prot · GM0953 · 1999-02-10 00:00:00 — Där kan man finnainterpellationer, frågor, motioner, protokoll från riks-dagens debatter och utskottsbetänkanden m.m. Trotsdet omfattande materialet är hemsidan pedagogisktutformad som den lockar till mer läsning,och den har mottagits mycket väl av allmänheten, inteminst av ungdomar. Att kunna ta del av och få insyn ide förtroendevaldas arbete direkt är en demokratiskutveckling och ett steg i rätt riktning. De som på ettföredömligt sätt förmedlat denna information harvisat att de besitter erforderlig kompetens på området.Fru talman! Med beaktande av roll idet demokratiska samhället som förmedlare av infor-mation och mötesplats för politiska åsikter samt den inom samlade erfarenheten av att han-tera och pedagogiskt presentera omfattande offentligtmaterial bör enligt vår mening uppgiften att handa ettnytt offentligt rättsinformationssystem läggas påriksdagen.Till sist, fru talman, ligger det ett icke obetydligtsymboliskt värde i det faktum att till 100 %består av ledamöter direktvalda av svenska folket. Såär som bekant icke fallet när det gäller regeringen.Dessutom kan en regering ha ett mycket begränsatstöd. Minns Folkpartiregeringen som tillträdde i ok-tober 1978 med stöd av ett valresultat på , vilketresulterade i 39 ledamöter av 349.Fru talman! Jag yrkar bifall till Kristdemokrater-nas reservation i detta ärende.Anf. 120 ():Fru talman! behandlar nu justitieut-skottets betänkande angående regeringens skrivelseom ett nytt offentligt rättsinformationssystem. Jag villinleda med att yrka bifall till utskottets hemställan ibetänkandet.Ett nytt offentligt rättsinformationssystem låterinte särskilt spännande utan t.o.m. lite tråkigt. Mennär man tittar på ärendet ser man att det är både spän-nande och viktigt. Låt mig börja med att sätta in det iett nytt och kanske lite större perspektiv.Det finns en stor förtroendeklyfta mellanrättsväsendet och allmänheten. Många människor haringet eller litet förtroende för såväl de politiker somstiftar lagarna som för de domstolar och myndighetersom sedan tillämpar dem.För att komma till rätta med det och för att kunnaförbättra förtroendet för det politiskt systemet behövsinsatser på många olika områden. Naturligtvis är detså. Allt är inte ett informationsproblem. Men en litendel kan kanske vara ett informationsproblem.Vet man inte riktigt hur rättsväsendet fungerar el-ler hur det politiska systemet fungerar är det ocksåväldigt lätt att känna sig främmande inför dem. Det ärdå väldigt lätt att ta kvällspressens alla braskanderubriker för sanning.Det rättsinformationssystem som vi nu diskuterarhandlar just om att göra våra lagar och förordningarmer tillgängliga för allmänheten. Det kan åtminstonetill en liten del vara nyttigt för att klara ut alla demissförstånd som ideligen sker när det gäller rätts-skipning i landet. Missförstånden är många. Mångamänniskor tror t.ex. att i den lagbok jag nu håller imin hand finns våra lagar, och att det också är därförsom staten ger ut den boken. Därför går man ochköper den och sätter den i bokhyllan.Nu är det inte riktigt så. Det är fel i båda delar.Dels är boken inte någon statlig publikation utan gesut av ett privat förlag, dels är det bara en liten bråkdelav alla författningar och lagar som vi har att rätta ossefter som står i lagboken. Skulle man ha hela Svenskförfattningssamling hemma räcker det inte att ställalagboken i bokhyllan, utan då hade man fått ta ett parbokhyllor till hjälp.Det fantastiska med den nya tekniken, och dåkommer vi in på det nya rättsinformationssystemet, äratt det behövs inga bokhyllor. Med den nya database-rade rättsinformationssystemet kan samtliga författ-ningar nås över Internet med bara ett par knapptryck-ningar. Det gäller inte bara lagarna utan också för ettfullt utbyggt system alla förordningar, myndigheter-nas föreskrifter, delar av de utredningar som har legattill grund för lagstiftningen och också vägledandedomstolsutslag som talar om för oss hur bestämmel-serna skall tolkas. Allt utlagt på Internet med sök-funktioner och gemensam ingångssida, och allt på ettenkelt och lättförståeligt sätt så att allmänheten kanhitta och förstå informationen. Det är för övrigt någotsom har lyft fram i en motion i anslut-ning till ärendet.Fru talman! Det bär för långt att beskriva i detaljhur det skall se ut när det är färdigt. Det är inte klartän, men för dem som är intresserade har Statskontoretgjort en modellsida. Den finns att söka påwww.statskontoret.se/rixlex. Den kan man gå in ochtitta på för att se ungefär hur det skulle kunna se ut.Det är inte bara allmänheten som har nytta av ettsådant informationssystem utan också för våra myn-digheter och domstolarna kommer det att vara ett brainstrument i verksamheten, för att inte tala om vilkennytta alla samhällsvetare och juriststudenter kommeratt kunna ha av det.Fru talman! Detta utredningsarbete har pågått un-der . Det tog fart i och med skrivelse till regeringen varsförslag sedan bereddes vidare av en arbetsgrupp inomRegeringskansliet . lades det fram enpromemoria som remissbehandlades. Med den härskrivelsen informeras om planerna, ochdärefter är det tänkt att arbetet med att bygga uppdatabassystemet skall inledas på allvar.Det är som alla förstår en ganska omfattandesamordningsuppgift att sammanställa all denna in-formation och se till att det finns rutiner som säker-ställer att databaserna alltid är uppdaterade. Kristde-mokraterna har som enda parti reserverat sig mot attRegeringskansliet tills vidare skall ha ansvaret församordningsarbetet. De vill i stället att riksdagenskall få ansvaret. Men utskottsmajoriteten menar attdet finns mycket starka rent praktiska skäl som talarför att skall ha uppgiften.För oss är det en rent administrativ och praktiskfråga. Det är visserligen som stiftar lag,men det är regeringen som utfärdar och kungör lagar.När det gäller förordningar och myndighetsföreskrif-ter ligger också de inom regeringens ansvarsområdeliksom för övrigt förarbetena, dvs. departementsskri-velser och offentliga utredningar.Regeringskansliet hanterar alltså dencentrala rättsinformation som utgör kärnan i det in-formationssystem som skall byggas upp. Att då läggasamordningsansvaret på verkar inte särskiltgenomtänkt. Varför skall man göra saker och tingsvårare än vad de egentligen behöver vara? Jag villdärför avslutningsvis, fru talman, yrka avslag påIngemar Vänerlövs yrkande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )10 § Vissa ändringar i marknadsföringslagen,m.m.FöredrogsLagutskottets betänkande 1998/99:LU6Vissa ändringar i marknadsföringslagen, m.m. (prop.1997/98:188)Anf. 121 (m):Fru talman! betänkande om upp-hovsrätt till musikaliska verk bygger på ett antal mo-tioner som avgavs under den allmänna motionstiden ihöstas.Anf. 122 TALMANNEN:Förlåt mig. Vi är nu på lagutskottets betänkandenr 6, Vissa ändringar i marknadsföringslagen, m.m.Anf. 123 (m):Fru talman! Jag förväxlade ärendenas tu-rordning här.Lagutskottets betänkande nr 6, som handlar omvissa ändringar i marknadsföringslagen, är föranlettav en proposition från regeringen där man förslår attinstansordningen i marknadsföringsmål skall ändrasså att mål om förbud och åläggande som huvudregelhandläggs i som första och sistainstans. Regeringen säger att syftet med den här änd-ringen är att göra det möjligt att snabbt kunna få ettslutligt avgörande i frågan om en viss marknadsfö-ringsåtgärd strider mot de marknadsrättsliga bestäm-melserna.Vi moderater hävdar tillsammans med Folkpartieti en reservation om instansordningen att övervägandeskäl egentligen talar emot att vi behåller specialdom-stolar i . Vi menar att det vällovliga syftet attminska handläggningstiderna för förbuds- och åläg-gandemålen, som regeringen hävdar i propositionen,bättre tillgodoses genom att Marknadsdomstolenavskaffas och att domstolens samtliga arbetsuppgifteröverförs till det allmänna domstolsväsendet.Vi menar dock att om man överför arbetsuppgifter till det allmänna rättsvä-sendet, måste man givetvis också ta till vara den juri-diska sakkompetens som har kommit att utvecklas vidMarknadsdomstolen. Det finns ju - jag vill erinra omdet - möjligheter också för de allmänna domstolarnaatt anlita sådana experter och sakkunniga som kanbiträda domstolsjuristerna inför avgörandena i målen.Fru talman! Vi menar kort och gott att den huvud-sakliga rättsskipningen bör äga rum i första instans.Specialdomstolar bör i princip avskaffas, och vi tyck-er att partssammansatta domstolar är en styggelse. Nuär ju inte någon partssammansattdomstol . Det motivet kanalltså inte användas i det fallet, men den är likväl attbetrakta som en specialdomstol.Fru talman! Mot den här bakgrunden yrkar jag bi-fall till den moderata och folkpartistiska reservationeni lagutskottets betänkande nr 6.Anf. 124 ():Fru talman! Att stärka konsumentens ställning ärett viktigt inslag i välfärdspolitiken. För mig somsocialdemokrat är det viktigt att slå fast detta. Kon-sumenträtten är relativt ung, men den är mycket vik-tig.Först kom de civilrättsliga lagar somstärker konsumentskyddet i enskilda köpsituationer.Ett exempel är konsumentköplagen. 1970 kom denförsta lagen som skyddar konsumenten mot otillbörligmarknadsföring. fickuppdraget att övervaka marknaden och beivra över-trädelser inom marknadsföringsområdet och ficksåledes den dömande funktionen.Marknadsföringslagen skärptes genom att den nya marknadsföringslagen bygg-des upp kring tre vitessanktionerade generalklausuler.Dessa klausuler innebär att kanförbjuda marknadsföring som strider mot god affärs-sed. Den kan också ålägga näringsidkare att lämnaviktig konsumentinformation, och den kan förbjudaförsäljning av produkter som är otjänliga för sitt hu-vudsakliga ändamål.Utgångspunkten var således att praxisbildningskulle ske genom avgörandenoch genom konsumentmyndigheternas övervakandeoch förhandlande verksamhet. Denna praxisbildningskulle i sin tur påverka näringsidkarna.Fru talman! 1995 antogs den marknadsföringslagsom nu gäller, och den överensstämmer i stort med1975 års lag. Det nya i den lagen var att det, vid sidanom generalklausulerna, infördes särskilda regler medkonkreta förbud mot och krav på vissa marknadsfö-ringsåtgärder. I dessa katalogregler upptas särskildabestämmelser om t.ex. vilseledande reklam.Överträdelser av de särskilda reglerna kan innebä-ra att en näringsidkare ådöms en marknadsstörnings-avgift. Det är en avgift som kan fastställas till lägst5 och till högst 5 miljoner. Den får dock inteöverstiga av näringsidkarens omsättning före-gående räkenskapsår.Marknadsdomstolen är en specialdomstol somdessutom handlägger mål och ärenden enligt konkur-renslagen, lagen om avtalsvillkor i konsumentförhål-landen, produktsäkerhetslagen, konsumentförsäkring-slagen, prisinformationslagen och konsumentkredit-lagen, för att nämna några.Det övergripande målet för domstolen är att på etträttssäkert sätt och inom rimlig tid avgöra de mål ochärenden som domstolen har att handlägga. Domstolenskall också handlägga samt leda rättsutvecklingen ochfrämja en enhetlig rättstillämpning inom det mark-nadsrättsliga området.Redan vid lagens tillkomst ifrågasattes det tvåin-stanssystem som infördes även för förbuds- och åläg-gandemål. På grund av detta ansåg lagutskottet att enutvärdering var nödvändig. Utredningsarbetet avbrötsnär det kom till utskottets kännedom att det inomRegeringskansliet pågick ett lagstiftningsarbete. Detär resultatet av det arbetet som vi skall debattera idag.Enligt propositionen skall mål om förbud ochåläggande som huvudregel handläggas i som första och sista instans. Syftet är attsnabbare kunna få ett avgörande i fråga om en vissmarknadsföringsåtgärd strider mot de marknadsrätts-liga bestämmelserna. Om kärande däremot samtidigtväcker en talan om marknadsstörningsavgift ellerskadestånd med anledning av marknadsföringslagenskall emellertid en talan om förbud eller åläggandeväckas vid . Tingsrätten skall dåmeddela detta.Dessutom föreslås en bestämmelse som innebäratt dom eller slutliga beslutskall meddelas så snart som det är möjligt.Vidare föreslås i propositionen att Marknadsdom-stolens ordförande skall ges ökade befogenheter attensam besluta i vissa frågor av mindre vikt.Propositionen föreslår också att samarbetet mellande nordiska länderna skall öka genom att t.ex. utdöm-da viten som enligt marknadsföringslagen har före-lagts av skall kunna överlämnasför att verkställas i , , ochNorge.Fru talman! Jag yrkar bifall till hemställan i lagut-skottets betänkande 1998/99 nr 6 som också överens-stämmer med propositionen. yrkar jagavslag på den reservation som finns från Moderaternaoch liberalerna.Marknadsdomstolen är inte längre någon parts-sammansatt domstol, vilket också i sitt inlägg. är en special-domstol, och specialdomstolarna anses besitta ensärskild kompetens som kommer konsumenterna tilldel i slutändan, och det är bra.Med hänvisning till det jag har sagt omåtergång till systemet med somförsta och sista instans yrkar jag även avslag på detyrkandet i reservationen.Anf. 125 (m):Fru talman! Jag konstaterar bara att även i detallmänna domstolsväsendet äger ju praxisbildningenrum genom den allmänna rättstillämpningen. Mark-nadsdomstolen utgör kanske inte något specialun-dantag i den delen. Om man för över de här målen tilldet allmänna domstolsväsendet får vi en praxisbild-ning i den allmänna rättstillämpningen även där attluta oss emot.Vi moderater tittade lite på Marknadsdomstolenhäromåret. Vi såg på hur många mål man hade klaratoch hur ärendebalansen var. Det visade sig att det varganska hög balans av ärenden och det blev ganskadyra mål när man slog ut det anslag som låg påMarknadsdomstolen mot antalet avgjorda mål. Detvisade sig att det rörde sig om mellan 35 000 och50 000 per avgjort mål i , om jagminns rätt - jag kan minnas fel. Vi tyckte att det ärrelativt höga kostnader. Det är också ett skäl till att viinte anser att fyller en effektivi-tetsfunktion med hänsyn till anslagna medel.Anf. 126 ():Fru talman! säger att det blir dyramål. Men de mål som som spe-cialdomstol har att besluta i måste också kunna avgö-ras på ett väldigt effektivt och bra sätt. Jag vet inteom det allmänna domstolsväsendet inte skulle kostanågonting. De experter som behövs måste vi i så falländå anlita, som sade.Eftersom det har skett en utredning avdomstolsväsendet genom ochden inte har ansett att vi skall ta bort specialdomsto-larna yrkar jag fortfarande bifall till hemställan i detbetänkande vi har, på den grunden att konsumenten iMarknadsdomstolen skyddas på ett alldeles specielltsätt.Anf. 127 (m):Fru talman! Visst kostar det att handlägga måläven inom allmänna domstolar. Bekymret inomrättstillämpningen är ju att vi har rätt små resurseräven till det allmänna domstolsväsendet, med denpåföljden att ärenden där anhopas som inte blir av-gjorda . Sedan finns det andra bekymmer meddelgivning osv. Det behövs alltså en allmän resursför-stärkning till domstolsväsendet; det kan rätt i.Vi menar dock att ärenden av det här slaget i prin-cip skall avgöras i första instans och att specialdom-stolar, som sagt, egentligen inte bör se dagens ljus. Vihar en lite delad uppfattning här, och vi kommer välinte längre i debatten.Anf. 128 ():Fru talman! Även om vi inte kommer längre i denhär debatten vill jag säga att framför allt sista inlägg tydligt visar att det skiljer stortmellan och socialdemokraternas syn påkonsumentens ställning. Utifrån konsumentens möj-ligheter att få sina frågor prövade tycker jag fortfa-rande att det är bra att vi har den specialdomstol somMarknadsdomstolen är.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )11 § betänkande 1998/99:LU7FranchisingTalmannen konstaterade att ingen talare var an-mäld. (Beslut skulle fattas . )12 § Upphovsrätt till musikaliska verkFöredrogsLagutskottets betänkande 1998/99:LU8Upphovsrätt till musikaliska verkAnf. 129 (m):Fru talman! Den här gången har vi väl träffat rätt.Det här är ett betänkande som grundar sig på mo-tioner som avgivits under den allmänna motionstidenhösten . Några av motionerna tar upp frågan omSTIM. Vad är då ? är föreningen tonsättares internationella musikbyrå. Det är enekonomisk förening till vilken tonsättare och författa-re genom ett anslutningsavtal upplåter sina rättighetertill bl.a. offentligt framförande. Föreningen tecknaravtal med musikanvändare och inkasserar och förde-lar ersättningen till rättighetshavarna.Enligt skall föreningens angelä-genheter handhas av dess styrelse. Styrelsen består avnio ledamöter varav regeringen utser ordföranden ochytterligare två ledamöter. Övriga ledamöter utses avföreningen , föreningen av populärmusik samt . Styrelsen är i princip beslutsförmed sex ledamöter; dock skall alltid två av regeringenutsedda ledamöter vara närvarande.I några av de motioner som väcktes , bl.a. ien moderatmotion, talas det om att det engagemangsom staten har i rimmar illa med denhårdnande attityd som intar i förhållande till deideella organisationerna. I en annan motion, en cen-termotion, talas det om att upphovsrättsorganisatio-nerna numera är så välorganiserade och finansielltstarka att det inte längre finns några skäl för staten attvara engagerad i verksamheten. I en socialdemokra-tisk motion talas det om att de skäl som tidigare fannsför statligt engagemang i inte är lika starkasom . I stället kan man ifrågasätta om statensstarka roll längre är befogad med hänsyn till att orga-nisationerna själva är så starka.Fru talman! föreslog i sitt be-tänkande, SOU 1995:84, att staten inteskulle utse ordförande eller ledamöter i sty-relse. Enligt utredningen förlänade en sådan ordningorganisationen ett drag av statlig instans som intestämmer med dess roll som partsföreträdare för upp-hovsmännen. Dock föll denna utredning i glömska,och det resulterade i att någon förändring inte ansågsaktuell när regeringen bedömde utredningens slutsat-ser.Nu vill vi från , samt reservera oss mot ord-ningen att staten utser företrädare i ,just mot bakgrunden att de organisationer jag inled-ningsvis räknade upp är så starka rättighetsbevakareatt staten egentligen inte behöver någon närmareinsyn i förhållandena. Det var annorlunda under enuppbyggnadsfas.Dock vill jag säga att inget hindrar att de i organi-sationen avtalsslutande parterna vänder sig till enfristående, opartisk person - kanske en högre domaretyp regeringsråd eller justitieråd - för att få en juri-disk klar kompetens som ordförande. Det är ingetsom hindrar det, även om regeringen inte formellt haratt utse ordförande och två övriga ledamöter. Dennaordning går alltså att upprätthålla på frivillig bas omman ändå vill ha en opartisk ordförande med högjuristställning.Sedan hävdar utskottets majoritet i betänkandet attdet faktum att också tillämpar internationellakonventionsförpliktelser inte gör en statlig insyn iverksamheten genom styrelserepresentation mindremotiverad. Vi menar att den omständigheten att inter-nationella konventioner skall tillämpas av intenödvändigtvis betyder att dessa tillämpas bättre baradärför att det sitter en statlig företrädare som ordfö-rande eller två stycken som representanter i styrelsen.Fru talman! Mot bakgrund av vad jag här har an-fört yrkar jag bifall till reservationen till lagutskottetsbetänkande LU8, Upphovsrätt till musikaliska verk.Anf. 130 ():Fru talman! Jag skall inleda mitt jungfruanförandei den svenska med att yrka bifall till lagut-skottets betänkande nr 8. vill jag yrka av-slag på den reservation som avgetts till betänkandet.Grunden för att och andra länder i vårvärld har en upphovsrätt är att ge upphovsmän ettförmögenhetsrättsligt skydd, bl.a. för sina musikalis-ka verk. Lagstiftningen ger upphovsmannen en en-samrätt att utnyttja det skyddade verket ekonomisktoch ideellt. Detta gäller oavsett i vilket sammanhangverket framförs. De undantag som anges i lagstift-ningen är i princip i samband med gudstjänst, under-visning eller sammanhang där framförandet av sådanaverk inte kan anses vara det väsentliga. Det sistnämn-da innefattar främst situationer av typen militärpara-der och demonstrationer men även begivenheter avtypen marknader där musikinslaget inte kan ansesvara det väsentliga.I flera av de avgivna motionerna tas frågan omavgiften till upp som ett problem för det en-skilda föreningslivet.Inledningsvis kan konstateras att de avgifter somarrangörer erlägger till upphovsmännen bestäms isärskilda avtal som ingås mellan arrangör och STIM.Avgiftens storlek är i sin tur baserad på arrangemang-ets storlek, främst i förhållande till hur många arran-gemanget vänder sig till.Av diskussionens tonläge kan man ibland få in-trycket att detta skulle vara av avgörande betydelseför föreningslivets möjligheter att tillgodose männi-skor med god musikkultur. I själva verket är oftast deavgifter som erläggs till upphovsmännen av begrän-sad storlek. Det kan t.o.m. sägas att dessa kostnaderär avsevärt mindre än kostnaderna för de musikersom framför verken, i de fall sådana kostnader finns.Ifrån socialdemokratiskt håll menar vi att manalltför ofta försöker vinna kortsiktiga politiska poänggenom att framställa de nuvarande avgiftsnivåernasom av avgörande betydelse för vårt musikaliskakulturliv. Tyvärr förs denna argumentation på be-kostnad av de upphovsmän vilka genom lagstiftningfått ett förmögenhetsrättsligt skydd. Detta skydd har,enligt vad jag erfarit, samtliga politiska partier ställtsig bakom i samband med den förändring av upp-hovsrättslagstiftningen som skedde den 1 januari1995.Självklart skall föreningsliv och allmänhet pårimliga villkor kunna ta del av den musikskatt somsvenska eller utländska kompositörer och musikska-pare gett upphov till, men det skall ej ske till priset aven alltför detaljerad lagstiftning om dessa upphovs-mäns rätt till ekonomisk ersättning för de egna ver-ken.Detta om avgiftsdelen, herr talman. Jag övergårnu till att kommentera den statliga styrelserepresenta-tionen i STIM.I en del motioner har yrkats att staten ej längreskall delta i styrelsearbete. De borgerligapartierna har samfällt ställt sig bakom detta i en re-servation mot föreliggande förslag från lagutskottet.Av framgår, som riktigt påpekar, att staten skall utse ordföran-de och två ytterligare styrelseledamöter i . Skälen härtill är bl.a att på detta sättvill medverka till att allmänintresset ges insyn i ochpåverkan på arbete för tillvaratagande av deegna medlemmarnas intressen.Herr talman! Vi socialdemokrater ser statens re-presentation i som en god möjlighetatt tillse att allmänhet och föreningsliv på rimligavillkor ges insyn i arbete med frågor ommusikalisk upphovsrätt. Den bidrar också till att mot-verka den relativa monopolställning som intarpå området musikalisk upphovsrätt. Statens repre-sentanter kan vidare komplettera med juridisk sak-kunskap på det upphovsrättsliga området i ett med-borgarperspektiv.Det skall också nämnas att självt ser detsom fördelaktigt att styrelsearbetet kompletteras medden mer oberoende bedömning som statliga repre-sentanter kan ge i frågor som berör allmänhet ochupphovsmän.Herr talman! Avslutningsvis yrkar jag återigen bi-fall till hemställan i lagutskottets betänkande nr 8.Anf. 131 (m) replik:Herr talman! Jag skall bara kommentera syn-punkten att allmänintresset och insynen tillgodosesbäst, om staten utser representanter i styrelsen. Det ärändå så att liksom de flesta andra ekonomiskaeller ideella föreningar har att avge en årlig berättelse.Jag utgår från att det är möjligt även för företrädareför staten, i departement och annorstädes, att ta del avdenna berättelse. Det kan alltså inte vara ett avgöran-de skäl till att staten måste utse ordförande och tvåandra ledamöter.Anders Berglöv påstod vidare något som gjordemig lite mer betänksam, nämligen att det faktum attstaten utser ordförande och två andra ledamöterskulle motverka den monopolställning som kansägas inta på upphovsrättsområdet. Jag gissar att detsnarare understryker ett slags monopolställning omstaten lägger sig i genom att utse företrädare i enegentligen privaträttslig upphovsrättsorganisation.Det är väl att understryka ett slags monopol-ställning.