prot · GM0974 · 1999-03-24 00:00:00 — Från sida menar vi att detnu måste slå igenom i animalieproduktionen. Konsu-menten efterfrågar detta.Anf. 21 () re-plik:Fru talman! För sedan kunde vi i miljö-och jordbruksutskottet lyssna på en utmärkt föredrag-ning av , och därframgick det tydligt vilka deras ståndpunkter är i dehär frågorna. Men de har en mängd andra, oerhörtintressanta synpunkter när det gäller svenskt jordbruksom är kopplade inte bara till de här skatterna ochsom vi borde diskutera mer här.Anf. 22 () re-plik:Fru talman! Jag delar uppfattningen att vi bordediskutera annat. Vi borde verkligen diskutera mycketmer vilket jordbruk vi vill ha långsiktigt. Jag hoppasatt alla är överens om att vi vill ha ett jordbruk i helaSverige, även i och på höglandet i ,LFA-området. Hela skall leva med ett jord-bruk. Jag tror också att vi i kammaren är helt överensom att jordbruket är en förutsättning för en levandelandsbygd. Det behöver vi inte strida om.De stöd som EU ger har också visat sig varamycket snedvridande för konkurrensen. De gynnarextremt mycket spannmålsodlande på slätten ochgynnar inte kött- och mjölkproducenterna i skogs-och mellanbygderna och inte de små lantbruken.Vi menar att det som Agenda 2000 har kommitmed, t.ex. gräsensilaget, extensifieringsbidraget, ändåär ett steg i rätt riktning. När det gäller de sänkningarpå interventionspriser som föreslås slår de naturligtvisbara igenom om marknadspriset i affären sjunker. Härhandlar det återigen om att sälja de svenska produk-terna.Jag måste säga att jag har betydligt större tilltrotill ett svenskt lantbruk än vad jag har hört frånmånga andra i talarstolen. Men jag är också medvetenom att det behöver göras insatser. Från Miljöpartietssida är vi villiga att vara med och diskutera andraförslag till insatser, men inte de som gör att vi inteklarar miljömålen och som gör att vi får ensämre miljö. Den biologiska mångfalden gynnas inteav mycket handelsgödsel och bekämpningsmedel,utan den gynnas av ett ekologiskt lantbruk.Anf. 23 () replik:Fru talman! säger att det gälleratt hoppa på det s.k. ekologiska tåget, och hon gör affär av att vi inte skall låta ta över densvenska konsumtionen av dessa produkter.Jag har redan hävdat att om det är så att konsu-menterna vill ha kravodlat och framför allt betala detpris som är nödvändigt för att producenten skall kun-na få en lönsam produktion, kommer också den pro-duktionen att öka i . Det har också skett stegför steg, som vi har sett. Men det är farligt om denökar så snabbt att man inte får avsalu för varorna. Dåkommer priset att falla och också ekonomin. Därförmanar vi till viss försiktighet i det här sammanhanget.Vi är för mångfald, och vi är för att det skall produce-ras i den utsträckning som marknaden kräver.Odlingssäkerheten är betydligt lägre när det gällerekoodling. Riskerna är stora. Det såg vi förra året.Inte mycket av de Kravodlade spannmålen blev per-fekt . Det kan ju gå väldigt illa ekonomisktom en odling slås ut. Det gör den vissa år när maninte har möjlighet att ingripa med åtgärder. Det kangälla dåligt väder, insektsangrepp och svamp somföljer av detta.Gudrun säger också att vi inte skall föraen jordbrukspolitik som går stick i stäv mot den mil-jöpolitiska inriktningen. Jag vill hävda att vi inte gördet i , utan vi har den jämförelsevis mest mil-jövänliga jordbruksproduktionen i praktiskt tagetstörre delen av världen. Vi har också, om vi ser till-baka, haft en väldigt positiv trend mot ett miljövänli-gare jordbruk. Vi moderater hävdar att ett konventio-nellt, miljömässigt, hållbart och ekonomiskt bärkraf-tigt jordbruk är nödvändigt om vi skallkunna bevara basen för den svenska livsmedelspro-duktionen och därmed tryggheten. Men det krävsalltså att man minskar de politiska kostnaderna, somjag tidigare i debatten har varit inne på.Det är också så att även Kravodlare behöver köratraktor - kanske mycket mer per arealenhet och år änvad en konventionell odlare gör. Nog har de intresseav att få en sänkt dieselskatt.Anf. 24 () re-plik:Herr talman! Detta börjar bli en fråga om huruvi-da vi skall lita till kartan eller till verkligheten. litar till kartan; jag litar till verkligheten. Jagtycker faktiskt att den är viktigare.Låt oss inte stå här och sprida myter, IngvarEriksson. Det är så att det är underskott på eko-logisk mat - mjölk, kött och grönsaker - i de svenskabutikerna. Det är alltså ett underskott. Svenska kon-sumenter är villiga att betala ett merpris för Kravod-lade produkter, men de kommer inte fram. De kom-mer inte dit. Det finns inget att köpa.Jag måste säga att har varit bra i dettafall, men är ändå den som har gått före. OmKonsum vill teckna långsiktiga årslånga avtal medslakterier finns ju basen för svenska producenter attställa om. De behöver inte vara oroliga. De har långaleveransavtal.Man söker nu kött, bl.a. fläsk. Det harman gjort utan att lyckas få fram det. Manblir så trött på det svenska lantbruket att man går tillDanmark. Då är det något som är fel. Svenska produ-center lyssnar uppenbarligen inte på de signaler somkonsumenterna sänder, och inte ens på signaler somen så stor kedja som sänder. Den signalen ärinte speciellt tyst i sammanhanget. Den är myckettydlig.Jag måste säga att jag tycker att det är bekläm-mande att vi har hamnat i denna ryggsäcksdebatt istället för att hjälpa de svenska bönderna att ställa omtill ekologisk produktion, eftersom konsumenternaefterfrågar det och är villiga att betala ett merpris.Arla går ut och söker nya producenter. Förhoppningsvis kan vi få ett ekolo-giskt i svenska butiker. Fläsk äter jag mycket sällan, för jag villha det ekologiskt. Det finns inte. När får20 % av det de efterfrågar måste vi säga att signalernauppenbarligen inte går ända in i de svenska bondkö-ken. Man ställer inte om.I dag importeras ekologiska grönsaker från Hol-land. Det kommer att importeras ekologiskt kött frånDanmark. Det är ingen utveckling jag hälsar medglädje. Det kan jag inte säga.Anf. 25 () replik:Herr talman! kör på i känd stil.Men det är ju på det sättet att den svenske bonden ärså hårt pressad av den aktuella akuta situationen ge-nom skatter och avgifter och genom svårigheter attlångsiktigt kunna planera sin produktion och sin eko-nomi att han är väldigt rädd för att göra de ändringarsom talar så mycket för.Det är också på det sättet att det inte finns någotbelägg för att påstå att mjölken från en ekologiskodling är bättre som livsmedel än den som kommerfrån den vanliga konventionella produktionen. Vadhänder den dagen då konsumenterna får klart för sigatt de betalar mer än de behöver för en produkt? Detär också risker med det som argu-menterar för.Men vi är för mångfald, och vill människor ha si-na livsmedel producerade på ett visst sätt och är be-redda att betala för det är det givet att marknadenockså skall producera. Det kommer den också lång-siktigt att göra.Gudrun talar om att vi har en feg debattom ryggsäcken. Den är så oerhört nära verkligheten,, så det går inte att komma och sägaatt det är en feg debatt. Den är faktiskt ärlig. Det är verkligheten vi får fram genomryggsäcksdebatten.Jag har en fråga. Varför vill intemedverka till att göra en seriös utvärdering av mil-jömotiven för gödselskatter? Det finns inget bärandemotiv för den skatten ur miljösynpunkt . Det ärfaktiskt sanningen. Men ni vill inte i denna riksdagmedverka till att göra denna undersökning. Vågar niinte, eller vad är det?Anf. 26 () re-plik:Herr talman! Jag har sagt att debatten är fel. Det ären felaktig debatt vi för om svensk jordbrukspolitik.Vi skall föra en annan debatt - den debatt som hand-lar om hur vi långsiktigt vill ha det svenska lantbru-ket.När det nu är så att så många organisationer somman i många andra sammanhang faktiskt brukar hän-visa till när det gäller miljöpolitiken anser att dennaryggsäcksdebatt är felaktig därför att den inte ledertill svenska miljömål borde man naturligtvis funderaöver om det kan finnas andra sätt att stödja svensktlantbruk. är det ju så att vi är med i EU, vilketinnebär att vi är ganska bakbundna till händer ochfötter därför att det finns väldigt lite utrymme för attgöra saker och ting.När det gäller den ekologiska produktionen måstejag säga att det är lite beklämmande att höra IngvarEriksson. Å ena sidan är det marknaden som skallstyra, men å andra sidan kan marknaden faktiskt hafel. Hur är det egentligen? Den politik som modera-terna för när det gäller jordbruket stämmer väldigt illamed den politik bedriver i andra sam-manhang. Jag tror på marknaden i detta fall. Konsu-menterna efterfrågar inte produkter i första handdärför att de skulle vara så hemskt mycket bättre utandärför att produktionsmetoden är så mycket bättreoch därför att djurhållningen är så mycket bättre. Mantittar alltså bakom det man har i handen. Man tittar påhur produkterna tas fram. Man vill att hela kedjanskall vara riktig.Jag vill inte äta ekologiskt fläsk bara för att jagtror att det ekologiska fläsket skulle vara bättre utandärför att jag är övertygad om att de grisar som äruppfödda på det sättet har haft ett bättre liv. Det ärhela paketet man som konsument vill kunna bestäm-ma om. Jag tycker att det är viktigt att svenska kon-sumenter kan få bestämma det.När det gäller spannmål kan jag säga att vi varmånga som var ute och tittade på spannmålsåkrar isomras och kunde konstatera att det Kravodladespannmålet stod upp snyggt och prydligt i regnet,medan det konventionella låg ned precis intill påvissa ställen. Detta var någonting som många Krav-kontrollörer konstaterade med glädje och förvåning.Anf. 27 ():Herr talman! I detta betänkande har utskottet be-handlat 124 motionsyrkanden från den allmännamotionstiden . Till betänkandet har fogats 25reservationer som jag yrkar avslag på. Jag kommerinte att gå igenom alla, men vi har motiv till att avslåalla.När det gäller reservationerna 1 t.o.m. 12, somhandlar om den framtida gemensamma jordbrukspo-litiken, förslagen i Agenda , inriktningen av densvenska jordbrukspolitiken samt konkurrensvillkor,vill jag framföra följande:Den gemensamma jordbrukspolitiken inom EUbestår av en rad olika åtgärder såsom internamarknadsprisstöd, direktstöd, gränsskydd, miljöstödoch miljöbestämmelser om växtskydd och växtodling.Med reform inleddes en process som läggermindre vikt vid marknadsprisstöd och större vikt viddirektstöd, miljöersättningar samt regional- ochstrukturstöd.Förra våren behandlade förslag omriktlinjer för arbete med jordbruks- ochlivsmedelspolitiken inom EU. I samband därmedgodkände att skall verka för enjordbruks- och livsmedelspolitik inom EU som utgårifrån vissa övergripande mål. Det var proposition1997/98:142, betänkande 1997/98:JoU23 samt riks-dagens skrivelse 1997/98:241.Enligt detta riksdagsbeslut skall verka fören jordbruks- och livsmedelspolitik inom EU varsövergripande mål är att främja ett brett och varieratutbud av säkra livsmedel till skäliga priser, främja enhållbar jordbruks- och livsmedelsproduktion samtbidra till global livsmedelssäkerhet.Detta beslut utgör utgångspunkt för den svenskapositionen när det gäller det fortsatta arbetet med enny jordbruks- och livsmedelspolitik.Jordbruks- och livsmedelsföretagens produktionskall styras av konsumenterna. Det innebär bra kva-litet och mer av ekologiska och hälsonyttiga produk-ter. Vidare skall produktionen vara långsiktigt hållbarfrån såväl ekologiska som ekonomiska utgångspunk-ter. EU skall också medverka till global livsmedels-säkerhet bl.a. genom att hävda frihandelns principeräven på livsmedelsområdet. Marknadsordningarna tassuccessivt bort, och gränsskyddet avvecklas i taktmed internationella handelsavtal.Herr talman! Jag har kortfattat redogjort för debeslut som fastställer de principiella riktlinjerna förSveriges långsiktiga arbete med jordbruks- och livs-medelspolitiken inom EU. I utskottsbetänkandetframgår en djupare beskrivning. Enligt utskottsmajo-ritetens mening innebär det tidigare riksdagsbeslutetatt så gott som samtliga synpunkter i de redovisademotionerna och reservationerna är tillgodosedda.När det gäller Agenda 2000 blev EU:s jordbruks-ministrar överens om vilken jordbrukspolitik somskall drivas i EU . Detskedde den 11 mars.Jordbruksministrarna kom då överens om jord-bruksdelen, men agendan innebär mycket mer. HelaAgenda 2000 har två syften, dels att dra upp riktlin-jerna för österut, dels att ge förslagtill övergripande framtida inriktning för viktiga delarav EU-samarbetet, såsom EU:s nästa långtidsbudgetsamt förändringar av jordbruks- och regionalpoliti-ken.Beslut om Agenda 2000, inklusive jordbruksde-len, skall fattas av regeringschefer på toppmöteti och . Men uppslutningen ijordbruksrådet kring överenskommelsen är stor, sådet skall mycket till för att regeringscheferna skallriva upp denna överenskommelse. Det slutliga ochformella beslutet fattas av jordbruksrådet, troligen imaj.Hur blev då resultatet av jordbruksförhandlingar-na i Agenda ?Resultatet av jordbruksförhandlingarna innebär istort att EU:s jordbrukspolitik går mot marknadsan-passning genom att interventionssystem och politisktreglerade priser får mindre betydelse.Sverige får mycket bra utfall. När den nya jord-brukspolitiken är fullt genomförd kommer attfå tillbaka mer än vad som tidigare antagits. En avförklaringarna är att jordbruksminister lyckades få igenom alla de specifikt svenskafrågor som vi drev.- Som kompensation för att av klimatskälinte kan utnyttja stödet till majsensilage får vi an-vända den outnyttjade basarealen för att ge stödtill gräsensilage.- får räkna vall som används för produktionav vinterfoder som underlag vid beräkning av ex-tensifieringsbidrag.- Vi fick igenom våra krav på en ökning av antaletbidragsrätter för såväl am- och dikor som för han-djur.- får ersättning för torkningskostna-der för spannmål.- Villkoren för våroljeväxter blir desammasom för solrosor.- Dessutom är reformen en framgång i det svenskaarbetet med att befria jordbruket från produk-tionshämmande regler, bl.a. när det gäller attmjölkkvoterna skall avskaffas till år 2006.Reformen innebär förstås också att intäkternaminskar på grund av det sänkta marknadsprisstödet,men det kompenseras i princip av att direktstödenockså ökas.Herr talman! Jag tänker nu ägna lite tid åt att gåigenom avtalet för grödor, nötkött och mjölk.Jag börjar med jordbruksgrödor.Överenskommelsen innebär sänkta priser i tvåsteg om totalt . Bedömningen är att vete, meddenna prissänkning, regelmässigt kommer att kunnaexporteras utan exportbidrag, vilket innebär att pris-sänkningen inte kommer att slå igenom fullt ut påmarknadspriset. På fodersäd beräknas prissänkningendäremot slå igenom, vilket alltså innebär sänkta fo-derkostnader i animalieproduktionen.Hälften av prissänkningen kommer att kompense-ras via arealstöd, vilket för del innebär öka-de arealersättningar med ca 430 miljoner kronor.Arealersättningen till oljeväxterna kommer efteren treårig utfasning av extrastödet att bli densammasom för spannmål. I EU beräknas odlingen av olje-växter totalt fortsätta på samma nivå som ,trots sänkt stöd, medan den svenska odlingen troligenpå kort sikt kommer att fortsätta att minska. Men pålängre sikt kan en förbättring av lönsamheten ske viaväxtförädling. Speciellt när det gäller höstraps finnsbetydande potential för avkastningsökningar. Förvåroljeväxter fick i förhandlingarna igenomatt man inom ramen för miljöstödsprogrammet skullekunna ge ett stöd. Regeringen kommer att följa ut-vecklingen angående nedtrappningen noga och i sam-band med detta överväga om ett miljöstöd skall infö-ras. Kd hade en fråga om detta.En av de viktigaste frågorna för har gällten kompensation för stödet till majsensilage. Pågrund av klimatförhållandena i kan vi inteodla majs. I stället får nu använda den förspannmålsodling outnyttjade stödarealen, ca 150 000hektar, till att producera gräsensilage. Detta ger 360miljoner kronor till svenska mjölk- och nötköttspro-ducenter, vilket innebär en förstärkning till mjölkpro-ducenterna med per kilo mjölk.När det gäller nötkött innebär överenskommelsenatt interventionspriset sänks i tre steg till2 per ton.En annan stor förändring är att man introducerarett generellt slaktbidrag till tjurar, stutar, kvigor,mjölk- och dikor över samt till kalvarmellan en månad och som understiger160 kg i slaktvikt. De nationella kuverten finns kvarmen är kraftigt minskade.Vi i vann gehör för våra krav om ett ökatantal bidragsrätter för dikor och handjur jämfört medkommissionens ursprungliga förslag. att slipper dra in bidragsrätter för dikorfrån producenter som innehar dem.Det medför också goda möjligheter för att denextensiva köttproduktionen skall kunna fortsätta attutvecklas. Vi vann även gehör för vårt krav om att dets.k. 90-taket för handjur skall lyftas bort, eftersommedlemsländerna nu själva får bestämma storleken på"taket". Detta innebär inte att vi inte vill ha småskaligproduktion, utan det innebär att inte läng-re behöver utgöra ett hinder för strukturförändringar.Reglerna för extensifieringsbidraget blir strängareän , eftersom alla djur måste räknas in när manberäknar djurtätheten, och endast gräsbevuxen arealfår räknas som foderareal. vann en stor segernär vi lyckades övertyga kommissionen om att dessförslag om att endast betesmark skulle få räknas somfoderareal var konkurrenssnedvridande. Som reglernanu utformas får även vall räknas in, vilket innebär attsvenska producenter kan utnyttja bidraget i lika storutsträckning som sina sydligare kolleger. serpositivt på förändringen av extensifieringsbidragetnär det gäller att det skall ges till verkligt extensivproduktion.När det gäller mjölk innebär överenskommelsenföljande:Mjölkkvotssystemet förlängs . Kom-missionen skall lägga fram en rapport somsyftar till en avveckling av det nuvarande mjölk-kvotssystemet . får en kvotökning på1,, vilket motsvarar 49 600 ton.Interventionspriserna på smör och skummjölks-pulver sänks med i tre lika delar med start2003/2004.Syftet med den s.k. Londongruppens förslag varförst och främst att avveckla mjölkkvotssystemet,som är administrativt komplicerat både för produ-center och myndigheter. En avveckling av mjölk-kvotssystemet kan öka jordbrukets konkurrenskraft.Denna avveckling kommer också att ske enligt över-enskommelsen.I ett pressmeddelande från Svensk Mjölk vill jagcitera följande:"Överenskommelsen ger svensk mjölkproduktionstabila politiska förutsättningar fram . Nugäller det att vi mjölkbönder satsar och utvecklar våramjölkföretag utifrån de nya förutsättningarna." Detsäger , som är ordförande i . Han ger med andra ord beröm till vår jord-bruksminister.Vår jordbruksminister har tillsammans med treministrar i den s.k. Londongruppen lyckats mycketbra i dessa förhandlingar. Det tycker jag är ett erkän-nande som fler borde uttrycka. Inte minst ledningenför LRF borde ta sitt bondförnuft till fånga och göraallt för att jobba vidare med den här reformen.Vilka är då vinnare? I första hand är det naturligt-vis konsumenterna. sade att vi soci-aldemokrater för en fientlig politik gentemot konsu-menterna. kan det här innebära en sänkning avlivsmedelspriserna på 10-15 %.De som tjänar mer på det här är också nöt-köttsproducenterna, liksom mjölkproducenterna.Situationen för spannmålsproducenterna är mer oviss.Men det finns också förlorare. Det är självklart desom betalar mycket statlig skatt.När det sedan gäller motionerna om inriktningenav svensk jordbrukspolitik, regionalstöd och miljö-stöd vill jag säga att det pågår utredningar om hur deolika åtgärderna har utfallit under vår första period iEU.I har man redan påbörjatarbetet med hur den nationella jordbrukspolitikenskall utformas för tiden . Vi kommer att fåfortlöpande information om miljöstöd, arealstödsom-råden m.m., och kommer vi att besluta om vårfärdriktning.Herr talman! När det gäller reservation 12, om li-ka konkurrensvillkor, som samtliga borgerliga partierstår bakom, vill jag säga följande:Som framhålls i den Björkska utredningen måstejämförelsen av konkurrensförhållandena mellan län-der när det gäller lönsamheten för jordbrukssektorntotalt, för grupper av företag eller för enskilda före-tag, göras med stor försiktighet. Det finns en mängdolika faktorer av betydelse för sådana jämförelser.Utredningen framhåller att det mot den bakgrunden ipraktiken är omöjligt att göra en rättvisande jämförel-se mellan verkliga företag eller grupper av företag iolika länder.Produktionen i ett lands företag är mer eller mind-re anpassad till de förhållanden som råder där och detkan vara mycket svårt att avgöra vilka orsakerna ärtill skillnader i lönsamhet mellan länderna.Vi har ju konstaterat att EU-medlemskapet inne-bär en knivskarp konkurrens och att villkoren förproduktionen därför måste göras så rättvisa som möj-ligt för svensk livsmedelssektor såväl gentemot annansvensk industri som gentemot andra länder. För attbedöma jordbrukssektorns konkurrensvillkor måsteman beakta de sammantagna effekterna av gällandeprisstöd och kostnadsnivåer, vilket inte den tar hänsyn till. För att illustrera att skatte-och avgiftsnivån inte är den avgörande faktorn förkonkurrensen kan följande exempel nämnas:När det gäller prisnivån kan man säga att priset påslaktsvin och ungtjurar under vissa perioder har variten fördel för . Det har legat perkilo högre än i . Priset på kvarnvete ligger iDanmark på över interventionspriset, medan det iSverige ligger över.När det gäller stödnivåer kan vi notera att bortsettfrån att utnyttjar regionala jordbruksstöd,vilket man inte gör i , har vi i ettmiljöersättningsprogram som är tio gånger större ändet i . Det går inte att förneka att en stor delav dessa ersättningar är rena inkomstförstärkningar.Det bör också observeras att den miljöram som Sve-rige har inte har framförhandlats i medlemskapsför-handlingarna, utan ramen fastställdes ensidigt av EU.I tillämpas endast en stödnivå vad gällerarealersättning, vilket gynnar företag med sämreavkastning. Skulle en sådan modell valts för Sverigeskulle konkurrenssituationen påverkas i ännu högregrad till följd av den större avkastningsvariationen.Om i stället valt att gå längre i regionalise-ringen, skulle arealstöden i delar av södra betydligt högre än i Danmark.När det gäller kostnadsnivån är det lätt att kon-statera att elskatten i är dubbelt så hög perkilowattimme som i . Tittar man däremot pådet totala priset för el, inklusive skatt, ligger priset förel i över det svenska priset. Ivilken utsträckning kan man då hävda att elskatten ärkonkurrenssnedvridande?Sverige har de i särklass lägsta markkostnadernainom EU. Arrendepriserna i , som ligger nästlägst, är högre än i Sverige.Det finns också mycket som är avgörande när detgäller kompetens. I exempelvis producerarvarje sugga ett par kultingar mer jämfört medSverige. Detta motsvarar högre produktivitet,vilket naturligtvis kan vara en avgörande faktor förkonkurrensen.LRF-konsult har också gjort en rad undersökning-ar i landet där man jämför olika mjölkbönder. Därkan man se vilka enorma skillnader det är mellan demsom är mest driftiga och dem som inte är riktigt sådriftiga. Det finns alltså stora skillnader som denBjörkska utredningen inte tog hänsyn till. Summerarman dem får man en skillnad på ungefär 200 miljonerkronor i stället för den Björkska utredningens 1 mil-jard 500 miljoner kronor.När det gäller elskatten har vi sagt att vitycker att det är rimligt att den skall jämställas meddet som gäller för annan svensk industri. Som ni harhört har den här frågan tagits upp i de pågå-ende skatteförhandlingarna och de är fortfarande inteklara.Vi tror på det svenska jordbruket, vi tror på en bralivsmedelsindustri. Vi har en framtidstro. Det är detsom vi socialdemokrater jobbar för och driver.Jag yrkar avslag på samtliga reservationer och bi-fall till hemställan i miljö- och jordbruksutskottetsbetänkande nr 7.Anf. 28 () replik:Herr talman! Vi kan ha lite delade meningar omresultatet för del av Agendaförhandlingarnasjordbruksdel. Jag anser för min del att resultatet kan-ske kan klassas som knappt godkänt.