prot · GN0933 · 1999-11-25 00:00:00 — Det finns ingen motsättning i att man blanddem väljer ut människor som är bäst lämpade att deltai det svenska försvaret och i svenska utlandsmissionerunder FN-mandat.När det gäller antalet förband pekade jag på attVänsterpartiet i budgeten har föreslagit en omfördel-ning som innebär mer pengar till förbandsverksam-heten än det förslag som regeringen har lagt fram ochsom står bakom - när det gäller justbudgeten. Det är ett faktum.Anf. 26 () re-plik:Herr talman! Jag delar inte syn-punkter på värnplikten. Det här kan vi stå och disku-tera . Men de erfarenheter som man harav en mer eller mindre yrkesarmé är inte särskiltgoda. Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi kanbevara den bredd som vi har och som jag skullevilja säga är svenskt försvars styrka.Angående budgeten har vi faktiskt omfördelatinom materielanslaget till förmån för minröjning.Anf. 27 () replik:Herr talman! Detta innebär att inte anser att minröjning kan skeinom de verksamheter och anslag som hargivits utan att det måste föras över mer pengar tillbl.a. förbandsverksamheten för att minröjning skakunna genomföras. Det är enligt mitt och Miljöparti-ets sätt att se en fullständigt orimlig ståndpunkt.Självfallet måste försvaret kunna utföra de uppgiftersom och regeringen beslutar sig för attprioritera, t.ex. en ökad minröjningsverksamhet, inomden ram som finns, även inom en minskad ram. Där-för framstår det som obegripligt att harvalt att föreslå mer pengar till förbandsverksamheten.Anf. 28 () re-plik:Herr talman! Så länge av totalförsvarsbud-geten handlar om militärt försvar förbehåller jag migrätten att kalla såväl Vänstern som för-svarsfientliga.Vår syn på försvarspolitikens område är på intetsätt förlegad och otidsenlig, tvärtom. Det är mycketlätt att se att dagens värld kräver insatser med militäraresurser. Det handlar om en långsiktig beredskap föratt vi ska kunna försvara vårt eget land. Men det ärinte en försvarsberedskap utformad på samma sättsom under det , där det akuta och för da-gen iakttagbara hotet var det allena avgörande förförsvarets utformning. Däremot har vi drivit på endebatt och diskussion kring nyttjande av militäramedel i ett bredare perspektiv - i det här fallet tror jagt.o.m. att är beredd att hålla med mig.På så sätt kommer man bort från att enbart se militäramedel som något som handlar om ett nationellt för-svar av och ser dem i stället som en naturligdel av hela den svenska säkerhetspolitiken. I en vävav olika samarbetsformer nyttjar vi militäramedel året runt i i allmänhet och inärområdet i synnerhet.Med politik minskar möjligheternaatt nyttja dessa militära instrument för att man skauppnå de humanitära och politiska mål som jag ärövertygad om att jag och delar.Anf. 29 () replik:Herr talman! När säger attdagens värld kräver militära resurser tycker jag atthan återigen bekräftar en otidsenlig syn. Om det ärnågonting som vår omvärld visar så är det vikten avatt man utvecklar de förebyggande insatserna, detkonfliktförebyggande arbetet. Det är den totala bris-ten på den inriktningen i EU och i FN:s arbete somleder till att olika konflikter blir väpnade och i för-längningen leder till krig.Vi vet att det finns resurser när en konflikt väl harlett till krig. Då finns det departement, myndigheteroch instanser som med självklarhet förestår insatser.Det är inte i det fallet vi behöver fler insatser. Debehövs på det civila konfliktförebyggande området.Det är en modern syn på försvars- och säkerhetspoli-tik. Jag tycker att bekräftar ännu inte har den synen inom Moderaterna.Anf. 30 () re-plik:Herr talman! syn är ensidigt mi-litärfientlig, och han vill undvika att använda militäramedel även när det är nödvändigt. Den synen kan jagaldrig dela.När det gäller preventiva åtgärder är självfalletäven militära medel oftast bäst att använda i en situa-tion där en kris eller konflikt inte har inträffat. Ettutmärkt exempel på det är den svenska insatsen iMakedonien. Så går det också att använda militäramedel. Och också jag, som är en stark anhängare ochhar stor förståelse för betydelsen av dem, tyckersjälvfallet att det är bättre att använda delar av försva-ret utan att behöva avlossa ett enda skott än att behö-va använda våld.Som ordförande i försvarsutskottet har jag ocksåsom uppgift att vara ordningsman i klassen. Därförvill jag ta upp två faktauppgifter som dragandes med, om man får uttrycka sig så.Den första var att ligger på elfte plats närdet gäller militära satsningar per capita. Men militärasatsningar per capita är ett helt ointressant jämförel-setal. Om man tittar på vårt lands storlek och detterritorium som vi har att hantera får man en bättredefinition på vilket nationellt försvar vi behöver.Landets befolkning kan enbart utgöra en grund förvad som är en rimlig andel av världssamfundets bördanär det gäller militär krishantering.Lars påstående att ochFrankrike har markstridskrafter jämförbara med våraär också felaktigt. och harstående förband av en helt annan omfattning än vår,med den politik som regeringen och nuföreslår, mycket lilla volym förrådsställda och hem-förlovade stridskrafter som vi kommer att ha efter detförsvarsbeslut som sannolikt kommer att fattas i mars.Anf. 31 () replik:Herr talman! Man kan gå in och mäta på i stortsett vilket sätt som helst. Det kan handla om desvenska militärutgifterna jämfört med omvärlden.Man kan jämföra med andra liknande stater som ärneutrala. Hur man än väljer att mäta ligger iden absoluta världstoppen när det gäller satsningar pådet militära. kan välja vilket sättsom helst att räkna. Vi hamnar ändå på den övredelen av listan. Man kan gå in och jämföra flygvapen,mariner och antal ubåtar. Även då ser man att Sverigeligger högt upp.Det är alltså långt från den bild som utmålas av attSverige skulle ha nedrustat och inte ha någontingkvar. Tvärtom fortsätter militära försvar attligga i världstoppen när det gäller kvalitet och påflera ställen också kvantitet.Herr talman! Jag tycker att sig skyldig till en grov feltolkning och talar motbättre vetande när han säger att inte ac-cepterar militära medel någonstans. Det vet HenrikLanderholm mycket väl att gör när detgäller incidentberedskap och ett begränsat territorial-försvar men framförallt när det gäller att stå till FN:sförfogande och att delta i fredsfrämjande insatser.Henrik vet mycket väl att det var Miljö-partiet som drev kravet på en ökad insats i Kosovojämfört med den som regeringen föreslog. Det somHenrik säger är alltså inte sant.Däremot är det helt riktigt att vi behöver ett före-byggande arbete och behöver utveckla detta långtmer. Det är inte rätt när säger attdet bara är militära medel man kan använda sig av föratt förebygga. Självklart är också insatserna före -civila, konfliktförebyggande insatser - viktiga attutveckla. Det är detta vi saknar, och det är någontingsom skulle vilja utveckla mycket mer. Juframgångsrikare vi är på det området, desto mindreblir behovet av katastrofinsatser från FN i efterhandnär konflikten redan är ett faktum. Det minskarmänskligt lidande och är ekonomiskt billigare.Anf. 32 () re-plik:Herr talman! Jag hade en replik till , men jag kom för sent och avstår därför.Överläggningen var härmed avslutad.Propositionen bordlades.4 § Personuppgiftslagens överföringsreglerFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande 1999/2000:KU7Personuppgiftslagens överföringsregler (prop.1999/2000:11)Anf. 33 ():Herr talman! är det tredje gången inom ett årsom vi här i kammaren behandlar ett betänkande somhandlar om PUL, personuppgiftslagen. När jag tittartillbaka på våra debatter ser jag att några frågor gårigenom allas våra anföranden.Först och främst konstaterar vi alla att den teknis-ka utvecklingen går snabbare än vad de flesta av osskunnat föreställa sig. Hur hisnande snabbt utveck-lingen går på detta område har vi säkert alla våraprivata exempel på. Jag är säkert inte ensam om atthemma ha en låda med datorer, telefoner och annatsom är ganska nytt men ändå hopplöst föråldrat.Ett annat exempel på den snabba utvecklingen ärSOU 1997:39, betänkande. Därstår t.ex.: "När datahanteringen blir något som ingår ivardagslivet kommer det att bli naturligt att motverkadess avarter." För bara sedanskrev vi alltså: när datahanteringen blir något somingår i vardagslivet.Vi lever nu i ett samhälle och en värld som pådetta område förändras med accelererande hastighet.Då kan vi inte ha den reglering av personuppgiftersom dagens lagstiftning ger. Detta är det andra somgår som en röd tråd genom debatten och diskussionenom PUL och datalagstiftningen.Detta har vi vetat . Samma Datalagskom-mitté skrev i sitt betänkande att "det är utsiktslöst attförsöka reglera innehållet i ett otal databaser". Manskrev också, : "En stränghanteringsmodell synes dömd attmisslyckas såtillvida att den inte kommer att respek-teras och därmed dra ett löjets skimmer över lagstift-ningen. "Vi är där . Eller rättare sagt: Vi har varit därlänge. Lagstiftningsmodellen drar ett löjets skimmeröver PUL. Det är att beklaga att vi inte tidigare slagitin på en annan väg och valt att beivra missbruk istället för att reglera hanteringen. Vi vet alla att lagenär omodern och i värsta fall förhindrar viktig utveck-ling. Därför borde vi komma överens om att sätta tillalla ansträngningar för att i grunden förändra dennaålderdomliga lag - den är faktiskt ålderdomlig, trotssin ringa ålder.I väntan på att vi skulle få en genomgripande för-ändring av dataskyddet gav regeringen ivåras i uppdrag att föreslå förändringar inom dennuvarande lagstiftningens ram. Enligt vårt förmenan-de är det förslag som vi nu ska ta ställning till så bradet kan vara under de omständigheter som gäller. Därhar vi alltså inga invändningar, även om det finns desom betecknar förändringen som ett "myrsteg". Jaghar t.o.m. läst någonstans om ett "pyttemyrsteg".Frågorna kommer säkert också att bli många när dett.ex. gäller vad "harmlösa uppgifter" eller "adekvatskyddsnivå" är.Men som sagt: går det enligt vårt förmenan-de inte att komma längre - men kanske framöver,också i det korta perspektivet. Därför uppmanar ettenhälligt utskott regeringen att inte förtröttas i sökan-det efter möjligheter till mer missbruksinriktade reg-leringar. Vi förutsätter också, i utskottets förslag tillbeslut, att inom sitt an-svarsområde analyserar de aspekter som är relateradetill personuppgiftslagen.Med tanke på det elände som denna lag har skapatär det inte acceptabelt, enligt vår mening, att vänta påatt det ska gå eller att alla länder inom EU skaimplementera direktivet innan man börjar arbetet meden ny lag. har bara ungefär hälften av EU:sländer implementerat lagen. Detta beror kanske på attde andra länderna, de som inte har gjort det, insett delångtgående negativa konsekvenser som är förknip-pade med lagstiftningsmodellen.Herr talman! Propositionen andas dessvärre ettstort mått av uppgivenhet när det gäller att förändralagstiftningen. Regeringen fick ett sådant uppdrag avett enigt utskott när vi senast behandlade frågan ivåras. När jag för en månad sedan frågade statsrådetBritta Lejon vad som gjorts visade det sig dock attinte mycket hade hänt. Det duger inte! Vi menar attSverige hade, och har, en stor chans och möjlighet attinom EU vara pådrivande för att åstadkomma enrevidering av EG-direktivet. Vi menar att man underdet svenska ordförandeskapet bör beslutaom en revidering av EG-direktivet för att leva upp tillmålsättningen att göra till IT-huvudstad. Därför bör ge regeringen i upp-drag att i EU-samarbetet ta initiativ till att ett arbetepå ett modernt direktiv kommer till stånd. Detta skaha sin utgångspunkt i missbruksmodellen.Vi ställer oss alltså i stort sett bakom betänkandetmen vill se en snabbare utveckling mot en ny ochbättre lagstiftning. Genom att inte bromsa eller för-hindra kommunikation mellan människor skapar vifruktsamma möten - i rymden. Då ökar vi denmänskliga kreativiteten och sökandet efter och ska-pandet av ny kunskap. Därför är det så viktigt att fåen ny datalag som inte hindrar utan möjliggör dennakommunikation.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 2.Anf. 34 ():Herr talman! Yttrandefriheten är en av vår svens-ka demokratis viktigaste hörnstenar. Utan rätten att haåsikter, sprida dem och debattera blir demokratinsinstitutioner inte mycket värda. Vi är med rätta stoltaöver att ha en gammal och långtgående yttrandefri-hetsgrundlag. Jag vill att vi också fortsättningsvis skakunna vara stolta över den.På bara har den tekniska utvecklingenrasat i väg på ett sätt som ingen tänkte sig för bara tioår sedan. Internet har skapat nya arenor för informa-tion, kunskaper och åsikter att spridas, oberoende avvad makthavare - både politiska makthavare och desom kontrollerar medierna - säger. Det finns i dettaen stor demokratisk potential. Genom att skapa möj-lighet för fler att torgföra sina åsikter och delta i enoffentlig debatt kan vi stärka demokratin i vårt land.Detta är inte oproblematiskt; tvärtom finns det mäng-der med svåra avväganden som måste göras för attvärna enskilda människors integritet och möjlighet attdelta på lika villkor.Personuppgiftslagen är dock, herr talman, fel vägatt gå. Genom EU:s dataskyddsdirektiv och Sverigesnitiska implementering begränsar vi yttrandefrihetenpå Internet, som är fullständigt främmande för densvenska traditionen av yttrandefrihet. Detta är ingetnytt. och flera andra uppmärksammadedet och krävde förändringar. Visserli-gen har det nu kommit förslag till förändringar som ärhelt i rätt riktning, men fortfarande kommer begräns-ningar som vore fullständigt otänkbara i andra sam-manhang att gälla för dem som försöker bilda opinionpå Internet.Genom de förändringar som föreslås görs numeraundantag för ringa brott mot lagen. Men vad är ett"ringa brott"? Rimligen måste det handla om okon-troversiella påståenden, rena självklarheter, för attinte säga futiliteter. Det är naturligtvis välkommet atttrivialiteter inte ska leda till åtal och straff, men det ärinte trivialiteter som yttrandefriheten handlar om.Yttrandefriheten behövs inte för att säga självklara,godkända och politiskt korrekta saker. Den behövsför att värna människors rätt att ifrågasätta och vågakritisera. Den behövs för att skydda påståenden somär kontroversiella och kan väcka ilska, irritation ochrent av såra människor djupt.Med den breda uppslutning som finns bakom deomistliga värden som ligger i yttrande- och åsiktsfri-heten är jag lite förvånad över det bristande intressetför personuppgiftslagen . var detinte svårt att lova vitt och brett att förändringar skullekomma. låter utskottets majoritet sig nöja medförändringar på marginalen.Det finns dock, herr talman, flera frågor sommåste ställas i sammanhanget.För det första: Varför är majoriteten inte bereddatt lyfta på skadeståndsregeln i § 48 för ringa brott?Är det rimligt att man för yttranden som inte kan ledatill påföljder ska kunna kräva skadestånd? Vilkenpraktisk betydelse får detta för de människor som tvekar att publicera namn på Internet? Med deformuleringar som kommer att gälla måste rimli-gen tolkningen bli att gränsen medvetet är satt lägreför att man ska kunna utdöma skadestånd. Kan mandå verkligen tala om lättnader?För det andra: I en fråga som är så viktig för helavårt styrelseskick undrar jag varför man inte frånutskottets sida är beredd att peka med hela handenoch säga: Vi kommer att värna yttrandefriheten, ock-så på Internet. I stället hänvisar man till att man intevill föregripa . Men ett sådant direktiv krävs, förtydlighetens skull, därför att enbart teknikanpassningav mediegrundlagarna är inte samma sak som attkräva att yttrandefriheten ska gälla alla, alltid och ialla medier.För det tredje: Vilken är den egentliga motive-ringen till att en paragraf i sekretesslagen, som fak-tiskt kräver att myndigheter spekulerar i varför jagbegär en handling, inte kan anses stå i strid med dengrundlagsfästa offentlighetsprincipen? Det må vara såatt vi har haft motsvarande lagstiftning, menpoängen är att den i så fall stod precis lika mycket istrid med offentlighetsprincipen då. Kan det verkli-gen vara ett argument för att tillåta inskränkningar avgrundlagsfästa rättigheter att vi har gjort så tidigare?Herr talman! Det kan säkert för många framståsom små och kanske detaljrika frågor som jag nu harlyft fram. Men så är det inte. Bakom detaljerna ochteknikaliteterna ligger en viktig principdiskussion. Endiskussion som borde föras ständigt, här och i andrasammanhang. Den handlar om hur vi håller demokra-tin levande, skapar större delaktighet i beslutsfattan-det. När vi inte för den diskussionen, ser vi hur beslutfaktiskt bidrar till att i stället skapa ett mer slutetsamhälle och minskar öppenheten. Personuppgiftsla-gen är ett sådant exempel. Det må vara så att lagenbygger på direktiv från EU, men det gör inte lagenmindre dålig. Och valet mellan yttrandefrihet och attvara bäst på att göra bokstavstrogna tolkningar avsådana direkt borde vara självklart.Herr talman! Avslutningsvis ställer jag mig bak-om samtliga reservationer där ingår. Men idet här fallet yrkar jag bifall till enbart reservation nr5, då jag utgår från att andra partier kommer att yrkabifall till de övriga.(forts. 6 §)AjourneringKammaren beslutade på förslag av förstevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 14.00 då frågestunden skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.00.5 § FrågestundAnf. 35 TALMANNEN:Kammarens sammanträde återupptas nu för riks-dagens frågestund. Följande statsråd deltar i dagensfrågestund: vice statsminister ,justitieminister , statsrådet , statsrådet och finansmi-nister . Vice statsministern besvararsåväl allmänpolitiska frågor som frågor inom sitt egetansvarsområde i regeringen. Frågorna till övrigastatsråd förutsätts beröra deras respektive ansvarsom-råden. Välkomna!Besöket i SydafrikaAnf. 36 ():Fru talman! Jag har en fråga till vice statsminis-tern. lär det befinna sig i storleksord-ningen 700 svenskar i för vad som skullekunna betraktas som en större , inriktadpå att sälja . Man gör det genom tidningsan-nonser, genom TV-reklam, genom konserter, osv. Vihar under en följd av dagar matats med pinsamhetersom visar att en rad av dessa aktiviteter närmar sigfiaskonivå.Min fråga till vice statsministern är: Hur mycketkommer PR-aktiviteterna att kosta? Hur stor del avdessa kostnader belastar biståndsanslaget? Och anservice statsministern att användandet av medel är ienlighet med riktlinjerna för biståndsmålen till värl-dens fattigaste?Anf. 37 Vice statsminister ():Fru talman! Det pågår ingen PR-satsning i Sydaf-rika just , utan det pågår en veckas intensiva akti-viteter som har med allt det breda biståndssamarbetetsom vi har tillsammans att göra. Det handlar om po-lissamarbete, kultursamarbete, forskningssamarbete,att starta småföretag i , osv. Det är detta dethandlar om, och det är för att manifestera detta bredasamarbete som vi har så många svenskar där nere.Sedan har dess värre allt detta överskuggats av atttvå konserter blev väldigt dåligt hanterade. Och det ärmisskött av arrangörerna. Det är uppenbara misstagbegångna där. Det har vi alla anledning att rikta starkkritik mot. Hur detta har hanterats inom UD tittar vinu på i en särskild utredning.Det som den här verksamheten kostar är 25 miljo-ner kronor från biståndsanslaget. Det är det som rege-ringen har anvisat.Anf. 38 ():Fru talman! Av medieuppgifter har det framkom-mit att det tydligen är ytterligare medel som man hartvingats anslå för att kunna fortsätta de satsningarsom man har gjort i samband med konserter och an-nat. Jag skulle då vilja få bekräftat ytterligare en gångtill protokollet att det totalt sett handlar om 25 miljo-ner kronor som belastar biståndsanslaget - inget an-nat.För några veckor sedan hade vi en skandal i Sve-rige när det visade sig att det av allt att döma harförsvunnit pengar från i . Denhöga representanten från EU:s revisionsrätt, densvenska ordföranden, som var här sade att den som ärchef är ansvarig för både det som man vet och detsom man inte vet om verksamheten.I detta sammanhang är det regeringen som harlagt upp den här verksamheten genom sina olikamyndigheter, och därmed måste det också vara rege-ringen som är ansvarig för de misslyckanden som harskett i samband med denna satsning. Delar vicestatsministern den uppfattningen?Anf. 39 Vice statsminister ():Fru talman! Det är alldeles självklart att regering-en har ansvar för hela denna Sydafrikasatsning, detbreda partnerskapet som vi talar om här. När detgäller den del som diskuteras, och som är en liten deli denna satsning, nämligen konserterna, var det aldrigmeningen att det skulle finnas någon offentlig finan-siering över huvud taget, utan den skulle vara självfi-nansierande. Sedan har det genom arrangörsslarvhamnat i en situation där det mycket väl kan bli pådet viset att staten måste ta på sig ytterligare kostna-der i detta sammanhang. Staten har tvingats ställa engaranti till förfogande. Vi vet inte om den garantinmåste utlösas. Det är än så länge inte staten utan enenskild UD-tjänsteman som har gjort det, eftersomdet inte finns några beslut fattade. Men huruvida dengarantin på måste utbetalas eller ejvet vi inte . Det beror på hur konserterna gårfortsättningsvis. Vad vi har sagt är att detta inte skabelasta biståndsanslaget.Anf. 40 ():Fru talman! Då kan vi konstatera att siffran 25miljoner kronor som kommer att belasta biståndsan-slaget är den som gäller, och sedan kan skattebetalar-na tvingas att betala ytterligare en del.Vi har förstått att en av statsministerns närmastemedarbetare, , har varit införståddmed processen, åtminstone under de senaste veckor-na, men att han inte har larmat eller informerat stats-ministern i detta fall. Min uppfattning är då att stats-ministern är den som är ytterst ansvarig för Sverigesmisslyckanden i dessa sammanhang.Jag hoppas att vice statsministern här kan lovariksdagen att återkomma med en fullständig redovis-ning av regeringens göranden och låtanden i dettasammanhang.Anf. 41 Vice statsminister ():Fru talman! Statsministern är inte konsertarran-gör. Jag hoppas att vi kan vara överens om det. Sedanska vi i grunden utreda detta, därför att när staten ärmed i en större satsning och det sker ett sådant härstort misstag som i dessa konsertarrangemang, ska vinaturligtvis se vad det är för misstag som har blivitbegångna. Det kommer naturligtvis också att ställastill förfogande.Besöket i SydafrikaAnf. 42 ():Fru talman! Jag har också en fråga till vice stats-ministern som berör samma område. Det handlar omSydafrikasatsningen. Vi i deltar i dennaresa av det skälet att vi tycker att det är så oerhörtviktigt med ett så brett kontaktnät som möjligt i . Därför tyckte vi att det var mycket angelägetatt vara med. Det gäller inte minst i fråga om demo-kratin och de politiska partierna. Därför tyckte vi attdet var viktigt att vara med, och vi betalar vår resasjälva.Men när det gäller genomförandet har vi precis li-ka stor kritik som alla andra. Vi tycker alltså att det ärhelt obegripligt hur det har kunnat bli så här, eftersomUD uppenbarligen en hel månad har vetat om attdetta inte fungerade. Trots det har man inte gjortnågonting åt det, utan det har framställts som att dettaska fungera och att biljettintäkterna ska finansierakonserterna, osv. Det vittnar ju om inkompetens. Detär ju inte på något sätt olagligt, men det gör ju attförtroendet sjunker. Jag undrar: Vad tänker vicestatsministern göra åt denna sak?Anf. 43 Vice statsminister ():Fru talman! Som jag sade har vi en internutred-ning som tittar på hur det hela har hanterats. Men inte har uppmärksammat frågan särskilt mycket iförväg berodde ju på att det aldrig var meningen attnågra statliga pengar skulle gå till denna del av arran-gemanget. Det är så hela planeringen har varit. Attarrangörer sedan missköter sig och att de som fickuppdraget att hantera detta har misskött sig är någon-ting som vi naturligtvis måste ta till oss och titta påhur vi kan undvika sådant framöver.Anf. 44 ():Fru talman! Jag vet också att det inte var mening-en.