prot · GM0983 · 1999-04-21 00:00:00 — Avhandlingen talarentydigt om att båda parter var i stort sett nöjda meddet regelverk som finns. Det talar också emot att manskulle behöva undanta två i företag med mindre än tioanställda.Anf. 161 () re-plik:Fru talman! Eftersom nämnermiljöpartister vill jag fråga en sak. Det gällde HTF,och man pratade om ålder och kön. att det var främst kvinnor somblev uppsagda. Det är nu officiellt att man inom ettstort socialdemokratiskt kansli skall säga upp en stormängd människor. Jag undrar om ni då kommer attanvända er av turordningsreglerna vid den uppsäg-ningen. Kommer ni att se till att grupper inte blirdiskriminerade? Blir det äldre kvinnor eller små-barnsmammor som får gå? Hur värnar ni om just deäldre kvinnorna, handikappade och invandrare? Hurkommer ni att behandla den uppsägning som inträffarpå ert kansli?Anf. 162 () replik:Fru talman! Jag skall inte sköta de förhandlingar-na. Jag förutsätter att man, om det skall bli sådanaförhandlingar på vårt kansli, följer den lagstiftningsom finns i dag.Det finns möjligheter att frångå turordning-en. har på ett föredömligt sätt i re-pliker tidigare talat om hur det fungerar. Det går all-deles utmärkt med den lagstiftning som finns i dag.Man behöver inte inrätta något speciellt för företagmed tio anställda.Jag förutsätter att man i vår rörelse ser till att följaden lagstiftning som finns. Det är svaret jag kan ge.Det är inte jag som skall förhandla.Anf. 163 ()replik:Fru talman! Det har talats mycket här omtystnaden på arbetsplatserna. Men det finns en storarbetsplats med 349 personer som är sysselsatta medpolitisk verksamhet, och där är också tystnaden all-deles förskräcklig. Jag vill fråga: Vilka skarpa förslagkommer den socialdemokratiska regeringen att läggapå det här området? När vi har ungefär lika mångaarbetslösa som de som är anställda i företag medmindre än tio anställda, kan jag inte inse att det härskulle vara ett enda område som inte behöver någonform av förändringar.Vi har i arbetsmarknadsutskottet sett till att dethar funnits utrymme för att behandla propositionerfrån regeringen på arbetsrättsområdet, men det harinte kommit några. När oppositionen då kommer medförslag säger man: Nej, det kan vi inte göra. Men vadtänker regeringen och socialdemokraterna åstadkom-ma för att göra någonting för de människor som ärutanför arbetsmarknaden? Det är lovvärt att skyddadem som finns där inne, men vilka förslag tänker mankomma med för alla dem som aldrig tar sig in? Ärman nöjd med situationen som den ser ut ?Anf. 164 () replik:Fru talman! Självklart är vi inte nöjda med densituation som råder. Då skulle man väl inte vidtadessa kraftiga åtgärder. Då skulle man väl inte ge deextra miljarderna till kommunerna för att öka syssel-sättningen och för att ge vård och omsorg åt de gam-la. Självklart är vi inte nöjda.Det som förvånar lite grann är att ,som var överens med den socialdemokratiska rege-ringen om att de fyra hörn-stenarna i arbetsrätten skulle ligga kvar, nu har byttfot. Detta var man överens om , men har ni ändrat er. Vad är det som hargjort att ni har ändrat er i ert parti?Anf. 165 ()replik:Fru talman! Att ändra ståndpunkt är ibland endamöjligheten att få någonting att hända. Vi kan inte haden situation vi har . Jag tror inte att en föränd-ring av arbetsrätten är vare sig det allena saliggörandeeller det enda förslaget som är vettigt att komma med.Men det händer absolut ingenting.Vi kan titta på hur situationen ser ut för den en-skilda människan där det finns en facklig organisa-tion. Om man inte får facket med sig sitter man otro-ligt ensam. Likaså är det för den lille företagaren somär ensam och har en stor facklig organisation att dis-kutera med. Han känner sig också ensam och över-körd och vågar inte göra någonting. Vi måste alltsåhitta nya förslag till förbättringar på arbetsrättensområde, för att fler människor skall få jobb.Det är klart att det är jätteviktigt att vi får fler an-ställda inom kommuner och landsting för vård, om-sorg och skola, men det måste också finnas männi-skor som producerar varor och tjänster och som sertill att vi har en grund för att kunna anställa fler män-niskor inom den offentliga sektorn. Den är oerhörtviktig för oss, och den måste också finnas för att viskall ha en grund för att kunna utöka antalet företagoch antalet anställda i den privata sektorn. Vi måsteockså se till att den privata sektorn fungerar bättre äni dag.Men vi får inga förslag till . Det är det som ibland gör mig så uppgiveni den diskussion som förs i kammaren.Anf. 166 () replik:Fru talman! Sysselsättningen stiger mycket kraf-tigt . Det är ingenting som talar för att när manundantar två stycken i företag med upp till tio anställ-da, som jag sade tidigare, skulle fler människor an-ställas. Det finns alla möjligheter. Hans Anderssonhar också i denna fråga på ett föredömligt sätt talatom vilka regler som finns och vilka möjligheter detfinns att anställa. Det är de facto också så, som hansAndersson sade, att när man anställer en person är detinom en månads uppsägning. Vadär det för företag som inte kan planera för en månadsverksamhet framåt?Nej, det här är inget förslag som ökar sysselsätt-ningen. Det är ett förslag som försämrar för de män-niskor som jobbar i företag med upp till tio anställda.Vad säger ni till dem? Vad säger ni till de 600 000som nu får en sämre arbetsrätt? Vad säger ni till demänniskorna om ni träffar dem på gatan? Den somjobbar i ett företag med nio anställda skall ha en formav anställningstrygghet, men i företag med tolv an-ställda är det en annan form. Det kan inte vara rätt.Anf. 167 () replik:Fru talman! Jag sade i mitt anförande att det själv-fallet inte beror enbart på andra turordningsregler attvi hade mycket gynnsammaresysselsättning. säger nu att 1994 årsregelsystem drabbade främst kvinnorna. Men är detdå inte märkligt att det är just åren 1997 och 1998som kvinnorna har haft den lägsta sysselsättningen,och den bästa sysselsättningen under femårsperiodenför kvinnorna var 1994-1995?Återigen hör det här inte enbart samman med tu-rordningsregler, men visst har det ett samband. VillAnders förklara varför det är så exceptio-nellt dåligt jämfört med denperiod då vi hade en annan regering?Anders började med att mycket högtid-ligt tala om att frågan om arbetsrätten är en djuptideologisk fråga för socialdemokraterna. Jag tror attAnders har tittat lite för djupt. Det verkadesom om han i sitt anförande läste från en borttappadvalpamflett.Om han hade lyft blicken lite högre hade han settatt den bild han tecknade av arbetsmarknaden intestämmer. Det är en förändrad arbetsmarknad, och dåräcker det inte att läsa ur LO:s önskelista och säga attdet är tillsvidareanställning som gäller.Vi har en arbetsmarknad som är annorlunda.Den kräver ett regelsystem som både säkrar den an-ställdes trygghet och har en smidighet som gör att detnyanställs. Den viljan måste finnas hos de hundratu-sentals småföretagare som för landets skull behöverbli större.Anf. 168 () replik:Fru talman! Det var roligt att sadeatt jag borde befinna mig i verkligheten. Jag undrarvem som var sist i verkligheten, om verkligheten intefinns i kammaren. Jag har nämligen jobbat som om-budsman och tidigare som byggnadsarbetare till densista september , när jag inträdde i kammaren,vilket jag är oerhört stolt över. Jag har nog funnits iverkligheten.Jag har träffat småföretagare vid många tillfällenoch diskuterat med dem, och de jag har pratat medfinner inte något problem i arbetsrätten. Den är ingethinder för dem att anställa fler. Det gäller i alla fallinte i den bransch jag jobbade i.Detta är en myt som sprids av SAF och andra. Detär inte så. Det skapar inga nya jobb. Det har jag sagthela tiden.Anf. 169 () replik:Fru talman! Förvisso är byggsektorn en verklig-het, men jag tror inte att den fångar in alla dimensio-ner - t.ex. inte verkligheten på små arbetsplatser somär kvinnodominerade. Vi lever, ,tyvärr fortfarande i ett starkt mansdominerat samhäl-le.Anders sade också i sitt anförande från socialdemokratiskt håll lägger oerhörd viktvid rättstrygghetsfrågorna. Det är bra. Det är bara detatt man inte kan vara lika stolt historiskt. Vi kan börjamed Arbetsdomstolen. Vi kan titta på hur ni bekäm-pade jämställdhetslagen, som fick drivas igenom aven annan regering. Vi skall inte tala om stopplagenfrån 1990. Ni ville ha förbud inte mot vilda strejker,för det fanns det en majoritet för i kammaren, utanmot legala fackliga stridsåtgärder. börjar manskrävla om hur högt man håller rättstryggheten.Det är möjligt att vi borde tona ned vår högstämd-het, men när man vill utmåla socialdemokratin somgaranten för både facklig och arbetsmarknadspolitiskrättstrygghet är det inte en korrekt bild.Vad vi nu behöver är ett samtal om hur framtidensarbetsmarknad skall tacklas - om hur vi finner ettsystem som förenar arbetsrätt för de anställda med enmöjlighet för företag att växa.Det har sagts i debatten att detta inte är något pro-blem för de stora företagen, för där anställer man.Vad värre är: man flyttar t.o.m. utomlands. Men desmå svenska företagen, som är för små för att bäraupp landet, skulle behöva bli ett stycke större. Då trorjag att vi behöver se över väldigt mycket - inte baraturordningsreglerna.Anf. 170 () replik:Fru talman! Jag kan hålla med omatt vi behöver se över detta, att vi behöver fler jobboch att det måste komma fler jobb i de små företagen.Men det är ju också så, som utredningar visar, attmånga företag och företagare inte vill växa. ifrån dem - ifrån innovatörerna och entre-prenörerna, som kanske har startat en företagsamhetoch drivit den upp till en viss nivå. Deras kompetensräcker kanske inte till för att utveckla företaget, mendå vill de inte ta steget åt sidan. Det är också en häm-sko. Det behövs kanske en form av utbildning för deföretagen. Men det var faktiskt arbetsrätten vi skullediskutera.Jag vill fortfarande hävda att turordningsreglernaom att man kan ta undan två i ett företag med mindreän tio anställda inte kommer att skapa några nya jobb.Anf. 171 HANS () replik:Fru talman! Jag fick frågan förut om jag inte medklasskampsretorik skulle angripa Socialdemokraterna.Det skall jag inte. Men jag skall ställa några kritiskafrågor till den andra grenen på den politiska grenen iarbetarrörelsen.Vi har en reservation 2, som handlar om en par-lamentarisk utredning. Den ansluter till vad vi harsagt . Den ansluter också till att vi är klaraöver att den arbetsrättsliga lagstiftning som vi har har ett ursprung i ett samhälle som domineradesav industriell massproduktion och hierarkiska ar-betsorganisationer, och där arbetskraften skulle över-vakas.Vi har ett helt annat läge . Vi har andra kravpå inflytande. Vi har fått nya anställningsförhållan-den. Vi har fått arbetstagarbegrepp som är svåra atttillämpa - entreprenörer och inhyrda. Vi har ett pro-blem med alla dessa korttidsanställningar i förhållan-de just till trygghetsambitioner som LAS var ägnadeatt lösa. Vi har yttrandefrihetsproblem.Anders vet vad som händer. Vi vet hurLear alldeles utförde sina prestationer. De skulleflytta in till och sedan till somunderleverantör till . Vi hade i , som utnyttjade dumpning, som var möjlig attutnyttja i Skottland.Vi har en stor mängd arbetsrättsliga problem somväller över oss med nya strukturer i arbetslivet. Dåsäger vi: Låt oss sätta oss ned och göra en rejäl utred-ning för att kunna uppfylla målen om skydd, trygghetoch inflytande. Varför är ni inte med på det som är såviktigt, dvs. att verkligen förverkliga den ekonomiskademokratin ? Just nu är den ordentligtihålig, . 172 () replik:Fru talman! Om vi skall komma till rätta med fö-retagsförflyttningen - ett exempel är det företag frånBengtsfors som flyttar vidare till - kan maninte säga att man skall lösa problemen i . Dåhandlar det om att vi i ett enat skall kunnadriva och flytta in den sociala dimensionen i Europa-politiken. Det handlar inte bara om handel och frirörlighet av kapital. Man måste även föra in de ar-betsrättsliga frågorna i Europapolitiken.Låt oss ändå slå fast, , att vi skallsamlas kring arbetsrättens grundpelare och här i daggemensamt lägga vårt krut på att övertyga de borger-liga och om att de inte skall bifalla denmotion som har lagt fram utan gå på vårreservation. Då har vi nått ett steg i den riktning somHans Andersson vill gå i. Då tror jag också att vi kanfortsätta att ute i driva frågorna om att för-hindra s.k. social dumpning, som detta företag sysslarmed när det flyttar till Portugal.Anf. 173 HANS () replik:Fru talman! Det är riktigt att många frågor gåröver gränserna, precis som när det gäller styrelsere-presentation. Jag drog exemplet med , därvi tappar inflytande. Det är till stor nackdel för deanställda. Men jag tror att det är en farlig strategi.Jag hoppas att socialdemokratin, inte minst medtanke på det som sker i kammaren, tänker om. Jaghoppas att de tänker så här: Det ändras så mycket iarbetslivet. Våra gamla lagstiftningar är bra, byggerpå bra principer och har bra målsättningar, men mål-sättningarna är svåra att uppfylla. Vad har man föranställningstrygghet om man är korttidsanställd? Ja,då fungerar inte LAS. Då är turordningsreglerna irre-levanta.Därför vädjar jag också till socialdemokraternaom en positivare syn på att nyutveckla arbetsrätten,på att förändra arbetsrätten på ett progressivt sätt ochpå att upprätthålla de sociala mål som vi var överensom och förverkliga den ekonomiska demokratin.Sedan håller jag med om att da-gens stora fråga är att få att inte fatta ettbeslut som inför mer godtycke och mer rättslöshet påden svenska arbetsmarknaden. Där är vi alldeles för-färligt överens, och vi har t.o.m. enats om en gemen-sam reservation.Anf. 174 () replik:Fru talman! Jag har inte så mycket att säga, HansAndersson. Jag instämmer i det han har sagt om attdet är viktigt att man hittar regler som gör att mankommer ifrån den form av social dumpning som harskett i detta företag och att man hittar regler så attstyrelserepresentationen fortsätter i företag som köpsupp eller sammangår med företag i våra grannländer.Vi tror att man måste försöka förändra i ett Euro-paperspektiv. Att föra in den sociala dimensionen iEuropaarbetet är en viktig fråga iEuropaparlamentet, så att det inte bara handlar om frirörlighet för kapital och varor.Anf. 175 () replik:Fru talman! Det märktes på an-förande att han har lång erfarenhet som ombudsman.Det var klassisk facklig retorik och agitation. Jagsaknade de konstruktiva förslagen till en modernarbetsmarknad. Det var mer agitation från AndersKarlssons sida.Jag blev dock lite skrämd av det om hans inställning till företagare och småföre-tagare. Det gav intrycket att småföretagarna utnyttjarsina medarbetare på det mest förskräckliga sätt, attdet är fråga om ett skoningslöst utnyttjande. Är detverkligen åsikt att småföretagareskoningslöst utnyttjar sina medarbetare? Om detskulle vara på det viset, tror jag att mycket dåligt insatt i småföretagarens verklighetoch vardag. Man månar om dem som man jobbartillsammans med, man umgås och känner varandraväl.Jag ställde en fråga till i mitt in-ledningsanförande. Jag frågade om tror på att fyraprocentsmålet skall uppnås till år2000.Jag har även en annan fråga till sade svenska folket nejtill LAS, åtminstone i nuvarande form. Två av tresvenskar svarade att den som bäst klarade jobbetskulle få stanna. Anser att de fackli-ga kraven är viktigare än en massiv svensk opinionsom anser att turordningsreglerna bör ändras?Anf. 176 () replik:Fru talman! För att börja i den ändan där PatrikNorinder talar om Skopundersökningen kan jag visaen annan undersökning som motparten till SAF, somhar gjort Skopundersökningen, har gjort. Man hargraderat de frågor som de anställda i företagen, näm-ligen 4 800 tillfrågade, ser som de viktigaste.För LO-kollektivet är det lönerna som är viktigast.Där ligger siffran . Den fråga somkommer på andra plats är anställningstryggheten, somockså ligger på . För TCO-medlemmarna är det faktiskt anställningstrygghetensom har den mest framskjutna positionen och hamnarpå . Lönerna kommer på andra plats. FörSACO-medlemmarna är det lönerna som kommer påförsta plats och anställningstryggheten på andra plats.Hänvisa till utredningar eller opinionsmätningarkan vi nog göra från olika håll. Det är väl ungefärsom i ordspråket: Som man ropar i skogen får mansvar. Opinionsmätningen får vi nog ta för vad den äroch hur den kom, och den kom ju ganska lägligt pre-cis till dagens debatt.Min inställning till småföretag, , ärmycket god. Jag har lång och god erfarenhet av små-företagare. Men det är inte detta det handlar om. SomHans Andersson också har sagt på ett föredömligt sätttidigare handlar det om jämvikten mellan arbetstagareoch arbetsgivare, och den förskjuter man om man görförändringen att undanta av två personer i företagmed upp till tio anställda.Anf. 177 () replik:Fru talman! Det är inte SAF som har gjort under-sökningen. SAF har beställt den, men det är Skopsom har gjort den. Om underkännerden, får han väl ta en diskussion med dem. Det är ialla fall ungefär tusen personer som är tillfrågade, ochresultatet av undersökningen är signifikativt. Två avtre svenskar anser att den som bäst klarar jobbet skallfå stanna, och så är nog också situationen.Anders säger att han har god erfarenhetav små företag. Jag vet inte om dåborde ha det förtroendet för småföretagarna att deklarar de här situationerna. Det är svårt att befinna sigi en neddragningssituation. Om man har jobbat medsamma medarbetare är det svårt attfatta ett sådant beslut. Jag tror att småföretagarensjälv i detta fall är mer lämpad att avgöra vad som ärbäst för företagets överlevnad än vad facket är, ochdenna lilla förändring i turordningsreglerna gäller jubara småföretagare.Fortfarande kvarstår frågan: Tror fyraprocentsmålet kommer att uppnås?Anf. 178 () replik:Fru talman! säger att turordnings-reglerna bara gäller de små företagen. Bara de småföretagen har 600 000 anställda, så det är bara600 000 som kan komma att undantas från turord-ningsreglerna - bara 600 000!Jag har inte sagt att jag underkänner Skops under-sökning, utan jag har sagt att LO har gjort en annanundersökning som talar om motsatsen. Därför får mankanske ta den för vad den är. Jag underkänner deninte, men LO:s undersökning talar om något heltannat. Det är också så att som man frågar får manockså svar. Man får inte förglömma att om fråganhade varit lite annorlunda ställd, hade kanske ocksåsvaret varit annorlunda.När det gäller fyraprocentsmålet får jag väl sägasom statsministern, att målet ligger fast. Vi skallförsöka att uppnå det. Vi får väl se när vi är där omarbetslösheten är eller ej. Det finns ju institutsom säger att vi inte kommer att klara det. Men låtoss se när vi är framme. Då kanske vi har klarat målet4 %, . 179 ():Fru talman! Moder sade en gång: "Vi kaninte utföra storverk här på jorden. Vi kan bara görasmå saker med stor kärlek." Jag tror att moder helt rätt. Vi kan inte förändra hela världen, mendet är inte heller nödvändigt för att den skall bli bätt-re. Allt vi egentligen behöver göra är att inrikta oss påde små goda gärningarna, på sådant som vi kan göranu.En god gärning som jag tycker att denna riksdagkan göra är att förstärka eller åtminstone inte försvagavår arbetsrättsliga lagstiftning. Men denna fråga är såkontroversiell att t.o.m. , som i någraandra frågor arbetar lite som moder , vill för-svaga arbetsrätten. Jag måste säga att jag är förvånadoch besviken. För oss i är arbetsrättenen omistlig del av demokratin, och demokrati i ar-betslivet handlar om alla människors lika värde.Vi vet nog alla att är det inte destora löntagargrupperna som har fått mer inflytandeeller makt. I stort sett varje förändring av arbetsrättensom gjorts har haft sin udd riktadmot löntagarna. Maktförskjutningen som har ägt rumtill arbetsgivarens och kapitalägarnas förmån tycksfortsätta, nu påhejad av bl.a. Miljöpartiet.I detta betänkande kring arbetsrättsliga frågor harvi i lagt fram tio reservationer. Efter-som jag har lärt mig att man skall välja sina stridermed omsorg kommer jag att yrka bifall bara till någraav reservationerna.Arbetslivet genomgår en djupgående förändring.Sysselsättningen har blivit instabil för stora grupper.Anställningskontrakten har blivit alltmer osäkra ocharbetstiderna mer varierande. Såväl unga som äldrehar drabbats av denna utveckling, och invandrare ochfunktionshindrade har drabbats allra värst. Det saknaseffektiva verktyg för att upprätthålla människorstrygghet och inflytande.Könsuppdelningen på arbetsmarknaden syns ifördelningen av betalt och obetalt arbete, i fördel-ningen mellan yrken och branscher och i fördelningenav positioner och makt i arbetslivet. Den flexibilitetsom följer av en avreglering av arbetsmarknadenomfördelar omställningens ekonomiska och socialakostnader från företagen till samhället och de anställ-da. Ett exempel på detta är det som hände i Bengts-fors. Det finns också andra stora företag som för enoansvarig politik. Vem får betala vid en företagsned-läggelse?Flera andra EU-länder har ett bättre skydd förlöntagare. I många fall får ägarna till fabrikerna be-tala skadestånd om verksamheten flyttar. Någon mot-svarighet till detta finns inte i . Det är ju intebra om det är billigare att lägga ned verksamheten iSverige än i andra länder.Vår uppfattning är att företag med verksamhet iflera länder enligt lag skall vara skyldiga att betalaskadestånd till de anställda när de lägger ned verk-samheten i . är det bara mycket högav-lönade yrkesgrupper som har oförskämt höga ochorättvisa fallskärmar. är det för lite rättvisa.Jag yrkar därför bifall till vår reservation 15 om ska-destånd vid företagsnedläggelse.Fru talman! Alltfler kvinnor finns i ofrivilligt del-tidsarbete. De är överrepresenterade i tidsbegränsadeanställningar, speciellt i de otryggaste formerna. I dagär det så att arbetsgivaren har rätt att, oberoende avverkliga behov, välja deltidsarbete som anställnings-form utan att motivera varför. finns det ocksådessvärre många arbetsplatser och hela branscher därman har satt i system att endast anställa på deltid. Detgäller inom stora delar av sjukvården och detaljhan-deln. Kvinnornas inflytande på arbetsplatserna ärmindre än männens. Många kvinnor får sämre möj-ligheter till fortbildning och befordran. Världens mestjämlika riksdag borde kunna göra mer för kvinnorna.I anser vi att arbetsgivarens fria rättatt tvinga löntagarna till deltidsanställning bör be-gränsas i lag. Huvudprincipen bör vara heltidsarbete.Undantag bör kunna göras från denna huvudprincipom det finns sakliga skäl. Det skall då naturligtvis skei förhandlingar mellan parterna. visar ireservationen om deltidsanställda och i många andrareservationer att vi står på samma sida som de alltförmånga som har en svag ställning på arbetsmarknaden- detta till skillnad från och Kristdemo-kraterna.I många av debatterna försöker Kristdemokraternaframhäva en social politik. När det gäller de deltids-anställda och i andra arbetsrättsliga förslag ställerman sig systematiskt på sida. BakomKristdemokraternas mjuka och sociala fasad döljersig en stenhård högerpolitik på arbetsrättens område.Sedan 1991 har motionerat om attmål enligt jämställdhetslagen skall avgöras av endomstol med jämn könsfördelning. Kravet är likaaktuellt som . Vi anser därför attArbetsdomstolen i mål om diskriminering på grundav kön skall utökas med två ledamöter som är exper-ter på diskrimineringsjuridik och jämställdhetsfrågor.För att antalet ledamöter inte skall bli alltför stort börarbetsmarknadens parter i dessa mål endast företrädasav en arbetsgivar- och en arbetstagarrepresentant.Dessutom anser vi att det bör införas regler som ga-ranterar en jämn könsfördelning i jämställdhetsmål.Om vi tittar tillbaka på detta sekel ser vi att vårtland har förändrats mycket. Det har förändrats från ettenkelt och fattigt jordbrukssamhälle till ett effektivtindustrisamhälle.