prot · GN0940 · 1999-12-06 00:00:00 — Det är Vänster-partiet.När säger att vi ska sätta press på rege-ringen är vi ju i den lyckliga situationen att vi äröverens med regeringen om målsättningen. Vi äröverens i detta majoritetssamarbete med Miljöpartietoch Socialdemokraterna om att enprocentsmålet skafinnas kvar.Mot denna majoritet försöker K-G Biörsmark ochFolkpartiet forma en majoritet där Moderata sam-lingspartiet ska ingå, ett parti som villminska biståndet till av brutto-nationalinkomst. Det är inte vi som har problem isamarbetet. Det är ni som kommer att få problem i ettförhoppningsvis aldrig realiserat samarbete kring enny majoritetspolitik.Och visst anser jag att utrymmet i statsfinansernaökar chansen att snabbt återgå till enprocentsmålet. Jubättre kontroll vi har över statens finanser, och jumindre vi gör av med på ofinansierade skattesänk-ningar, desto större är möjligheterna att få en storuppslutning inte bara i riksdag utan också ihela det svenska samhället för en snabb återgång tillenprocentsmålet.Anf. 86 (fp):Fru talman! Det sista var ett intressant klarläggan-de. Det betyder alltså att även ser bi-ståndet som en regulator när det gäller att ordna uppSveriges finanser. Då har ju missat helaidén bakom enprocentsmålet, nämligen att vi självahär hemma ska klara ut våra finanser och att biståndetska vara skyddat. Det var ju ett klart besked jag fickdär.I och för sig har jag sagt till kammaren tidigare,och det kan jag säga återigen, att det inte alls är såsom tidigare sade, att biståndets mål inteskulle vara att utrota biståndet. Jo, egentligen tyckerjag att biståndsmålet skulle vara . Men ditkommer vi väl aldrig. Då skulle vi ha lyckats att ut-rota fattigdomen i världen. Det borde egentligen varamålet, men innan vi kommer dit ska vi ha det härenprocentsmålet.När det gäller detta med borgerlig regering ochModeraterna vill jag säga att vi kan hantera dem. Dethar visat sig. Problemet är när det kommer in andrapartier i bilden, som Socialdemokraterna gjorde när vihade krisuppgörelsen, med förslag om att sänka till0,. Men vad ni nu har gjort, , är att nihar parkerat er på skammens gräns.Sätt lite press på regeringen! Det sade jag tidigaretill . Kanske nu skulleförsöka att pressa regeringen på det här. Utan er finnsdet ju ingen majoritet. Ha lite självförtroende i för-handlingarna nästa gång ni går och förhandlar ombiståndet!Anf. 87 ():Fru talman! Jag håller fast vid det jag sade i mittanförande. Vi ser inte biståndsnivån som en kon-junkturregulator. Vi anser att enprocentsmålet skauppfyllas alldeles oavsett de ekonomiska problemsom statens finanser kan drabbas av. Jag anser detvara fel av en riksdagsmajoritet att börja skära i bi-ståndet med hänvisning till dåliga svenska finanser.Men onekligen är det så att utrymmet och möjlighe-terna att snabbt återgå till enprocentsmålet ökar jubättre utrymme vi har genom att vi har sanerat destora svårigheter som den borgerliga regeringen till-fogade ekonomi.Biståndsmålet ska vara att utrota biståndet - ja, iden meningen att vi ska utrota grunden för att bistån-det behövs. Jag sade det i polemik med moderaternasom ser det som sin uppgift att ha ett kortsiktigt åta-gande för biståndet, t.ex. i . Jag antar att K-GBiörsmark, i enlighet med vad han sagt idebatten, också instämmer i den syn på långsiktighe-ten som har och som jag uttryckte.K-G Biörsmark säger: Vi kan hantera moderater-na. Men se då till att ni får en någorlunda trovärdigpolitik gemensamt mot den som den majoritet står försom nu finns, inte bara när det gäller biståndet utanockså när det gäller helheten! Se också till att ni i engemensam reservation höjer biståndet tillsammansmed ! Den dagen ska jag tro på K-GBiörsmark. gör jag det ej.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )6 § Ekonomisk utveckling och samarbete iÖstersjöregionenFöredrogsutrikesutskottets betänkande 1999/2000:UU6Ekonomisk utveckling och samarbete i Östersjöregi-onen (skr. 1999/2000:7)Anf. 88 ():Fru talman! I det här betänkandet föreligger ingareservationer som kräver att jag bemöter dem. Därförkommer jag i mitt anförande att inrikta mig på attsammanfatta en del av utskottets överväganden.Sveriges kontakter med länderna öster och söderom bygger på månghundraåriga och närakontakter mellan människor, handelsmän och nä-ringsidkare från länderna i området.Med undantag av har Östersjönvarit ett hav som bundit ihop länderna kring sinastränder. Efter järnridåns fall 1989 och Sovjetunion-ens upplösning 1991 har återigen blivit enviktig led för mänskliga kontakter, handelsmän ochnäringsidkare och därmed en motor för tillväxt, ut-veckling och ökad sysselsättning i området.Fortsatta ansträngningar behövs emellertid för attsäkra demokratisk utveckling och säkerhetspolitiskstabilitet i närområde. Fortsatta ansträng-ningar behövs för att underlätta handel och ekono-miskt utbyte.Jag vill betona att vi från utskottets sida ser handeloch teknisk utveckling som viktiga förutsättningar förekonomisk tillväxt och utveckling. Eftersom han-delsministern deltar i debatten kommer jag inte attytterligare kommentera detta.Från utskottets sida vill jag betona att vi finner re-geringens skrivelse värdefull. Vi menar att den inne-håller en bra och balanserad strategi för den framtidaÖstersjöpolitiken.Det är ett grundläggande svenskt intresse att verkaför de fyra övergripande mål för samarbetemed som fastställdes av riks-dagen 1995. Jag har i debatten nämntmålen men upprepar dem:· att främja en säkerhetsgemenskap,· att fördjupa demokratins kultur,· att stödja en hållbar ekonomisk utveckling och· att stödja en miljömässigt hållbar utveckling,vilket även innefattar effektivare energisystemoch en ökad öppenhet gentemot omvärlden.Vidare är det viktigt att de central- och östeuro-peiska länderna får internationellt stöd för att fullföljaövergången till demokrati och marknadsekonomi.Efter den första fasen av stöd i synnerhet till de bal-tiska staternas frigörelse och den andra fasen av stödtill uppbyggnad av de demokratiska och marknadse-konomiska samhällsinstitutionerna har en ny fasinletts - EU-utvidgningen och den bredare Europain-tegrationen.Förebyggande av konflikter, inte minst i närområ-det har varit, och är, en av de viktigaste uppgifternaför svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Utvidgning-en av EU är en mycket betydelsefull komponent ibyggandet av en genuin, allomfattande europeisksäkerhetsordning. Det är av stor betydelse att de län-der som inte är aktuella för EU-medlemskap så långtsom möjligt engageras i ett omfattande och nära sam-arbete med EU och med unionens medlemsländer.Från utskottets sida är vi därför mycket tillfreds medden uppfattning som redovisas av regeringen i skri-velsen:· att beslut om att flera länder ska få inleda kon-kreta förhandlingar om medlemskap helst börfattas ,· att den gemensamma strategin för somEU antagit snabbt måste genomföras samt· att EU:s kapacitet att, med civila och militäramedel, förebygga och hantera kriser bör stärkas.Fru talman! Den ekonomiska tillväxten i flera avkandidatländerna har varit mycket god, medan ut-vecklingen i och andra tidigare Sovjetre-publiker inte har varit så positiv på det ekonomiskaområdet. Att den ekonomiska utvecklingen har släpatefter är enligt utskottets uppfattning oroande. Detmedför att de samhälleliga resurserna inte räcker tillför alla behov som finns, särskilt vad gäller insatserav social karaktär.Herr talman! kommer att närma-re utveckla vår syn på stödet till och fram-för allt till . Jag går därför inte närma-re in på detta. Däremot tänker jag beröra förhållande-na i Vitryssland.Den politiska utvecklingen i ger an-ledning till oro. Utskottet har kunnat konstatera attregeringen vid ett flertal tillfällen gjort markeringarnär det gäller utvecklingen där, senast i oktober 1999när den demokratiska vitryska oppositionen genom-förde en manifestation i , vilken den vitryskaregeringen på ett våldsamt sätt försökte förhindra.Dessutom fängslades flera framstående företrädareför oppositionen.Även EU har gjort tydliga mar-keringar mot de vitryska brotten mot de mänskligarättigheterna och de demokratiska friheterna.Utskottet anser emellertid att det även är möjligtatt genomföra insatser till stöd för de demokratiskakrafterna, för en demokratisk utveckling i landet ochför de krafter som verkar för respekt för de mänskligarättigheterna. Så har även skett, både från EU:s sidaoch från svensk sida.Utskottets uppfattning är att samarbete med denvitryska regeringen inte är möjligt så länge förhållan-dena vad gäller respekten för de mänskliga och de-mokratiska rättigheterna inte förbättras. Det fåremellertid inte utesluta mellanfolkliga kontakter ochkontakter mellan enskilda organisationer. Människor-na i är i stort behov av internationellakontakter, och den demokratiska oppositionen böruppmuntras.Fru talman! har ett starkt intresse av attmiljöförbättrande investeringar kommer till stånd iländerna runt . Dessa investeringar medver-kar till renare vatten och renare luft i Östersjöområ-det. Det finns även sociala, ekonomiska och allmän-politiska motiv för att bistå samarbetsländerna pådetta område.I strategin pekas på vikten av att hitta möjligheteratt skapa kollektivtrafiksystem och godstransportsys-tem som ger förutsättningar för tillväxt i kandidatlän-derna på ett mera hållbart sätt.Vad beträffar kärnsäkerheten har de svenska in-satserna inledningsvis koncentrerats på säkerhetsför-bättringar i de äldre sovjetiskbyggda kärnkraftverken.Särskilt har insatser vid i prio-riterats. Stödet har också omfattat stärkande av säker-hetsmyndigheterna och förbättring av säkerhetskultu-ren vid kärnkraftverken. Utskottet har inhämtat att detfinns en stark strävan från de nya självständiga stater-na, inte minst i , att ändra den befintligainfrastrukturen på energiområdet, som byggdes uppför att passa energiförsörjning. Denkompetens och den erfarenhet som uppnås vid av-stängningen och nedmonteringen av en reaktor vidBarsebäck bör självfallet utnyttjas i östsamarbetet.När det gäller olika typer av utsläpp i Östersjönhar utskottet inhämtat att engagemanget är stort frånsvensk sida för att minska oljeutsläppen och för attmaskinrumsavfall och annat avfall från fartyg ska tasom hand på bästa sätt.När det gäller övergödningsproblematiken och ut-släppen av kväve och fosfor har utskottet erfarit attdet vid ett möte med iseptember 1999 fattades beslut om genomförande av1988 års ministerdeklaration, vilken innehåller beslutom en minskning av långlivade organiskaföreningar, tungmetaller och närsalter från alla ut-släppskällor jämfört med nivå. Minskningenska vara genomförd med en lägesrap-port år 2003.Fru talman! Utskottet menar att införandet av engemensam jordbrukspolitik och efterföljande struk-turrationaliseringar inom jordbruket i vissa av kandi-datländerna kan komma att medföra ett hot mot denbiologiska mångfalden i dessa länder. Vi menar där-för att införandet av den gemensamma jordbrukspoli-tiken och förberedelserna för medlemskapet inomdetta område måste ske i överensstämmelse medgällande internationella avtal, inte minst konventio-nen om biologisk mångfald, och att de svenska erfa-renheterna från ekologiskt lantbruk bör tas till vara idetta arbete.Fru talman! Insatserna på det sociala området harjag berört i mitt tidigare inlägg här . Jag hadetänkt att något kommentera det sade,men det kan jag göra i en replik senare.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till hem-ställan i betänkandet.Anf. 89 ():Fru talman! Det är Berlin-murens fall och frigörelsen i Central- och Östeuropa.Utvecklingen sedan frigörelsen har i många ländergått utomordentligt bra. Man har tagit sig an transi-tionen från diktatur, socialism och planekonomi tilldemokrati, privat ägande och marknadsekonomi medstörsta allvar och mycket goda resultat. De sommisströstade över de nya demokratiernas förmåga attsnabbt integreras i det europeiska samarbetet hade fel.Det var realistiskt, och det var möjligt.De länder som tvekade, som försökte skapablandsystem eller som t.o.m. har vänt tillbaka igenhar alla fått betydande problem. Men de länder sombestämde sig för att snabbt och genomgripande tasteget genom s.k. chockterapi har lyckats bäst och sernu positiva effekter på en rad områden. Det gäller intebara det ekonomiska området utan också demokratiskmognad, sociala förhållanden, miljö och relationernatill EU.Friheten och demokratin har förbättrat människo-värdet. Mänskliga rättigheter var på kommunismenstid någonting ovidkommande. Avvikande människor,vare sig de var oliktänkande, handikappade, sjukaeller missbrukare, behandlades ofta, för att inte sägaalltid, med stor hänsynslöshet.Den sociala tryggheten var knuten till arbetet ochtill . Kvaliteten i vården styrdes avmänniskors situation och position, framför allt, i . Kommunismens pampar kun-de få bra vård, men vanliga människor var utlämnade.Det var makt som var rätt.Estland, , och är välfungerande demokratier. Utvecklingen har gått i rättriktning vad gäller medborgarskapslagarna i Estlandoch . Det är mycket väl värt att poängtera. Viser en stegvis integration av de statslösa ryssarna, ochländernas möjlighet till EU-medlemskap har gjort detattraktivt för statslösa att söka medborgarskap, vilketbidrar till att hela länderna.Tjeckien, och är också väl fun-gerande demokratier som garanterar rättsstatligaprinciper, mänskliga rättigheter och skydd för mino-riteter. styrs av en demokratiskt vald rege-ring, och den politiska situationen anses stabil. All-männa och fria val har hållits i , men de-mokratin hotas av den svåra ekonomiska situationen.Ryssland håller fria val till bl.a. parlament och vadgäller presidentposten, men i praktiken har demokra-tin ännu inte satt sig fullt ut. Det finns brister i dedemokratiska institutionerna. Det finns allvarligaproblem med korruption och att kontroversiella poli-tiker ibland t.o.m. mördas.I är situationen, precis som AgnetaBrendt tog upp tidigare, utomordentligt allvarlig.Landet är icke-demokratiskt. Presidenten har diktato-risk makt, och den lagstiftande församlingen har inteutsetts genom val. Domarkåren är heller inte obero-ende. Mänskliga rättigheter respekteras inte, ochyttrandefriheten är beskuren. Oppositionella försvin-ner eller tystas. Här behövs det, förutom en enighet iSveriges riksdag och på andra håll, långtgående stö-dinsatser för att stärka den demokratiska processen.Byggandet av demokrati och rättsstat är en förutsätt-ning för utveckling, liksom att komma till rätta medkorruption som bromsar ekonomins tillväxt.Vårt stöd till de baltiska staterna bör fortsätta attinriktas på uppbyggnad av rättsstatens funktioner,förvaltning och marknadsekonomins institutioner,liksom på miljöområdet. Allt måste ske inom ramenför samverkan med EU:s förmedlemskapsstrategi.Det svenska stödet bör dock särskilt inriktas på attstödja områden där EU inte alls är aktivt eller baralite aktivt, som t.ex. suveränitetsuppbyggnad ochmiljöåtgärder.På lite sikt, om vi blickar framåt, kommer dockrelationerna till de baltiska staterna liksom de andranyligen fria länderna kring att vara sammasom de relationer vi har till våra andra grannländer.Inom kommer de att vara EU-medlemmarprecis som , och kanske också medlemmar iNato. Länderna kommer förmodligen och förhopp-ningsvis att på någon generation nå västeuropeisklevnadsstandard.Bistånd är därför inte det långsiktigt naturliga till-ståndet. Det är handel, investeringar, politisk samver-kan och utbyten på alla samhällets områden som ärdet långsiktigt naturliga, precis som när det gällervåra västliga grannländer. Det gör att profilen på detsvenska öststödet måste förändras i takt med utveck-lingen. Efterhand bör fokus i det svenska stödet flyt-tas österut från östra strandstater till detnära , som alltmer behöver sättas i fokus.Fru talman! Östersjömiljarden ingår i ett mönsterdär statsministern vill styra centrala utrikespolitiskafrågor vid sidan av UD och den ordinarie hantering-en. Ett annat exempel vi sett är Sydafrika-satsningen, med känt resultat. Syftet med Östersjö-miljarden är inte bara, som man skulle kunna tro iförstone, att stödja våra grannländer, utan framför alltatt stödja projekt i andra länder för att öka sysselsätt-ningen i . Den kom ju också i den s.k. syssel-sättningspropositionen. När bidrag endast utgår tillsvenska företag kan man knappast anse att detta iförsta hand är ett stöd till andra länder. I stället skaparbidragen konkurrenssnedvridningar och motverkarsträvan att åstadkomma en rationell resursanvänd-ning.Östersjömiljarden har hanterats helt vid sidan avdet övriga östbiståndet. Regeringen fattar beslut omvarje projekt. majoritet medgavförra riksdagsåret att riktlinjerna för Östersjömiljar-dens användande inte överensstämmer med riktlinjer-na för det reguljära östsamarbetet. Östersjömiljardenvar och är inte minst ett sätt att ställa medel till stats-ministerns förfogande för internationella utspel.Det förekommer bland Östersjömiljardens projektett antal större infrastrukturprojekt som tar en stor delav miljarden i anspråk. Man kan ifrågasätta om en delav dessa projekt verkligen borde kommit ifråga. Stör-re infrastrukturprojekt bör i stället finansieras via deninternationella kapitalmarknaden, eftersom de vanli-gen ganska lätt kan räknas hem.Ytterligare ett antal av Östersjömiljardens projekthade likaväl kunnat rymmas inom det ordinarie östbi-ståndet, vilket också påpekats i skriften grannlandssamarbete. Det är en utvärdering av detallmänna samarbetet med Öst- och Centraleuropa.Det saknas helt motiv för särlösningar som Östersjö-miljarden. Det är fråga om ett parallellt östbiståndutan samordning med det ordinarie stödet. så att tjänstemän som ansvarar för det ordinarieöstbiståndet på UD visat en påtaglig irritation över attde inte ens hålls informerade om Östersjömiljardennär man frågat dem om saken.Den enda samordning som skett med det ordinarieöststödet är när myndigheter som fått i uppdrag atthantera både det ordinarie öststödet och medel urÖstersjömiljarden själva valt att samordna hantering-en. Regeringen har inte bidragit till detta. Det är an-märkningsvärt inte minst därför att utrikesutskottetnär förslaget om Östersjömiljarden antogs skrev ansåg att det var angeläget att fondens verksam-het och det normala östsamarbetet genomförs på ettsätt så att insatserna kompletterar och förstärker var-andra. Så har det alltså inte blivit.Ibland har öststödet och Östersjömiljarden varitdirekt motstridiga, vilket också visas i Att utveckla ettgrannlandssamarbete. När man i landstrategierna isamråd med mottagarländerna beslutat att inte satsapå fler vägprojekt i beslutas i stället omvägprojekt inom ramen för Östersjömiljarden, ochUD lämnas utanför hanteringen.Det är också tydligt att samordningen med det re-guljära öststödet skulle gått mycket bättre om Öster-sjömiljarden inte fått helt separata beslutsstrukturer.Det har flera påpekat.Tydligt är att man i Att utveckla ett grannlands-samarbete säger att Östersjömiljardens organisationoch arbetssätt påverkas av en vilja att få uppmärk-samhet och utrikespolitisk goodwill samt att stödjasvenska företag. Det är samma misstag här som iSydafrikafallet och i en rad andra fall.Återigen kan man inte undgå bilden av att Öster-sjömiljarden är ett sätt att ställa medel till statsminis-terns förfogande för internationella utspel.Ansvaret för miljarden låg först på statsrådsbe-redningen, bollades sedan till Näringsdepartementetoch flyttade sedan till UD. Statsrådsberedningen, tiodepartement och ett antal myndigheter har deltagit ihanteringen av projekten. Och departementen harvarit mycket ovana vid att hantera den här typen avprojekt. Varje departement har ansvar för sina projektoch ska utvärdera dem efter hand. Men återrapporte-ringen har varit bristfällig. Anvisningar för handlägg-ningen har varit så allmänt hållna att ändamål förmedlen, instrument och finansieringsformer har kun-nat väljas fritt när det gäller att utveckla ett grann-landssamarbete. Det är också mycket få utvärderingarsom har gjorts.Den 1 september hade man fattat beslut om atttilldela 688 miljoner. 350 av dem hade betalats ut.Tre jätteprojekt om totalt 120 miljoner var underberedning. 128 miljoner var intecknade för projekt iberedningens inledningsskede.Det saknas alltså anvisningar för handläggning avÖstersjömiljarden, vilket också påpekas i olika do-kument. revisorer tog t.ex. med anledningav svenska miljöinsatser i upp Östersjömil-jarden. Man kunde då konstatera att det inte fannsnågon strategi för hur olika projektidéer skulle bedö-mas eller vilka villkor som skulle ställas vid avtalen.Vi har från moderat sida upprepade gånger begärt attÖstersjömiljarden ska redovisas och utvärderas. Menintresset för detta har milt sagt varit måttligt. Det ärmycket svårbedömt vilka effekter enskilda projekteller ens miljarden som helhet har gett. I 1998 årsekonomiska vårproposition skrev regeringen: Verk-samheten har varit framgångsrik.Det gällde den första Östersjömiljarden. Då villjag fråga : Vad grundar man det på?Vilka belägg har man för att Östersjömiljarden harvarit framgångsrik? Det vore väldigt bra om riksda-gen kunde få den redovisningen. I budgetpropositio-nen för beskrev man att flera projekt inleddesförst och 1999, ett par efter beslutet omÖstersjömiljarden, och att de inte går att utvärderaännu. Projekten har också drabbats av långa förse-ningar. Likväl hävdar regeringen att erfarenheterna avprojekten är goda.I vår och hade radions ekoredaktion enrad rapporter om oklarheter i samband med Öster-sjömiljardens hantering. Företaget fick ettbidrag på 28 miljoner, vilket motsvarade tre gångerföretagets årsomsättning, efter en handläggningstid . Pengarna skulle gå till ett mejeri i Ryss-land. Inte ens regeringen själv vet hur pengarna an-vänts, rapporterade ekot. Regeringen har lagt ut ad-ministrationen på ett av statens aktiebolag, ,som inte behöver redovisa hur pengarna har använts.Regeringen avslog ekots begäran attlämna ut handlingar om projektet. Men till slut gjordeJordbruksdepartementet detta efter eget beslut. Detframgick att en utvärdering av det rimliga i att beviljadetta projekt 28 miljoner hade gjorts av Swedfundsom i själva inledningen konstaterar att man inte ärkompetent att bedöma frågan, eftersom man saknarbranschvana. Dessutom har man varken haft tid ellerresurser för att göra en fullständig utredning - alltenligt ekot.Uppgifterna vittnar om att Östersjömiljardenshantering har varit fel från början och att det faktumatt miljarden hanteras vid sidan av det övriga Öster-sjöstödet inte är acceptabelt. De oklara effekterna avÖstersjömiljarden nr 1 gjorde det än mer fel att gåvidare med en Östersjömiljard nr 2. Beslut fattadesutan att redovisningen av den första miljarden hadeägt rum. sägs det att man offensivt ska främjasvenska näringslivsintressen med miljard nr 2. Det ärett vällovligt syfte, men det har inte med öststöd attgöra. Att stärka den svenska sysselsättningen, som juvar ett av regeringens mål med miljarden, leder felnär det gäller öststöd. Vi är kritiska till att det målethar satts upp för stödverksamhet över huvud taget,men om man accepterar att det nu har satts upp kanman konstatera att det inte har nåtts.Riksdagens utredningstjänst frågade UD om manhade mätt sysselsättningseffekterna av Östersjömil-jarden. UD svarade att det inte finns uppgifter omsysselsättningseffekter i den genomgång som gjorts.Krav på sysselsättningseffekter har inte ens ställts iprojektbeskrivningarna. Bara 5 av 55 projekt hadeuppgifter om sysselsättningseffekter, och bara i en-staka fall fanns det angivet i konkreta termer.Regeringen hävdade dock att Öster-sjömiljardens sysselsättningseffekter kunde antas varabetydande på . På vad stöds detta? Det vorebra om regeringen ville redovisa effekterna. Jag villhävda att Östersjömiljarden också från regeringensegna utgångspunkter är ett misslyckande. Man kaninte belägga att jobb i någon större omfattning harskapats. En orsak till det är att den övervägande delenav resurserna har gått till statliga verk och myndig-heter.