det var i talarsto-len eller på en fråga från någon journalist.Om vi tillsammans kan åstadkomma detta kom-mer vi, också tillsammans utgår jag ifrån, att förbättramöjligheterna till en bra välfärd i en vid bemärkelse.Välfärd är inte bara bidrag. Välfärd är inte bara skola,vård och omsorg. Det är mera. Men kan vi göra detta,kan vi få en bra välfärd i en vid bemärkelse. Och detär vår strävan.Anf. 2 () replik:Fru talman! Det här är en allmänpolitisk debatt.Jag måste säga att inlägg här påmorgonen var väldigt allmänt. Å ena sidan sägerArne Kjörnsberg att han inte tror på sänkt skatt. Detvar en mycket tydlig och klar utsaga. Å andra sidansäger han att vi nu skall inleda skatteöverläggningar,där som ingrediens bl.a. ingår att man kan tänka sigatt sänka vissa skatter. Han refererade till vad stats-ministern sade i går.Jag är lite nyfiken att få veta vilken färdriktningsom skatteutskottets ordförande egentligen har i dessafrågor. Är inriktningen i första hand att sänka skattenför att skapa tillväxt och nya jobb, eller vad är syftet?Jag tycker att inlägget här ger utrymme för tolkningarsom vi kunde ha varit utan. Om statsministern sagt attvi skall sänka skatten hade det varit bra om ArneKjörnsberg hade kunnat tala med samma röst. Jagskulle vilja ha ett klarläggande på den punkten. Nämngärna också något om det obetalda arbetet, möjlighe-ten att öppna tjänstesektorn genom förändrad skat-testruktur. Ser ni några möjligheter på den punkten?Anf. 3 () replik:Fru talman! Jag måste ha varit ännu otydligare änvanligt. säger att jag sade att jaginte tror på sänkt skatt. Jag sade att jag inte tror attsänkt skatt löser alla problem. Det var vad jag sade.Sedan sade jag att vi har en strävan, precis somstatsministern sade i går - jag nästan citerade honom- att i första hand sänka skatten på arbetsinkomster.Jag talade också om att vi vill pröva möjligheten attsänka skatten på arbete för särskilt utsatta grupper.Statsministern nämnde långtidsarbetslösa.Egentligen är det ganska ointressant vad jag harför uppfattning i skattefrågor. Det enda intressanta förmig och mina meddebattörer är vad det parti som jagrepresenterar har för åsikt. Det har jag försökt redovi-sa.Anf. 4 () replik:Fru talman! Det senaste inlägget var ett väldigtbra argument för att reducera antalet ledamöter idenna kammare högst väsentligt. Vi kan han en ut-nämnd talesman på som uttalar vad partiettycker. Då behöver vi ingen riksdag.Jag är mycket nyfiken på vad för åsikter och respekterar dem i hög grad. Litemer individualistisk tycker jag att man kosta på sig attvara i denna debatt.I min sista replik i denna debattomgång vill jag geArne Kjörnsberg chansen att redogöra lite för inställ-ningen när det gäller att öppna tjänstesektorn i vidmening. Jag talar om detaljhandel, datatjänster och enhel rad olika tjänster som inte existerar på grundav att utrymmet för entreprenörer är begränsat ellerobefintligt genom den struktur som skattesystemethar. Finns det en möjlighet att gå vidare så att vi fårnågonting att hända inom denna sektor?Anf. 5 () replik:Fru talman! Jag tycker att man skall ha ett öppetsinne. Låt oss resonera om detta. Jag tror inte särskiltmycket på särregler branschvis. Jag tror i stället attdet vore bättre om vi kunde hitta någon lösning somgällde över hela fältet. Annars får vi direkt byråkra-tiska problem. Vi får problem med att man dribblarför att åstadkomma sänkt skatt för arbete. Men jagvill inte vara kategorisk. Mitt parti är berett att dis-kutera dessa frågor.Anf. 6 () replik:Fru talman! Det var många varma och kloka ordsom sade. Jag noterade att han i daghar ett relativt öppet sinne inför skattesamtalen. Hanredogjorde för tre principer i skattepolitiken: gemen-samma utgifter kräver gemensamma inkomster;skatterna skall syfta till en rättvis fördelning och kanvara ett styrinstrument i fråga om miljön och vissaandra saker.Jag tyckte att mest talade om hurkakan skall fördelas, väldigt lite om hur vi skall fåkakan att växa. Då är min fråga: Ser samband mellan skatten på exempelvis arbeteoch sysselsättningen? Han ser ett samband mellanhög skatt på alkohol och att efterfrågan minskar. Ärdet inte också så att hög skatt på arbete, företagandeoch sparande leder till minskad efterfrågan på dessa?Det vore bra om redde ut detta.Sedan talade han om dribblande inom tjänstesek-torn. Det mest allvarliga dribblandet är de ca 70 mil-jarder kronor som där går genom den svarta sektorn.Är det inte anledning att se lite mer allvarligt på den-na fråga?Anf. 7 () replik:Fru talman! Det vore, , att överskattasig själv att tro att man kan reda ut sam-bandet mellan sysselsättningen och nivån på skatter-na. Det finns ingen empirisk forskning som visar påett klart samband.Jag påstår inte att det inte har någon betydelse.Det är därför som vi är beredda att pröva detta. Vi harsagt att vi i första hand vill sänka skatten på arbetsin-komster. Det är en klar deklaration från vår partiord-förande. Det är vi beredda att göra här i . Viär beredda att i samtal med parterna göra det i skatte-överläggningarna.Anf. 8 () replik:Fru talman! Jag noterar det positiva i det ArneKjörnsberg nu sade. Det väcker den andra fråga jagställde, nämligen sambandet mellan utgifter och in-täkter. har regeringen ett samarbete med två parti-er, och , omkring budge-tens utgiftssida. inbjuds andra partier att delta i ettsamarbete omkring budgetens inkomstsida. Tror ArneKjörnsberg att det är möjligt att ha denna tudelning?Antag att den här inkomstalliansen kommer fram tillatt det nu är sänkt inkomstskatt och exempelvis slo-pad dubbelbeskattning som är ett koncept. Tror ArneKjörnsberg då att utgiftsalliansen går med på detta,eller står vi inför en regeringskris? Vilken mening ärdet över huvud taget att fortsätta samtalen omkringbudgetens inkomstsida om det finns en total låsning idessa frågor? Det upplevde vi från de andra partiernai gårdagskvällens debatt.Anf. 9 () replik:Fru talman! Man brukar säga att kärt barn harmånga namn. Om det är så kärt vet jag inte, men nukallas det inkomstalliansen. I går kallades det förjobballiansen. Jag noterade att oppositionsledarentalade om sångalliansen. Jag tror att det är sammasak.Till den konkreta frågan. Uteslut ingenting, varinte så självsäker, var inte kategorisk. Låt oss samtalamed öppet sinne i dessa frågor. Det vore knalldumtom jag här gjorde en prognos av de fortsatta samtalsom vi skall föra och sade: Om de inteställer upp blir det regeringskris. Om de ställer uppblir det regeringskris av annat skäl. Det vore inteklokt. Det inser naturligtvis t.o.m. utannärmare eftertanke.Anf. 10 () replik:Fru talman! ägnade ganskamycket tid åt att klargöra att man måste ha täckningför sina utgifter för att också kunna skaffa sig in-komster. Därom råder det inget tvivel. Det tror jagalla kan ställa upp på. Men det finns inslag, som jagpåpekade i går, i skattesystemet där man genomorimliga skattesatser eroderar skattebasen och därmedminskar inkomsterna. Vad säger omden orsakskedja från verklighetens värld, inte sagansvärld, som jag redovisade i går? Är det möjligt attgöra någonting åt den?Anf. 11 () replik:Fru talman! Det är kanske möjligt, om vi kankomma överens. Men man kan inte få allt. Vi måstevälja och vi måste prioritera.Jag lyssnade med stort intresse när går redogjorde för sin orsakskedja - det var ganskaspännande - som han anknöt till jordbrukets situation.Men jag tror inte riktigt på utgångspunkten för pro-blemen. Det grundläggande skälet för problemen ärnog att marknadens efterfrågan har gått ned och attproduktionen av grisar har ökat. finnsdet en överproduktion. Det produceras mer än vadmarknaden är beredd att köpa. Men låt oss diskuteraäven detta.Anf. 12 () replik:Fru talman! Det är uppenbart att vi på den härpunkten såväl som på andra punkter i skattesamtalenhar behov att komma fram till en gemensam verklig-hetsuppfattning. Då är det viktigast för oss alla attstudera verkligheten och ägna lite mindre tid åt attstudera sagans värld.Arne Kjörnsberg har ju inför skattesamtalen visatstor öppenhet i den här debatten. Det är i och för siglovvärt. Men jag ser det närmast som ett bekymmeratt man kan visa öppenhet på praktiskt taget allapunkter på det flummiga plan som den här debattenhitintills har förts på och att man kan visa så lite kon-kret om vad man faktiskt vill åstadkomma med skat-tesamtalen. Diskussionen måste föras på en nivå därdet verkligen rör sig om realiteter och icke enbart omflummigheter.Anf. 13 () replik:Fru talman! Vi vill med skattesamtalen åstad-komma bättre fördelning och skapa bättre förutsätt-ningar för tillväxt och sysselsättning - för att nämnatvå grundläggande punkter. I första hand gäller detskatten på arbetsinkomster eller möjligen skatten påarbete i vissa avseenden - förstårsäkert distinktionen där.Anf. 14 ():Fru talman! Jag tycker att den debatt som vi hördehär i kammaren i går delvis vara ganska patetisk. Allatalade om allas rätt till bästa möjliga vård och service.Det handlade om att ge mer resurser till allt och alla.Jag tror att det behövs en betydande ödmjukhet.Jag har jobbat i och med sjuk- och socialvård se-dan 1967, och jag är bekymrad. har ramlatfrån 2:a till 18:e plats i väldståndsligan sedan 1970.En koreansk varvsarbetare tjänar bättre än vad ensvensk gör.Storföretagen flyr från landet på löpande band,och vi har väldigt få medelstora företag. Småföreta-gen är i stor utsträckning underleverantörer till deutflyttade företagen.Arbetslösheten är stor, och den fortsätter att varastor. Vi finns huvudsakligen i den priskonkurrerandesektorn. Det tillverkas produkter som uppfanns vidförra och som måste säljas till låga priser.Lönerna är låga.Framtiden innebär att det finns få platser jämförtmed konkurrentländerna vid de tekniska utbildning-arna. Det sker en stor utflyttning av tekniker frånlandet. Vi har världens lägsta löner för den högkom-petenta arbetskraften och världens högsta löner förden lågkompetenta arbetskraften. Bortsett från JAShar vi en liten satsning på forskningen.När det gäller befolkningen blir det allt fler äldresom kommer att bli alltmer vårdkrävande. Det födsallt färre barn som kan hjälpa till att bidra till vårdoch service.Det ser besvärligt ut. Vi är redan inne i krisen.Uteliggarna har kommit tillbaka liksom tiggarna pågatorna.ATP-pensionerna sprack.Det kommer ständiga larmrapporter om äldrevår-den och situationen där. Folk far illa.Sjukvården har fått banta sina kostnader fråndrygt till av bruttonationalprodukten,och BNP har inte ökat nämnvärt.Sjukhemsanslagen är nu lägre än sedan.Samtidigt kommer det nya effektiva och dyra be-handlingsmetoder och nya effektiva och dyra läke-medel. Man kan ersätta de gamla koksaltkompresser-na mot bensår med fosterfibroblaster som kostar25 per behandling, men som läker såren. Ex-emplen kan radas upp.Alla talar om att alla skall få bästa möjliga be-handling. Jag tror att det är dags för lite grann öd-mjukhet i den här debatten. Vi måste nog koncentreraoss på att försöka att få ut så mycket som möjligt avvarje krona som satsas på välfärden i landet och se påde system som finns för finansieringen av välfärden.Beträffande sjukvården är det nuvarande incita-mentsystemet naturligtvis att hålla patienterna lagommissnöjda, inte så mycket att vårdgivarna blir anmäl-da till men så pass mycket att de gårpå politikerna och kräver högre anslag.Så fort som man har mellanhänder som betalar utblir det dyrt. Då blir både konsumenter och produ-center intresserade av att överutnyttja systemen. Jagtror alltså att man måste ge tillbaka pengarna tillvården, till patienterna, och det skall man göra undernågon form av kostnadskontroll, antingen i form avHMO-system/HSF-system eller i form av Singa-poremodellen.Sedan skall man också låta vårdgivarna konkurre-ra med varandra. Landstingen skall skötas professio-nellt och vara en av de aktörer som konkurrerar. Dåfår man konkurrera genom att skapa nöjda patienter.I fråga om äldrevården är det nog nödvändigt attgå över till att ha en huvudman i stället för två, så vislipper den förnedrande diskussionen om huruvida en90-åring med en kateter är frisk eller sjuk och omvem som skall betala för vården av vederbörande.När det gäller trygghetssystemen får vi nog avvä-ga mellan de två metoder som finns, fördelning ellerpremiereservsystem.Angående fördelningen måste vi kunna lita på attbarnen är villiga att betala, men vi vet ju att man intekan lita på det hur långt som helst. Det som kan läg-gas på fördelningssystem är grundtryggheten.Beträffande premiereservsystemen skall vi kunnalita på banken, men vi lärde oss i början av det härdecenniet att det kan vi inte heller göra. Jag tror attom vi skall ha ett inkomsttrygghetssystem får vi hadet som ett premiereservsystem.Jag tycker att den här debatten har visat att vi villså väl, men vi måste komma ihåg att möjligheterna ärbegränsade. Vi måste se sanningen i ögonen och medstor ödmjukhet försöka vara så effektiva vi kan. Omvi skall ha någon chans att klara några av alla dessaambitioner får vi faktiskt ha en stor portion ödmjuk-het. Vården har det sannerligen, fru talman, svårt nogändå.Anf. 15 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är intressant närBertil pratar om ödmjukhet. Det är ett ordsom verkligen borde känneteckna fler av moderata partikolleger när de i många av desamtal som förs här i kammaren vill nästan halveraskattebasen.Jag har stor förståelse för problematiken kring dengenerella välfärden i . Men vi måste ocksålyfta fram de goda sidorna. Vi fokuserar alldeles förmycket på den bild som frammanas i massmedierna.När jag hör snack om grundtrygghetblir jag alltid lika starkt övertygad om vikten av dengenerella välfärden som omfattar alla, att vi solida-riskt ställer upp för varandra och hjälper varandra.En av kolleger talade om forntid.Det gjorde han när jag berättade vad som hände tiden1991-1994. Det betecknar man i de moderata ledensom forntid.Anf. 16 () replik:Fru talman! När man diskuterar välfärden är detviktigt att titta både på inkomsterna och på utgifterna.Att få inkomsterna, resurserna, till vården är enviktig sida. Där tror jag att utbildningen är den allraviktigaste punkten, men skatterna är också viktiga.När det gäller utgiftssidan gäller det också att setill att utnyttja bl.a. marknadsekonomins möjligheter.Här handlar det inte om att producera så mycket sommöjligt utan så effektivt som möjligt.Problemet i är att vi är nyfattiga. Vi harinte råd med de stora möjligheter som erbjuder sigmed den nya forskningen. Detta får vi försöka atthantera på både inkomst- och utgiftssidan.Anf. 17 () replik:Fru talman! Jag håller fullständigt med om hurviktig forskningen är. Där satsas det stora resurseroch kommer att satsas ännu mer resurser. Det tror jagär en verkligt prioriterad angelägenhet för samtliga idenna kammare.Men bekymrad blir jag, för jag förstår alltmer attdet är en stark ideologisk skillnad mellan den gene-rella välfärden, som omfattar alla oaktat plånbokenstjocklek, och jobballiansen eller vilken allians det förtillfället är som kännetecknar de tre borgerliga parti-erna. Ni talar om grundtrygghet och individuellamedborgarkonton. Det är två helt skilda system.Jag tycker att det vore mycket ärligare om ni tala-de om det systemskifte som ni faktiskt vill genomfö-ra. gjorde det 1995, och jag respekterarhonom för det. Jag tycker att ni skall tala om system-skifte, för det är faktiskt vad det handlar om.Anf. 18 () replik:Fru talman! Det var två problem som togs upp.Det första var forskningen i Sverige.Vi har en omfattande tillämpad forskning i Sveri-ge, och JAS är det stora flaggskeppet. Den tillämpadeforskningen håller på att flytta ut. Det är tunt när detgäller grundforskningen och när det gäller satsningenpå universiteten. Där har socialdemokraterna tyvärrskurit ned.När det gäller vård och service handlar det fak-tiskt om att skilja på finansiering och produktion. Vivill ha en allmän obligatorisk sjukförsäkring som allaomfattas av. Men i produktionen, och det är någon-ting annat, vill vi ha konkurrens för att få ut mestamöjliga av varje krona.Anf. 19 ():Fru talman! Jag har under flera mandatperiodervarit, och är fortfarande, också kommunpolitiker. Jagvill därför tala om det kommunala utjämningssystem-et.I dag har vi sett siffror som visar att nästan allakommuner i uppvisar en befolkningsminsk-ning. De unga flyttar till storstadsområdena, och kvarblir de gamla som behöver alltmer av kommunalainsatser. När befolkningen minskar uttunnas ju ocksåunderlaget för kommunala kärnverksamheter somskola och barnomsorg med följd att servicekostnadenökar för varje plats i skolan och i barnomsorgen.Samtidigt ökar andelen äldre. Därför skall vi ha ettsystem som stöttar de kommuner som behöver hjälpatt klara dessa kärnverksamheter.Redan när regeringen presenterade förslaget tilldet nu gällande kommunala utjämningssystemet vardet mångas åsikt att förslaget strider mot regerings-formen och är en urholkning av den kommunala be-skattningsrätten. Flera kommuner överklagade be-slutet, och kom Högsta domstolens besked attärendena inte prövas där utan att kommunerna kansöka resning hos Regeringsrätten. Detta visar, frutalman, att behöver en författningsdomstolför denna typ av ärenden.Ingen som i detalj studerat hur modellen är upp-byggd kan vara tillfreds med de effekter som finnsinbyggda. har t.ex. visat i en rap-port att en frisk 85-åring ger större inkomster tillkommunen än en arbetande skattebetalare. Också enarbetslös ger i vissa fall mer till kommunen än enarbetande skattebetalare. Så kan vi inte ha det.Varje sunt tänkande människa inser att vi måsteha ett regelverk som gör att det lönar sig för kommu-nen att anstränga sig för att skapa en god ekonomi.Men det nuvarande systemet ger faktiskt helt motsattasignaler. Systemet premierar kommuner som ur ettsamhällsekonomiskt perspektiv vidtar felaktiga åtgär-der. Det leder till att bidragsberoende cementerasbåde på lokal nivå och på individnivå. Det finns iförlängningen också en uppenbar risk för att systemetleder till segregation, då endast de riktigt rika kom-mer att ha råd att bo i de kommuner som bidrar mesttill systemet.Inkomstutjämningssystemet har ju också en kata-strofal Pomperiopossaeffekt. Kommuner och lands-ting med en egen skatteutdebitering som är lägre änden länsvisa skattesatsen får en minskning av densamlade inkomsten när det egna skatteunderlagetökar, dvs.