prot · GN0920 · 1999-10-27 00:00:00 — Men det finns alltså ingetförbud, utan det är ett önskemål. Vi får väl hoppas attdet kommer att genomsyra skolan.För den lärare som har 33 elever och dessutom enklass med vissa problem är det inte rimligt att idagsläget kräva att det ska göras individuella studie-planer.Anf. 193 () re-plik:Herr talman! Jag tog också upp detta med estetis-ka ämnen. Jag kände till den här skillnaden. GunnarGoude uttryckte också att man har valt det som ärviktigt och viktigare. Under hela diskussionen ompraktiska och teoretiska ämnen och kombinationen avdem tror jag att min slutsats var ganska tydlig.De ämnen som man väljer att läsa - jag har aldriguttryckt att de estetiska ämnena ska vara obligatoris-ka, vilket trodde - ska man också fåslutbetyg i, och det ska man kunna tillgodoräkna sig.Det var detta som var idén.Där har vi också den bakomliggande tanken omvarför vi inte uppvärderar de estetiska ämnena. De ärinte lika viktiga som andra ämnen som man får slut-betyg i. När det inte ges slutbetyg i estetiska ämnenkan det inte tolkas på annat sätt än att den kunskapeninte är lika mycket värd som annan kunskap.Anf. 194 () replik:Herr talman! Jag tror inte att man behöver be-trakta det så hårt. Det viktiga är naturligtvis att manfår tillgodoräkna sig betyg i estetiska ämnen om mansöker vidare till högre eftergymnasiala utbildningardär estetisk verksamhet eller idrott och hälsa krävs föratt man ska kunna komma in på utbildningen. Och såär det.Sedan uppstår frågan om man ska kunna välja id-rott och hälsa för att kompensera ett dåligt resultat inågot av de andra ämnena, och det är där som manhar känt sig lite tveksam. Det kan hända att man be-höver se över poängsättningen, och det enklaste voreatt man hade samma system i de två skolorna.Jag ska erkänna att jag inte har tittat på de bitarnai detalj, så jag är inte beredd att svara på detta närma-re än så.Anf. 195 ():Herr talman! I detta betänkande, som innehållerförslag i olika frågor som rör , gymnasie-skolan och den kommunala vuxenutbildningen, före-slås en hel del intressanta försök. Ett av de mest in-tressanta är att man ska pröva om den nationellatimplanen kan tas bort. Det ser vi i sommycket positivt, och vi vet dessutom att många lärareser fram mot detta. Den styrning som timplanen inne-bär känns för många som en minskad möjlighettill kreativitet i skolan.Det är också intressant att den kommunala vux-enutbildningen ska få ett kursutbud som erbjuderidrott och hälsa samt estetiska ämnen. Det värmer isjälen på en "kulturarbetare", som jag känner migsom eftersom jag sitter i kulturutskottet och där för-ordar att vi ska satsa mycket på dramapedagoger ochbildkonstnärer. Jag och vill givetvis seden satsningen i skolans värld redan i förskoleverk-samheten.Vi vet att barn har 100 språk, men det sägs att viberövar dem 99 stycken. Det vill vi i Centerpartietinte vara med om. Vi vill att barn ska använda såmånga språk som möjligt.Centerpartiet vill även se andra regelförändringari skolan. Vi anser att regeringen bör öka kraven påindividanpassning av utbildningen i samband med atttimplanen avskaffas i ett antal kommuner och skolor.Varje elev bör få en individuell studieplan, vilket juhar diskuterats ganska mycket här under den senastetimmen.Givetvis ska den individuella studieplanen tasfram i samarbete mellan föräldrar, elever och lärare,och det gäller inte bara de kommuner som på försökavskaffar timplanen utan det ska gälla i alla kommu-ner.Utskottet skriver i betänkandet: "En undervisningutan nationell timplan [skulle] kunna skapa ytterligareuppmärksamhet kring kvalitetsfrågorna och stimuleraskolorna i arbetet med uppföljning, utvärdering ochskolutveckling." Ja, det är just det som vi i Center-partiet anser. Vi vill på intet sätt försämra baskunska-perna för eleverna. Målen i läroplanen och kurspla-nerna är viktiga styrinstrument som ska uppnås, mendessa kan nås på olika sätt för olika elever.Utskottet skriver också: "Målen i läroplan ochkursplaner måste vara det viktigaste - - - inte den tidsom används för att nå dit." Ja, det är ju precis detsom vi i tycker. Det är därför som vi villinföra individuella studieplaner för alla elever igrundskolan.Eva säger i sitt anförande att hon intehar något emot att det upprättas individuella studie-planer, men att det räcker med läroplanens målstyr-ning.Jag citerar vidare ur betänkandet: "Det skall fin-nas möjligheter till en flexibel lösning av pedagogis-ka insatser för enskilda elever och för grupper avelever." Är inte detta detsamma som individuellastudieplaner?I skollagens femte kapitel står det om individuellaprogram i gymnasieskolan att de kan möta eleversspeciella utbildningsbehov. Utskottet är också när-mast lyriskt när man säger: "- - - finns unika möjlig-heter att möta elevers olika behov och förutsättning-ar. "Herr talman! Det är märkligt att inte samma ordgäller för elever i grundskolan.Ännu märkligare blir utskottets avstyrkande avCenterpartiets motion när man i betänkandet kan läsaatt utskottet utgår ifrån att det i en del fall kan bliaktuellt att göra individuella studieplaner; det an-kommer dock på lärare, elev och föräldrar att kommaöverens om den pedagogiska planeringen.Det är ju ordagrannt precis det som vi har sagt ochsom i stor utsträckning redan fungerar ute i skolorna.Med dagens utvecklingssamtal i förut-sätts det att lärare arbetar från utgångspunkten att geeleverna individuella studieplaner. För att uppnå demål som finns för varje årskurs i handlardet om att få godkända betyg.Jag vet att det är många lärare som sitter i utbild-ningsutskottet. Men jag börjar nästan att tro att fleraav dessa lärare har suttit lite för länge i . inte riktigt hur det fungerar ute i verkligheten. Ominte majoriteten i utbildningsutskottet vet att det fun-gerar på det här sättet i skolan blir jag nästan liteorolig. Om ni kände till det och har de intentionernaborde det vara väldigt enkelt att ställa upp på Center-partiets motion och därmed på reservation 4 undermom. 3, vilken jag härmed yrkar bifall till. Lägg detpå minnet! Jag tror att flera av er skulle kunna tryckapå rätt knapp när det blir votering.I skolans värld brukar vi säga att de nya läropla-nerna bekräftar det som redan är etablerat i skolan.Detta är ett sådant exempel. i skolansverklighet vet jag det, och jag törs slå vad om att närdet kommer en ny läroplan kommer det att stå att allaelever i ska ha individuella studieplaner.Kristdemokraterna och lyfter fråganom de individuella programmen i gymnasieskolan.Båda partierna pekar på att ska ta sittansvar och sätta in tillräckligt med resurser för att allaelever ska få godkända betyg som de kan söka in tillgymnasieskolan på. Även AndersSjölund tog här upp att inte klararsin uppgift att ge tillräckliga baskunskaper. Det är såvi ser det också i . Därför måste lärarut-bildningen ge en bred utbildning inom dyslexi ochinom dyskalkyli, alltså matematiksvårigheter, så atteleverna får den hjälp de behöver i ett tidigt skede iundervisningen. Detta är för att ge varje elev stabilabaskunskaper som utvecklar dem i takt med derasegen mognadsgrad.Individuella programmet är det tredje största pro-grammet i gymnasieskolan - ja, det talar ju sitt egetspråk. Det behövs ett stöd till eleverna i grundskolan.Ger vi grundskoleeleverna individuella studieplanerredan från första början, bör vi kunna nå upp till vårtmål.Folkpartiet, och även Mode-raterna har ju samma syn, nämligen att grundskolanhar ett ansvar som vi måste precisera. Visa då detgenom att stödja vår reservation.Så länge som vi inte klarar målen med godkändakunskaper i , måste vi faktiskt erbjudaindividuella program i gymnasieskolan.Herr talman! En annan fråga som Centerpartiethar avvikande åsikter om är entreprenadförhållandenainom skolan.Regeringen föreslår en ändring av 1 § i lagen1993:802 om entreprenadförhållanden inom skolan,så att texten i andra meningen lyder som följer: Av-talet får endast avse undervisning i karaktärsämnensom har en yrkesinriktad eller estetisk profil.Den tidigare skrivningen löd: Avtalet får endastavse undervisning i sådana ämnen som ingår i deämnesblock som i bilaga 2 till skollagen 1985:1100betecknas som estetiska ämnen, ekonomiska ämnen,tekniska ämnen och yrkesämnen.I mina öron låter det som om den nya texten ärmer styrd än den tidigare, även om utskottet skriveratt det inte innebär någon begränsning. Samtidigtsäger utskottet att det inte innebär någon utvidgning.Vad menar egentligen utskottet med den nya lagtex-ten, att det varken innebär någon utvidgning ellernågon begränsning? Jag tycker att det är väldigt mot-sägelsefullt.Den nya lagtexten låter som sagt mer begränsadän den tidigare. vill därför ta bort andrameningen i 2 § för att tydligt visa att det inte skainnebära någon begränsning beträffande entreprenad-förhållandena inom skolan.Herr talman! yrkar bifall till reser-vation 6 under mom. 14 och, som jag tidigare aviseratunder mitt anförande, till reservation 4 under mom. 3.Tidigare under debatten har yrkat bifalltill reservation 5 under mom. 11.I detta anförande instämde ().Anf. 196 () replik:Herr talman! Förändringen som gäller entrepre-nadförhållanden inom skolan har upp-fattat alldeles rätt. Som det står är det ingen stor ochavgörande förändring. Det finns heller ingen anled-ning, som vi ser det, att göra det som har fått i uppdragatt granska de här utbildningarna för att vi ska få ettunderlag för en diskussion om hur de skulle kunna seut i framtiden.När det sedan gäller detta med individuella studi-eplaner känner vi till utvecklingssamtalen. Många avoss i utskottet var med då de skrevs in iläroplanen, och vi känner väl till den diskussion somvar då. Den var viktig.Det är viktigt att barn och föräldrar har rätt till denhär kontakten med skolan. Däremot känner vi inte attdet finns anledning för oss att här i denna kammarecentralt reglera och föreskriva vad utvecklingssamta-len mellan lärare, elev och föräldrar faktiskt ska re-sultera i, om de ska resultera i något som man kallarför en individuell studieplan eller någonting annatsom man kommer överens om.Själva tanken med utvecklingssamtalen var jufaktiskt att man skulle ta ett gemensamt ansvar mel-lan hemmen och skolan för elevens utveckling. Detskulle där klart och tydligt kunna visas vad man hadeför förväntningar på varandra. Därifrån till att före-skriva att det just ska vara ett alldeles speciellt doku-ment med ett speciellt namn som kommer ut av ut-vecklingssamtalet tycker vi är för mycket av hu-vudstyrning i stället för styrning av vad vi vill ha utav dem. Det är bara på den punkten som vi skiljer ossåt.Anf. 197 () replik:Herr talman! När talar om utveck-lingssamtalen, minns dem och hur det var då låter detsom det är någonting långt tillbaka i tiden. Det här ärverklighet nu.Utvecklingssamtalen har alltså kommit de senareåren. Det är någonting som lärarna jobbar väldigtintensivt med och som de flesta tyckte kändes jätte-jobbiga när de kom. Men ser de dem som enmöjlighet, en utveckling, där man verkligen kan nålångt och verkligen åstadkomma individuella studie-planer. Det här är någonting som är bra.I dag är det säkert ett fåtal lärare som upplever detsom en toppstyrning, utan det här är något som manvill ha. Man vill få det bekräftat att skolan är till förelevens bästa.Anf. 198 () replik:Herr talman! Det är bra att de tycker att utveck-lingssamtalen är ett viktigt instrument, för det var detvi ville att de skulle bli. Jag vet att de förekommer , för i den läroplan som lades fast för några årsedan står det fortfarande om utvecklingssamtalen.Men jag förstår inte riktigt varför ärså angeläget om att vi ska reglera vad som ska kom-ma ut ur utvecklingssamtalen. Att det just ska vara ettspeciellt dokument som har ett särskilt namn, att viinte skulle ha förtroende här i kammaren för lärare,elever och föräldrar att själva kunna bedöma vad somska komma ut av samtalen och hur detta ska doku-menteras begriper jag inte varför ni är så angelägnaom. Vad är det som gör att ni absolut måste ha det härnamnet och inte kan godkänna någonting annat. Skri-ver vi in begreppet individuell studieplan måste det jufå något slags innehåll som skrivs fast. Om man nu ärense om att det är en annan slags överenskommelsesom passar bättre, varför ska då vi reglera detta?Detta begriper inte jag, för brukar ju intedriva den här typen av centralistiska idéer annars.Anf. 199 () replik:Herr talman! Det här handlar om att vi varje vårser hur många som inte når upp till målen, som alltsåinte har godkända betyg. Diskussionerna uppstår ute iskolorna om hur man ska nå detta. Man vill ha styrin-strument som talar om hur man ska klara det här.Grundskolans personal mår dåligt av att det är så storandel elever som lämnar årskurs nio utan godkändabetyg. Därför är detta någonting som man vill ha. Vihar lyssnat till personalen.Anf. 200 ():Herr talman! De regeländringar som vi diskuterari dag handlar om sådant som vi har debatterat mångagånger det senaste året.Att så många elever verkligen misslyckas i gym-nasieskolan ger naturligtvis anledning att fort-sätta denna debatt. För oss folkpartister är det uppen-bart att och gymnasieskolan måste görasom i vissa väsentliga delar för att verkligen bli enskola för alla. Det måste bli fler möjligheter för ele-verna att välja studieinriktningar. Eleverna måste fåstöd i . De får integlömmas bort och skickas vidare genom hela skol-systemet utan tillräckliga kunskaper för att få gå vida-re.Det individuella programmet som regeringen nufortsätter att försöka rätta till har misslyckats. Det vartänkt som ett undantag för elever som kommer tillgymnasiet utan tillräckliga kunskaper. Men ärdet, som sagts här, det tredje största programmet, ochbara av eleverna lyckas ta sig ige-nom med riktiga betyg. Felet ligger inte i hur skolor-na arbetar med det individuella programmet, utanfelet är att elever börjar gymnasiet utan tillräckligakunskaper. Felet är dessutom att gymnasiet sätter uppmål som begränsar elevernas valfrihet.Herr talman! En elev som får gå vidare till gym-nasiet utan tillräckliga kunskaper drabbas hårt och fårmycket svårt att komma igen. Den eleven skulle varamycket mer hjälpt av att vi verkligen följde grundre-geln att ingen får börja i gymnasiet utan att ha god-känt i svenska, engelska och matematik. Och grund-skolan ska göra de riktigt stora insatserna långt ned iåldrarna. Det är grymt när en elev först efter nio årupptäcker att kunskaperna inte räcker till.I stället föreslår regeringen nu ett förtydligande avregeln om det individuella programmet. Men det bliren föreskrift som inte kommer att betyda någonting.Om regeringen i stället hade föreslagit ett förtydli-gande av kravet på att ge eleverna till-räckliga kunskaper, då hade vi kunnat hoppas på enpositiv förändring.I propositionen föreslås också en ändring, som hardiskuterats här, av kravet på lärare från andra länderatt behärska svenska språket. Regeringen säger attden gamla formuleringen om att behärska svenskaspråket skulle kunna vara diskriminerande. Jag harsvårt att förstå det argumentet, eftersom jag tycker attett krav på lärare att behärska svenska språket eller,som vi säger i reservationen, att ha dokumenteradekunskaper inte kan vara diskriminerande. Snarare ärdet väl en förutsättning för att kunna arbeta i ensvensk skola. Jag vet att våra kompetenta lärare medinvandrarbakgrund både vill och kan skaffa sig kun-skaper i svenska språket. Jag vet också att många avdem inte alls anser sig hjälpta av att staten går ut ochsäger att man inte förväntar sig att de utvecklar sinakunskaper i svenska språket.Slutligen har regeringen i denna proposition ocksåtagit upp frågan om entreprenad i skolan. Då kanregeringen bara tänka sig lärare inom yrkesämnen därman köper upp tjänster utifrån. Men regeringen kaninte tänka sig det när det gäller svenska, engelska ochmatematik. Jag förstår inte den inställningen, att vissaämnen skulle lämpa sig mindre bra än andra för i olika sammanhang skulle skaffa tjänster uti-från. Det måste vara möjligt för en kommun att be-ställa t.ex. undervisning med en särskild pedagogiskprofil även i språk eller naturkunskap utifrån, t.ex.från ett lärarkooperativ eller från andra privata anord-nare. Här liksom i många andra sammanhang vinnerden svenska skolan på att man är öppen för nya lös-ningar och variationer i systemet.Herr talman! För att vinna tid nöjer jag mig medatt yrka bifall till reservation 5 under mom. 11.Anf. 201 () replik:Herr talman! Jag ska ställa en mycket kort frågatill . Varför vill hindra ungamänniskor som vill följa gymnasiekurser i vissa äm-nen på ett program som de är intresserade av samti-digt som de får möjligheter att skaffa sig de komp-letterande kunskaper som behövs för att komma in pådet nationella programmet helt och hållet? Vad liggerbakom den tanken?Anf. 202 () replik:Herr talman! Det enkla svaret är att verklighetenser ut på ett sådant sätt att elever går vidare frångrundskolan utan att ha tillräckliga kunskaper isvenska och matematik. De får läsa vissa gymnasie-ämnen. Dessa gymnasieämnen förutsätter vissa kun-skaper i svenska och matematik. Därför misslyckas såväldigt många.Däremot vill ge betydligt fler männi-skor möjlighet att läsa på gymnasiet med en annanambitionsnivå när det gäller studieinriktningen för attde inte ska behöva känna detta ständiga misslyckandeoch i stället ge eleverna möjlighet att kompletterasenare som vuxna med en lärlingsutbildning, medmer yrkesinriktad utbildning.Men denna teori att alla elever ska uppnå hög-skolebehörighet är en teori som gör att jag måstefråga er socialdemokrater: Hur länge ska vi misslyck-as utan att erkänna att vi måste göra något åt detta?Det är alltså av eleverna som går ut gymnasie-skolan utan att ha ett riktigt gymnasiebetyg.Anf. 203 () replik:Herr talman! Jag har svårt att tänka mig en sämrestimulans för en ung människa som faktiskt villkomma vidare när det gäller kunskap och utvecklingän att säga: Stopp! Vi har inte plats för dig.Jag begriper inte hur har hamnat pådenna linje. Vi har ju tidigare upplevt att Folkpartietändå har haft en progressiv utbildningspolitik. Mennu är man tillbaka i ett parallellskolesystem som intehör hemma i modern tid. Vi har inte råd att stoppamänniskor som vill skaffa sig kunskaper. Vi behöverall kunskap som finns att få i det här samhället.Anf. 204 () replik:Herr talman! Jag tycker inte att vi har råd att låtaen massa människor genomgå utbildningsom leder till ett misslyckande och till en situationdär man har svårt att komma ut på arbetsmarknaden.Det är både omänskligt och oekonomiskt. Det ärbättre att ärligt tala om för människor var de står ochvad de behöver kunna för att gå vidare.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )13 § Utvecklingsplan för förskola, skola ochvuxenutbildningFöredrogsutbildningsutskottets betänkande 1999/2000:UbU6Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbild-ning (skr. 1998/99:121)Anf. 205 ():Herr talman! Det var somden dåvarande borgerliga regeringen lade fram denförsta utvecklingsplanen för skolväsendet. Den var ettled i regeringens strategi att följa upp utvecklingeninom skolan.Tyvärr måste jag konstatera att det inte har hänt såmycket inom skolan på nationell nivå efter regerings-skiftet 1994. Då talade regeringen mycket om förny-else, kreativitet, valfrihet och mångfald. En huvud-tanke var att skapa en grund för att fler människor skata ansvar. Det gäller främst lärare, föräldrar och inteminst elever, de som är mest berörda av skolan.I den utvecklingsplan som vi nu diskuterar är fråga allmän förskoleverksamhet för fyra- ochfemåringar och genomförande av maxtaxa inombarnomsorgen. Det är för oss inte tänkbart att accep-tera ett förslag som betyder att föräldrarnas valfrihetsätts ur spel och där deras möjlighet att själva väljaformen för barnomsorg nästan helt omöjliggörs, integenom en förbudslagstiftning, men genom en ekono-misk styrning.Man talar också om att studera hur skollagen skautformas så att kommunens ansvar för utbildningenskvalitet och likvärdighet ska bli tydlig. Detta skeralltså efter kommunaliseringen av skolan. Jagtycker att det hade varit intressant om regeringenhade presenterat en bild av hur skolan fungerar i dag.Jag menar en bild som bygger på alla de fakta somfaktiskt finns och som ger ett ganska blandat intryckav skolan år 1999.Vi läser ju skräckskildringar om densvenska skolan - om oro, skolk, hur okvädningsorddrabbar både elever och lärare och över huvud tagetom en miljö som är allt annat än lämplig för studieroch inlärning. Även om skillnaden är stor mellanolika skolor och olika kommuner så är tusentals ele-ver, lärare och föräldrar alltför bekanta med sådanamiljöer.Skolans viktigaste uppgift är att fokusera på lä-rande och kunskaper. Men det är klart att om det intefinns en bra miljö för inlärning saknas det också enbra miljö för att fostra barn och ungdomar. Huvudan-svaret för fostran måste alltid förbli föräldrarnas, mensärskilt där en god hemmiljö saknas krävs det än merav skolan för att osäkra och vilsna barn och ungdo-mar ska få en bra grund att bygga vidare på.Vi är faktiskt oroliga över alla de rapporter somkommer om bristande ordning och skolk i skolan. Jaghar följt en debatt om sko-lan i som visar på en skolmiljösom är helt oacceptabel. Att stänga skolan har fram-förts som ett alternativ, alltså att stänga en skola somär obligatorisk för eleverna. Det gäller också enkommunal skola. Utbildningsdirektören i Malmöföreslår ett invandrarstopp i skolorna. Förslaget stödsav många lärare. Detta kunde jag läsa i tidningenhäromdagen. Dessa varningssignaler måste vi ta påstort allvar.Det är därför som vi vill koncentrera våra resurserpå , den obligatoriska skolan. För mångaelever känns skolan alltmer meningslös. De blir pas-siva och inaktiva när det gäller studier men tyvärrofta aktiva i att skapa problem i skolan. Grundskolanlyckas inte med sina uppgifter, sade alldeles nyss.Grundskolans ansvar måste förtydligas. Det fårinte vara så att elever automatiskt försvidare till gymnasieskolan utan nödvändiga kunska-per. Det måste vara helt klart vilka förkunskaper somkrävs. Annars kommer gymnasieskolans nationellaprogram att fungera allt sämre och det individuellaprogrammet att bli allt större.För att ge de här eleverna en reell chans föreslårvi att man erbjuder ett extra år i . Det ärju i man ska läsa på grundskolenivå. Detska man inte göra i gymnasiet. För andra elever kandet kanske räcka med i . Manbehöver inte ha som ett obligatorium. Vi bör istället titta på vilka kunskaper man kan nå. Det kanhandla för en del, för de flesta för en del.Vi vill också lyfta fram behovet av ett bra ledar-skap i skolan. De nationella utbildningsinspektörernasrapport betonade att skolorna ska göras mer ekono-miskt självständiga och att rektorerna måste ges möj-lighet att ta ett pedagogiskt ledningsansvar. Ekonomioch administration i all ära, men det är den pedago-giska ledningen som är den viktigaste uppgiften iskolan.I vårt parti arbetar vi också med att presentera ettheltäckande förslag om en nationell skolpeng. Skol-pengen är inte ett självändamål utan ett redskap förelever och föräldrar när de ska välja skola. Jag tror attden valfriheten kräver en annan finansiering än i dag.Staten får helt enkelt huvudansvaret för att finansieragrundskolan och gymnasieskolan, medan huvudman-naskapet ligger kvar på kommunen.Herr talman! Hur kommunerna tar sitt ansvar förskolan är en fråga som måste utredas. Precis somRiksdagens revisorer anser vi att det behövs engrundlig och oberoende analys av hur skolorna ochkommunerna fördelar och använder sina resurser. Detkan inte vara rimligt att kostnaden för en elev kanvariera med från en kommun till enannan. Då kan vi knappast tala om likvärdighet trotsatt det gäller en obligatorisk skola.Vi har diskuterat gymnasieskolan ingående underdet förra riksdagsåret. Jag vill bara helt kort tala omatt vårt förslag gäller en rejäl kvalitetssatsning. Fördet första vill vi införa ett fritt skolval.