prot · GM0970 · 1999-03-17 00:00:00 — Ett dyliktsystem ger den enskilde en orimlig valsituation. Skallhan välja en arbetsmarknadsutbildning på heltid ochta steget bort från ett jobb på befintlig arbetsmark-nad? Eller skall han välja ett jobb på deltid och straf-fas ekonomiskt genom att förlora sin a-kassa?Är uppmuntran till ett sådant beteende etiskt för-svarbart? Om han väljer att vara kvar på ordinariearbetsmarknad får han leva på en halv lön ochkomplettera med socialbidrag, dvs. kostnaden för-flyttas från statskassan till kommunerna. Inget sägsför övrigt om att finansieringsprincipen skall gälla.Dessutom finns det förslag i DELTA-utredningenom att den som söker heltidstjänst inte skall behövabetrakta ett deltidsjobb som "lämpligt". Man skallalltså kunna tacka nej eftersom arbetsmängden inte ärtillräcklig. Det är fullständigt vansinnigt och ger heltfel signaler. Allt arbete man kan få som arbetslösmåste betraktas som viktigt och värdefullt, inte baraom det passar in i arbetsförmedlingarnas och a-kassornas färdiga mallar.DELTA-utredningens förslag är - om de åter-kommer i propositionen - bara ännu ett utslag försocialdemokratisk klåfingrighet. Var snäll och låt bli!Vi kristdemokrater menar att grundtryggheten förden enskilde måste finnas. Man kan fråga sig vartregeringen är på väg när tydliga tecken kan spåras påatt en bortre parentes är på väg. I proposition 1996/97:107 skrevs skall lämna förslag om en treårig begränsadersättningsperiod. Den nya åtgärden arbetspraktik harockså uppfattats som att den enskilde kan ställas utanskydd. Volymmålen är borttagna. Vad har den en-skilde långtidsarbetslöse för garanti för att inte bliutförsäkrad ? Här krävs ett klargörande frånSocialdemokraterna med stödpartier.Arbetslösheten kostar statskassan 150 mil-jarder. Det är gigantiska summor. Det tänks och tittas på mycket i ,men det skapar inga nya jobb - mer än i ,där arbetsstyrkan växer. Men för del blir deneffekten bara marginell.Med kristdemokratisk politisk skulle vi ha en be-tydligt lägre arbetslöshet, vilket skulle minska kost-naderna för a-kassan. Vårt budgetförslag innebär bl.a.en satsning på sänkt skatt inom tjänstesektorn och enförstärkning av kommunernas och landstingens eko-nomi, vilket skulle innebära personalförstärkningarbl.a. inom vård och omsorg.Herr talman! Jag står naturligtvis bakom alla vårareservationer, men för tids vinnande nöjer jag migmed att yrka bifall till reservationerna 1 och 20.Anf. 183 ():Herr talman! Arbetslöshetsförsäkringen - vad sä-ger ordet oss, och vart har debatten lett oss i den härfrågan? Försäkring tolkar jag som något som jag harmöjlighet att erhålla ersättning från när det händernågot oförutsebart, katastrofalt, något som jag intenormalt klarar av. Det är inte något som skall ge migpengar under resten av mitt liv eller som skall garan-tera min framtida existens. Försäkringar skall hjälpamig över till en ny fas i livet där jag på nytt skallkunna klara mig själv.Att arbetslöshetsförsäkringen av många har upp-fattats som en inkomstgaranti är därför mycketolyckligt, dels för att man inte skall falla in i en falsktrygghet att "även om jag inte gör något så tar sam-hället hand om mig och ser till att jag klarar mig",dels för att alltför många aldrig kommer att uppfyllade krav som ställs för att få del av försäkringen.Många unga människor och andra som haft en lösanknytning till arbetsmarknaden ställs utanför, ochdet är inte tillfredsställande. varsiffran över 100 000 personer, och den är säkert påjämförbar nivå även om ungdomsarbetslösheten gåttned under de senaste åren.Att arbetslöshetsförsäkringen skall vara en om-ställningsförsäkring som ger skydd under en viss tidfråntar inte samhället ansvaret att tillsammans medden enskilde göra allt för att lösa problemen och också måste se till att det finns fler alternativ änsocialbidrag för dem som har stora problem på ar-betsmarknaden. Två saker är här viktiga, och det ärdels att staten inte skall flytta över det ekonomiskaansvaret för invånarna till kommunerna utan vidare,dels att det av många upplevs som ett totalt misslyck-ande att behöva söka socialbidrag. krä-ver här i sin reservation nr 3 att regeringen tar ettstörre ansvar för att de här frågorna blir slutbehandla-de.Som det ser ut har AMS infört den bortre pa-rentesen utan att det finns något skyddsnät för demsom varken får jobb eller en åtgärd. Man skyller i storutsträckning på resursbrist när man nekar människoråtgärder när de hamnat i en utförsäkringssituation.Redan i februari månad talade man om för en per-son som jag följde med till arbetsförmedlingen atthon inte kunde få någon åtgärd därför att resursernaskulle gå till utbildning. Själv var hon för gammal -- så henne kunde man inte satsa på. Att hondessutom är kvinna förbättrar inte hennes situation.Utbildning var uteslutet, och annan lämplig åtgärdkunde man inte hitta. Som väl var fick hon via ettTV-inslag veta att man i grannkommunen hade svårbrist på personal i vården. Hon ringde i slutet avveckan, och därpå fick honbörja arbeta. Hennes erfarenhet av i vårdarbetevar mycket efterlängtad, och hon har redan arbetatlängre arbetstider än de flesta eftersom det var mångasom var sjuka. Dessutom fick hon löfte om praktikom det skulle vara så att vikariaten inte räckte.Då hade arbetsförmedlingen helt plötsligt resursersom man inte haft tidigare. Den här kvinnankände sig mycket kränkt av behandlingen hon fick,och hon var mycket ledsen innan hon själv fixade atthon fick jobb. har i olika sammanhangkrävt att personal inom olika myndigheter och orga-nisationer som skall möta människor i utsatta lägenskall lära sig mer om ett gott bemötande av dem somsöker myndigheten. Det här fallet anser jag vara etttypexempel på hur det inte får gå till.I ett betänkande av det slag som vi nu behandlarkommer massor av detaljfrågor upp från alla slag avmotioner, parti- och kommittémotioner likaväl somenskilda motioner. Ofta tar de upp någon lite speciellfråga, som inte är viktig för hela arbetsmarknadenmen som ändå är en liten del som behöver ändras föratt det skall bli lättare för människor att få jobb, be-hålla jobb och starta egna företag.Centerpartiet har i tre motioner, A209, A210 ochN238, tagit upp frågor om tryggheten för dem som ärdeltidsarbetslösa eller vill driva egna företag.Regeringen och andra talar mycket om att under-lätta för nyföretagande och att arbetslinjen skall gällaför den som står utan arbete. Då måste frågor som dehär lösas på ett tillfredsställande sätt. Som det ser ut har man ingen trygghet eller riskerar att förloraden om man startar eget eller tar ett jobb som inte harsamma omfattning som det man hade tidigare. Det ärbättre att gå på heltids a-kassa än att ta ett deltidsjobb,för om man blir arbetslös igen kan a-kassan ha redu-cerats till av deltidslönen. Individens skydd ärinte här relaterat till samhällets bästa, som vore attpersonen tog ett deltidsjobb hellre än att stämpla.Min fråga till blir: KommerSocialdemokraterna att ta upp de här och andra lik-nande frågor så att det blir en förbättring för de härgrupperna?Kooperativa lösningar på samhällsproblem ärheller inget att rekommendera om man skall räknamed att få ersättning från a-kassan när man blir ar-betslös. Den som råkar vara firmatecknare i ett för-äldrakooperativ räknas inte som arbetslös eftersomhon eller han anses vara delägare i ett företag. Det ärså orimligt att man kan tycka att varje människa medsunt förnuft skulle reagera. Man hindrar på det härsättet människor från att skapa kooperativ för att lösasina egna arbetslöshetsproblem.Kunskaper är viktigt att ha med sig i bagaget närman ger sig ut på livets långa resa. Tyvärr blir det därbagaget ibland omodernt, och somliga fick inte medsig tillräckligt från början. Därför är det viktigt attden stora satsning som inleddes ikunskapslyftet får en fortsättning. Det kommer alltidatt finnas de som går ut gymnasiet med för dåligabetyg, fel ämnen eller för få. Därför bör man utredaom det som första åtgärd när någon blir arbetslös äratt personen i fråga skall få läsa in gymnasiekompe-tens i kärnämnena med ersättning från a-kassan. Dethär är ett stort område, men man kan anta att ökadekunskaper gör människor mer anställningsbara iframtiden.En detalj som borde ha lösts redan tidigt i höstasär möjligheten att få a-kassa under ferier om man intekan få arbete. Som det ser ut tvingas mångaavbryta sina studier för att de inte kan överleva fram-för allt sommarlovet. De har inte rätt till a-kassa, ochför att få socialbidrag måste de stå till arbetsmarkna-dens förfogande. Det är lätt att förstå att människorupplever det som ett moment 22. Hur man än gör såstraffas man av samhället.Ännu en fråga till är: Kommerdet någon proposition, eller skall de här människornaäven denna sommar sväva i ovisshet om hur de skallklara sin försörjning?Den projektgrupp som utskottets majoritet hänvi-sar till har förvisso många frågor att ta upp i sitt ar-bete. Många av de här frågorna kräver också snabbalösningar. Så länge de inte är lösta kommer de attutgöra hinder för människor som vill skapa nya förut-sättningar för sitt eget liv. Dessutom innebär det attsamhället får bära kostnader som inte är nödvändiga.Att ändra regler och anpassa dem till det samhälle vi lever i är nödvändigt. Vi löser inte dagens ochmorgondagens problem på arbetsmarknaden medgårdagens lösningar.Herr talman! Jag står givetvis bakom samtligaCenterpartiets reservationer, men jag nöjer mig medatt yrka bifall till reservationerna 3 och 17.Anf. 184 ():Herr talman! Det finns en utbredd misstro mot attvåra socialförsäkringar fungerar när vi verkligenbehöver dem. Många är oroliga för att spelreglernainte skall ligga fast, att ersättningsnivåer skall ändrasöver och att ingångna löften plötsligt skallsvikas. Denna oro är lätt att förstå. Under 1990-talethar reglerna för de svenska socialförsäkringarna änd-rats hundratals gånger.De flesta av dessa ändringar är i och för sig små iden meningen att de inte berör så många individer,men å andra sidan kan just de individerna ha påver-kats på ett mycket långtgående sätt.Några tiotal av ändringarna kan definieras somstora genom att de berör många - det gäller bl.a.sänkningen av ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäk-ringarna - eller ha principiell räckvidd, som avskaf-fande av den allmänna arbetslöshetsförsäkringen, somkort hade införts av den borgerliga rege-ringen.Återkommande undersökningar visar att förtroen-det för socialförsäkringarna sjunker. Det är ett allvar-ligt problem genom att människors otrygghet ökar. Ikonjunkturskeden där en ökning av den privata kon-sumtionen vore önskvärd kan en sådan hållas tillbakshelt enkelt av att människor är så oroliga för sinframtid.Tjänstemannarörelserna, TCO och , har vi-sat starkt missnöje med den socialdemokratiska rege-ringen, som inte har förmått samla sig till en bra poli-tik när det gäller socialförsäkringarna. TCO-ordföranden har bl.a. sagt att hon tyck-er att regeringen lyssnar för mycket på LO.Trots att socialdemokratin ideologiskt bekännersig till försäkringsprincipen i välfärdspolitiken är manändå ständigt beredd att göra avsteg från principerna.En viss grupp skall gynnas, och en annan grupp skallmissgynnas. Låt mig påminna om några exempel urden socialdemokratiska politiken sedan valet 1994när det gäller just arbetslöshetsförsäkringen.· Den allmänna a-kassan avskaffades efter valet.Motivet ansågs allmänt vara att socialdemokrater-na fallit undan för att LO anser sig behöva fackli-ga a-kassor som argument vid sin medlemsvärv-ning.· Egenavgiften till a-kassan avskaffades, trotsenorma behov av intäkter. I stället infördes enhögre egenavgift i sjukförsäkringen, som redangick med överskott.· A-kasseersättningen sänktes från till 75 %trots ett löfte att höja den till . är den vis-serligen höjd igen.· Unga arbetslösa föreslogs gå miste om sin a-kassatrots att de kvalificerat sig för ersättning.Dessa exempel räcker för att visa att politikenpräglats av förvirring och en stor portion principlös-het.Grunden för de resurser som krävs för en generellvälfärdspolitik är arbetet. Arbete är också en förut-sättning för att kunna leva ett självständigt liv. Allamänniskor har också en skyldighet att försöka för-sörja sig själva. Staten bör omfördela samhälletsresurser så att alla - inte bara vissa människor - gesmöjligheter till självständigt liv. Staten skall viaskatter, avgifter och sociala trygghetssystem försökaminska skillnaderna mellan människor som beror påomständigheter som ligger utanför deras påverkan.Skillnader som skapar bättre totala förutsättningaroch villkor även för de sämst ställda skall däremotinte motverkas. En politik utefter dessa principeruppfyller bäst de liberala målen om alla människorsrätt till ett självständigt liv och till möjlighet att växa.Folkpartiet anser att det bör införas en allmän ochobligatorisk försäkring. Denna försäkring skall ge denenskilde ekonomiskt skydd när hon eller han söker nysysselsättning.Det måste alltid löna sig att arbeta. Försäkringenskall innehålla en självrisk som motverkar överut-nyttjande och stimulerar till arbete och till en så kortförsäkringsperiod som möjligt. Genom en försäk-ringsmässig koppling mellan avgifter och förmånerminskar de s.k. skattekilarna, och det lönar sig bättreatt arbeta.Försäkringen skall finansieras med avgifter ochmed direkta statsbidrag. Försäkringen skall huvud-sakligen finansieras genom egenavgifterna. Dettabidrar till att göra försäkringsmässigheten tydlig.För att förbättra lönebildningen bör medlemsav-gifterna variera mellan olika kassor med olika verk-samhetsområden beroende på löneläge och arbetslös-hetsnivå just där. Genom att försäkringen lyfts ut urstatsbudgeten och särredovisas ökar dess legitimitet.Det är viktigt att taket i arbetslöshetsförsäkringensätts så att det stora flertalet inkomsttagare liggerunder taket. Eftersom inga avgifter skall tas ut däringa förmåner finns måste taken för förmånen ochtaket för avgifter vara desamma. Vi i Folkpartietföreslår att taket i arbetslöshetsförsäkringen på siktskall vara detsamma som överenskommits för detreformerade pensionssystemet, nämligen 7,5 s.k.lönebasbelopp. En övergång till lönebasbelopp bety-der att förmåns- och avgiftstaket räknas upp medstandardstegringen i samhället.Arbetslöshetsförsäkringen skall alltså vara allmänoch obligatorisk. Vi folkpartister ser inga skäl tillvarför inte alla inkomsttagare som uppfyller kravet påen fast anknytning till arbetsmarknaden skall ha rätttill en inkomstrelaterad arbetslöshetsförsäkring. Mendet är också viktigt att betona att arbetslöshetsförsäk-ringen skall vara en omställningsförsäkring med långanknytning till arbetsmarknaden.Arbetslöshetsförsäkringen, som skall vara tidsbe-gränsad, bör också kompletteras med ett nytt skyddför utförsäkrade. Detta skydd skall inte, som socialbi-drag, prövas mot innehav av t.ex. bil, egen bostadeller sommarstuga. Ett villkor för stödet är självfalletatt individen står till arbetsmarknadens förfogande.Avslutningsvis, herr talman, vill jag också säga attdet är väldigt bra att biståndsarbetare och missionärernu får möjlighet att erhålla arbetslöshetsersättning ide fall de blir arbetslösa efter fullgjord tjänstgöring.Detta är ett krav som bl.a. folkpartisten framgångsrikt drivit med mycket starkt enga-gemang.Jag stöder naturligtvis samtliga reser-vationer, men nöjer mig med att yrka bifall tillreservation nr 10.Anf. 185 ():Herr talman! A-kassan är krånglig, dyr och byrå-kratisk. Kraven är för höga. Inför en sorts grund-trygghet i stället.Det som jag nu har sagt tycker över hälften av detillfrågade i en nyligen gjord undersökning. avdessa människor är för en allmän arbetslöshetsförsäk-ring för alla. vill att a-kassan skall varakvar på samma sätt som . Bland arbetslösa villnärmare ändra på a-kassan och ha ett systemmed grundtrygghet. Då skulle de som inte har rätttill a-kassa slippa leva på socialbidrag. Risken förrundgång mellan åtgärder och ersättningsperioderskulle avta.Dagens socialförsäkringssystem har vuxit fram urolika historiska förutsättningar och uppvisar tillsam-mans en brokig bild som är svår att förstå för de fles-ta. Mycket kan göras för att samordna system ochgöra dem billigare, enklare och mer lättbegripliga.Den översyn som skett i ett flertal utredningar desenaste åren har inte lett till förslag om den nödvän-diga förenklingen och samordningen av socialförsäk-ringssystemen. Problemet verkar vara att ingen tar detnödvändiga helhetsgrepp som behövs.I dag faller många långtidsarbetslösa ur a-kassesystemet. Exakt hur många svenskar som går påsocialbidrag därför att de är arbetslösa och inte med iarbetslöshetsförsäkringen är det ingen som vet i da-gens läge. Inträdeskraven är för hårda. De börsänkas, så att inte så många lämnas utanför.Till dagens betänkande har fogat ettsärskilt yttrande som behandlar vårt förslag om ettsamordnat ersättningssystem vid arbetslöshet, ohälsaoch föräldraskap.Herr talman! Socialförsäkringarna skall främst va-ra ett socialt skyddsnät som skall ge en grundläggan-de försörjning till den som av olika anledningar intekan försörja sig själv. Systemet skall vara heltäckan-de, så att så få som möjligt faller mellan stolarna ochtvingas leva på socialbidrag. Det innebär bl.a. attkvalifikationsregler och andra krav skall utformas såatt så få som möjligt utestängs.Försäkringarna skall i första hand tillgodose engrundtrygghet som alla solidariskt och efter förmågaskall bidra till att finansiera. Det bör inte vara enuppgift för det statliga försäkringssystemet att i varjeläge garantera att människor skallkunna behålla en gång uppnådd högre konsumtions-standard.En sådan garanti blir alltför dyrbar och kan likavältillgodoses av var och en med eget sparande elleregen försäkring. Det är viktigare att knappa skattein-komster i första hand används för att garantera en brastandard i den gemensamma vården, omsorgen ochutbildningen. Detta bör också ligga mer i välbeställdapersoners intresse än att de i varje läge skall få enstatlig garanti för sin konsumtionsstandard.För att tillgodose kraven på helhetssyn ochgrundtrygghet bör socialförsäkringssystemen utfor-mas med en kortvarig del, en omställningsförsäkring,och en del som skyddar vid långvariga inkomstbort-fall.Vi vill införa ett s.k. brutet tak under de två förstaåren som skall följas av en grundtrygghet som är likaför alla. I sjuk-, föräldra- och arbetslöshetsförsäkring-arna skall det införas ett tak på 6 ½ basbelopp.Ersättningsnivån bör höjas till för inkomstenupp till 4,2 basbelopp. Och för den del av inkomstensom ligger därutöver bör ersättningsnivån ligga på40 %. Då skulle det bli en mycket bättre fördelnings-politisk profil.Om försäkringen skall kunna bli heltäckande börkvalificeringsreglerna ändras. Vi vill att arbetsvillko-ret skall sänkas till fyra månaders arbete.Det är bra att regeringen nu skall se över arbets-löshetsförsäkringen i en arbetsgrupp. Att arbetsgrup-pen bl.a. skall titta på inträdesregler och arbetsvillkoroch eventuellt mildra dessa är bra.Herr talman! Det särskilda medlemsvillkoret harmedfört att människor inte riktigt vet om de är med ia-kassan eller inte. De vet inte heller om de verkligenuppfyller medlemsvillkoret eller inte. De svävar där-för i ovisshet. Det här framkom när arbetsmarknads-utskottet träffade Arbetslöshetskassornas samorgani-sation. Jag tänker t.ex. på dem med jourtjänstgöringeller korta vikariat. De kanske jobbar intensivt i tvåveckor, är borta och arbetar sedan i tvåveckor igen. Dessa människor kommer aldrig attkomma in i a-kassan. Det gäller t.ex. människor ituristbranschen, guider och översättare. Många avdem är, helt naturligt, kvinnor.Herr talman! har också invändningarnär det gäller de oerhört stränga villkoren med ka-rensdagar när man slutar en anställning utan giltiganledning. Utskottet gjorde vid förra behandlingenskrivningar som skulle vara generösa, men det har iverkligheten visat sig att de som har slutat sitt arbetebehandlas hårdare än andra kategorier.Det är bra att utskottet nu uttalar att arbetsgruppenskall se över de här reglerna; det gläder mig.Den arbetstagare som säger upp sig själv från enfast anställning utestängs från a-kassan under 45arbetsdagar. Undantag kan göras om synnerligenstarka hälsoskäl eller sociala skäl föreligger.Denna långa karenstid infördes av regeringen , och det underförstådda politiska budska-pet var att man i tider av hög arbetslöshet inte tolere-rar att människor slutar på ett arbete om det inte inne-bär att de går direkt över till en annan tjänst. Dettakritiserades av bl.a. Arbetslöshetskassornas samorga-nisation som menade att beslutet saknade ordentligtunderlag och att konsekvensanalysen var bristfällig.A-kassornas samorganisation hävdade att beslutetmotverkade sitt eget syfte, eftersom det skapade eninlåsning på arbetsmarknaden, som vare sig gagnarden som vill ta sig ifrån ett arbete eller den arbetslösesom skulle kunna komma i dennes ställe.Som arbetsmarknaden ser ut är det mycket svårtatt gå direkt från en tjänst till en annan om man intetillhör en exklusivt utbildad grupp, vars utbildning ärhögt åtråvärd. Att seriöst söka annat arbete är enheltidssysselsättning som är svår att förena med hel-tidsarbete. Detta bekräftas av de krav som samhälletställer på arbetssökande.Enligt en undersökning av hur arbetslösheten på-verkar attityderna, inte bara hos dem som står utanarbete utan också hos dem som har arbete, visar detsig att den grupp som skulle vilja säga upp sig från enfast tjänst för att söka annat arbete - det är så mångasom - mådde väldigt dåligt, t.o.m. sämre ändem som hankade sig fram mellan vikariat.För mig innebär den här regeln att möjligheten attutvecklas i sitt arbetsliv eller göra någonting kon-struktivt åt en ohållbar arbetssituation förbehålls devälbärgade som har möjlighet att leva på sparadepengar i två månader.Människor som av olika anledningar mår dåligt påsin arbetsplats och som kanske t.o.m. får läkarintygpå att de är i psykisk obalans på grund av hur det ärpå arbetsplatsen får inte den behandling som kanskekunde ha förväntats.När man efter stor ångest har lämnat sin arbets-plats möts man av beskedet att man har 45 arbetsda-gars karenstid vad gäller a-kassan. I den situation somman då befinner sig är det ett hårt slag. Man skallbetala hyra, dagis m.m. Och när allt faller sönder tarman till slut till drastiska åtgärder och klarar sig interiktigt längre.Med dessa ord vill jag yrka bifall till reservationnr 4 i betänkandet och också meddela att Miljöpartietkommer att stödja reservation nr 18.Anf. 186 () replik:Herr talman! Jag måste säga att jag blir storligenförvånad när jag hör inlägg. Denpolitik som beskrivs där skiljer sig markant från denpolitik som har ställt sig bakom i form avutskottets förslag, socialdemokraternas förslag.Här hör vi talas om brutet tak, ersättningsnivå på85 %, som arbetsvillkor, ändrade reglernär det gäller karensdagar osv. På en rad punkterskiljer sig det som nu har doku-menterat som förslag ifrån det förslagsom man har ställt sig bakom vid utskottets behand-ling.Min fråga till är: Finns det ettlöfte om att alla de saker som förekom i anförandetkommer att behandlas i den arbetsgrupp som ärtillsatt, eftersom det inte finns några reservationermer än när det gäller en liten bifråga i utskottets be-tänkande?Anf. 187 () re-plik:Herr talman! När det gäller frågorkan jag säga att vi har en reservation, och den gälleravstängningsreglerna. Men jag skulle egentligen intebehöva reservera mig, eftersom utskottet har skrivitatt arbetsgruppen skall se över de här inlåsningsef-fekterna på grund av de karensdagar som finns. Menjag kommer ändå att yrka bifall till den reservationen.När det gäller de andra sakerna är det som vi harsagt väl känt av utskottet. Detta har jag pratat . Dessa synpunkter har vi alltid haft. Vi haralltid väckt stora motioner om detta. Men det här åretväckte vi inte motionen om arbetslöshetsförsäkringen.Jag har däremot ett särskilt yttrande om det som jaghar sagt förut och även påpekat i våra budgetmotio-ner.Anf. 188 () replik:Herr talman!