prot · GM0963 · 1999-03-04 00:00:00 — Många vill efter flytta hem till sinhembygd, bilda familj och börja arbeta, men denmöjligheten finns inte. Glesbygdsskolorna, som spe-lar en mycket central roll, försvinner mer och mer.Glesbygdsskolorna fyller en funktion för hela lo-kalsamhällets utveckling. De är ju en del av regional-politiken. Jag vill se dem som en investering, dvs. attskolan är en resurs, i stället för en kostnad, för atthela skall leva.Jag tycker att den utveckling som vi kunnat se ilandets kommuner är ganskaoroande. konstaterade attungefär ett hundratal av landets glesbygdsskolor varakut hotade . Ett antal beslutom nedläggning, ofta i strid med glesbygdsinvånarnasvilja, fanns redan då.Sedan dess har läget knappast blivit bättre. Av-folkningen av landets glesbygd har fortsatt, och barn-kullarna minskar i storlek.De små skolorna ute i glesbygden fyller en ovär-derlig funktion för hela samhället. De stärker densociala sammanhållningen, som är viktig både föreleverna och för föräldrarna. Skolan är också, rättanvänd, mer än en arbetsplats för barnen under dag-tid.När en skola i glesbygden fungerar som bäst ärden ett kulturcentrum där många kan mötas i enkänsla av delaktighet. På många ställen finns lokalaskolstyrelser, där lärare, föräldrar och elever hjälpertill.Jag kan tyvärr i svar påmin interpellation inte utläsa att skolministern ärberedd att vidta några som helst åtgärder, trots attglesbygdens situation ser ut som den gör.Låt mig citera ur avslutningen av svaret:"Utgångspunkten för regionalpolitiken är att den ifortsättningen måste bedrivas med än större kraft föratt stödja utvecklingen i de regioner som är särskiltutsatta och ge dem förutsättningar för utveckling ochtillväxt som är mer likvärdiga dem i andra regioner. "Men frågan kvarstår: Vilka åtgärder vill IngegerdWärnersson vidta för att leva upp till det lämnadesvaret? I och för sig kan man säga att inget svar ocksåär ett svar: De konkreta åtgärderna kommer aldrig.Jag är väldigt rädd, skolminister , om svaret betyder att det inte kommer någrakonkreta åtgärder. Jag kan lova att detta kommer atthöras i hela Sverige.Anf. 40 ():Fru talman och skolministern! Interpellanten SofiaJonsson tar i sin interpellation upp en ytterst intres-sant problematik, nämligen glesbygdsskolornasöverlevnad. Men jag skulle från min horisont viljauttrycka det som människors möjligheter att få rimli-ga livsvillkor när de väljer att bo på landet.När frågar statsrådet om åtgärdersom man avser vidta får hon svaret att man ger kost-nadsutjämningssystemet som ett bidrag, att medbor-garna kan påverka via den kommunala politiska de-batten och att det finns pedagogiska aspekter som göratt man inte kan undervisa med alltför stor ålders-spridning om god kvalitet skall erhållas.Vi kristdemokrater vill gärna se det enskilda bar-net och dess möjligheter att få god undervisning ochfostran. Skollagen innebär att skolan skall stödjahemmen i deras fostran av barnen så att de genomgåren harmonisk utveckling. Vi har påtalat behovet avökad flexibilitet för att skolan skall kunna möta bar-nen på deras nivå och utifrån den stödja deras fort-satta utveckling.Jag förstår inte varför en liten skola i en nära soci-al gemenskap skulle ge mindre möjligheter till trygg-het och harmoni, vilket egentligen är den bästa miljönför lärande och kunskapsutveckling. Jag förstår inteheller varför fördelarna med närhet till natur och denkultur eller omgivande verksamhet som just karakte-riserar en glesbygdsskola inte lyfts fram.Interpellanten påpekar att det inte handlar om en-bart bidrag, och det tror jag på. Skall man se långsik-tiga konsekvenser av en glesbygdsskola i ett vidareperspektiv, så är det tvärtom: tryggare barn medmindre behov av särskilt stöd kanske, användande avlokaler som ger en effektivitet i kostnader, en socialsamverkan som t.o.m. ger lägre kostnader vad gälleromsorg och andra nödvändigheter som många behö-ver.Glesbygdsskolan är viktig utifrån aspekten en le-vande landsbygd med social sammanhållning ochservice till medborgarna. Då blir ofta kostnaden ut-gångspunkt. Jag vill framhålla här utgångspunkten idet enskilda barnet. Utifrån en sådan utgångspunktblir frågan: Vad kan det enskilda barnet få erfara i englesbygdsskola som inte kan upplevas i en tätorts-skola, åtminstone inte på samma sätt? Finns det mål iläroplanen som talar för att måluppfyllelsen kan skeminst lika väl i glesbygden, om man ser på helheten?Finns det behov hos barn som bättre tillgodoses i englesbygdsskola?Jag menar att så är fallet. Jag menar vidare attmångfalden krävs för att flexibilitet skall vara rikt-märke. Vidare menar jag att till syvende och sist kandet vara så att barn från storstaden kanske t.o.m.skulle må bra av skolgång i en glesbygdsskola.Fru talman! Det vore intressant att få statsrådetssyn på glesbygdsskolans möjligheter att tillgodosebehov som inte en tätortsskola självklart kan. Vidarevore det intressant att få höra om ministern anser attskollagens budskap om harmonisk utveckling kanföljas även om inte antalet barn är särskilt stort. Kanen skola vara för liten, och var går i så fall smärtgrän-sen?Anf. 41 (m):Fru talman! Det här är en viktig debatt, och detsom har fått mig att begära ordet är framför allt att jagtycker att svaret andas en väldig okunnighet. Jagdelar inte skolministerns negativa attityd till småskolor, och framför allt inte små skolor med ålders-blandad undervisning. Det är ju just i den typen avglesbygdsskolor som åldersblandad undervisning sompedagogik brukar fungera eftersom man ofta har enväldigt stark kontinuitet i lärarkompetensen. Man hargediget erfarna lärare som klarar av att hantera det,och då får man inte de pedagogiska problem som denationella utbildningsinspektörerna påpekade finns iåldersblandad undervisning i storstadsskolor. Så detär ju definitivt fel att kritisera just den delen. Sedanerkänner jag att det finns en gräns för hur liten enskola kan bli för att den skall fungera ekonomiskt ochpedagogiskt. Det är självklart.Jag tycker också att det är sorgligt att skolminis-tern bortser från den positiva effekt som friskolere-formen innebär för landsbygdens skolor. Det kan juvara förståeligt, skulle jag kunna säga, men det är jufaktiskt så att friskolereformen innebar att mångaskolor som kommunerna hade bestämt sig för attlägga ned överlevde genom en annan organisation,struktur och engagemang. Jag har inte sett någon somhelst utvärdering som säger att undervisningen i deskolorna är dålig. Tvärtom är inspektörerofta i de rapporter jag har läst glada och lyckliga överatt undervisningen fungerar väldigt bra.Sedan finns det ju naturligtvis också väldigtmycket som man kan göra. Jag vill gärna lyfta framexemplet med glesbygdsgymnasierna, som ju är enannan modell för gymnasieundervisning som tilläm-pas i lite olika delar, också distansundervisningsgym-nasierna, som gör att ganska små kommuner harklarat av att slippa skicka elever i buss 20-30 milnågonstans, vilket ju är fantastiskt bra. Det har skettgenom att man har ändrat i regelverken. Det har fun-nits en försöksverksamhet uppe i där manför att små barn skall slippa åka väldigt långa resor istället har laborerat med att ha undervisningen kon-centrerad till tre i den stora skolan. Manjobbar också mer med IT och annat.Det är klart att vi kan göra väldigt många sakerför att skapa möjligheter. Vi kan kanske inte med deåtgärderna behålla varje skola, men vi kan visa engod vilja, och det är gott nog. Jag tror nog att vi skallpassa oss för att alltid tro att det blir billigare att lägganed skolor. Jag umgås väldigt ofta med bilden av ennedlagd skola rakt över vägen, där det går pengar tillkommunala vävstugor och annat och där det står kåk som ingen kan göra sig av med men somskulle kunna användas eftersom det är fler barn nu ännågonsin i just den by jag tänker på.Men jag skulle i alla fall vilja ställa en fråga i denhär debatten till ministern, och den är: Finns det någraexempel på landsbygdsskolor, friskolor eller kommu-nala, som är så små att undervisningen inte hållermåttet? Om vi har ett sådant underlag så måste vinaturligtvis göra någonting. Jag tänker inte ställa upppå att elever inte får den undervisning de skall ha.Men min erfarenhet är att när föräldrar, lärareoch andra ställer upp och ser till att en skola överleverså ser de också till att undervisningskvaliteten är god,och det skall vi ta vara på tycker jag.Anf. 42 Statsrådet ():Fru talman! När vi fick den här interpellationenfrån funderade jag faktiskt över vilkenandemeningen egentligen var. Som skolminister vär-nar jag om varje skola, oavsett om den finns i storstadeller i glesbygd, och det är för mig en självklarhet.Beskrivningen av värdet av de små skolorna i gles-bygden har gjort på ett ypperligt sätt,och jag delar hennes uppfattning om det.Jag tror egentligen att frågan skulle ha varit riktadmer mot näringsministern, för det svåra är ju inte attvara engagerad och tro på de små skolorna i glesbyg-den. Det svåra är ju att få regionen att leva och, precissom beskrev, att få människor att inteflytta därifrån, för då kommer ju inte de små skolornaatt överleva. Det var därför vi tog upp exemplet medskatteutjämningen och den påverkan som vi kan göragenom den.Vad kan jag som minister göra för de små skolor-na? Ja, då vill jag först och främst säga att det vi hargjort, som faktiskt lämnar en möjlighet, är ju densatsning som vi gör på IT-undervisning. Där ser jagden absolut största möjligheten att bedriva undervis-ning på såväl grundskola som gymnasieskola ochhögskola från orter som ligger långt från högskolan.Det finns inte bara möjlighet till att få undervisning.Det går att skapa nätverk, man kan få kompetensut-veckling och det kan riktas till de elever som harsärskilda behov. Det är det viktigaste instrumentet,och vi arbetar också med det i vår stora IT-satsning.Vi kommer ju också att få den nya myndighetenför distansutbildning till som också kom-mer att få som uppdrag att direkt sätta i gång ocharbeta mot kommunerna. Det kommer att gälla vux-enutbildning och folkbildning men i ett senare skedeäven gymnasieskolan, för att de små kommunernaskall kunna överleva.Jag var på en skolle-darkonferens uppe i och träffade där mångaav skolledarna. Och det vi diskuterade var precis detsom står i mitt svar. De arbetade i de små glesbygds-skolorna. De hade väldigt få elever. Och vi pratadeom var smärtgränsen går, precis som . Och det vi landade i var att kommunerna självafick komma fram till var smärtgränsen gick i denenskilda kommunen beroende på hur mycket pengarman faktiskt hade.Vi diskuterade också om man kunde samverkamed någon annan för att hålla skolan kvar. Att skolanskall vara aktivt levande är för mig ocksåen självklarhet. Det kan göras på olika sätt.Jag fick också en fråga här - det var ju tre somdeltog i debatten - om friskolorna. Då kan jag berättaatt har vi sju fristående skolor i de s.k. gles-bygdskommunerna. I varje skola går det mellan 13och - i någon skola - ända upp till 62 elever. 62 ele-ver är ju ganska mycket. Totalt rör det sig om ungefär200 elever. Och alla utom en har faktiskt startat sinverksamhet under 1990-talet.Jag ser mycket positivt på den här utvecklingen,på att man går in. Det visar också att samhället - ellerhela byn som det kanske ibland är fråga om - är en-gagerad.Jag har framfört hur vi tolkade interpellationenoch varför vi svarade som vi gjorde. Däremot är detför mig och alla de människor som bor där givetvis avstörsta vikt att en skola lever. Vi brukar alltid säga attnär skolan läggs ned dör byn. Det tror jag är ett tale-sätt som ofta håller.Anf. 43 ():Fru talman! frågade migvad syftet egentligen var med en interpellation omfunderingar omkring hur vi kan stärka glesbygdenoch framför allt engagemanget och skolorna i gles-bygden. För mig är detta en självklarhet, och jaghoppas att skolministern också tycker det.Det engagemang som vi har kunnat se på de sko-lor som finns och på de skolor som har startats desista åren visar ju att föräldrarna, lärarna och elevernastärks otroligt mycket. Det blir en möjlighet att tavara på den styrka som finns ute på landsbygden.Men det är klart att de här föräldrarna inte orkarhur länge som helst. Lärarna orkar inte heller hurlänge som helst när man kontinuerligt har diskussio-ner med kommuner om pengar - hur mycket harkommunen råd att ge ? Man har ju så att sägainget minimibelopp att gå efter. Det gör mig väldigtorolig.Ingegerd tog också upp det här medIT i skolan och utvecklingen där. Jag tycker att det ärjättebra. har ju propagerat för en digitalallemansrätt och utbyggnaden av denna. Jag hoppasatt det kan bli en realitet.Med hjälp av detta med IT kan ju skolorna intebara utvecklas som skolor utan också som hela kun-skapscentrum, och inte bara för barnen. Också föräld-rarna, vuxenutbildningen, studieförbunden och detlokala näringslivet kan ju ha nytta av detta. Stöderman skolan blir den en resurs för hela bygden, ettresurscentrum och ett kunskapscentrum.Regeringens IT-satsning i skolan är, tycker jag, ettexempel på en huvudlös politik som ökar klyftornamellan städer och landsbygd. I stället för att ge anslagför att dra de här bredbanden till skolorna fördelarregeringen efter antalet elever. Det gör gynnar de skolor som har många elever och somfinns i storstäderna. På vilket sätt hjälper det en skolapå landsbygden med 30 elever? Skolministern sägerju: Jag vill satsa på glesbygdsskolorna och jag villsatsa på de skolor som finns när det gäller IT-utvecklingen.Jag kan väl i den här omgången i stället fråga mi-nistern så här: Är beredd att setill att alla landets glesbygdsskolor får tillgång till enacceptabel digital infrastruktur? Är skolministernredo att göra det?Anf. 44 (m):Fru talman! Jag tolkar det faktum att jag inte ficknågot svar på frågan om det finns landsbygdsskolorsom har så dålig kvalitet som att det finns det natur-ligtvis inte. deklarerade ju enganska positiv syn på de mindre skolorna.Två saker skulle jag i alla fall vilja påpeka somgäller sådant som man kan göra. Det ena är att se överregelverken och titta på vad som hindrar för att skapaen mer varierad utveckling. Jag tror också att vi kangöra väldigt mycket med IT. Men om jag nu får svärai kyrkan vill jag säga att jag tror inte att det löser allaproblem. Det är ju väldigt mycket annat som ocksåskapar en skola.Jag tror kanske att vi skulle kunna stimulera män-niskor att ta ansvar för skolan på ett annat sätt om vikunde hitta någon form av det som vi moderater kal-lar "skola på entreprenad", alltså att man kunde läggaut ansvaret. Det finns ju den här försöksverksamhetenmed föräldrastyrelse och annat. Jag tror att manskulle fundera lite grann på vad man kan göra för attförsöka skapa det engagemang som behövs för att enliten skola skall kunna drivas.Jag tycker också att vi skall lägga lite kraft på attutvärdera kvaliteten i de här skolorna. Det är ju ocksånågot som gör att de får råg i ryggen, och då kan manse vad som kan göras.Jag tror som sagt att det är viktigt att diskutera dehär frågorna framöver. Jag vill också säga att det intebara är så att vi har sju friskolor i den direkta gles-bygden tack vare de här reformerna. Det är också såatt en och annan skola överlevde på grundav att det engagemang som den här möjligheten leddetill tvingade fram en diskussion kring de kommunalakostnaderna. Då stämde inte alltid kommunens be-räkning av vad man skulle spara på en nedläggningoch man hittade andra vägar att lösa kommunernasekonomiska problem på.Det är alltså några skolor till som har överlevt ut-över de sju, och det är ju väldigt roligt.(forts. 10 §)AjourneringKammaren beslutade att ajournera för-handlingarna till då frågestunden skullebörja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.00.9 § FrågestundAnf. 45 TREDJE VICE TALMANNEN:Regeringen företräds av statsminister , försvarsminister , social-minister , näringsminister , miljöminister , statsrådet och statsrådet besvarar allmänpolitiska frågor.Frågorna till övriga statsråd förutsätts beröra derasansvarsområden inom regeringen.SkattesänkningarAnf. 46 ():Fru talman! Regeringens tillväxtgrupp, ledd avnäringsminister och i övrigt bestå-ende av företagare, företrädare för facket och forska-re, enades för om att marginalef-fekterna skall minskas successivt i alla inkomstlägenmed start år 2000.Finansministern har sedan viftat bort detta som enopinionsyttring bland andra.Statsministern har ju till uppgift att hålla sammanregeringen och statsråden, och därför vill jag ställa enfråga till honom.Finns det någon möjlighet att minska marginalef-fekterna för alla utan att i högre inkomstlägen sänkastatsskatten och det som återstår av värnskatten?Ställer sig bakom tillväxtgruppens krav på att inkomstskatterna ochmarginaleffekterna skall minskas i alla inkomstlägen,alltså även i de högsta, eller tar han avstånd från deraskrav?Anf. 47 Statsminister ():Fru talman! Jag är glad över att tarupp denna fråga, eftersom det ger mig tillfälle att sägaatt jag är tillfreds med att både representanter förnäringsliv och fackföreningar orkade ta ett ansvar förlandet och gå ifrån låsta positioner som de förut, påbåda sidor, har varit fast i.Det är klart att när tillsammansmed dem skrev ett uttalande så är det ettmycket tungt dokument, och jag lyssnade noga påvad sade när det presenterades,nämligen att i mån av utrymme så är det här någotsom man borde pröva att göra . Jag är intesäker på att det finns ett sådant utrymme. Det får välden kommande budgetberedningen visa.Jag är däremot klar över att i den utsträckningsom vi nu kommer att sänka skatterna görs det påinkomstsidan för löntagare. Det var också uppenbar-ligen den här gruppen överens om, och där har fi-nansminister fått ett bra besked inför desamtal som han har att föra med andra grupper. Exakthur detta vägs av och i vilken ordning det sker vill jaginte binda regeringen för så här i en frågestund. Menlåt oss glädjas, , över den enighet somvisades från framträdande företrädare för svensktnäringsliv och fackföreningsrörelser.Anf. 48 ():Fru talman! Jag är glad intebara över vad dessa har visat utan över att statsmi-nistern nu verkar tala för det som vi moderater harkrävt så länge, nämligen inkomstskattesänkningar föralla löntagare. var frågan inte om detta skullegöras just , utan min fråga var: Hur uppfattarstatsministern ett av de få konkreta förslagen somkom fram från tillväxtgruppen, att marginaleffekternaskall minskas för alla inkomsttagare? Går det att göradet på något annat sätt än genom att sänka det somåterstår av värnskatten? Har nu företrädare för facketställt upp på detta, varför skulle då inte statsministernkunna säga: Då gör vi det, eftersom det rimligenmåste vara bra för att hålla företagen och välutbildadarbetskraft kvar här i landet.Anf. 49 Statsminister ():Fru talman! Den lilla bisatsen som i sitt anförande - vad vi moderater alltid hartalat för - är väl inte riktigt rätt beskrivning. VadModeraterna aldrig har talat om, och vad var angelägen om att understryka, var ju attdetta inte får äventyra de offentliga finanserna. Det ärju också det som den här gruppen, såvitt jag förstår,har kommit fram till när den har sagt att man får börjamed inkomstskatterna. För det övriga i katalogen somhar funnits från sida finnsju inte uppräknade i dokumentet. Vi lånar inte tillskattesänkningar, . Vi äventyrar inte deoffentliga finanserna en gång till, och vi skall klarafinansieringen av vården, skolan och omsorgen. Derestriktionerna finns där. Det är ju det som aldrig hargällt för . Det är därför som de intekommer att spela någon roll i svensk skattepolitik ensi den överenskommelse som jag nu tror ligger inomräckhåll i . Ni förstår inte det grundläggandesambandet.EU:s strukturfonderAnf. 50 ():Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga till nä-ringsminister med anledning av EU-stöddföretagsflytt. Det har gettsinformation om hur företaget iBengtsfors i erhåller EU-stöd för flytt avden del som berör sömnaden. Man erhåller alltså EU-stöd för att flytta från ett EU-stött område till ett an-nat i Portugal.Jag undrar om ministern har information om denhär frågan och om ministern anser att det bör vidtasåtgärder med anledning av denna anmärkningsvärdasituation.Anf. 51 Näringsminister ():Fru talman! Jag är väl informerad om detta. Detsom har hänt är att man flyttar en mycket mindre deltill . Det handlar om sömnad. Bakgrunden tilldetta är att är ett land som får starkare stöd.Det är ett s.k. mål 1-område, och det har företagetutnyttjat.Samtidigt har vi det förhållandet i att detär lättare att få strukturstöd från EU om man etablerarföretag i de inre områdena i i . Vihar alltså det dubbla förhållandet, dels att vissa delarav enklare produktion kan hamna i andra EU-länderpå grund av stöden, dels att vissa företagsetableringari kan hamna i . Detta är enkonsekvens som ytterst handlar om solidaritet mellanländerna i EU.Jag ogillar det som har hänt. Men jag vill ocksåsäga att den kvalificerade produktionen har hamnat iSverige. Forskningen inom detta företag har hamnat iSverige. Det är den enklare produktionen som harflyttats. Jag förstår de människor som är missnöjdamed detta, men det finns en rationell förklaring.Anf. 52 ():Fru talman! Näringsministern säger att Portugalsdel är sämre värderad än den dalsländska delen. Jaghoppas att ministern är mycket införstådd med vilkensituation har med en generellt hög arbets-löshet. Detta berör omkring 200 anställda, och det fårkatastrofala effekter i ett område som är starkt bero-ende av kommande strukturfonder som vi inte hellervet någonting om, t.ex. läget för när detgäller kommande mål 2-område.Anf. 53 Näringsminister ():Fru talman! När det gäller strukturfonderna, såvälmål 6 som mål 2, vill jag här i kammaren säga att vifrån regeringens sida med mycket stor skärpa harframhållit för det första att det måste utvidgas. Detgäller inte minst i och kustområdena. Fördet andra gäller det de s.k. statsstödsreglerna 92.3 a,som måste hanteras på ett annorlunda sätt. är deväldigt hårda i den meningen att vi har svårt att kom-binera nationella regionalpolitiska medel med justEU:s strukturfonder.Jag lovar och övriga här i kam-maren att vi när det gäller strukturfonderna kraftfulltdriver frågan och jag tror att vi kommer att lyckasväl.Invandrares rätt till svensk pensionAnf. 54 ():Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga till so-cialminister . I finns deten stor andel invandrare och flyktingar som inte harerhållit rätt till svensk pension. Med anledning avdetta blir de beroende av socialbidrag. De söker soci-albidrag . Detta blir en belastning förkommunen såväl i ett ekonomiskt perspektiv som i ettpersonalperspektiv.Kommunen kan inte ställa samma krav på de härmänniskorna eftersom de är äldre och inte står tillarbetsmarknadens förfogande. som kom-munala skatteintäkter minskar ökar kostnaderna förde kommuner där koncentrationen av personer medinvandrarbakgrund är större, såsom i ochSödertälje.Detta är integritetskränkande. Dessutom känns detinte bra för dessa personer att behöva vända sig tillsocialtjänsten för att i slutet av hämtabistånd till sin försörjning. De måste alltså lämna inen ansökan , och de skall vistas i Sverigehela året utan rätt till vare sig miljöombyte eller se-mester som andra pensionärer i har.Min fråga till socialministern är om han tänkervidta åtgärder för att underlätta både för de kommu-ner och för de individer som blir berörda.Anf. 55 Socialminister ():Fru talman! Detta är ett stort och, naturligtvis,också växande problem. Jag delar helt beskrivningenav de bekymmer som vi ställs inför.Socialtjänstutredningen har i uppdrag att se påbl.a. den här frågeställningen. Vi väntar oss ett för-slag från utredningen . Vi får till-fälle att pröva vilka möjligheter som finns att frånstatens och kommunernas sida hantera problemet.Dessutom får vi möjlighet att senare diskutera det. Viavvaktar alltså förslag, somvi hoppas kommer att redovisa en framgångslinje föratt skapa trygghet åt äldre invandrare som har kommittill Sverige.Anf. 56 ():Fru talman! Jag tackar för svaret och är glad att enkommitté är tillsatt för att titta på dessa problem.