prot · GM0941 · 1999-01-19 00:00:00 — Utöver dessa harLars frågat om vilka initiativ jag avser taför att· förbättra redovisningen av engagemangför minröjningen,· utveckla Totalförsvarets ammunitions- och min-röjningscentrum, SWEDEC, till ett svenskt ochinternationellt testområde för minröjningssystem,· testa och utvärdera och andra företagsminröjningssystem och· marknadsföra och andras fordon för ma-skinell minröjning.Låt mig få diskutera de frågor som ställt och som jag inte har berört. Självklartär vi fullt beredda att komma till kammareoch utskott och att med skrivelser i ökad utsträckningredovisa såväl minröjningsinsatser som andra inter-nationella insatser.När det gäller SWEDEC vill jag framhålla attFörsvarsmakten har för avsikt att vidSWEDEC testa och utvärdera olika minröjningssys-tem.Jag sade, fru talman, inledningsvis att interpella-tionsfrågorna är viktiga. Jag har med det sagda för-klarat regeringens politik inom detta angelägna områ-de. Det är avslutningsvis min förhoppning att ettfortsatt gott samarbete mellan alla intressenter kanbidra till att minska problemen i mindrabbade ländervärlden över.Anf. 40 ():Fru talman! Låt mig tacka försvarsministern försvaret. Alla som har sett minproblematiken och dessverkningar på nära håll vet ju att detta kanske är denstörsta enskilda faktorn för väldigt många människornär det gäller betydelsen av insatser. besitteren bred kompetens på det här området med avseendepå utveckling av materiel för att identifiera och röjaminor. Det gäller både företag, ,och för att nämna någraexempel.Jag förstår att försvarsministern och försvaret är iett ganska svårt ekonomiskt läge. Men det är som jagser det av stor vikt att Försvarsmaktens ekonomiskaproblem inte får förhindra en omfattande satsning påatt vidareutveckla den svenska minröjningskompeten-sen. Det är viktigt att en sådan prioritering också synsi den praktiska politiken. Därför är det mycket posi-tivt att fattat beslut om attbli en viktig minröjningsaktör som avser att genomfö-ra insatser i mindrabbade stater.Min första fråga till försvarsministern avsåg detnordiska försvarsministersamarbetet och dess inrikt-ning på minröjning. beslutade de nor-diska försvarsministrarna att samordna sina satsning-ar på minröjningsområdet. De nordiska staterna ut-sågs till minkoordinatörer för att förbättra samord-ningen, och utsågs till leading nation.Men som har gått har alltför litehänt. Jag tror att grundproblemet är att minkoordina-törerna har saknat befogenheter att ge sig in i samar-betsprojekt som kostar pengar. I det läget finns det enrisk att det bara blir en diskussionsklubb. Jag tyckeratt det är lite oroväckande, och jag skulle vilja vetamer om vilka ytterligare åtgärder försvarsministernanser att det behövs från hans sida för att få fart pådet nordiska samarbetet så att det inte stannar vidavsaknaden av pengar.Mina andra och tredje frågor gällde om försvars-ministern avser att ta något initiativ för att svara pådet norska intresset om samfinansiering av den s.k.konstgjorda hundnosen och för att stödja FOA:sforskning om minornas molekylvandring.Jag noterar med tillfredsställelse och glädje detbesked som försvarsministern ger när det gällerRäddningsverkets beslut att delfinansiera både FOA:sforskning och den konstgjorda hundnosen. Verket harsåvitt jag förstått avsatt tillFOA:s forskning och till denkonstgjorda hundnosen avseende . Ochmer pengar kommer, det förutsätter jag. Verketkommer att få klartecken att omfördela tio miljonerkronor till förmån för sin minröjningsverksamhet.Detta är bra, men det krävs ytterligare finansieringfrån svenska myndigheter, och jag noterar med till-fredsställelse att regeringen i sitt regleringsbrev slagitfast att Försvarsmaktens forskning och teknikutveck-ling skall stödja minröjningsarbetet. Försvarsminis-tern säger i sitt svar till mig att både FOA:s forsk-ningsprojekt och den konstgjorda hundnosen därmedär en fråga för Försvarsmakten. Det måste, tycker jag,betraktas som en tydlig signal från regeringen om attFörsvarsmakten bör satsa på dessa projekt.Försvarsmakten föreslog ju regeringen redan förett år sedan att man skulle satsa 10-15 miljoner kro-nor på att utveckla en s.k. multisensor. Häravsågs bl.a. efter vad jag förstått den konstgjordahundnosen. Försvarsmakten har ännu inte fått någotkonkret svar från regeringen och har därmed intefattat något beslut om vare sig FOA:s molekylvand-ring eller Biosensor Applications konstgjorda hund-nos. Däremot har den parlamentariska försvarsbered-ningen slagit fast att det är speciellt viktigt att ut-veckla teknik för att lokalisera var det finns respekti-ve inte finns minor. Det är just detta som både FOA:sprojekt och den konstgjorda hundnosen syftar till.Jag vill därför fråga försvarsministern om han an-ser att Försvarsmakten bör genomföra sitt tidigarelämnade förslag och satsa omåret på utveckling av en s.k. multisensor där en del avpengarna kan användas till forskning om molekyl-vandring och utveckling av den konstgjorda hundno-sen.Anf. 41 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka försvars-ministern för svaret på min interpellation.I början av 80-talet sålde sprängmedel föröver en och en kvarts miljon landminor till i och . Dessa landminor, somSaddam bl.a. vräkt ut i irakiska ,drabbar nu civilbefolkningen oerhört hårt. Det härvisar att har en del i skulden för minproble-matiken. Vårt land har bidragit till de 50-100 miljo-ner landminor som skördar över 20 000 offer.Jag menar att vi i och med det här har ett direktansvar för att delta i minröjning i fattiga och krigs-härjade länder vilkas civilbefolkning drabbas och attvi måste göra vad vi kan. Det är därför med glädjesom jag konstaterar att försvarsministern delar Miljö-partiets syn i den här försvarspolitiska frågan.Man kan då tycka att det vore naturligt att För-svarsmakten tog sitt ansvar och började bygga uppsvensk minröjningskapacitet, inte minst mot bak-grund av att det militära hot som motiverat Försvar-smakten inte längre finns. Men så har inte skett. Istället är det som tar ett samlatgrepp för att stärka minröjningsförmåga. Detär som i vår testar mekanis-ka minröjningsmaskin, inte Försvarsmakten. Och detär som har gått in och avsattpengar och resurser för att utveckla ny teknik för atteffektivisera internationell minröjning.Det här är självklart initiativ från Räddningsverketsom jag välkomnar. Även när det gäller framtagandetav ny teknik på det här området noterar jag en samsynmellan försvarsministern och planerar nu att bli en egen min-röjningsorganisation för att genomföra insatser idrabbade stater. Verket skriver i ett PM från att man nu vill avsätta ytterligare tio miljonerkronor för att vidareutveckla minröjningsförmåganunder 1999. Men detta, skriver man, kan endast skeom en omfördelning av verkets ekonomiska medel fårske.Det här är ett förslag som knyter väl an till För-svarsberedningens rapport, där jag återigen noterar ensamsyn mellan Socialdemokraterna och Miljöpartietnär man slår fast att bör utveckla enförmåga som aktör på minröjningsområdet.Jag vill därför fråga: Kan försvarsministern redannu, i den här debatten, lova att ver-ket kommer att få omfördela tillförmån för minröjningsarbete?Och jag har en fråga till. Försvarsdepartementetuppgav att minröjning skulle ha högstaprioritet inom ramen för Försvarsmaktens internatio-nella verksamhet. Trots det uppgick För-svarsmaktens samlade satsning på internationell min-röjning till av Försvarsmaktens budget.Det kan man ju knappast beteckna som specielltmycket för ett område som skall ha högsta prioritet.Det finns onekligen en diskrepans här mellan ord ochhandling.Jag är i och för sig övertygad om försvarsminis-terns goda vilja att genomföra kraftiga ompriorite-ringar till förmån för internationell minröjning, ochom att det är en äkta vilja. Men jag är också överty-gad om att överbefälhavaren gör en annan priorite-ring, och jag menar att det inte räcker med att rege-ringen gör markeringar i regleringsbrevet till Försvar-smakten. Skall det ske en omprioritering så krävs detmer än så.Därför är min andra fråga till försvarsministern:Vilka ytterligare initiativ tänker han ta för att För-svarsmakten skall kunna genomföra enomfattande satsning på att utöka den svenska minröj-ningskapaciteten?Anf. 42 ():Fru talman! Jag vill också tacka för svaret på in-terpellationen. Just att det är tre interpellanter visarvidden av det här, att det är ett stort intresse kring dehär frågorna och hur viktiga de är.Personminorna utgör ett oerhört stort problem förmånga fattiga stater runt om i världen. Och det finnsenligt FN ungefär 120 miljoner minor utlagda. Det ären grym förlängning av ett krig som kanske har slutatmen som fortfarande lemlästar och dödar människoroch hindrar återflytt och normalisering. Vem villplöja en åker? Vem vill använda en väg? Och kanman flytta till en by när man vet att man kan trampapå en mina och dö eller bli förstörd för livet?Om man skulle desarmera minor i den takt somman gör skulle det ta 1 innan alla ärborta. Så kan vi inte ha det. Vi måste snabba på. Där-för är jag väldigt glad för de mycket positiva svarsom försvarsministern har givit på interpellationerna.Jag reagerade på uppgifterna i Morgonekot den 14december om att Biosensor Applications, med denkonstgjorda hundnosen för att lokalisera landminor,var på väg att flytta till eftersom svenska myn-digheter inte ansåg sig ha råd att finansiera det härutvecklingsarbetet. Att den här hundnosen är fantas-tiskt bra har ju många intressenter sagt.Min första fråga gällde om man hade möjlighettill den här samfinansieringen. har vi fått svaret attRäddningsverket faktiskt har fattat ett beslut om attgöra det här. Jag vill bara ytterligare understryka attdet är oerhört viktigt att det blir ett beslut om attRäddningsverket får lov att överföra 10 miljoner,förändra i sin budget avseende 10 miljoner, så att detblir verklighet att man utvecklar det här. Detta har juflera av interpellanterna tryckt på, så jag hoppasverkligen att försvarsministern kan svara på detta ipositiv anda.Det andra gällde Försvarsmaktens budget. Det ärviktigt att man också där går från ord till handling ochser till att det i Försvarsmaktens budget också finnsen möjlighet att utveckla den här verksamheten.Försvarsministern säger att det inte finns någonanledning att detaljstyra. Men i regleringsbrevet 1998fanns också den här inriktningen, att man borde vida-reutveckla kunskaperna och möjligheterna att upp-täcka och röja minor. Och blev det ju inte någotsärskilt gott resultat. När man gjorde minröjningarna iVästsahara visade det sig att det fanns en del storabrister, både när det gällde att lokalisera minorna ochnär det gällde teknik för att röja minorna. Därför trorjag att det är oerhört viktigt att det blir ett ordentligtpolitiskt beslut från försvarsministern om att manskall jobba med de här frågorna. Det skall inte barabli ord utan ordentliga beslut, så att det blir ett tryckpå försvaret i detta avseende.Därför skulle jag vilja fråga om försvarsministerntänker se till att ÖB den här gången verkligen fattarbeslut om omfördelning till förmån för minröjnings-verksamheten. Vi har länge talat om att utvecklaminröjningsförmågan, och är det faktiskt på tidenatt man går från ord till handling, eftersom det är enoerhört angelägen uppgift.Anf. 43 ():Fru talman! Vi vet ju alla att det finns ett brett ochstort engagemang, inte minst i denna kammare, förminröjningsfrågor och minfrågor i största allmänhet.Det är ju en bakgrund till att vi har lyckats uppnå debeslut som vi har på det här området.Jag tycker kanske att interpellanterna ibland un-derskattar de viktiga beslut som vi har fattat. När jagläste interpellation tidigare i dagväckte det farhågor som också underströks av LarsÅngströms inlägg här. Vi har, inte minst från Jönkö-pingsbänken här i kammaren, medverkat till att dethar tagits kliv framåt. Det går ju inte att så fort manhar nått ett delmål börja tala om att splittra resurserna.Om man skall kunna nå bra resultat är det viktigt i stället verkar för en större samordning. De härinläggen och den ena interpellationen känner jag enviss oro över.Man har inrättat ammunitions- och minröjnings-centrumet, SWEDEC, i . Och den organisatio-nen har under det som den har varitverksam genomfört sina tidigare uppgifter, och ocksåutökat sin verksamhet, enligt många bedömare ochenligt mitt förmenande på ett mycket bra sätt ochenligt de politiska intentioner som vi bl.a. har formathär i denna kammare.Man har utökat kursutbudet för såväl försvar-smaktens som RPS behov. Man har utökat den inter-nationella verksamheten i form av fördjupade kon-takter med de baltiska staterna. Det har varit en fort-satt utbyggnad av en särskild informationsdatabas förminröjare. Man har organiserat och utbildat detsvenska ammunitionsröjningskompaniet i Västsaharaoch skapat ett kontaktnät såväl inom som utom lan-det.Man har inhämtat erfarenheter bl.a. från Västsaha-ra. Svårigheten med var ju faktiskt ett avmotiven till att vi skulle inrätta ett centrum. Vi vissteju att problembilden var så komplex att man inteskulle klara av att utveckla dessa metoder om maninte inrättade någon form av centrum. Att det är svå-righeter i , och att dessa kan skilja sig frånAfghanistan eller var ju ingen överrask-ning, utan det var ju ett av motiven för den här verk-samheten.Man vill bygga upp kunskap genom olika infor-mationsutbyten inom och utom landet. Man har lo-kala tankar kring metoder och lämplig utrustning. Nustår man i och vill gärna ta ett steg till.Därför vill jag ställa en fråga till försvarsministern:Vilka möjligheter skall den del av försvaret i Eksjösom är beredd att ta ett ytterligare steg få att ocksågöra det? Vilka möjligheter skall man få för att byggavidare på och vidga sin kompetens inom fältarbets-området och på minröjningsområdet på det bästasättet?Man vill ha en tydlig kompassriktning. Och jagtycker att det är positivt att det här intresset finnsinom den lilla försvarsmakten. Då är det också viktigtatt man får dessa resurser. Jag kan förstå om för-svarsministern inte här vill svara detaljerat. Men detgår ju ändå att ge ett svar på frågan om han liksomjag kan se en fara i att man här driver frågan om ensplittring av resurserna från olika politiska håll ochfrån myndighetshåll. Det ser jag som ett stort hot motatt verksamheten utvecklas på ett positivt sätt.Anf. 44 ():Fru talman! Både Mine-Guzzlern och framför alltbiosensorn för att detektera trotylmolekylen är braexempel på de spin-off-effekter som den kompetentaförsvarsindustrin har gett.Det finns all anledning att lägga ned tid, energioch kraft på att försöka sanera minproblemet ochhantera minorna.När jag i går besökte och bl.a. tittade påMine-Guzzlern, som är helt uppbyggd av civila kom-ponenter, tog man upp ett problem som känns liteabsurt, nämligen att den här minröjaren är klassadsom övrigt krigsmateriel. Den får alltså inte säljas tillstora delar av de områden som har minproblem, dettatrots att maskinen är byggd helt av civila delar. Dengår i arbete och kan sommest hottas vid trans-port. Det känns alltså inte som något väldigt offensivteller defensivt vapen. Det framstår inte alls som för-svarsmateriel, och det framstår som orimligt att intet.ex. skulle kunna få köpa en sådan här ma-skin för att röja de minor som besvärar och gör tillva-ron till ett elände för dem där nere.Jag vill fråga: Avser försvarsministern att vidtanågra åtgärder, så att den här minröjaren kan säljastill de områden där minproblemen kanske är allrastörst?Anf. 45 Försvarsminister ():Fru talman! När det gäller frågavill jag nämna att jag inte är helt nöjd med aktivitets-nivån bland de nordiska minkoordinatörerna. Det haratt göra med finansieringsproblem. Jag avser därföratt gå igenom detta inför att de nordiska försvarsmi-nistrarna träffas på sina halvårsvisa möten för att seom det finns någonting jag kan göra så att det gårbättre.Men i det nordiska sammanhanget vill jag ändåsäga att jag inte ser några som helst problem med attdet är en genuin nordisk samverkan.Det är mycket som sker genom norsk medverkandärför att man har en etablerad förmåga i det norskasamhället. Jag ser inga problem med att vi här vand-rar mellan och , och för övrigt mellande andra nordiska länderna, myndighetsmässigt, fö-retagsmässigt och organisationsmässigt.När det gäller fråga om de 10miljoner kronor som lär vara på gång enligt ett öns-kemål från för en omfördel-ning kommer jag att pröva det när skrivelsen harinkommit och se vad det finns för möjligheter. Jagkan säga att jag allmänt är positiv till att göra föränd-ringar inom materielframtagande från resurser knutnatill invationsförsvaret till resurser för annan verksam-het som har att göra med totalförsvarets uppgifter.Men jag måste få väga och se vad som är alternati-vanvändningen i ett möjligt kommande förslag frånStatens räddningsverk.En annan fråga har framskymtat i flera av inläg-gen kring Försvarsmakten. Det har förts fram fråge-ställningar av och ,och för övrigt också av . Gör Försvar-smakten vad Försvarsmakten bör göra? Jag vill härnämna att i det regleringsbrev som har gått ut i åråterkommer på punkt efter punkt uppdrag till För-svarsmakten när det gäller förbandsuppsättning,forskning och materielprocesser. Gång på gång finnsdet redovisat att det skall ske återrapporteringar tillregeringen.Det är den typ av styrning som är den normalaoch enligt min mening den riktiga i relationen mellanregeringskansli och myndigheter. Det betyder att jagkommer att ta på fullt allvar de återrapporteringarsom kommer att ske. På samma sätt har skett med deredovisningar där FOA kvartalsvis redovi-sat den process kring minröjnings- och ammunitions-röjningsutveckling som pågår.När det gäller fråga om ochSWEDEC utvecklar sig SWEDEC till en anläggningdär man också använder sig av andra finansiärer vidutveckling och tester än sådana som tillhör Försvar-smakten. Det är jag mycket positiv till. Det gällerRäddningsverket och om jag inte är felunderrättadockså norska insatser.Slutligen till . Jag är icke i regering-en ansvarig som föredragande när det gäller fråge-ställningar kring vår försvarsmaterielexport. Jag villbara göra den bemärkningen att mycket av det som vitalar om som minröjning av humanitärt slag ändå ärutbildningsmässigt, organisatoriskt och materielmäs-sigt knutet och sammanfört med utbildning och ut-veckling för ammunitions- och minröjningsverksam-het för nationella försvar i händelse av krig.Anf. 46 ():Fru talman! Låt mig än en gång tacka försvarsmi-nistern för svaret. Jag tror att vi är eniga om att detarbete som utvecklats inom det nordiska samarbetetär väldigt bra och att det kan ge väldigt positiva re-sultat. De nordiska länderna har en stor grad av sam-syn i dessa frågor. Det är också positivt att det harvisat sig finnas en så stor vilja från exempelvis Norgeatt delta i projekten. Problemet har ibland varit peng-arna.Jag är tacksam och glad för det besked som för-svarsministern ändå ger när det gäller viljan och be-redskapen att se över hur det nordiska samarbetetfungerar. Det gäller kanske framför allt att fundera påjust pengarna. I grund och botten är det stora proble-met som vi måste fundera på hur vi styr. För oss somär här gäller inte den stora diskussionen på vilket sättman styr. Det kan ibland handla om regleringsbreveller om konkreta pengar och anslag. Det viktiga ärändå i slutändan att man uppnår resultat och att dethänder saker.Det är det som har föranlett flera av interpellatio-nerna. Det har ändå gått där det har funnitsklara och tydliga politiska signaler utan att man förden skull har upplevt att det fått något totalt genom-slag ute i organisationen. Jag kan till viss del förstådetta. Försvaret befinner sig i en svår situation medstora omställningsprocesser framför sig. I det läget ärdet förstås svårt att säga att vi borde göra stora omp-rioriteringar för att uppnå ett visst delmål, som är ettmycket viktigt mål, framför andra, som man kanskeborde göra med minröjningen.Det finns förstås den enkla vägen ut, som kanskeandra förespråkar. Det är att göra stora satsningar påalla områden inom försvaret och inom försvarsindust-rin. Men i det läge som vi är vet de flesta av oss attförsvaret står inför stora ekonomiska problem somkommer att ställa krav på omprioriteringar. I det lägetär det än viktigare att från politiskt håll och från rege-ringens sida tydligt markera vad man prioriterar, ochdå kanske inte bara i regleringsbrev.Vi vet hur regleringsbrev brukar fungera. Detfinns många signaler. De anger inte alltid en inbördesprioritering och vad som är viktigast för Försvar-smakten att här och ta sig an. Jag begär inte någrabesked här och om de 10-15 miljonerna. Jag för-står att försvarsministern inte vill diskutera budget-sammanhang i en sådan här debatt. Det är oerhörtviktigt att regeringen också med ekonomiska styrme-del visar vart man vill nå inom det här området ochatt det verkligen är ett prioriterat område. Man fårinte bara stanna vid de i och för sig väldigt bra menkanske otillräckliga regleringsbreven utan måsteockså fundera på de andra bitarna.Anf. 47 ():Fru talman! Jag tackar försvarsministern för sva-ret. Jag tolkar det första svaret positivt. Om det finnsmöjligheter kommer försvarsministern att se till attRäddningsverket får omfördela 10 miljoner i sinbudget för att öka minröjningskapaciteten och möj-ligheterna att arbeta.Det andra svaret är jag inte riktigt lika nöjd med.Jag delar inte försvarsministerns optimistiska syn påatt formuleringarna i regleringsbrevet kommer att fåverkningar i verkställighet hos Försvarsmakten.Redan för ett år sedan krävde Försvarsdeparte-mentet av Försvarsmakten att man skulle redovisaolika förslag för att öka minröjningskapaci-tet. I det svar som överbefälhavaren kom med den16 redovisades mycket riktigt förslagtill en kostnad av . Det motsvararvad svensk militär förbrukar . Detvar allt vad förslag som överbefälhavaren kundeprestera.Det är samma sak i den budget som regeringenpresenterade . Där finns också formulerat attförmågan till minröjning skall utökas och att manskall organisera och utveckla snabbinsatsstyrkan såatt ytterligare minröjningsarbete kan tillföras. Detfinns tydligt redovisat i budgeten. Men i överbefälha-varens rapport från berörsknappast frågan om minröjning.Jag har därför svårt att se lika optimistiskt somförsvarsministern gör på att överbefälhavaren skullelåta de uppgifter som finns formulerade i reglerings-brevet verkställas. Jag är rädd för att återrapporte-ringen kommer att lika bli tunn och substantiellt brist-fällig som sedan.Anf. 48 ():Fru talman! Jag tycker inte att vi skapar splittringnär vi tar upp den här frågan. Jag upplever att beho-ven är så stora och att alla goda resurser behöversamlas för att komma åt problemen. Då kan det finnasolika tekniska lösningar. Det gäller att samla allaresurser.Jag är också glad att vi fick besked om att för-svarsministern skall se positivt på att Räddningsver-ket får omfördela de 10 miljonerna. Det är väldigtviktigt att det blir ett beslut så att man kan fullföljaden intention man har.När det gäller Försvarsmaktens intresse av ochmöjligheter att utveckla minröjningskapaciteten är detväldigt viktigt att ha uppföljningskrav. Det är oerhörtviktigt att ha sådana och att se till att följaupp dem än bättre. Som sade har mantalat väldigt mycket om det, men det blir väldigt liteav det hela. Vi ser fram emot de uppföljningsrappor-terna. Vi som sitter i försvarsutskottet kommer natur-ligtvis också att följa upp den här frågan.Anf. 49 ():Fru talman! Jag vill än en gång understryka attverksamheten på SWEDEC i befinner sig i ettuppbyggnadsskede. har vi varit eniga om attdet har varit viktigt. Vi har lyckats få detta till stånd.Det kan vi vara väldigt glada åt tillsammans. Men nustår vi inför frågan om hur vi skall utveckla dettavidare. Var skall vi lägga resurserna? Vi vet ju allihopatt de ekonomiska resurserna är begränsade. Detgäller att handha dem på det effektivaste sättet.Jag anser att man motverkar syftet att få en braoch framtidsinriktad minröjningskapacitet om manlägger ut detta på väldigt många olika händer.