prot · GM09104 · 1999-06-01 00:00:00 — Det handlar om att försöka få någon sorts likvär-diga regler när det gäller dessa frågor överallt i värl-den.Vi menar också att vi måste sänka tullarna motomvärlden, och vi tycker verkligen att u-ländernaskall få exportera också till EU. Jag tycker att det varen stor skandal, det tycker vi alla, med EU:s dröjsmålnär det gäller t.ex. att få till stånd ett handelsavtalmed . Så där är vi fullständigt eniga.Men det handlar också om de grundläggande vär-dena. Jag inser att det faktiskt är ganska kompliceratatt förena de här sakerna, men inte desto mindre me-nar jag att vi måste slå vakt om sådana här värdenprecis som vi slår vakt om fackliga rättigheter ochandra saker. För detta är faktiskt viktiga saker förmänskligheten i framtiden.Anf. 112 Statsrådet ():Fru talman! är som bekant pådrivande ifrågor om djurskydd och goda, miljövänliga metoderi jordbruket. Svenskt jordbruk är ju föregångare iEuropa på det området. Men den viktiga frågan idagens debatt gäller om vi är beredda att, delvis påbekostnad av vårt eget jordbruk, acceptera importfrån fattiga så att de ges möjlighet att ex-portera, tjäna pengar, få en bärgning och bygga ettvälstånd i sina länder.Jag uppfattar svar som attCenterpartiet där har samma åsikt som regeringen, attvi skall underlätta för att göra detta. Menvarför då reservera sig? Varför rösta emot den linjesom i stort sett alla andra partier har i utskottets be-tänkande?Jag anar att det inte är en sådan enighet som Ma-rianne låter påskina utan att det i ställethandlar om att försöka inta oförenliga positionersamtidigt; dels att hjälpa att få tillträde tillexportmarknaden, dels att skydda vår egen marknadmot hotet från import. Jag hoppas att jag har fel, menjag har inte blivit särskilt mycket lugnare på denpunkten. Vi får väl se hur voteringen kommer attavlöpa.Anf. 113 ():Fru talman! Regeringens skrivelse Öppen handel- rättvisa spelregler har tillkommit efter överlägg-ningar mellan regeringen, och Miljö-partiet. Vi är naturligtvis glada över att andra partier iså stor utsträckning har anslutit sig till denna rödgrö-na röra.Det finns i utgångspunkten för denna skrivelsefem mål med den svenska positionen inför WTO-förhandlingarna. Det handlar om tillväxt och syssel-sättning och om vikten av att vi ser till att välståndetkan fortsätta att utvecklas - och framför allt om attdet kan fördelas rättvist. Det handlar om att villkorenför konsumenter och hushåll förbättras genom atthinder för handel rivs. Det handlar om en ekologisktoch socialt hållbar utveckling. Handels- och miljöpo-litiken måste ömsesidigt stödja varandra. Mänskligarättigheter i arbetslivet skall främjas genom förhand-lingarna.Det handlar om ekonomisk utveckling i fattigaländer. De rika länderna måste öppna sina marknaderytterligare, så att de fattiga länderna får tillträde tilldem. behov måste vara styrande. Dethandlar om ett öppet . EU är på ett parområden mycket slutet, framför allt när det gällerjordbruk, tyg och kläder. Här måste EU öppna sigmot omvärlden och minska sin protektionism ochsina tullar. Då öppnar sig också en mer solidariskinställning till den övriga världen. Det handlar ocksåom demokrati och säkerhet. Handel främjar en demo-kratisk utveckling. Det är en grundpelare för det glo-bala handelssystemet.De här utgångspunkterna leder oss fram till attskrivelsen, som behandlar position, ävenbehandlar frågan om investeringar inom ramen för enny WTO-runda. Det har funnits en mycket stark, ochmycket berättigad, kritik mot de förhandlingar om ettinvesteringsavtal somskedde inom . Kritikenriktade sig både mot form och innehåll. iden form som det förelåg hade stora brister.Kritiken mot att investeringsfrågor över huvud ta-get regleras är däremot mycket liten. Investeringar ivärldshandeln måste regleras för att vi inte skall fåden olyckliga effekten att de starka bestämmer utandemokratiskt inflytande och utan demokratisk kon-troll. Investeringsfrågorna måste liksom handeln iövrigt regleras för att kunna fungera på ett rättvist ochdemokratiskt sätt. Alternativet till att inte reglerainvesteringsfrågorna är att vi lever i den värld som vinu lever i och att vi överlåter åt det mäktiga kapitaletatt bestämma i allt större utsträckning utan att behövata hänsyn till demokratiskt fattade beslut. Tyvärrfinns inte det alternativ som vore det bästa, nämligenatt man kunde framförhandla investeringsregler, t.ex.inom FN-systemets ram. Det alternativet finns knap-past i dagsläget.När det gäller handelns och biståndets samverkanär det viktigt att påpeka att strukturerna för världs-handeln egentligen är viktigare än biståndet. Detgrundläggande felet med dagens värld är inte att bi-ståndet är för litet, även om vi också anser det. Feletär ju att biståndet behövs. Därför måste vi få en inter-nationell ordning som gör att handeln understöderbiståndspolitiken och som siktar på att på lite längresikt göra biståndet onödigt.Skiljelinjen i svensk politik om den internationellahandelspolitiken går inte mellan frihandelsförespråka-re och protektionister, utom möjligtvis på jordbruks-området. I stället går skiljelinjen å ena sidan mellande dogmatiska marknadsförespråkarna, som tror attliberaliseringen i sig är tillräcklig, och å andra sidanvi som inser att frihandeln måste regleras, att detmåste till spelregler för att inte demokrati och folksty-re skall köras över av starka kapitalintressen. Rättvisaspelregler måste till för att frihandeln skall kunnatjäna de intressen som vi har - tillväxt, sysselsättning,ekologiskt och socialt hållbar utveckling, bekämpan-de av fattigdom, demokrati och säkerhet och bekäm-pande av korruption.Frågan är var solidariteten ligger när man anser attt.ex. frågan om arbetsvillkor inte skall behandlasinom WTO-systemets ram. Anser man då också attdet viktiga i världshandeln är att skapa regler somlever sitt eget liv alldeles utan att hänsyn behöver tastill arbetsvillkor, till fackliga rättigheter eller till ar-betsrätt över huvud taget?Solidariteten med , som påstås vara ut-gångspunkten för ett sådant resonemang, är ju inte ensolidaritet med dem som drabbas av utsugning ochförtryck i arbetslivet i många länder i världen.Det finns också en skiljelinje gentemot den reser-vation som och har skri-vit, där de försöker framhäva sig som frihandelsvän-ner i princip i allt utom just vad det gäller jordbruket.Det är en sorglig inställning som är svår att försvara.Och det märks också här i kammaren att det inte ärriktigt enkelt att argumentera på ett bra sätt för denhållningen.Fru talman! Jag vill sluta med att yrka bifall tillnäringsutskottets hemställan i betänkande 13 ochavslag på de reservationer som det har yrkats på fråntalarstolen.Anf. 114 ():Fru talman! Till att börja med vill jag poängteraatt jag anser att det är mycket viktigt att ar-betar med att få in miljöklausuler och sociala klausu-ler i det kommande . Det är också viktigtatt samhället brett, t.ex. frivilligorganisationerna, fårdelta i utformningen. Jag kände stor sympati för LarsOhlys inlägg. Jag skall inte tala mer om WTO utanövergå till att tala om Exportkreditnämnden.I början av 1999 dödas sex indianer i dåde protesterar mot konsekvenserna av ett dammbyg-ge. i skickar ut ettkrisupprop för att försöka förhindra ytterligare blod-bad. Miljöorganisationer över hela världen proteste-rar. Händelsen går nästan spårlöst förbi i svenskanyhetsmedier. Det var en av de senare tragiska hän-delserna i samband med bygget av Urradammen, därSkanska i ett joint venture med ett ryskt företag fåttexportkrediter.I har och andragarantiinstitut spelat en stor roll då det gäller finansie-ringen av miljömässigt och socialt ohållbara projekt.Resultatet är en snabb uttömning av landets naturre-surser. Under regim har skövlingen av skoguppgått till två miljoner hektar . Investerings-projekt, t.ex. fabriker, planteringar och gruvor, harbidragit till stora miljöproblem och sociala problem.De har förstört de områden där olika grupper, inteminst urbefolkningar, tidigare levt. Säkerhetsstyrkorhar använts för att stoppa dessa grupper från att för-svara sina områden. I resursrika områden har kränk-ningar av de mänskliga rättigheterna varit rutin.Fru talman! Många miljöaktivister ser Three Gor-ges i som det värsta infrastrukturella projektet ivärlden, miljömässigt och socialt.Three Gorges kommer att kosta minst 43 miljar-der och bli , och 80mil lång.Export- och importbanken i vägrade attstödja projektet på grund av den bristande informa-tionen som fanns tillgänglig då det gällde både miljö-konsekvenserna och de sociala konsekvenserna. Bl.a.gäller det tvångsförflyttning av upp till 1,9 miljonermänniskor.Kjell , dåvarande chef för , försvarade stöd tillföretag som vill exportera bl.a. till Three Gorges.I flera från somhar berört miljöfrågor och sociala frågor har det pe-kats på behovet av att inkludera även de institutionersom sysslar med handel och investeringar i arbetet fören hållbar utveckling.Inom har vikten av att harmonisera bi-ståndsmålen med övrig verksamhet poängterats. Ef-tersom biståndsmålen innehåller bl.a. fattigdomsbe-kämpning, jämställdhetsfrågor och miljöfrågor bordeäven verksamhet styras av ochutvärderas utifrån sådana kriterier.Fru talman! Då det gäller exportkrediter har USAinfört både miljökrav och en öppenhetspolicy. Dennamiljöpolicy resulterade i att U.S. Export-Import Bankansåg att man inte kunde gå in och ge amerikanskaföretag exportkrediter för Three Gorges. Samtidigtvisade det sig dock att andra länder runtom i världen,däribland , inte såg några problem med attstödja företag som ville gå in i detta projekt.Reaktionerna från konservativa krafter har intelåtit vänta på sig, och förslag har lagts fram om attUSA:s export- och importbank inte skall tillämpa sinamiljökriterier om amerikanska företag tävlar motländer vilkas exportkreditnämnder inte har miljökrite-rier.Denna situation har resulterat i att miljöorganisa-tioner runtom i världen nu ber att inte förstö-ra det initiativ som har tagit. nekardock och hävdar att det inte ärdess uppgift att bedriva miljöarbete och att nämndeninte har något mandat för detta.Dessutom används nu gamla rykte somen miljöprogressiv nation av vissa företag. , ett företag som tillverkar tung maskinutrustning,kritiserade att man inte får stöd för export till i och pekade bl.a. på och undra-de varför ett land med så gott rykte inte såg någraproblem med detta projekt. Samma fråga ställde sigmiljörörelsen i Sverige.Vid ett seminarium då frågan diskuterades uttala-de sig dock chefen för på föl-jande sätt:"Det sägs ibland att det kan vara ett värde i attSverige går före i en strängare miljöprövning för attvara ett gott exempel för andra länder. Jag tror att denvägen är orealistisk att gå fram på, det ligger trots alltför stora ekonomiska värden i andra vågskålen. "Chefen var som senare blev ut-nämnd till miljöminister i Sverige.Fru talman! Eftersom till-lämpar nästan total sekretess då det gäller de projektsom institutionen stöder är det svårt att få en heltäck-ande bild av verksamheten. Detta har förmodligenbidragit till att diskussionen om dess verksamhetnästan helt har uteblivit i Sverige.På grund av sekretessen får i de flesta fall svenskamiljöorganisationer reda på vilka projekt som institu-tionen stöder via utländska kanaler som har kontaktmed andra aktörer som är inblandade i affären.I några fall har miljörörelsen fått reda på inblandning i olika projekt genom attde har varit mycket kontroversiella men i de flestafall är det omöjligt att få information.Fru talman! Det är inte acceptabelt att på frågan om vilka problem manser med den nuvarande verksamheten i förhållandetill en hållbar utveckling svarar: "Vi förstår inte frå-geställningen. "Enligt regleringsbrevet för Exportkreditnämndenavseende ger regeringen i uppdrag att utforma en miljöpolicy förgarantigivningen och en plan för implementeringenav denna. Planen skall redovisas till regeringen senastden . Utskottet bedömer att arbete med miljöpolicyn böravvaktas innan ytterligare initiativ tas. Utskottet för-utsätter att även tittar på frågorsom rör öppenhet och sekretess.Det här är ett försök att få Exportkreditnämndenatt själv göra något åt sin verksamhet. Med tanke påExportkreditnämndens tidigare historia, då dess verk-samhet inte har berört miljö- och utvecklingsfrågor,är det risk att kompetensen hos Exportkreditnämndeni de här frågorna inte räcker. Ändå bör man naturligt-vis få chansen att ändra inriktning.Den första utmaningen är att skapa ökade möjlig-heter för insyn. Detta kräver förändringar i organisa-tionen och en förändrad organisationskultur. behöver också se till att de verksam-heter man stöder utvärderas i ett miljö- och utveck-lingsperspektiv.För att denna miljöpolicy skall ha någon trovär-dighet måste den klargöra att Exportkreditnämndenhar ett ansvar för vilka miljökonsekvenser projektenhar. Detta kan tyckas självklart men har velat vända på problematiken ochendast betrakta hur stor ekonomisk påverkan mil-jöproblemen har på projektets lönsamhet. Jag hoppasatt statsrådet kan lova att denna förändringskall ske, dvs. att skall ändrainställning i frågan.Det måste bli så att har detöverordnade syftet att bidra till en hållbar ekologiskoch social utveckling. Till det syftet kan andra del-syften läggas. Dessa delsyften måste dock alltid varaförenliga med det övergripande målet. Särintressensom utnyttjar bör offentliggö-ras tillsammans med dokumentation över styrelsensarbete.Verksamheten får inte heller bara se till densvenska situationen, utan den skall även se till vilkakonsekvenser exporten får. Självklart bör stora delarav den storskaliga teknologi som dominerar ex-porten avvecklas för att ge plats för miljöanpassadteknik. Miljöanpassad teknologi betyder inte barasmå utsläpp utan innebär också diskussioner om tek-nologiöverföring som även måste omfatta utvecklingav mänskliga resurser och lokal kapacitetsuppbygg-nad, inklusive frågor som rör jämställdhet mellankvinnor och män.En kontinuerlig utvärdering av konsekvenserna avexport och utlandsinvesteringar måste göras för attbibehålla och främja inhemsk miljöanpassad teknolo-gi som har försummats eller trängts ut, särskilt i ut-vecklingsländerna, med särskild hänsyn till priorite-rade behov och med beaktande av mäns och kvinnorsinbördes kompletterande roller. Exportkreditnämndenmåste också se över sitt bidrag till skuldproblemati-ken.Problemet är att det är bråttom. T.ex. måste detabsolut förhindras att stöderbygget av Ilisudammen i . Mycket tyder på attExportkreditnämnden har för avsikt att garantera desvenska företag som vill vara med och bygga dam-men. På grund av deras sekretess går det inte att sä-kert få veta hur de tänker göra. Det blir en damm somkommer att dränka 52 byar och 15 små städer, inklu-sive den bäst bevarade staden från medeltiden.Dammen kommer att tvinga 15 000 personer, hu-vudsakligen kurder, att flytta och därmed öka spän-ningarna i området. Dammen kommer också att göradet möjligt för att stänga avvattentillförseln till , en möjlighet som mångaexperter menar kommer att avsevärt öka risken för enstörre konflikt i området.Projektet bryter mot fem av rikt-linjer på 18 punkter. Dessutom är dammen i konfliktmed om vattenfrågor som Turkietinte har accepterat.Dammens reservoar kommer också att minskaTigris självrenande förmåga, något som kan få storakonsekvenser när det gäller sjukdomar eftersom flerastora städer fortfarande släpper ut orenat vatten ochslänger sopor i floden. En uppdämning av Tigriskommer att leda till ökade problem med malaria.Situationen i sydöstra är mycket orolig.Det är i en krutdurk som Exportkreditnämndeneventuellt går in.Fru talman! mål måste ut-värderas och klargöras. Man måste i ett inledandesteg offentligt deklarera att dess verksamhet har enmiljöpåverkan och att man genom att ställa krav påde projekt som stöds kan bidra till en hållbar utveck-ling. Man måste offentliggöra alla projekt där kon-trakt är underskrivet om inte företagen uttryckligenber om motsatsen. De företag som ber att få hålla sinaansökningar hemliga måste redovisas så att aktieägareoch allmänhet vet vilka som vill hålla sina avslutadeaffärer hemliga.Man måste undersöka hur administrationen ochregistren skall förändras så att det blir lättare att ut-värdera från miljösynpunkt.Man måste också beräkna miljöbelastningen på olikaprojekt och utvärdera och öppet redovisa vilka grup-per som får nytta av det exporterade, om det är någragrupper som är negativa till det aktuella projektet.Man måste påtala behovet av en utredning av lång-siktiga sociala konsekvenser och miljökonsekvenser.Vidare måste man lägga upp en plan för den internamiljöutbildningen och öppet redovisa sin policy närdet gäller det internationella samarbetet inom EU ochOECD med miljöriktlinjer för exportkrediter ochexportgarantier.Det skall inte vara så att påfrågan om hur man förhåller sig till ocholika svarar: "EKN har inga sär-skilda riktlinjer från regering och riksdag beträffandeAgenda 21 eller om miljö. "Flera internationella konventioner talar om attländerna skall se över sina olika finansiella institutio-ner och ge dem riktlinjer för att de skall kunna bidratill en hållbar utveckling. Det är viktigt att tarsin internationella roll på allvar och försöker bli enföregångare. betraktas som ett land utanegen vision, med rädsla för att sticka ut hakan.I regeringsförklaringen den 17 september 1996underströk : "skall vara enpådrivande internationell kraft - - - i strävan attskapa en ekologiskt hållbar utveckling. "Fru talman! Det är dags, ja, det är hög tid!Anf. 115 Statsrådet ():Fru talman! De är viktiga frågor som IngegerdSaarinen tar upp och som gäller hur exportkreditga-rantisystemet står i samklang med de mål som vi harför miljöpolitiken i övrigt i och i världen.Som själv tog upp i sitt anfö-rande har regeringen fattat beslut om att EKN därförskall utarbeta en miljöpolicy för sin verksamhet.Detta arbete, som ju EKN redan har inlett, skall redo-visas till oss i regeringen senast . Dettycker jag är ett ganska högt tempo och ett starkt kravpå intensitet i arbetet.Jag räknar med att den här miljöpolicyn skallkunna införas senast . Jag vill härgärna nämna att EKN i sin bedömning av miljöas-pekter i projekt avser att beakta också de problemsom tar upp, nämligen omflyttningav personer. Syftet med uppdraget är att förstärka ochsystematisera EKN:s miljöprövning. Det är bra attEKN i dessa frågor har direktkontakt med exportfö-retag med miljöorganisationer och andra ländersexportkredit- och exportgarantiinstitut.Ingegerd Saarinen tar också upp frågan om sek-retess. Jag vill påpeka att är enmyndighet som har att följa de regler som riksdagenhar fastställt om vilka uppgifter man skall lämna utoch vilka uppgifter man inte får lämna ut. Om riksda-gen ändrar uppfattning om detta och tycker att deuppgifter som företag har lämnat till myndigheter ochsom kan komma till konkurrenters och andras känne-dom och skada företaget inte längre skall sekretess-beläggas, är jag helt övertygad om att också den härmyndigheten kommer att följa de nya regler somriksdagen då bestämmer sig för skall gälla i fortsätt-ningen.Anf. 116 () re-plik:Fru talman! Jag hoppas mycket på den miljöpröv-ning som skall utsätta sig för.Därför har jag inte heller reserverat mig. Vi skall sepositivt på utvecklingen och hoppas att det blir bra.Anf. 117 ():Fru talman! Jag hade egentligen inte tänkt begäraordet, men när statsrådet utmanar bör man givetvis gåi svaromål.Först vill jag säga några ord om hur vi ser på detsom helhet. Det här visar på en väldigt bred enighet,en god uppslutning bakom den skrivelse som rege-ringen har presenterat för . Det finns enbred enighet bakom tankarna på frihandel. Vi äröverens om att det här leder till en god arbetsfördel-ning, den bästa möjliga, som ger lägre kostnader ochhögre kvalitet till gagn för alla konsumenter i världen.Vi vill ha en öppen handel som innebär att vi fårgod kvalitet och lägre kostnader. Det finns också enbred enighet omkring huvuddragen när det gällerSveriges position inför förhandlingarna inom WTO:sram. Det är naturligtvis positivt.Vi har en reservation tillsammans med Centerpar-tiet tagit upp bl.a. frågan om jordbruket. Utrikeshan-delsministern ställer frågor vad vår position egentli-gen är. Går det att förena tankarna på en avregleringmed ett vaktslående om det svenska jordbruket? Sva-ret på den frågan är naturligtvis ja.Svenskt jordbruk är utomordentligt starkt. Vi harskickliga lantbrukare i . Vi har en välinveste-rad maskinpark. Vi har förutsättningar som gör att vikan hävda oss på många olika områden, men - ochdet är det stora "menet" - de svenska bönderna måstefå ha likartade villkor med våra europeiska grannar.Så är inte fallet i dag.Jag är övertygad om att utrikeshandelsministernhar hört talas om jordbrukets problem och att desvenska bönderna har en väsentligt sämre konkur-renssituation än grannländerna har. är intevåra viktigaste konkurrenter när det gäller det svens-ka jordbruket. Vi är rädda för att om EU:s jordbruks-politik avregleras utan att svenska jordbrukare harsamma eller åtminstone likartade villkor som sinakolleger inom EU, kommer vi att få en ytterligareutslagning av svenska bönder och av den svenskalandsbygden. Det är inte någonting som vi vill med-verka till. Jag tror att vi behöver mer marknad ochmindre regleringar på det här området. Där tror jag attjag och utrikeshandelsministern kan vara överens.Men jag tror inte att det är till gagn för det svenskafolkhushållet att det sker en avreglering utan att desvenska bönderna får likartade villkor med de vikti-gaste konkurrentländerna.Min fråga till utrikeshandelsministern blir då na-turligtvis: Vilka effekter får en avreglering av EU:sjordbrukspolitik för svenska bönder, om inte konkur-rensförhållandena blir någorlunda jämställda? Ärutrikeshandelsministern beredd att slå ut ytterligaresvenska bönder, ytterligare personer ute på densvenska landsbygden för att uppfylla de krav som vihar på frihandel? Säg då det, ge det beskedet till bön-derna och kammaren att ni är beredda är betala detpriset!Jag ser gärna mer marknad, men då måste ocksåvillkoren vara jämförbara. Jag efterlyser besked frånregeringen på den punkten, att ni är beredda att gåvidare. I så fall tror jag att vi kan komma överens.Anf. 118 Statsrådet ():Fru talman! säger att det går attförena solidaritet med behov av att hittamarknader för sin export med svenska jordbruksin-tressen. Han påstår detta , men hanförklarar inte hur det skall gå till. Kristdemokraternavill tillsammans med rikta kritik mot attregeringen driver en extrem avregleringslinje när detgäller handeln på jordbruksområdet.Jag tolkar detta som att man måste tro skribenter-na på deras ord, att de inte vill att vi skall ge det tillträde till vår marknad som vi vill.Någon annan tolkning går inte att göra. Det är enhållning som jag kan förstå och som jag också kanrespektera. Men jag kan inte respektera att man sam-tidigt sida upp och sida ned orerar om hur starkt mankänner för behov av utveckling och be-hov av marknader. Man måste bestämma sig: anting-en är man för eller också är man emot att u-ländernafår ökad tillträde till våra marknader. Kristdemokra-terna försöker med darr på stämman stå på båda posi-tionerna. Jag inser att detta kan ge besvärliga avväg-ningar. Det är en svår avvägning som innehåller svårakonsekvenser för olika grupper - bönder i u-ländernaeller människor på landsbygden i Sverige.Jag är övertygad om att svenska bönder kan hävdasig väl på världsmarknaden om jordbrukshandelnavregleras. Men metod att säga jatill allt som låter trevligt, ja till mer avsättning förjordbruksprodukter från på våra markna-der men nej till ökad import. Den linjen är inte he-derlig, den går inte ihop. Jag tycker att det är bra attvi har en så bred enighet i denna fråga att det bara ärCenterpartiet och som är emot ochatt t.ex. inte har anslutit sig till dennakonstiga och osammanhängande politiska linje.Anf. 119 () re-plik:Fru talman! Om det vore så som utrikeshandels-ministern här redogjorde för skulle jag hålla med omatt det var en osammanhängande linje, ja.