prot · GN0940 · 1999-12-06 00:00:00 — Tack vareen annan BNI-beräkning och en förbättrad tillväxtökar inte anslagsramen med 500 miljoner som mantrodde då, utan med 1,3 miljarder. Detta gör att av dereserverade medlen på 2,9 miljarder kommer 2,1 attbetalas ut. Det återstår alltså 800 miljoner av 2,9miljarder - inte 900, utan 800 miljoner.Min ambition i det fortsatta arbetet är att försökaminska reservationerna. Ni som har granskat budge-ten ser att vi under slutet av fort-farande har över 3 miljarder i reservationsanslag. Jagtror att det är utomordentligt viktigt att kunna trappaned de här reservationerna.Jag fick också en fråga om . Det var braatt jag fick den igen. Erfarenheterna av utvecklings-samarbetet med är goda. Biståndet går tilljordreformer, till MR och demokrati och till hiv ochaids. När vi pratar om demokrati och mänskliga rät-tigheter är det viktigt att minnas att vi inte kan lämnade människor som bor i de här fattiga länderna åt sittöde. Det finns en förpliktelse att stödja dem i derasutveckling.Anf. 60 ()replik:Fru talman! Jag tar frågan om pengarna först. Attbiståndet ökar beror ju på att vi har den här procent-beräkningen. Antingen det ligger på 0,72 eller 0,8eller är det hela kopplat till BNI. Stiger BNI såstiger också detta. Det är ju bra - det var det som vartanken från början.Men vad var det som hände nu? Jo, när manskulle gå ned till ett budgettak tog man frånbiståndet, dvs. Det var detsom kritiserades hårt. Varför skulle biståndet, sombara står för av statsbudgeten, helt plötsligt ståför av besparingarna? Det har ju orsakat enmassa bekymmer. Det var då som statsrådet lovade att allt skulle läggas tillbaka. Det ärbara att konstatera - antingen det var 800 miljonereller 900 miljoner så skulle pengarna tillbaka. Här ärdet alltså fråga om ett löftesbrott. Det var det som jagvar ute efter. Är statsrådet beredd att medverka till attdetta löftesbrott inte blir verklighet, och att man istället lägger tillbaka pengarna? Det har inte alls medde andra pengarna att göra.Jag hoppas att rapporten kommer i sam-band med att budgeten läggs fram. Den är nämligenett jättebra kunskapsmaterial för oss när vi skrivervåra motioner. Det var därför jag tog upp frågan omVietnam och Zimbabwe.Om vi tar t.ex. frågan om kan jag sägaatt det står att dock är underställt målet attbibehålla enpartistaten. Vi tycker att det är fel att varadär så aktivt med den regeringen.När det sedan gäller och de fattigamänniskorna vill jag säga att det går alldeles utmärktatt stödja dem via enskilda organisationer. Man behö-ver inte gå genom regeringen om det nu är en enparti-stat.Anf. 61 Statsrådet ():Fru talman! Vi pratar faktiskt om vad som ligger ibudgeten . Där har det handlatom en summa mellan tre och fyra miljarder. Dethandlar om 3,4 miljarder efter den fördelning somfanns . ser den annorlunda ut, men detär fortfarande samma summa som vi ökar med nästaår, vilket innebär att utbetalningarna ökar till 0,8 %av BNI. Det är en väldigt bra situation som ger ossmöjligheter att göra betydligt mer saker änvad vi har åstadkommit detta år.När det gäller frågan om hur vi ska arbeta för ettsamhällsskick präglat av demokrati i våra samar-betsländer vill jag säga att jag ser demokratimålet intebara som ett mål utan också som ett medel. Vad vivill stödja är en demokratisering. Vi vill stödja defattiga människorna som också bor i dessa länder, ochframför allt vill vi ha en öppen kanal för att kunnadiskutera med de styrande i landet. Jag har väldigtsvårt att se hur avbrutna samtal och avbruten kontaktska kunna leda till förbättringar och till en ökad de-mokratisering.Att ställa villkor för sitt bistånd visar sig ändå haen förhållandevis liten effekt. Jag tror att vi i vårtfortsatta samarbete - i vårt partnerskap - ska sökaefter gemensamma värden och försöka bygga på dem.De utredningar som har gjort visartydligt att villkor i biståndet har en väldigt liten ef-fekt.Anf. 62 ()replik:Fru talman! Jag vill höra med biståndsministernlite grann om direktiven till den kommande utred-ningen eftersom hon aviserade att de kommer ganskasnart. Jag tycker att det är intressant att få inblick ivilka möjligheter kommittén har att titta på frågorna iett lite mer långsiktigt och globalt perspektiv ochutifrån tanken om ett rättvist miljöutrymme - det somkallas faktor 10. Man talar ofta om hur vi i i-lädernabör ändra på vårt levnadssätt för att ge utrymme förde fattiga människorna att ta del av den lilla kaka vigemensamt förvaltar.Förutom de globala miljöfrågorna gäller det ocksåhandel. Kommer de aspekterna att komma in i dennautredning, eller är det väldigt sektorsuppdelat ochinriktat på traditionellt bistånd även när det gällerutredningen?Anf. 63 Statsrådet ():Fru talman! De direktiv som regeringen ska be-sluta om bygger, som jag sade i mitt anfö-rande, väldigt mycket på resultatet av en förändradvärld. Det är en värld där alltfler är beroende och därdet både finns en större samhörighet och ett störreavstånd. Sammanflätningen mellan sektorer ochmänniskor ser helt annorlunda ut än för bara 30år sedan när våra nuvarande biståndsmål börjadeformuleras. Detta kommer naturligtvis att vara enviktig utgångspunkt i utredningens arbete.Frågorna både om handel och miljö kommer avnaturliga skäl också att behandlas i denna utredning.När det gäller miljöfrågorna kan jag säga att vi dis-kuterar dem alltmer också i biståndssamarbetet. Mil-jökonsekvensanalyser görs inför varje projekt ochvarje insats som ska genomföras. När det gäller vårtgemensamma bistånd inom EU har Amsterdamför-draget lett till att också miljön har fått en mer fram-skjuten ställning. På utvecklingsrådets senaste möteunder det finländska ordförandeskapet stod ocksåmiljöfrågorna oerhört högt på dagordningen.När det sedan gäller handeln kan jag säga att ettökat marknadstillträde och ökade möjligheter för vårasamarbetsländer att utveckla sina jordbruk och handlamed sina jordbruksvaror kommer att vara av oerhörtstor vikt för deras utveckling.Anf. 64 ()replik:Fru talman! Jag tackar för den informationen. Detkänns positivt att vi kan få en bred utredning somtittar på helhetsperspektivet. Det gläder mig att han-delsfrågorna kommer in. har vi väl-digt mycket sett på handelsfrågorna utifrån industri-ländernas behov. De fattiga länderna och deras behovhar väldigt lite vägts in i de handelsavtal som harträffats och som man har arbetat med. Detta kännsväldigt positivt. Det ger möjligheter att kanske ocksåfå en helhetsbild och få ett bistånd som taransvar för helheten. Det känns väldigt bra.Anf. 65 Statsrådet ():Fru talman! Jag har inte så mycket att tilläga merän att jag kan bekräfta det . Det kommer att bli en bred utredning där justsamverkan mellan olika områden kommer att varaviktig att belysa. Det handlar om att våra olika politi-kområden behöver gå i takt för att vårt biståndsarbeteoch vår biståndspolitik ska bli så effektiv och bra sommöjligt. Därför är det oerhört viktigt att det är enparlamentarisk kommitté och att alla partier är repre-senterade. Som jag sade tidigare är utgångspunktenatt vi ska försöka nå en bred uppslutning omkring detframtida utvecklingssamarbetet.Anf. 66 ():Fru talman! Jag vill också passa på att hälsa bi-ståndsministern välkommen till denna kammardebatt.Jag tyckte också att det var ett bra anslag som bi-ståndsministern hade i sitt inledningsanförande.Framför allt uppskattade jag mycket att barnperspek-tivet poängterades i så pass stor omfattning. Bak-grunden till att jag uppskattar det vet biståndsminis-tern mycket väl. Vi har ett gemensamt förflutet häroch har drivit ett samarbete i dessa frågor tidigare isamband med att vi tog fram en barnstrategi.Vi har betonat från Moderata sam-lingspartiets håll att det är oerhört viktigt att få frambarnperspektivet just i utrikesfrågor och biståndsfrå-gor - inte minst när det gäller kopplingen till demo-kratiutveckling och mänskliga rättigheter. Barn ochungdomar har ju en viktig roll. Deras utveckling ochmöjligheter till utbildning är någon sorts garant för attsköra demokratier ska utvecklas tillstabila demokratier. Missar man det är man ganskailla ute.Jag har egentligen begärt ordet för att jagvill något kommentera den rapport som vi har fått.Utrikesrådet skriver på försättssidan atthan beklagar att det inte har varit möjligt att färdig-ställa hela årsrapporten . Jag tycker också att detär ledsamt att det är på det sättet, men vi har faktisktfrån Moderata samlingspartiets sida valt att inte re-servera oss på den här punkten. Vi tycker nämligenatt ansvaret för att den här rapporten inte har kommiti tid ska läggas på rätt person. Det vore inte rätt avmig att stå i kammaren och klandra den nuva-rande biståndsministern för detta.Jag måste dra lite historia och tala om bakgrundentill att en del av den här rapporten ligger på riksda-gens bord i dag.Vi har från Moderata samlingspartiethaft ett krav om att vi inför budgetarbetet, när detgäller framför allt internationellt bistånd, ska ha enrapport att luta oss mot för att se hur läget är när detgäller mänskliga rättigheter och demokratiutvecklingi våra samarbetsländer. Och vi har så småningomockså fått andra partier med oss på det här kravet.Detta är ett krav som går långt tillbaka i tiden. Mankan säga att det har varit en process. Vi har fått arbetaganska hårt för det.Det sägs att man inte har haft tid att ta fram engenomarbetad rapport. Det är ett bra anslag i rappor-ten; det är inget fel på den rapport som ligger framförmig. Det är klart att man kan ha synpunkter, men jagska återkomma till det. Man har haft tid på sig. var socialdemokraterna inte villiga att gåså långt i utrikesutskottets betänkande som till attskriva regeringen på näsan i form av ett tillkännagi-vande om att den här rapporten skulle tas fram. Mendet fanns en konsensus i utskottet om att den härrapporten skulle tas fram. Det hände ingenting. Detkom ingen rapport. ställde sigen enig riksdag bakom ett tillkännagivande till rege-ringen om att en rapport skulle tas fram somett instrument när vi skulle fördela våra biståndsre-surser.Nu kom rapporten inte , som K-G Biörsmarkhar sagt, men den finns på bordet. Och vi ska varatacksamma för det. Man kanske ska utkräva någonsorts ansvar. Då får jag säga att jag hoppas att dennuvarande biståndsministern kommer att vara fre-kvent i kammaren. Endast hot mot rikets säkerhetborde avhålla henne från att vara här. Så var det intemed hennes företrädare. Under /99hade jag inte möjlighet att debattera en enda gångmed biståndsminister , vilket är mycketanmärkningsvärt. Att han dessutom, enligt K-G Bi-örsmark, hanterade sanningen illa när han någon gångvar här och yttrade sig är också intressant ur mångaaspekter.Jag kan försäkra kammarens ledamöter om att det,när vi insåg att rapporten inte skulle komma fram itid, var mycket nära en KU-anmälan. Det här var enbeställning från riksdag till regeringen sominte hade verkställts. Men vi tog kontakter på olikasätt med . Vi kände till svårig-heterna. Man hade inte tillsatt någon biståndsminister.Ansvaret för biståndsfrågorna låg på utrikesministerni avvaktan på att man skulle utse en ny biståndsmi-nister. Man kan alltså egentligen inte klandra för att den här rapporten inte harkommit fram. Det ansvaret ligger någon annanstans.Jag är full av beundran över att den här rapporten harkommit fram. Jag kan inte förstå att man på mindreän har kunnat åstadkomma så här myck-et. Det är inte alls dåligt, och rapporten är inte dålig.Det är ett mycket intressant anslag, och jag hoppas attvi kommer att få en mycket intressant diskussion, såatt vi kan utveckla det här till ett verksamt instrumentnär vi ska ta ställning till dessa svåra frågor.Jag har läst samtliga gula rapporter - det är ingensom tror mig när jag säger det - som tenderar att blimer omfattande som går. De kommer frånvåra svenska ambassader i utlandet. Det är varierandekvalitet på dem. Man kan väl ändå utgå från att de haranvänt sig av ungefär samma material: State Depar-tements stora rapport som kommer och ävenAmnestyrapporteringen. Det finns en massa andrarapporter också.Även den här rapporten - som jag har läst - visaratt man har använt sig av ambassadernas material.Det innebär att det är samma underlag. Det är kanskeinget fel att använda sig av ett sådant material. Menman skulle kanske vilja ha en mer svensk inriktningpå det hela. Man kanske skulle vilja veta lite mer omvad svenska insatser har betytt. Och vi skulle kanske iden här typen av rapport kunna få lite mer beskrivethur olika projekt har slagit ut och vad de har fått föreffekt. Det skulle vara en bra ledning för ledamöternai utrikesutskottet när de ska ta ställning till olika frå-gor.Jag tycker att det är en god prestation att man harlyckats ta fram den här rapporten . Jag vetprecis hur många veckor man har haft på sig. Jag hoppas, liksom K-G Biörsmark ochandra, att vi ska ha en fullödig rapport i godtid i samband med att budgetarbetet startar.Sedan har jag några kommentarer om medbäring på mänskliga rättigheter och demokratiut-veckling.Det är under krigstillstånd och under lågintensivakonflikter som de flesta övergrepp sker när det gällerbrott mot mänskliga rättigheter. Vi har i reservationnr 23 i betänkandet utvecklat vår syn på det här till-ståndet. Jag citerar ur den reservationen:"En tredjedel av länder befinner sig nu ikrigstillstånd som berör av befolkning-en på kontinenten. Krigen och oroligheterna förödermänskligt liv och försvårar eller omöjliggör normalutveckling. En stor del av de krigförande staternasresurser ägnas åt krigsansträngningar.Ett första steg för att skapa förutsättningar för ettökat välstånd i regionen måste därför vara att få stopppå de pågående krigen. FN måste priorite-ra fredsfrämjande insatser i . Det är obegripligtatt säkerhetsrådet, med sitt ansvar för internationellfred och säkerhet, förhållit sig så pas-sivt i de afrikanska krigen. Redan FN:s skandalösauppträdande i samband med folkmordet i harfått folk att misströsta om FN. Organisatio-nens fortsatta passivitet i är uppseendeväckan-de. "Vidare står det:"Att få stopp på krigen och möjliggöra samtalmellan de krigförande parterna är första prioritet, mendet räcker inte med detta. Det måste också byggas enorganisation för att förebygga framtida konflikter.Sverige bör inom EU och i FN ta initiativ till en afri-kansk freds- och säkerhetsordning. "har också berört detta, och jag troratt det är oerhört viktigt att vi tänker på detta. Dethandlar om kopplingen mellan det som utspelar sigvarje kväll på TV - när dessa krig i skildras -och de övergrepp som sker mot människor i detta fall.Det är viktigt att vi kraftsamlar för att förebygga ochfå stopp på kriget.Vi har en bestämd uppfattning när det gäller bi-ståndet, nämligen att det inte ska utbetalas till rege-ringar som grovt och systematiskt kränker de mänsk-liga rättigheterna. Det innebär inte att vi säger attfattiga och behövande människor i dessa länder skabli utan bistånd. Det är inte fråga om det, men vimåste alltså kanalisera det via andra organisationer,så att biståndet blir effektivt och inte går till korruptaregeringar eller regeringar som inte tar tag i dessafrågor. Svenskt bistånd ska självfallet inte användas ikrigföring, och det ska framför allt inte gå till ländersom börjar anfallskrig. Det är otänkbart. Men man fåroftast gå in med katastrofhjälp och annat i dessa situ-ationer.Jag har inte mycket mer att tillägga. Jag ville göradessa påpekanden. Jag ser, precis som andra har sagt,fram emot att vi får en ordentlig rapport. Vi har yrkatbifall till en reservation. Jag instämmer i det yrkandet.I övrigt har jag inga tillägg. Vi har flera reservationersom vi naturligtvis står bakom, men för tids vinnandehar vi begränsat oss till ett yrkande. 67 ():Fru talman! Jag vill inleda med att kommenteraden del av det som här förde fram.Hon lade mycket tid vid den här rapporten. När detgäller denna tycker jag att det är oerhört viktigt attkunna skapa samstämmighet i så grundläggande frå-gor som vilket arbetsmaterial vi har att tillgå i ut-skottet, inte minst för att ha samma informations-grund att stå på. Däremot vet jag inte om jag kan delahistoriebeskrivningen. Vi har dock haft diskussionerkring hur ledamöterna ska kunna känna att man fårsitt behov tillgodosett på bästa sätt. Jag är glad att vinu är framme så att alla, åtminstone nästan, kännersig nöjda.Däremot är jag kanske lite tveksam till de öpp-ningar gjorde mot att bygga in väldigtmycket mer i en rapport framöver. Jag tror att manska vara försiktig med att här väga in åtgärderna.Dem ska man kanske väga mot resultatet i andraformer.Jag vill också gärna kommentera detta medstrukturer för att förebygga krig i . Visst kan vikänna att det finns oerhört mycket kvar att göra på detområdet. Förutom att vi kan göra insatser via interna-tionella organisationer, EU och FN har naturligtvisAfrikas ledare själva ett ansvar. Men vi kan inte skri-va någon på näsan hur man ska göra. Vi kan intetrycka på någon en modell, för då tror jag inte att denblir effektiv. Detta måste komma utifrån de här län-dernas egen vilja. Men behovet finns naturligtvis där,och det finns också strukturer att byggavidare på.Jag inser redan nu att tiden är begränsad, men dedelar vi inte hinner ta upp här får vi väl återkommatill i replikskiftet.Fru talman! Jag kan inte förbigå det faktum attdetta är den allra sista biståndsdebatten , dettaårhundrade och t.o.m. detta årtusende. Inte heller kanjag förbigå det faktum att jag besökte RobbenIsland, denna vindpinade, historiska ö utanför Kap-staden i där flera av nuvarandeledare tvingats tillbringa stora delar av sitt liv. Att gårunt på ön och inne på fängelset guidad av f.d. poli-tiska fångar var en mycket stark upplevelse för mig.Samtidigt blev det så tydligt att det spelar roll vadenskilda mindre nationer gör, att man kan utformaoch ge effektivt bistånd, att verkligt partnerskap ärmöjligt samt att det är möjligt att vinna över till synesoövervinneliga och omöjliga odds. Man har lyckatsvända med dess bittra historia till attbli en symbol för framtiden och en historia för ossövriga att lära av, och det tycker jag är mycket starktoch framsynt. Man fick reflexioner till den debatt viför här hemma om rasism, nazism och vitmaktmusik.Det kändes som om vi här hade mycket att lära.Fru talman! Detta 1900-tal har i många avseendenvarit en blodig kulmen på ett årtusende fyllt av stri-digheter, av politiska, etniska och religiösa motsätt-ningar. Mycket kommer vi att få bära med oss som enryggsäck in i nästa årtusende, men vi måste ansträngaoss än mer för att skapa en global fredskultur. Det vikan konstatera är att mänskliga rättigheter får alltstörre utrymme och tyngd i det internationella pers-pektivet, i de samtal vi för politiker emellan och ifrivilligorganisationernas arbete.Nu på tröskeln till nästa millennium kan vi, lik-som , reflektera övervissa fundamentala frågeställningar på ett existenti-ellt, filosofiskt och moraliskt plan. Jag tycker attdessa frågeställningar anknyter väldigt mycket tillbiståndet och den här biståndsdebatten:- Vill vi dela vår framtid med alla andra människorpå denna planet?- Uppfattar vi framtidens utmaningar på sammasätt?- Kan vi hitta gemensamma lösningar?- Känner vi oss delaktiga i andra människors ut-veckling och öde?Jag tror att vi kan säga ja på de flesta av dessafrågor. Kanske är det dock tveksamt om vi uppfattarframtidens utmaningar på samma sätt. Jag tänker dåpå miljön. Vi säger ju ofta att miljön är väldigt viktig,men vi kanske inte globalt gör samma ansträngningar.Jag tycker dock att vi tar vårt ansvar i biståndet, att viser framtidens utmaningar och försöker arbeta förgemensamma lösningar för miljöns bästa.De globala miljöfrågorna växer, och harför sin del beslutat att fylla påGEF, den globala miljöfonden, med 448 miljonerkronor. Vi ger särskild prioritet åt fattigdomsbe-kämpning och hållbara produktions- och kon-sumstionsmönster i mötena med FN-kommissionenför hållbar utveckling, CSD. Sida har också ett om-fattande biståndsprogram för främjande av hållbarutveckling, och man utför miljökonsekvensbedöm-ningar av alla sina insatser. Sidas bistånd är ocksåinriktat på miljövårdslagstiftning. verkarockså för ett beslut om att hela EU:s utvecklings-samarbete ska genomsyras av omsorg om hållbarutveckling.Någon har berört vattenfrågan, och jag delar upp-fattningen att tillgång på vatten är en basal förutsätt-ning för god hälsa och bra miljö. Vi vet också att bristpå vatten är konfliktdrivande. Detta är något vi måstebeakta i t.ex. och . En aktörhär är Global Water Partnership, GWP, som är knutettill Sida och kanske förtjänar mer uppmärksamhet änhittills i den svenska debatten.Jag ska i denna del endast tillägga att regeringenräknar med att miljöpolicy skakunna införas nästa år.Landminor tar jag inte upp särskilt, då den fråganhar belysts ingående i denhär kammaren. En ytterligare markering av frågansvikt gjordes dock genom statsminister besök på minfälten i alldeles nyli-gen.Fru talman! I betänkandet framkommer att denpågående översynen av barnfrågor kommer att redo-visas i en skrivelse till och att Sidaunder året har utarbetat ett policypapper, Barnetsrättigheter i bilateralt utvecklingssamarbete. Detfinns också ett nätverk för barnfrågor. En organisa-tion som får stöd för sitt ungdomsarbete är Landsrå-det för ungdomsorganisationer. Andra ärRädda Barnen och Unicef.Frågan om barn i väpnade konflikter berör ävenbarn som lever i EU och . Barn flyr och flyttarfrån konfliktområden, men några barn rekryterasockså till konfliktområden härifrån, från vårt land. Nugörs mycket för att synliggöra problemet och de cy-niska motiven till att just barn rekryteras till väpnadekonflikter, men mer kan naturligtvis göras av osstillsammans.Uppdraget för den svenske ordföranden i för barn i väpnade konflikter, med inrikt-ning mot ett förbud mot rekrytering och deltagande iväpnad konflikt av barn , kan också kom-ma att föranleda stöd till särskilda initiativ. Jag villunderstryka att vi välkomnar konsultationerna i syfteatt nå enighet om ett tilläggsprotokoll till barnkon-ventionen.Det finns i detta betänkande ytterligare en viktigbarnfråga, nämligen barnarbete. Globaliseringenriskerar nu att dra in ännu fler i arbete. Alltfler barnkan komma att utnyttjas. Men här har inte enighetkunnat nås i utskottet, då kd har isolerats av alla övri-ga partier i sin barnpolitik. För kd räcker det om bar-nen får lite bättre betalt och lite bättre arbetsmiljö.Denna cyniska inställning delar vi självfallet inte.Utskottet anser att principer skagenomsyra internationella handlande. I öv-rigt vill jag hänvisa till de svenska positionerna införOslokonferensen liksom till beviljade medel tillECPAT.Etik kan inte begränsas till privatmoralen. Värde-ringar måste såväl påverka vardagliga handlingar somgenomsyra de politiska besluten. Och minns ord,kd: Vad ni gör mot en av dessa mina minsta, det görni ock mot mig. villkorade inte barnens rättig-heter. Barnens familjer måste få möjlighet till försörj-ning och social trygghet. Att inrikta sig på att höjabarnens löner trodde jag inte var en möjlig politiskståndpunkt i - tills jag fick anledning attläsa kd:s motion på området.FN:s generalsekreterare har uttalat atthan vill se mänskligare företag. De globala storföre-tagen utmanades att komma överens med världsorga-nisationen om ett fördrag med värderingar och prin-ciper som skulle kunna ge den globala marknaden ettmänskligare ansikte. FN:s generalsekreterare föreslogvidare i sitt tal i att företag skulle förbinda sigatt följa FN:s deklaration om mänskliga rättigheter,grundläggande principer för arbetsrätt ochRiodeklarationen om miljön.Inför det uppmärksammade i Seattlefyllde han på med att den förestående WTO-rundanmåste bli en U-runda. Han sade vidare: EG läggert.ex. av sin BNP på olika protektionistiskaåtgärder. Världen behöver en handel som inte bara ärfri utan också rättvis.Fru talman!