prot · GM0991 · 1999-05-05 00:00:00 — Däremotkan vi se till att förutsättningar skapas så att de kangöra det.Anf. 170 () replik:Fru talman! Tror inte att det ärett problem med den maxtaxa som man nu talar om,att den kommer att äta upp de resurser som avsatts tillkommunerna, med tanke på att pengarna för vården,omsorgen och skolan försvinner i den nya reformen?Anf. 171 () re-plik:Fru talman! Maxtaxan inom förskolan tror jag kanbli en väldigt bra reform. Det här ger män och kvin-nor möjligheter att välja sin arbetstid. Man kan väljabarnomsorg till sitt barn om man så önskar. Visserli-gen får den debatten primärt föras i ett annat utskottmen i det här avseendet måste jag säga att sänktaförskoleavgifter innebär ett ökat konsumtionsutrym-me för oerhört många barnfamiljer. Det är klart attdetta bidrar till konsumtionen i landet och till tillväx-ten. På så sätt blir det också ökade möjligheter attfinansiera sjukvården.Anf. 172 () re-plik:Fru talman! I mitt huvudanförande åberopade jagen av sammanställd rapport.Där sägs det att sex av tio tror att vården är ojämlik.En moralisk grundbult inom vården sägs ju vara attalla människor skall ha rätt till god vård på lika vill-kor. Men nämnda rapport visar på att det finns endjup misstro mot att det verkligen fungerar så i prak-tiken. Jag är intresserad av att få några kommentarerkring hur socialdemokraternas representant ser på denhär typen av signaler, som jag tycker är mycket all-varliga, och om har några idéer omvad som skulle kunna göras för att vi skall få en an-nan bild, och kanske också en mer rättvis bild.Min andra fråga handlar om telemedicin, som in-nebär både begränsningar och stora möjligheter. Ärsocialdemokraterna intresserade av att tillsammansmed oss och andra vara med och se till att det, utövervad som redan görs, blir en mycket kraftfull satsningpå telemedicin?Anf. 173 () re-plik:Fru talman! Den rapport som till och som tagit fram har jaginte läst. Jag kan därför naturligtvis inte närmarekommentera den. Om det är på det sättet att vårdenupplevs som ojämlik är det självfallet ett bekymmer.Om vården dessutom är ojämlik är en annan fråga.Ett av de mest framgångsrika sätten att få en jäm-lik vård menar jag är att vi fortsätter på den inslagnavägen, alltså med en gemensam finansiering. Om vifrågade människor som bor t.ex. i skulle vi hafått prata om ojämlik behandling. sedanhade vi i studiebesök från , ochKanada. När de besökte vår äldreomsorg och vårkommunala sjukvård sade de : It s a pa-radise. En kvinna från sade: Det är inteett paradis därför att ni har mycket bättre sjukvård änvad vi har. Paradiset är att den är tillgänglig för alla,oberoende av status och ekonomisk bakgrund.Även om vi har problem som ibland kanskeinte direkt upplevs som paradiset är vi långt ifrån deproblem som de har som befinner sig i medtanke på tillgängligheten vad gäller sjukvården.När det gäller telemedicin vet jag att det före-kommer ganska mycket som är bra i landstingenruntom i . Detta är vi positiva till.Anf. 174 () re-plik:Fru talman! Att vården skall finansieras överskattsedeln är vi helt överens om. Det är en viktigfråga. Men jag tror att det finns mycket mer att göra.En känsla som skall tas på allvar är den att vården ärojämlik men det går faktiskt att åstadkomma en för-bättring. Jag tror att det i stor utsträckning handlar omatt öka tillgängligheten, om att ge mer informationoch om att ha en bättre dialog mellan patientgrupperoch vårdens företrädare. Jag tror alltså att det finnsmånga saker som kan göras i det avseendet.Jag blev mycket illa berörd av resultatet av denrapporten. Jag skulle själv vilja medverka till och jaghoppas att majoriteten kommer att medverka till att vividtar åtgärder, så att vi får en ökad tilltro till vården.När det gäller telemedicin är jag glad för att detuttrycks positiva tankar. Men jag tror att ett kraftfulltarbete måste sättas in här, eftersom det är min be-stämda uppfattning att det finns stora möjligheter attförbättra, utöka och bibehålla den decentraliseradehälso- och sjukvården, som är så viktig för vårt land.Anf. 175 () re-plik:Fru talman! Jämlikheten eller ojämlikheten i sjuk-vården på det sätt som beskriverdet har jag ingen annan åsikt om än Kenneth.Jag sade tidigare, i mitt anförande, att det är oer-hört viktigt att arbeta med sjukvården , så attpersonalen känner att man har tid, att man orkar med,att det finns arbetsglädje, att man kan påverka sinarbetssituation, sina arbetstider, att man får tid attfundera över attityder och bemötande. Löser vi intede uppgifterna kommer heller inte patienterna attkänna sig nöjda, även om sjukvården är högkvalitativ.Det arbetar man med på många ställen. Man harkommit oerhört långt. Patienterna är oerhört nöjda påen del ställen, och på andra ställen har man mer attgöra. Jag vet också att kommuner och landsting tyck-er att det här är oerhört viktiga frågor.Men, som sagt var, det handlar om attityder ochbemötande. Upplevelser visar också om man tyckeratt man får en god kvalitet och en bra behandling isjukvården.Anf. 176 ():Fru talman! Hälso- och sjukvård är ett brett områ-de. Jag skulle önska att vi kunde tala mer om hälsaoch mindre om sjukvård. Jag skall ta upp en alldelesspeciell fråga som har stor bäring på just kopplingenmiljö och hälsa, hur man skall nå en bra hälsa. Dethandlar om alternativmedicin, som jag och BirgittaCarlsson har en motion om.Den handlar om utbildning och den handlar omkrav för viss behörighet inom alternativvården. Denhandlar om forskning och även om att i takt mederkännande befria vissa terapier från moms.Jag skall hålla mig till de båda första kraven ochäven lämna lite beskrivning av hur verkligheten ser uti dag.Det finns ett stort intresse för alternativa behand-lingsformer. Det finns hos allmänheten, men det finnsockså i ökande utsträckning hos vårdpersonalen, somupptäcker att den vanliga sjukvården inte räcker till.De upptäcker också att det finns andra metoder atthjälpa patienterna.Många skaffar sig i tysthet kunskaper om olikaalternativa behandlingsformer. Men de vågar inte visadet av rädsla för att bli av med sin legitimation. I dagråder det oklarhet om var gränserna går, vad vårdper-sonalen kan göra och vad den kan informera om. Detbehöver klarläggas, tycker vi som har motionerat.Det är också väldigt olika förhållningssätt till al-ternativmedicin i olika länder, inte minst skiljer detmellan de nordiska länderna. Gemensamt är att deallra flesta länder har en betydligt öppnare syn påalternativmedicinen som ett komplement till skolme-dicinen än vi har i . Jag kan ta några exempel.I ingår homeopati i läkarutbildningen. IFinland tillåts sjukvårdspersonalen att ge zonterapi påsjukhusen. I tillåts numera alternativmedicina-re komma in på sjukhusen och ge behandlingar ompatienterna så önskar. I växer som sagt in-tresset, även om motståndet är stort.SPRI ordnade en konfe-rens i syfte att klarlägga nuläget och klargöra gränserför olika kompetenser. Det var ett lovvärt och intres-sant initiativ. Jag har ännu inte sett dokumentationfrån den konferensen, men det skall bli intressant attstudera vad man kom fram till.Jag tycker att motionen är väl lättvindigt avfärdadav utskottet. Givetvis är jag glad över den gemen-samma center-miljöparti-reservationen, men egentli-gen skulle jag vilja gå lite längre. Men det tänker jaginte kräva här.Beträffande forskningen förutsätter utskottet attprojekt skall behandlas välvilligt när det gäller forsk-ningsresurser. Så har inte skett . Det finns ettoerhört motstånd, och jag är inte så optimistisk att detverkligen skall bli så. Det är lätt att förutsätta, menjag tror faktiskt inte att det kommer att bli så. Det ären helt annan sak i t.ex. . Där har man anslagitmedel direkt för forskning om alternativmedicin.Vi har ett yrkande om behörighet för olika terapi-er. Vi menar att den skall kopplas till utbildning dels ibasmedicin, dels till utbildning i just den terapin ochtill erkännande av den aktuella terapin också. Just denkopplingen skulle kunna innebära ett erkännande, såatt vi slipper det sammelsurium som finns . Detfinns mängder av olika terapier. Alla är säkert inteverkningsfulla, det påstår inte jag heller. Men det ärviktigt att knyta kompetensen till sig och visa påseriositeten i de olika behandlingsmetoderna.Jag tycker att det är synd att det är ettsådant ställningskrig mellan skolmedicin och alterna-tivmedicin, t.ex. homeopati. I stället borde man inseatt man faktiskt kan komplettera varandra. Jag ärövertygad om att om man gjorde det skulle det kunnaleda både till bättre folkhälsa och till lägre sjukvårds-och medicinkostnader. Och det behöver vi allihop.Det framgår inte minst av den debatt som har förtshär i dag.Jag vill bara sluta med att säga att patienternaegentligen inte bryr sig om vilken metod som an-vänds. De bryr sig om att bli friska, och det tycker jagatt vi skulle samverka till på ett mer öppet sätt än somgörs i dag.Anf. 177 ():Fru talman! Jag vill utifrån det här betänkandet taupp diskussionen kring ersättning till lobotomerade.Jag vill börja med att citera lite ur propositionen omersättning till steriliserade. Där skriver regeringenbl.a. så här:"Lagarnas utformning och hur de kom att tilläm-pas i praktiken präglades bl a av ett rashygienisktsynsätt och en tro på folkrening som var förhärskandebland många beslutsfattare, forskare och läkare underförsta i , liksom i andraländer. Många av dem som steriliserades blev offerför detta synsätt. är detta något som detsvenska samhället starkt tar avstånd från. har i enlighet med sina direktiv medförtur behandlat frågan om ersättning till dem somunder tidigare lagstiftning blivit steriliserade mot sinvilja eller på någon annans initiativ. Redan när utred-ningen tillsattes var det regeringens uppfattning attdet var ytterst angeläget att de som mot sin vilja ut-satts för dessa ingrepp så fort som det var möjligt ficken upprättelse och en gottgörelse från staten. "Det står vidare i propositionen så här:"Redan det förhållandet att regeringen genom atttillsätta steriliseringsutredningen erkände att utform-ningen av 1934 och steriliseringslagar ochderas tillämpning i praktiken präglades av ett synsättsom samhället tar avstånd från innebar en upp-rättelse för dem som drabbats. Men detta förhållandekan bara till viss del lindra det lidande som mångamänniskor har utsatts för. Det är därför naturligt attde som steriliserats mot sin vilja eller på någon an-nans initiativ också får en ekonomisk gottgörelseäven om regeringen är medveten om att en sådanersättning aldrig kan ersätta den enskilde för det li-dande som denne fått utstå. Ersättningen får därförframför allt en symbolisk funktion. "Detta, fru talman, var citat ur regeringens propo-sition angående ersättning till steriliserade. Jag vet nuockså att utskottet har beslutat att tillstyrka detta ochsatsar på en ersättning på 175 000 kr.På motsvarande sätt som regeringen nu argumen-terar för de tvångssteriliserades rätt borde regeringenockså kunna argumentera för dem som lobotomeradespå . Principiellt sett finns detinga motsatsförhållanden. Det är bara svårt att förståvarför regeringen ännu inte har lagt fram motsvaran-de förslag gällande de lobotomerade.Eftersom staten inte har gjort en kartläggning avden här verksamheten motsvarande Steriliseringsut-redningen vet vi inte exakt hur många det berör. siffra på 4 500 lobotomerade, som nämnts på sena-re tid, är förmodligen lågt räknat. Hur många somfortfarande är i livet vet vi inte. Men för dem detberör är det synnerligen angeläget att få just upprät-telse. Och det kan ske på samma sätt som för de ste-riliserade, genom en ekonomisk ersättning.Noteras bör också att har beslutatom en sådan ersättning för sina drabbade, och attca 500 personer i nu har fått ett engångsbelopppå som ersättning.Frågan om ersättning till lobotomerade har varitföremål för behandling underde . Stödet för att staten skall betala er-sättning också till de kvarvarande från denna grupphar vuxit. Flera partier har ställt sig bakom detta.Det är dock med viss förvåning som jag nu note-rar att inte har följt upp förra åretsställningstagande här i kammaren. Då röstade Väns-terpartiet för den reservation som då fanns. stårman inte bakom den reservation som finns till dagensbetänkande. Min fråga till blir då: Har niändrat er? Är det en lapsus i utskottet? Kommer ni attrösta för reservation nr 47 i denna fråga på sammasätt som ni gjorde ?Dåvarande socialminister gavbesked om att de som utsattes för tvångssteriliseringkan få skadestånd i och med att hela steriliseringsla-gen kan ses som ett övergrepp, så uttryckte hon det.Vari ligger den principiella skillnaden när också lo-botomioperationerna nu i efterhand måste ses som ettövergrepp? Jag går inte in ytterligare i sakfrågan närdet gäller lobotomi. Vi har diskuterat den frågantidigare, och ni som sitter här i kammaren känner tillbakgrunden och vad det handlar om. Men vad ärskillnaden? Det begicks ett övergrepp mot de lobo-tomerade precis som mot de tvångssteriliserade.Utskottsmajoriteten har faktiskt i sina senaste be-tänkanden inte heller skrivit att lobotomierna byggde på vetenskap och beprövaderfarenhet, något som man har hävdat. Nuhänvisas bara till ett ministeruttalande som bygger påett utlåtande från . Mendetta är ju överspelat genom ny information, att detinte var enligt vetenskap och beprövad erfarenhet.Vid förra årets debatt i den här frågan sade också LeifCarlson att det nog inte byggde på vetenskap ochbeprövad erfarenhet, men det byggde på det bästasom man då hade. Så formulerades det i den debatten.Men varför skall då inte staten gå in och göra rättför sig som man gör i steriliseringsfrågan? Det ärsjälva kärnfrågan.Min undran är varför socialutskottets majoritet ibetänkandet inte redovisar de nya fakta som finns iärendet och varför man inte ens kan tänka sig att göraen kartläggning av omfattningen av lobotomiverk-samheten. Varför går det att göra detta i , meninte i ? Vad är egentligen problemet? Jag har itidigare debatter inte fått relevanta svar från ut-skottsmajoriteten på dessa frågor, men jag hoppas attjag kan få ytterligare svar från socialdemokra-ternas företrädare blir det som jag sade i förra årets debatt dåjag citerade från en artikelserie i :"Lobotomierna och steriliseringarna i är ochförblir psykiatrins stora spöken. Problemet med spö-ken är att de bara går igen och igen så länge ingentinggörs." Varför är inte utskottet beredd att ens göra enundersökning så att vi får fakta på bordet som kanleda till en ersättningsmöjlighet? får alltfärre möjlighet till upprättelse, och utskottsmajorite-ten påtar sig ett stort ansvar för denna förvägrademöjlighet.Fru talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillreservation nr 47.Anf. 178 ():Fru talman! Det är naturligtvis en oerhört angelä-gen och viktig fråga som lyfter fram.Det gäller en jämförelse mellan tvångssteriliseringoch lobotomering. Vi tycker att det finns viktigaprincipiella skillnader som har varit avgörande förvårt ställningstagande.När det gäller tvångssterilisering, som vi glädjan-de nog snart kan fatta beslut om i denna kammare,fanns det mycket dunkla motiv bakom dessa åtgärder.Det var rashygieniska motiv. Vi anser att staten varett redskap för att upprätthålla en form av rasbiolo-gisk teori som då gällde i samhället.Vi anser att det finns en principiell skillnad närdet gäller de lobotomerade. Vi tycker inte att det finnssamma motiv bakom de i och för sig oerhört allvarli-ga övergrepp som begicks mot de lobotomerade. Vihävdar att staten till syvende och sist var i god tro ochatt behandlingen skedde som uttryck-er det: "i enlighet med dåtida vetenskap och beprövaderfarenhet". Det är denna principiella skillnad somgör att vi efter mycket ingående diskussioner väljeratt göra detta ställningstagande.Anf. 179 ():Fru talman! säger att det finns viktigaprincipiella skillnader i denna fråga. Jag kan inte insedet. Det är som den dåvarande socialministern sade,att det handlar om ett övergrepp på människor medstatens stöd. I fallet med steriliseringarna går staten inoch ger ersättning. I det andra fallet vill staten inteens utreda vad som har hänt så att vi vet hur mångadet var som drabbades och under vilka former.Rolf drar stora växlar på att det är en skill-nad som handlar om rashygieniska motiv. Men RolfOlsson måste ju ha följt den debatt som har förtsunder när det gäller psykiatrin i stortunder . Jag kan bara nämna Vipeholm,lobotomeringarna, steriliseringarna. Det ligger lik-nande motiv bakom dessa.Detta med att det skulle bygga på vetenskapligtbeprövad erfarenhet är inte riktigt. Detta var någon-ting som infördes utan att man hade belägg för att detgav något resultat, och motiven som fanns i bakgrun-den var grumliga.Men varför kan vi inte lyfta upp detta på bordetoch rensa upp? Annars kommer det att förfölja ossända till dess att det blir klarlagt vad det handlar om.Varför denna vägran från utskottet att ta reda på faktaså att vi kan tvätta också denna byk?Rolf , jag tycker inte att ert svar på fråganvarför ni har ändrat uppfattning hade någon riktigbäring, och jag beklagar det. Jag beklagar också attnågon från socialdemokraterna inte ens begär ordetför att svara på mina frågor.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )16 § Handikappolitik m.m.FöredrogsSocialutskottets betänkande 1998/99:SoU11Handikappolitik m.m.Anf. 180 ():Fru talman! Jag skall börja med att yrka bifall tillvår reservation nr 1 till detta betänkande. Det innebärsjälvklart inte att vi inte stöder övriga sex reservatio-ner, men jag avstår från att yrka bifall till dem.Jag skall börja med att citera utskottsmajoritetensinledning om handikappolitikens inriktning: "Undersenare år har de handikappreformer som genomförtsvarit inriktade på förbättringar av det individuellastödet till personer med funktionshinder. Utskottetanser att arbetet nu måste inriktas på att utvecklatillgängligheten i vid bemärkelse inom olika sam-hällssektorer och verksamheter. "Det finns liknande formuleringar också i tidigarebetänkanden. Vi delar inte utskottsmajoritetens upp-fattning, som vi tolkar den, att det inte längre finnsbehov av att utveckla och förbättra det individuellastödet till personer med funktionshinder och att arbe-tet därför nu måste inriktas på att utveckla tillgäng-ligheten i vid bemärkelse. Tvärtom avser flertalet avvåra yrkanden förbättringar av det individuella stödettill funktionshindrade på olika områden.Utskottet avslår flertalet av dessa yrkanden medhänvisning till utlovade eller förväntade förslag frånregeringen eller olika regeringsorgan. Man redovisarett antal frågor där regeringen påbörjat ett arbete somplaneras resultera i propositioner eller andra åtgärder.Vi är inte nöjda med denna hantering av motionerna.På ett antal områden menar vi att det redan i tillräckligt med underlag för att ge regeringentill känna hur situationen för funktionshindrade påväsentliga områden kan förbättras. Det gäller stödettill funktionshindrade, som vi anser skall vara mång-sidigt och anpassat till den enskildes egna förutsätt-ningar. Våra yrkanden avser att stärka den enskildehandikappades möjligheter att påverka sin egen situ-ation genom att t.ex. välja vårdpersonal, omsorgsformoch hjälpmedel.Vi vill därför återställa handikappreformen tillden situation som gällde före de av socialdemokrater-na genomförda försämringarna . Detär enligt vår uppfattning den enskildes behov somskall avgöra vad som skall betraktas som hjälpmedel ivarje enskilt fall. Vi vill därför införa en hjälpme-delsgaranti, liknande den vårdgaranti som vi föreslårinom sjukvården. Vi påpekar särskilt barns behov avhjälpmedel för lek och fritid.Vi vill införa en rätt att överklaga beslut omhjälpmedel i hälso- och sjukvårdslagen. Vi vill attpsykiskt funktionshindrade också skall omfattas avLSS och därmed ha samma rätt som andra funktions-hindrade till stödinsatser inom områden som arbete,daglig sysselsättning, sociala kontakter och fritidsak-tiviteter.Vi anser att reglerna för bilstöd till funktionshind-rade skall ses över, så att det t.ex. också omfattarextrautrustning som automatväxel i bil och liknande.Det innebär inte, fru talman, att vi tar tillgänglig-hetsfrågorna på mindre allvar. Vi föreslår bl.a. i vårmotion att man skall ta till vara de erfarenheter somfinns från den amerikanska lagstiftningen Americanswith Disabilities Act, . Denna lag, som har variti kraft , förbjuder diskriminering av personermed funktionshinder. Den omfattar myndigheter ochprivata näringsidkare och gäller såväl tillgång tilllokaler som utbjudna varor, tjänster och förmåner.Genom den s.k. ansvars- och finansieringsprincipenfördelas kostnaderna bland andra nyttjare av tjänster-na.Till skillnad från motsvarande svensk lagstiftningger detta de handikappade direkta rättigheter somockså är civilrättsligt reglerade, vilket innebär attenskilda funktionshindrade som anser sig utsatta fördiskriminerande behandling kan få frågan prövad idomstol.Vi anser att studier av den amerikanska lagstift-ningen skulle kunna ge ett värdefullt bidrag till dis-kussionen om en svensk antidiskrimineringslagstift-ning. Det förvånar mig, mot bakgrund av den diskus-sion som förs i flertalet partier, inte är beredd att stödja detta yrkande.Fru talman! De handikappreformer som majorite-ten inledningsvis hänvisar till, och som enligt utskot-tets majoritet tydligen i huvudsak skall betraktas somslutförda, genomfördes i huvudsak under den borger-liga regeringsperioden efter 1991.Sedan dess har ett antal rena försämringar genom-förts på ett antal områden. Det minsta man skullekunna begära, nu när samhällsekonomin har utveck-lats så positivt , är att dessa försäm-ringar återställs. Att inte så sker kan inte tolkas påannat sätt än att majoriteten verkligen anser att detindividuella stödet till personer med handikapp ärtillfyllest. Det är en uppfattning som förvånar mig.Fru talman! Jag yrkar bifall till vår reservationnr 1.Anf. 181 ():Fru talman! Utskottet föreslår ett tillkännagivandetill regeringen om att denna bör återkomma till riks-dagen och redovisa sin tidsplan för det fortsatta arbe-tet med att förbättra tillgängligheten i samhället ochimplementera om delaktighet ochjämlikhet för människor.Att en nationell handlingsplan är under bearbet-ning är bra, men jag är av den övertygelsen att detbehövs en genomgripande samhällsdebatt när detgäller attityder till och bemötande av äldre funktions-hindrade och psykiskt handikappade. Vi politiker haransvar för att kunskapen och medvetandegörandetbörjar i förskola och skola. Där läggs värdegrundenoch därmed respekten för varandra, som är grundenför bemötandet.Som assistent till en funktionshindrad har minkunskap ökat om de brister som finns när detgäller bemötandet i samhället. Det som gör allra mestont inom mig är när bemötandet brister i det offentli-ga.Enligt utredningen, den s.k. nia, är detde många besluten som formar bemötandet.Vi i formulerar lagar, som tjänstemänpå statliga verk tolkar, och ger riktlinjer till regionaloch lokal nivå. Politiker och chefer i kommuner,landsting och försäkringskassor påverkar i sin turpersonalens lagtolkning och hur resurserna utnyttjas.Var och en i denna beslutskedja bidrar på något sätttill det bemötande som enskilda får av den tjänstemande möter.Samhällssynen hos var och en, inställningen tillden offentliga sektorn och resursfördelningen ochkunskapen om funktionshinder har betydelse för hurmänniskor till slut bemöts. Alltså är, enligt Lindqvistsnia, bemötandet i högsta grad en politisk fråga.Bristen på insikt om bemötandets betydelse gör attvi kristdemokrater hävdar att det behövs envärdighetsgaranti i äldreomsorgen.