prot · GN095 · 1999-09-20 00:00:00 — Mot den bakgrunden förstårjag att nye talesman, den gamle parti-sekreteraren, nu försöker skriva om den ekonomiskahistorien.Gunnar talade om det budgetsanerings-arbete som inledde i början av 90-talet.Det var nog den mest magstarka omskrivning avsvensk ekonomisk historia som vi har sett på i varjefall . Han skulle ha kunnat säga: nu om ursäkt för det budgetarbete som vi bedrev ibörjan och som ledde till ett fullständigtekonomiskt moras i den offentliga ekonomin. Det gårbra för därför att den regering som tillträddeefter val har tagit itu med det enorma of-fentliga underskott som åstadkoms av regeringenBildt.Det är lite trist att behöva börja sin karriär somekonomisk talesman med att diskutera vad som händei . Jag trodde att vi hade lagt detbakom oss, i varje fall som debattämne. Men, GunnarHökmark, när regeringen avgick 1994 var un-derskottet i de offentliga finanserna av brutto-nationalprodukten. talar vi om ett överskott. Vihar som ambition att från dessa i underskott gåtill ett överskott om i de offentliga finanserna.Jag vet att den moderate partisekreteraren gärnavill se en annan beskrivning av vad som har häntunder 90-talet, men jag tror att det vore bättre att bytaspelplan, talar också om att regeringeninte presenterar någon affärsidé. Jag tycker att det ärett missledande sätt att se på samhällsekonomin medmedborgaren som ett slags objekt som man kan han-tera hur som helst. är inget företag i traditio-nell bemärkelse. är ett land bestående avlöntagare, företagare, pensionärer och andra gruppersom gemensamt har tagit och tar ett ansvar för denekonomiska utvecklingen. Om man ska tala om nå-gon vision i det som den socialdemokratiska rege-ringen har om dagens och framtidens , är detnaturligtvis ett som präglas av uthållig till-växt och social rättvisa. Det är långt från den affärsi-défilosofi som representerar.Gunnar sade att allt färre får försörjaalltfler i . Det är bara attläsa i finansplanen, där vi kan konstatera att ,när regeringen fick avgå, sysselsatte sig avden vuxna befolkningen i åldern i arbete. är vi på väg mot , och regeringens mål är att80 % av befolkningen ska vara 2004. Detär raka motsatsen till det som sade.Jag tror inte att det är någon idé att i första handägna tid åt att diskutera det som har hänt. Det vore istället intressant att diskutera vad som ska hända iframtiden. Jag inser att både ochandra borgerliga företrädares fullständiga avsaknad isina inlägg av en diskussion om fördelningspolitikenär ett tecken på att man inte är intresserad av vilkenfördelning vi har av våra resurser i framtiden.Jag kan konstatera att budgetpropositionens olikaförslag innebär att den tiondel av svenskafolket som har de lägsta inkomsterna får en ökning avsina disponibla resurser . Den tion-del som har de högsta inkomsterna får en ökning medbara hälften så mycket. Det är socialdemokratiskfördelningspolitik.Om detta hade de borgerliga inte någonting att sä-ga, och om de hade sagt någonting hade de förmodli-gen menat att det varit felaktigt, eftersom de läggerfram förslag som i stor utsträckning har precis motsatteffekt.Mats talar i likhet med andra borgerliga fö-reträdare om att det går bra för . I nästa ögon-blick säger han med ett stort antal ord: Passa på nunär det går bra för att öka utgifterna så myck-et som möjligt och minska inkomsterna så mycketsom möjligt! Vi såg vad det receptet ledde till i börjanpå 90-talet: växande utgifter och minskande inkoms-ter. Det ledde till en ekonomisk kris som det har att komma ur.Jag vill påminna om att det ändå var så, MatsOdell, att ni inte lyckades infria alla era löften omutgiftsansträngningar. Låt mig bara påminna om attkristdemokraterna föreslog att man skulle satsa 10miljarder på sjukvården. Det genomfördes aldrig. Detär klart att det hade varit ytterligare 10 miljarder ibudgetunderskott om det hade genomförts.Nu föreslår regeringen att vi ska satsa visserligeninte 10 men 9 miljarder åren framöver på kommunersoch landstings gemensamma sjukvårdsinsatser. Jagutgår från att inser att det nu finns eko-nomisk grund för att dela ut dessa 9 miljarder. Det är inte bara ett löfte utan någotsom är på väg att bli verklighet, i motsats till de 10miljarder som talade om i börjanpå 90-talet.Sjukvården är oerhört central för framför allt våraäldre, och i de prioriteringar som regeringen har gjortunder senare år har vi lyft fram vården och omsorgenom barnen och om de äldre, liksom inte minst sjuk-vården, skolan och den högre utbildningen. Det ärmot den bakgrunden oerhört viktigt för våra äldre attvi nu gör denna stora satsning på sjukvården fram-över. Socialministern presenterar en nationell sjuk-vårdsplan, som naturligtvis ska genomföras i samver-kan med våra sjukvårdshuvudmän med det somkommuner har ansvar för på sina respektive områden.Det är oerhört viktigt att det kan ske på det sättetatt kommuner och landsting med egna resurser ochegna inkomster kan vara med om att finansiera ensådan sjukvårdsutbyggnad utöver det som staten kanbidra med genom de 9 miljarderna. I det läget är detallra viktigaste för kommuner och landsting att vi fåren bra tillväxt åren framöver.Som nu senast sade ökar jukommunernas inkomster med 25 miljarder kronornästa år som ett resultat av att vi nu har en växandetillväxt i svensk ekonomi. För varenda tiondel mersom vi får i tillväxt kommer kommun- och lands-tingssektorn också att kunna bygga ut sjukvården,skolan och andra oerhört centrala områden.När jag lyssnade till framhöll hon attCentern tog ansvar för en del av budgetsaneringenunder föregående mandatperiod. Det är riktigt. Cen-tern medverkade i den borgerliga fyrpartiregeringentill rätt många av de bekymmer som vi har jobbatmed . Men det är riktigt att Centernockså har tagit en stor del av ansvaret för att återställaekonomin.Samtidigt säger att det inte sker någrastrukturförändringar just , när tillfället är ganskagynnsamt för att åstadkomma strukturförändringar.Jag skulle vilja påminna om det som rege-ringen och även har understött, somverkligen tillhör de stora strukturförändringarna isvensk ekonomi . Hela saneringen avde offentliga finanserna, budgetprocessen, utgiftsmå-len har varit en del av detta arbete, liksom hela dis-kussionen om nya roll. Pensionsrefor-men har väckt internationellt uppseende och erkän-nande. Det ses med avund i många andra länder att vihar åstadkommit en god pensionsreform för framti-den. Avregleringen av olika marknader har skärptkonkurrenstrycket och kan sänka priserna för framti-den.Det är många saker som kan krediteras kontotStrukturförändringar som förändrar vår ekonomi, ochi budgetförslaget går vi ett steg vidare med sänkning-ar av marginaleffekterna som leder till att fler kansöka sig ut på arbetsmarknaden, att fler känner att detär god ekonomi att också söka arbete.De regionala tillväxtavtalen är oerhört väsentliga idet här sammanhanget, eftersom de tar vara på denkraft som finns i varje region, i varje län, i varje delav vårt land. Självfallet ska staten samspela med destarka krafter som finns i kommuner, i landsting, ilöntagarorganisationer och i företagarorganisationeroch som föder nya lokala idéer. I det sam-spelet tror jag att mycket av den framtida regionalpo-litiken finns.Jag har lite svårt att förstå den sammanfattningsom ägnade sig åt när hon sade att det vis-serligen går bra för , men att alla förlorar justnu. Det höll på något vis inte ihop logiskt. Det kanskeinte heller var tanken.Det är inte någon kommunakut som har startats,. Det är en kommundelegation som har till-sats. Det är inte akuta, brådstörtade insatser dethandlar om. Det handlar om att en del av harbetydande problem med utflyttning, med minskatbefolkningsunderlag. Det är en strukturförändringsom måste ske i många kommuner och landsting. Därmåste staten hjälpa kommuner och landsting attkomma i den ekonomiska balans som harfattat beslut om att alla ska ha . Det är ettarbete som inte sker . Det är inte något akutarbete. Det är ett långsiktigt strukturarbete som kom-muner, landsting och staten ska göra i samverkan. Vihar sett till att det i budgetförslaget finns reella resur-ser , året därpå, och åren fram-över. Om vi kan gå in med ett sådant arbete tror jagatt vi också kan se till att hela får en chans attutvecklas.Jag noterar med anledning av an-förande att hon i motsats till sade att dethade hänt en del när det gäller strukturförändringarunder senare tid. Hon markerade EU-medlemskapet,skattereformen, budgetreformen och liknande. KarinPilsäter och får väl debattera sins emellanom det har gjorts strukturförändringar eller inte, efter-som förnekar strukturförändringar och KarinPilsäter räknar upp ett antal sådana som hon tyckerhar genomförts.Men det mer intressanta och viktiga när vi nu haren bättre ekonomisk situation tycker jag är att det målvi har ställt upp, att vi ska ha i överskott över enkonjunkturcykel, inte är ett mål som är kortsiktigt iden bemärkelsen att vi nu tror att vi bara skafå en bra konjunktur och sedan är det över. Vi trornaturligtvis att vi ska ha en mer bestående konjunk-turutveckling. Det här målet ska kunna leva under enlite längre period.Det är viktigt, och jag instämmer gärna i det somMatz sade i slutet av sitt anförande, attdet vi föreslår i form av sänkta skatter, det vi föreslåri form av reformer på olika områden är väl finansie-rat. Därför skulle det vara intressant att se om KarinPilsäter och andra, som säger att man kommer attföreslå ännu mer av skattesänkningar på olika områ-den, också förmår att finansiera dessa ännu mer vid-gade skattesänkningar och om det ska ske på dettraditionella sättet, nämligen att man minskar insat-serna för de arbetslösa, minskar ersättningen för dearbetslösa och minskar ersättningen för de sjuka. Ärdet just de som har burit tunga bördor som igenska få bära ännu tyngre bördor som ett resultat av från borgerligt håll vill driva en annan fördel-ningspolitik än den som regeringen nu föreslår, dvs.en fördelningspolitik där de grupper som har relativthyggliga inkomster ska få mer skattesänkningar à laFolkpartiet och och där de grupper somvi i första hand värnar om, låg- och medelinkomstta-gare, ska få stå tillbaka även i fortsättningen.Hela budgetpropositionen har tillväxt och rättvisasom tema, en uthållig tillväxt och en social rättviseut-veckling. Det innebär att vi tar ett ansvar för kom-mande generationer genom att vi prioriterar fortsattavbetalning på statsskulden, genom att vi prioriterarfortsatta insatser för att pressa tillbaka arbetslöshetenför att nå våra sysselsättningsmål. Vi prioriterar denregionala balansen genom ytterligare insatser för dekommuner och landsting som har det allra svårast. Viprioriterar just utbyggnaden av sjukvården, som inteminst de äldre har störst anledning att känna tillfreds-ställelse över. I samverkan med kommuner ochlandsting och med en ökad tillväxt kan vi få både nyastatliga och nya kommunala resurser för sjukvårdenoch omsorgen. Framför allt ser vi till att de ungaerbjuds en bra utbildning . Som ett viktigtfördelningspolitiskt inslag för våra barn och vårabarnfamiljer kan vi också via höjda barnbidrag och via en maxtaxereform ytterligare radi-kalt sänka de marginaleffekter som gör att vi får ettökat arbetskraftsutbud. Det gör att vi kan förhindradet som en del tror kan inträffa, men som jag tror attvi kan hålla ordning på, nämligen att vi får en så hetekonomi att vi får tillbaka inflationstendenser och attvi inte får den balans som vi vill eftersträvai vår ekonomi, den balans som ska ge oss en hållbartillväxt framöver och som ska innebära att vifortsätter en social rättvisepolitik.(Applåder)Anf. 9 () replik:Fru talman! I regeringens budgetproposition stod iinledningen att man nu sätter punkt för 1990-taletsekonomiska politik. Om det vore så väl. Sanningen äratt den politik som förs nu är den vi får leva med ibörjan av nästa sekel, på samma sätt som vi i daglever med den politik som fördes under 1980- och1990-talen.Jag tycker att det är slående att när finansminis-tern går upp och säger att det inte finns någon annanän socialdemokraterna som har bidragit till att någothar gått bra för , tvingas han här i kammarenstalarstol räkna upp ett antal av de strukturella föränd-ringar som har genomförts och som sannerligen intehar drivits fram från den kanten av svensk politik:Riksbankens oberoende, avregleringarna och EU-medlemskapet, som det väl var lite si och så med, föratt bara nämna några av de åtgärder som finansmi-nistern pekade på.Jag säger detta därför att när vi diskuterar dennapolitik måste man om man ska vara seriös undvikasådana här målfotografier som visar att det är bra justnu. Det räcker inte som beskrivning. Det intressantaär varför det har gått bra och vad som krävs för att detska gå bra.Det är i det perspektivet, fru talman, som det sak-nas någonting fundamentalt i regeringens ekonomiskapolitik. Det saknas en analys av de problem som finnsi det svenska samhället. Antingen är det så att de intefinns. Segregationsproblemet finns inte. Avfolk-ningsproblemet i många olika regioner är inte någotproblem. Utflyttningen av företag är inte något pro-blem. Eller också är det så att regeringen inte serdessa problem eller att regeringen inte har någonpolitik för dessa problem.Jag skulle vilja fråga om han villbeskriva vad regeringen avser att göra för att flerföretag ska växa fram och att det ska bli ett stopp påutflyttningen av svenska företag. Är det inget pro-blem?Det står i finansplanen att många branscher i Sve-rige lider av bristande konkurrens och att den avregle-ring jag tidigare berörde måste fullföljas. Jag kannämna tre branscher som präglas av bristande kon-kurrens, nämligen vård, omsorg och skola. De liderav bristande mångfald, vilket drabbar de enskildapatienterna. Här finns den stora skiljelinjen mellanoss och socialdemokratin. När ni talar om vården,omsorgen och skolan, talar ni om landsting ochkommuner, medan vi talar om patienternas rätt attsjälva välja vård, elevers och föräldrars rätt att väljaskola, de äldres rätt att själva bestämma över sinvardag.Vi ser i dagens tidning att pekarpå att pengarna inte når fram till skolorna, att pengar-na inte når fram till eleverna. Det skulle vara intres-sant att få veta vilka planer regeringen har för att föramakten till de enskilda människorna när det gällerbesluten om skolan och sjukvården. Den enskilde skakunna bestämma mer och kommunerna lite mindre.Mångfalden ska bli större och tryggheten i välfärdendesto starkare. Problemen finns inom sjukvården,skolan och omsorgen. Ni gör ingenting åt det. Vikommer att redovisa en politik för hur enskilda män-niskor ska kunna stärkas.(Applåder)Anf. 10 Finansminister () replik:Fru talman! Jag uppskattar att gjorde ett nytt försök att skriva om den ekono-miska historien . Det är ett faktumatt den moderatledda regeringen åstadkom ett eko-nomiskt moras som det har tagit att ta itu med.Gunnar efterfrågar en analys av hur re-geringen ser på dagens och framtidens problem iSverige. Han nämner särskilt frågor kring segrega-tion, avfolkning och utflyttning av företag. Jag före-ställer mig att den lösning vill anvi-sa är att marknaden ska klara av problemen, segrega-tionen, utflyttningen av företagen och avfolkningen.Det är precis tvärtom. Den segregation som finnspå många håll i vårt land , som yttrar sig i högrearbetslöshet för invandrare, den avfolkning som sker ivårt land, som yttrar sig i att företagen har färre ar-betstillfällen, och den utflyttning som har skett avenskilda företag, har varit en konsekvens av en eko-nomi och marknad där de politiska inslagen inte harvarit tillräckligt starka för att ge t.ex. invandrarna ettstöd i deras jobbsökande. Det är därför arbetsmark-nadspolitiken läggs om, just för att invandrarna viakompetensutveckling och yrkesutbildning ska kunnasöka jobb i fortsättningen. Det är därför arbetsmark-nadspolitiken läggs om så att de långtidsarbetslösa,med många invandrare, ska få chans till en bra start iarbetslivet. Det är därför regeringen har arbetat inten-sivt med de regionala tillväxtavtalen för att stärka deregioner i landet som har haft de största svårigheternaatt få ett fotfäste för arbetsplatser och företagsamhet.Det är därför regeringen har satsat allt för att få tillstånd en ekonomi i balans för att förhindra att företagslås ut på grund av icke sunda statsfinanser. Därförhar sunda statsfinanser, låg inflation och låg räntavarit en absolut förutsättning för att äntligen få entillväxt som gör att efterfrågan ökar. Det är efterfrå-gan som är alla företags främsta faktor för att växaoch bli större.Den nuvarande utvecklingen med fler och fler fö-retag som har intresse av och vill etablera sig i Sveri-ge är ett exempel på att det ekonomiska arbetet harvarit framgångsrikt för att få balansen i ekonomin ochden tillväxt som sker.Jag ska svara på fråga om re-geringens analys av utvecklingen . Denallra mest betydelsefulla sektorn är kompetensut-veckling. Det handlar om att ge näringslivet, företa-gen, arbetsgivarna, kompetent arbetskraft, och att setill att de arbetslösa och arbetssökande får den kom-petens som efterfrågas av företagen. Att gifta ihop detvå intressena, att mäkla ihop arbetsgivarnas önskanom utbildad arbetskraft och de arbetssökandes önskanom ett jobb, är oerhört viktigt. Detta underlättas av attvi fått utrymme i budgetförslaget för att lägga storaresurser på kompetensutveckling. Det är det allraviktigaste.Jag håller med om att det vore bra om vi kundeöka konkurrensen, framför allt i de delar av näringsli-vet som medverkar till att prisnivån är för hög i för-hållande till utlandet.Anf. 11 () replik:Fru talman! tycks inleda varjeanförande med att tala om att han inte ska tala omgårdagen. Sedan använder han en stor del av anföran-det till att tala om den och undviker att tala om mor-gondagen. Jag ska inte gå in i en allmän käbbeldebattom hur saker har varit, men jag rekommenderar BoRingholm att läsa s. 24 i hans egna finansplan angå-ende den ekonomiska utvecklingen . Där står att resultatet och inledningen av avskräcker.Är i övrigt tveksam om när sane-ringen började är det bara att läsa röstprotokollen idenna kammare. Var så pass generös och se att vilever i en långsiktig utveckling.Det är på grund av denna långsiktiga utvecklingsom jag finner det angeläget att fundera kring vad vigör för att det ska gå bra för och männi-skorna i under och de kom-mande åren därefter.Jag blev bekymrad nu när finansministern var up-pe i talarstolen. Jag hade frågat honom hur han ser påproblemen i en lång rad olika områden. Jag vet intehur den övriga kammaren noterade saken, men jagupplevde det som att han inte ser problemen. Hannämnde över huvud taget inte utflyttningen av företa-gande, ägande och företagsverksamhet. I stället häv-dade han att bilden är den omvända. Har man denverklighetsbilden, fortsätter man att gå i sammagamla ullstrumpor som ledde oss in istora problem.Det vore bra, , om regeringens före-trädare, i stället för lite allmänna slabangformulering-ar, talade konkret om de förändringar som krävs. Jagär övertygad om att om vi ska klara de problem somfinns inom sjukvård, som möter våra elever och äldre,krävs det ökad mångfald och konkurrens i samhället.Ni bekämpar just nu den mångfalden. Ni bekämpardärmed också en del av den ekonomiska dynamiksom skulle kunna kombineras med en växande socialtrygghet.Det vore bra om regeringen i denna finansplan, idenna budgetproposition, hade redovisat vad man villgöra för att öka människors sociala trygghet. Det ärinte bara fråga om allmänna bidrag utan just medhjälp av fler och växande företag, fler och nya jobb.Där saknar ni besked. Det är det som är dilemmatmed denna politik. Det är därför som läget är allvar-ligt för , och det är därför som vi med kraftkommer att lägga fram ett annat alternativ.Anf. 12 Finansminister () replik:Fru talman! är det viktigt förföretagen att det finns en god efterfrågan på derasvaror och tjänster. Det är också viktigt för företagenatt det finns välutbildad arbetskraft till de platser somföretagen kan erbjuda. Det är vidare viktigt för före-tagen att de har goda betingelser för sin näringsverk-samhet. Det sker bl.a. via de förslag om sänkta skatterför företagen som finns i budgetpropositionen.Jag tror att det här sammantaget kan innebära attvi och åren framöver har ett näringsklimat somär väldigt förmånligt och att vi får en kraftig syssel-sättningsutveckling. Det är ingen tillfällighet att vi desenaste månaderna har haft den kraftigaste utveck-lingen av sysselsättningen , då vi börja-de med arbetskraftsundersökningarna.Det är mycket glädjande om de grupper som hit-tills har stått utanför arbetsmarknaden i för stor ut-sträckning, som invandrare, arbetshandikappade ochlångtidsarbetslösa, nu får chansen att komma in. Detfinns konkreta förslag i budgetpropositionen somunderlättar dessa gruppers inträde.För att inte minst bryta segregationen är det oer-hört viktigt att vi ger våra invandrare en chans attkomma in på arbetsmarknaden. Regeringens förslagom att den som har varit långtidsarbetslös mer än tvåår ska via en kraftig samhällssubvention kunna kom-ma in på olika arbetsplatser är en uppmaning till allaarbetsgivare och alla företag att fundera på om de intekan bidra till att bryta segregationen genom att geinvandrare den chansen på arbetsmarknaden.Det är ett stycke mycket god socialdemokratisknäringspolitik och sysselsättningspolitik som presen-teras i budgetpropositionen. Men det är också viktigtatt näringslivet, inte minst i internationellt avseende,är konkurrenskraftigt. Det är mot den bakgrundensom jag gärna ser att konkurrensen och konkurren-strycket kan växa i många branscher, för att vi skakunna hävda oss internationellt och för att vi skakunna pressa ned de prisnivåer som är förhöga i vissa branscher jämfört med omvärlden.Det vore intressant om hade någotbidrag till den konkurrensdiskussionen. I övrigt ver-kar det som om mest är intresserade avatt diskutera konkurrensen inom vården. Vi har tyvärrsett alltför många exempel på olika konkurrensinslagi sjukvården och äldreomsorgen som har slutat på ettsätt som medborgarna nog inte har uppskattat särskiltmycket.(Applåder)Anf. 13 () replik:Fru talman! Jag hade räknat med att komma inefter den borgerliga attacken.Jag ska ta upp en sak. Vi är överens om det mestai politiken efter de diskussioner vi har haft, men vi äroeniga på vissa punkter och har och har haft skildameningar. Vi har lagt fast utgiftstak för år 2000och 2001, och dem ska vi leva med. Vi har fått enbudget som kanske är den bästa under dessa tak. Jagtror att jag och finansministern är överens om att manförst ser på vilka inkomster man har och sedan kan sepå vilka utgifter man kan ta på sig. Jag tror att det ären god syn. De utgiftstak som läggs framåthar bidragit till budgetsaneringen och förenklat bud-getprocessen - alldeles säkert i regeringskretsen.Vi sätter ju preliminära tak här i riksda-gen, och det måste betyda att de kan ändras. Jag villfråga finansministern: man ändra ett utgiftstak?Jag menar att man kan det under vissa omständighe-ter, t.ex. höja det eller sänka det. Under vilka omstän-digheter kan man göra det? Det måste man fråga sig.Om man har 100 i inkomst och sätter av 90 till ut-gifter och 10 till sparande kan det verka klokt. Manska inte göra slut på alla pengar utan spara, precissom jag lärde mig i Lyckoslanten en gång. Det ärklok politik. Men om man då får 110 i inkomst ,alltså en oväntat hög inkomst, skulle man då kunna tasig före att säga att man det året har råd med 93 iutgifter och ändå kan öka sitt sparande från 10 till 13,och t.o.m. i det läget avstå en del av löneförhöjningentill chefen, dvs. betala tillbaka skatt? Kan man tänkasig en sådan åtgärd?Det är det som våra diskussioner ibland handlarom när vi diskuterar utgiftstak. Kan man övervägadet, finansministern?Anf. 14 Finansminister () replik:Fru talman!