prot · GN0911 · 1999-10-12 00:00:00 — Det är viktigt att komma ihåg att detsom blev beslutet inte var den svenska utgångspunk-ten. hade en betydligt längre gående skriv-ning, som vi ville se när diskussionen och förhand-lingarna började. På så vis kan man säga att det varett misslyckande, därför att vi kom inte så långt somSverige hade velat komma i de här förhandlingarna.För att det över huvud taget ska bli några beslutmåste man fatta dem i konsensus. böjde sigen dag tidigare än de andra uppräknade länderna, ochdet är möjligt att det var ett misstag. Jag tror i och försig inte att det hade påverkat slutresultatet om manhade väntat - det hade säkert blivit detsamma i allafall.Det vi nu får göra är att vid sidan av det här ILO-beslutet också fortsätta vårt arbete i andra samman-hang för att se till att barn inte får använ-das. Jag tror, fru talman, att om man frågar interna-tionellt vilket land som har drivit den här frågan mestaktivt skulle nog alla länder svara att det är Sverige.Vi har genom att se till att få uttalanden, genom att setill att få ageranden av grupper av länder och genomatt ge bidrag och anslag till det här arbetet varit detland som har drivit den här frågan allra hårdast.Anf. 26 ():Fru talman! Det har varit känt att detta var Sveri-ges ställning tidigare, och därför är det som hände påILO-konferensen väldigt förvånande. Det har varitpinsamt att i diskussioner försöka gå ut och förklaraoch säga att jag tror att vi fortfarande står fast vid denhär ståndpunkten.Utrikesministern bedyrar i sitt svar här kommer att fortsätta att arbeta för att förbjuda attbarn rekryteras eller deltar i väpnadekonflikter, oavsett om det är tvång eller frivillighet.Men vid tiden för den här sköttesförhandlingen av en delegation från Socialdeparte-mentet, och UD hade inte ens någon representant där.UD hade givit en muntlig instruktion om den svenskahållningen och uppmanat attstödja en linje som anger att utnyttjandet av barn somsoldater är den värsta formen av arbete. Med dettakan det tyckas att UD tog alltför lätt på förhandling-arna. Vilken hållningen skulle vara kanske jag kan fåbedyrat än en gång, så att inga missförstånd uppstår.Men faktum kvarstår att kontentan av konferensenblev att det nu är känt att har svikit tidigareutfästelser och vackert tal. Det pågick starka påtryck-ningar från på länderna att skriva under, och jagundrar vad det var för påtryckningar och vad vi fickför att lägga oss så här platt.Anf. 27 Utrikesminister ():Fru talman! Jag kan bedyra att det inte har skettnågon förändring av den svenska positionen. Jag trorockså att det är väl känt internationellt, eftersom manhar sett allt svenskt arbete för 18-årsgränsen.När det gäller själva förhandlingarna tror jag inteatt det var några storstilade löften som gavs i sistaskedet när man skulle få konsensus. Faktum var heltenkelt att de svenska förhandlarna lade sig en dagtidigare än de andra. I sak hade det dock inte blivitnågon skillnad om man väntat. Med all respekt förmitt kära fosterland, tror jag inte att vi ensamma hadefått en helt annan skrivning till stånd i detta beslut.Däremot är det viktigt att vi fortsätter att drivabarnsoldatfrågan väldigt hårt. Förutom att vi nu hartagit upp den och gjort gemensam sak med alla nor-diska ministrar kring barnsoldatfrågan, driver vi denväldigt hårt i olika FN-sammanhang. I princip i allabilaterala kontakter som jag har med alla länder sompå något sätt kan tänkas beröras av de här frågorna tarjag också upp barnsoldatfrågan.Jag kan ta några exempel på vad vi praktiskt gör.Vi ger ett verksamhetsbidrag till FN:s särskilda repre-sentant för barn i väpnade konflikter. Där beslutade viför att lämna ett bidrag om300 . Vi har gett verksamhetsbidragtill NGO-koalitionen för internationellt förbud motbarnsoldater. Vi lämnar bidrag till ,som i sin tur driver det här hårt. Vi gör mycket avdetta i samarbete med . Vi har gett ettspecialdestinerat bidrag till för att de ska kun-na stödja barn som har drabbats av konflikten i SierraLeone. Detta finns också med som en del av detsvenska biståndet.Jag tror att det är helt tydligt, fru talman, att oav-sett vad som har skett på vissa konferenser är detvälkänt internationellt att är det ledande lan-det när det gäller att bekämpa barnsoldater.Anf. 28 ():Fru talman! Många länder har intensivtarbetat för det här tilläggsprotokollet, som jag förståratt utrikesministern syftar på. Det gäller protokoll tillartikel 38 och därmed ett förbud mot användande avbarnsoldater totalt. finns i allra högsta gradmed i det här genom sitt ordförandeskap. Därför varSveriges ställningstagande ännu mer oförklarligt, inte mer och tydligt slogs för sin övertygelse.Det kan bli trovärdighetsproblem för , somfortfarande är ordförande i arbetet med tilläggsproto-kollet, när man handskades som man gjorde underILO-konferensen och stödde diffusa hållning.Återigen slog oss med sitt mod och sin na-tionella styrka.Jag har ytterligare två frågor till utrikesministern.Beslutet under var att förbjuda devärsta formerna av barnarbete, och då vill jag frågaom det inte är den värsta formen av barnarbete attvara barnsoldat, oavsett om det är frivilligt eller medtvång. Kan utrikesministern här försäkra mig om attvi i nästa förhandling tydligt kommer att kräva 18-årsgräns för alla barnsoldater, oavsett om det är ge-nom frivillighet eller genom tvångsrekrytering?Anf. 29 Utrikesminister ():Fru talman! För det första kräver vi 18-årsgräns,som frågeställaren också vet.För det andra var skälet till att man behövdekompromissa i det här fallet att beslutet måste fattasmed konsensus om man över huvud taget skulle fattabeslut. Om man inte fattade beslut med konsensusskulle det inte bli något beslut alls.Problemet i det här fallet var att många sade attfrågan över huvud taget inte ens fick diskuteras på ettILO-möte därför att det inte låg inom kompe-tensområde. Det här var alltså ytterligare en möjlighetatt lyfta frågan. Om man inte hade fått konsensushade man över huvud taget inte fått något beslut, ochjag tror att det hade varit ännu värre för denna sak.ILO-konventionen har också en genomgående 18-årsgräns, och det innebär de facto en 18-årsgräns närdet gäller tvångsrekrytering.Sverige kommer naturligtvis i fortsättningen attdriva de här frågorna väldigt aktivt i olika samman-hang. Där är det viktiga att vi är överens om att vi skagöra allt vad som står i vår makt för att barnsoldaterinte ska få användas. är kanske intealltid så oerhört aktiva när det gäller de här frågorna,och därför noterar jag med glädje och tycker att det ärbra att frågeställaren nu visar en aktivitet här.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1999/2000:10 omkonsekvensanalyser utifrån ett regionalt perspek-tivAnf. 30 Näringsminister ():Fru talman! har frågat migom jag avser att vidta åtgärder för att säkerställa enmedvetenhet om vikten av att analysera konsekven-serna av olika förslag och beslut utifrån ett regionaltperspektiv.Camilla tar upp en från regional-politisk synpunkt mycket viktig fråga. En framgångs-rik regionalpolitik kräver hänsynstaganden inommånga politikområden. De direkta regionalpolitiskaanslagen i statsbudgeten är jämförelsevis små och ärdärför inte avgörande för den regionala utvecklingen.Regionalpolitiska hänsynstaganden inom andra poli-tikområden, t.ex. inom kommunikations- och utbild-ningssektorn och skatteutjämningspolitiken, är sam-mantaget mycket mer betydelsefulla för den regionalautvecklingen.Regeringen lägger därför stor vikt vid att regio-nalpolitisk hänsyn ska genomsyra alla för den regio-nala utvecklingen viktiga politikområden. Som ex-empel vill jag nämna att regeringen i en ny kommitté-förordning har föreskrivit att om förslagen i ett betän-kande har betydelse för sysselsättning och offentligservice i olika delar av landet så ska konsekvenserna idet avseendet anges i betänkandet. Närmare riktlinjerför dessa konsekvensanalyser utarbetas nu i Rege-ringskansliet och kommer att tas in i en ny upplaga avKommittéhandboken. Oavsett vilken fråga en utred-ning behandlar, måste den också ställa sig frågan omdess förslag kan få regionalpolitiska konsekvenser.Dessa konsekvenser ska sedan beaktas när förslagenutformas.Regeringens politik, som den framgår av budget-propositionen, utgår från ett regionalpolitiskt helhet-sperspektiv. Regeringens mål, som de uttrycks i rege-ringsförklaringen, är att tillväxten inte får begränsastill storstadsområdena utan att hela måsteutvecklas. De växande överskotten i de offentligafinanserna ska bl.a. användas till att motverka regio-nal obalans.Ett ytterligare exempel på en generell åtgärd föratt förtydliga kraven på regionalt hänsynstagande äratt regeringen givit nya instruktioner till stat-liga myndigheter. Dessa ska vid överväganden omverksamhetsminskningar, särskilt i regionalpolitisktutsatta områden, undersöka andra myndigheters verk-samheter på orten och i regionen för att utröna om detgenom samordning finns möjlighet till alternativalösningar. Detta kan göra det möjligt att behålla helaeller delar av verksamheten. För att minska verksam-heten på dessa orter bör det dessutom finnas särskildaskäl.Slutligen vill jag understryka vikten av att kon-kretisera regionalpolitiska mål inom samtliga politi-kområden. Den regionalpolitiska utredningen har bl.a.i uppgift att lämna förslag till sådana mål. Detta ärsärskilt viktigt eftersom de regionala obalanserna harökat i . Ett ökande antalregioner har en allvarlig befolkningsminskning, ochvi står nu inför allvarliga hot i form av strukturom-vandlingar inom såväl industri som offentlig sektor.Dessa hot kan endast avvärjas genom en kraftsamlingpå såväl nationell som regional och lokal nivå.Anf. 31 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka för svaret,där det finns en del positiva inslag som går i denriktning som efterfrågas i interpellationen.Rent allmänt finns det inom många områden enökad medvetenhet om att vår värld inte är homogenoch att när vi betraktar den, inte minst i olika politis-ka sammanhang, måste vi göra det med olika per-spektiv. Det kan handla om klassperspektiv, alltså attpolitiska beslut har olika betydelse för olika socialagrupper. Det kan också handla om könsperspektiveller, som den här debatten, om ett regionalt perspek-tiv.Vi vet att ekonomin och kanske också samhälls-strukturen går alltmer mot en regionalisering. Det äringen överdrift att påstå att ekonomin är tudelad.Parallellt med arbetslöshet har vi arbetskraftsbrist,utflyttning, överhettning osv. - fenomen som hardirekt bäring på regioners olika villkor, även om detsjälvklart också finns skillnader inom regionerna.Målsättningen att hela ska leva ligger fastoch det finns all anledning att gå i försvar för denparollen, men också sett till samhällsekonomin i stortmenar jag att det är nödvändigt att vi utvecklar red-skap, verktyg, som visar på vilka effekter politiskabeslut får, sett med regionala ögon. Det är här SörenWibes beräkningar, som jag refererar till i interpella-tionen, har så stora poäng. Man kan säkert sägamycket om hans beräkningar, vad som ska ingå, vadsom inte ska ingå osv., men poängen är att han visarpå vikten av att detta faktiskt görs. Det är i högstagrad motiverat både utifrån att hela ska ut-vecklas men också för att ha ett rimligt grepp övervilken effekt den samlade politiken faktiskt har.Så länge vi inte har verktyg för att göra regionalaanalyser kan vi i vart fall inte utesluta att t.ex. densenaste budgetpropositionen i själva verket förstärkerde regionala obalanserna och att den ger ytterligareskjuts åt den utveckling som vi ser och som vi åt-minstone till viss del säger att vi vill motverka. Det ären utveckling som alltså ytterligare utarmar företrä-desvis skogslänen som den spär på över-hettning och inflationstendenser i andra delar av eko-nomin. Det strider i så fall mot andra målsättningar ibudgeten, där det klart uttalas att vi ska minska regio-nala skillnader, motverka överhettning och flask-halsproblematik osv. Ansvaret för att vi inte har dessaverktyg är någonting som åvilar alla partier i den härriksdagen, precis som ansvaret att åtgärda det.I interpellationssvaret redovisar näringsministerndet arbete som är i gång för att utarbeta riktlinjer förkommittéarbetet. Det är ett bra initiativ, och om detfullföljs som det verkar vara tänkt så är vi en bit påväg. Men det viktigaste dokumentet, budgetproposi-tionen, omnämns inte. Det föranleder mina följdfrå-gor:Delar näringsministern uppfattningen att det ärönskvärt att också budgetpropositionerna innehållerregionala analyser över den sammantagna politiken? Iså fall, vilka initiativ kan vi förvänta oss med deninriktningen?Anf. 32 Näringsminister ():Fru talman! Om jag får ta den sista frågan först,frågan om budgetpropositionen, är det så att NUTEKinom kort kommer att uppdatera sin senaste kartlägg-ning av statsbudgetens regionala konsekvenser. Denförra rapporten, som presenterades 1996, avsåg /94. Vi kommer alltså att få en sådanstudie från NUTEK.Sedan, fru talman, ska jag lite kommentera de be-räkningar av som åberopades. Först villjag säga att om man tittar närmare på skatteförslageni budgetpropositionen och gör en jämförelse mellanStockholms län och övriga län, kan man konstateraatt får mer. Gör man en jämförelsemellan och , är skillnadeninte större än . Ser man det däremot iprocentuella förändringar i ekonomisk standard ochockså räknar med barnbidraget, finner man tvärtomnågot större förbättringar för , och förStockholm 1,8 %.Vad det sedan gäller enegiskatteförändringarnahar det inte gjorts någon direkt analys utom vad gällerden mycket omdebatterade höjningen av skatten pådieselolja. Gör man en jämförelse mellan glesbygdeller och storstadsområdena och tänker sigen årlig körsträcka på 1 , finner man en skill-nad just därför att man använder dieselfordon mer iNorrland än i exempelvis . Det handlar omen skillnad på . Det finns enskillnad och den bottnar väldigt mycket i konsum-tionsmönster. Det finns också skillnader beroende pålöneinkomster och befolkningsstruktur - demografin.Är det många gamla, pensionärer, är det många lön-tagare, högavlönade eller lågavlönade, så får detnaturligtvis konsekvenser när man vidtar generellaåtgärder i skattepolitiken.Anf. 33 ():Fru talman! Det är bra att kommer meden studie. Det är också bra att näringsministern hargjort denna översiktliga bild av hur det slår. Vad jagär ute efter är att det här är någonting som inte ske i efterhand utan att det ska ske parallellt isamband med att man gör budgetarbetet, att regional-politiken ska vara en ständigt närvarande aspekt.Tittar man på dagens diskussioner ser man att detfinns all anledning att just försvara regionalpolitik -inte minst utifrån den som kom härom-veckan, där det framstår som om begreppet regional-politik mer och mer börjar få en negativ klang. Detbehandlas faktiskt allt oftare lite nedlåtande.Att konsekvent göra regionala analyser av politis-ka beslut menar jag är ett bra sätt att bemöta dennasorts kritik. Jag menar att ett synsätt är att all politikär regionalpolitik i den meningen att den påverkarolika regioner olika. Man kan inte, och man ska inteheller, ta regionalpolitiska hänsyn i alla frågor, menmålet måste vara en medvetenhet om hur det slår. Pådet viset synliggör man också alla de beslut somfaktiskt gynnar tillväxtregionerna.Det är ingen naturlag att exempelvis merparten avvinsterna för vattenkraften eller skogen hamnar utan-för de län där de produceras. Det är inte heller någonnaturlag som säger att ska vara det starkatillväxtcentrum det är, utan det är i allra högsta graden följd av mänsklig aktivitet - inte minst politiskabeslut. Så skapas dessa förutsättningar.I själva verket har det gått så långt att det inte äralltför långsökt att påstå att vi numera ser satsningar itillväxtområdena som investeringar, medan satsningari skogslänen ses som bidrag. Beslut som gynnar till-växtcentrum tycker man är neutrala, naturliga ochinget att diskutera, medan beslut där man medvetetförsöker gynna regioner med svagare tillväxt anseskonstlade eller onaturliga, och det är därmed frittfram att ifrågasätta dem. Det är någonting som ocksågörs alltmer.Menar vi allvar med att hela ska utvecklasmåste vi utveckla både argument och strategier, ochdäribland utformandet av verktyg, för att tydliggöradessa konsekvenser. Begreppet regionalpolitik skainte vara något udda och särskiljande eller stå vidsidan av, utan det ska vara en ständigt närvarandeaspekt som bygger på en medvetenhet om att all poli-tik i någon mån faktiskt är regionalpolitik.Anf. 34 Näringsminister ():Fru talman! Jag har ingen annan uppfattning. Jagvill hänvisa till en DN Debatt-artikel som jag skrevoch som var inne , där jag tog upp justvad interpellanten tar upp här. Jag delar uppfattningenatt det finns en väldig myt vad gäller regionalpoliti-ken. Många framför uppgifter om regionalpolitikensom inte stämmer. Man kan t.o.m. läsa i ESO-rapporter att går till regionalpoli-tiken. Man får uppfattningen att de pengarna ramlarin och gör varenda norrlänning rik. Minst hälften avdessa pengar går till samhälleliga åtgärder i storstads-områdena - ett exempel på att man t.o.m. i en s.k.vetenskaplig rapport kan bli vilseledd.Jag delar uppfattningen att det nu gäller att drivaregionalpolitik på alla områden. Det går mycket braför . Vi har en tillväxt som ligger på3,. I varje konjunkturprognos ser vi hur tillväxt-prognoserna ökar. Troligtvis kommer nästa prognossom kommer att ligga högre än . Men vi har fåttett tudelat , där det inte går bra för mångamänniskor och där det framför allt inte går bra förmånga regioner. Det är någonting vi måste driva engemensam politik omkring. Det gör vi. Jag har en heldel förslag och åtgärder som vi har förelagt budget-propositionen, som jag här skulle kunna redogöra för,men jag antar att det är känt här i kammaren.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1999/2000:17 omfusionen mellan . 35 Näringsminister ():Fru talman! Per har ställt flera frågorom fusionen mellan tar frågorna i tur och ordning:1. Per frågar om jag står kvar vid enbedömning att det nya bolagets börsvärde blir 400miljarder kronor. Det har cirkulerat olika uppgif-ter om detta. Ett börsvärde bestäms av marknaden,och vi kan bara ha förhoppningar om framtidavärden. Svaret är enkelt: Vi får se vad marknadenger det nya bolaget för börsvärde. Jag är överty-gad om att det blir ett högt värde, eftersom bola-get är intressant för många placerare.2. Nästa fråga är om den avseratt fullfölja avtalen. Svaret är ja.3. En tredje fråga är om jag avser att vara slutnareoch mindre öppen i underlagsmaterial till densvenska än vad norska regeringen är tillStortinget. Vi har inte gjort någon analys av detnorska materialet. Den hade isamverkan med utskottet etablerat en väl funge-rande ordning för att förse med ett full-gott underlag.4. Per undrar om jag försäkrat mig omgarantier för ett fortsatt strikt kommersiellt be-slutsfattande efter fusionen. Jag kan bara hänvisatill ett brev från min norske kollega, som är date-rat , där han säger just detta. Hansäger att han är helt överens med mig i det jag ta-git upp med honom, nämligen att sammanslag-ningen ska baseras på de kommersiella värdering-ar som finns i avtalen.5. Som sista fråga tar Per upp vilkalåsningar/fördelar som jag har räknat med att denstatliga ägardominansen i det sammanslagna bo-laget ska ge. Mitt svar är att den svenska rege-ringen ser det sammanslagna bolaget som en starkaktör i och anser att företagets utvecklinghar stor betydelse för tillväxten i . Som PerWesterberg väl vet finns inget hinder för de nuva-rande ägarna att gå ned i ägande om någon avdem skulle önska det. Internationellt är det dess-utom vanligt, för att inte säga regel, att respektivestat behåller ett väsentligt inflytande vid börsnote-ring av nationella telebolag. Därför har vi försäk-rat oss om ett inflytande för de nuvarande ägarnaunder för att kunna uppträda som an-svarstagande huvudägare.Anf. 36 PER ():Fru talman! Först vill jag be att få tacka närings-ministern för svaret på mina frågor, även om jag avnaturliga skäl kanske inte är alldeles nöjd med svareni sig.Låt mig konstatera, fru talman, att struktureringenav telemarknaden är oerhört central för Sverigesnationella konkurrenskraft och vår förmåga att produ-cera effektiva och växande företag. Tele- och data-överföringen har kommit att bli ett av de mest kritiskaområdena. Det är därför naturligtvis viktigt att vi harframgångsrika företag som agerar på den marknadenoch som dessutom har möjlighet att utnyttja sinakonkurrensfördelar.Vi har sett att denna typ av bolag har börsnoteratsruntom i världen. De gamla statliga monopolen harblivit börsnoterade bolag. Vad man framför allt harvunnit därmed är möjligheten att använda den egnaaktien som valuta vid förändringar av ägande ellerköp av andra bolag. Man har fått ett strikt kommersi-ellt beslutsfattande utan politisk inblandning ellerolika politiska piruetter, som lätt uppdyker i statligaföretag eller i företag som har statlig ägardominans.Detta har skapat en ökad konkurrens på marknadenoch en ökad dynamik, som jag tror kan vara till bety-dande fördel inom många länder och självfallet äveninom Norden.Vi har i sett att vi har vissa brister i kon-kurrensen på telemarknaden. Bara inom mobiltelefo-nin har markerat att vi ligger påmellan och högre prisnivåer än i våranordiska grannländer. Vi noterar också att vi har ettbegränsat konkurrenstryck och att vi har vissa pro-blem när det gäller bredbandsutbyggnaden. Det gällersjälvfallet att klara de olika kritiska punkterna för attvi ska kunna utnyttja vår unika ställning med mycketgod penetration av PC-användning, Internet och mo-biltelefoni. Därav är det centralt att vi lyckas medfusionen mellan frågor, fru talman, gällde bl.a. värderingen.Det har cirkulerat uppgifter, som även använts ochknutits till näringsministern, om att värdet på detkommande bolaget skulle vara ca 400 miljarder. Jagkan förstå att näringsministern inte kan vara tvärsäkerdärvid, men uppgifterna har kommit att förknippasmed hans namn. Jag vill därmed fråga mycket raktom det är en dementi av uppgiften att värdet blir 400miljarder som näringsministern vill göra när han barahänvisar till kommande marknadsnoteringar.Det är trots allt så att det, beroende på den politiskautvecklingen, marknadsutvecklingen m.m., kan varacentralt att veta ungefär i vilket härad värderingenkommer att hamna.Jag har fått ett svar om att man tänker fullföljaavtalet. Det var inte så alldeles klart i samband medatt interpellationen skrevs. Jag hoppas att det ocksåblir ett fullföljande av avtalet i dess helhet. Då kom-mer man naturligtvis till det kommersiella beslutsfat-tandet. Det råder ingen tekan om att det har varitturbulens mellan ägarna, mellan ledningarna i Teliaoch , mellan fackklubbarna och delvis ocksåinom det politiska etablissemanget. Detta har delvisvarit en följd av en del olyckliga uttalanden av nä-ringsministern, som vi kan lämna därhän. Självfallethar detta haft en inverkan på det strikt kommersiellabeslutsfattandet. Vi kan vara säkra på att så även blirfallet längre fram.Jag är av den uppfattningen att det finns betydan-de risker om man ska behålla statlig ägarmajoritetunder där en part alltid kan tillse detta. Vi riske-rar att inte få det kommersiella beslutsfattande vibehöver. Därmed kan vi få förfelningar inom fusio-nen mellan och Telenor.Anf. 37 Näringsminister ():Fru talman! Först får jag konstatera att är etthelstatligt bolag . Det har så varit i många år.Innan dess var det ett statligt verk. Som statligt ägtföretag har utvecklats oerhört snabbt och myck-et väl om vi jämför med andraliknande bolag. Det vill jag först konstatera.Det andra jag vill säga är att i de här förhandling-arna har jag som ansvarig minister försökt att bevakade svenska intressena liksom har bevakat denorska intressena, alltså som ägare. Men det som harvarit viktigt för mig har varit att tillse att detta bolagska drivas under affärsmässighet. Det ska vara enprofessionell styrelse. Vi har från svensk sida tillsettatt det är så.