prot · GN0920 · 1999-10-27 00:00:00 — Det tyckerFolkpartiet är ett bra steg i rätt riktning. Vi har sedannågra år tillbaka drivit att vi ska ha en ska ha en all-män, kostnadsfri förskola för barn från ålder.Det gäller alltså kostnadsfri förskola och inte kost-nadsfri barnomsorg för , utan den delensom är pedagogisk bedriven förskola.Vi tycker att det är ett bra steg i rätt riktning attregeringen nu inför en allmän förskola för barn ålder. Däremot säger vi nej till det väldigtoöverlagda vallöftet om maxtaxa, ett vallöfte somtyvärr blev verklighet. Det är en dålig prioritering i ensituation där kommunerna behöver göra kvalitetsför-stärkningar i skolan och inom andra områden att låsaså mycket statliga medel som ska fördelas till kom-munerna bara för ett ändamål. Kommunerna ska gesbetydligt större möjlighet att prioritera själva vad deska använda sina statliga bidrag till.Kvaliteten i den svenska skolan har vi diskuteratmycket. Sanningen är väl uppenbar. De utvärde-ringsinstrument som vi efterlyste redan när skolankommunaliserades har inte utvecklats. Kommunernaär inte bra på att utvärdera sig själva, och Skolverketsroll är en dubbelroll. samlar in mycket brainformation och gör ett mycket intressant utveck-lingsarbete. Men dess roll som skolinspektion är intetillfredsställande.Folkpartiet anser att det behövs en helt friståendestatlig skolinspektion som kan sakligt utvärdera för-hållanden mellan betyg och nationella prov, andelutbildade lärare, andel åtgärder för elever med läs-och skrivsvårigheter, osv. En sådan fristående skolin-spektion skulle vara helt fristående från politiskabeslut och känna sig obunden av lojalitet gentemotden ena eller andra inriktningen. Den skulle förslags-vis kunna byggas upp av högskolor, kommuner, ide-ella organisationer och andra som en bas.Jag ska nämna två saker till som tas upp i utveck-lingsplanen. efterlyser mer aktivt jäm-ställdsarbete i skolan. Det är fortfarande för litenmedvetenhet om de stereotypa könsroller som under-visningen ofta utgår ifrån. Det är fortfarande alltförliten och alltför dåligt anpassad metodik i olika äm-nen. Tvärtom förstärker metodiken de stereotypakönsroller som finns. Där behöver vi mer arbete ochockså mer medvetna analyser.Fru talman! Jag ska avslutningsvis tala om vux-enutbildningen. har säkert betyttmycket positivt för många enskilda människor. Menvi har inte formulerat någon långsiktig strategi förvuxenutbildningen i under de senare åren.Folkpartiet har länge drivit att vi borde bygga uppett system med en gymnasiebank som gör att allamänniskor har rätt till teoretisk gymnasieutbildningoavsett om de genomgår den i ungdomen eller om deväljer att göra det . Det gäller att hitta ettsystem som gör att människor säkert vet att de kanskaffa den utbildning de av en eller annan anledninghar missat i ungdomen, oavsett om de är arbetslösaeller inte.Kunskapslyftssatsningen har mer haft karaktärenav tillfällig satsning i en akut arbetslöshetssituation.Kunskapslyftskommittén som skulle föreslå mål förden långsiktiga vuxenutbildningen har fått förlängtmandat. Därför väntar vi fortfarande på ett förslag tillhur vi löser vuxenutbildningens frågor på lång sikt.Jag ser fram emot det.Jag vill betona att anser att det är avoerhörd vikt att vi skapar ett vuxenutbildningssystemsom ger möjligheter för alla människor oavsett i vil-ken situation de är i livet. Till det hör också andraförslag, som jag kommer tillbaka till sedan, om kun-skapskonton och möjlighet att finansiera sina studierutan att ta dyra studielån om man studerar som vuxen.Fru talman! Vi återkommer till många av dessafrågor i konkreta diskussioner kring betänkandensenare här i kammaren. Jag yrkar bifall till Folkparti-ets reservation.Anf. 210 () replik:Fru talman! Det är inte ofta jag får chansen attlugna en liberal, men verkar vara ett sådanttillfälle.Det jag sade i mitt inlägg var att jag personligenhar uppfattningen att det finns en grundläggandemotsättning mellan arbete och kapital och att det ärpolitikens uppgift att lyfta fram och tydliggöra sådanamotsättningar. Däremot är jag fullt till freds med attskolan ger olika bilder och olika perspektiv på hursamhället ser ut och hur samhället kan komma attutvecklas.Jag är fullt övertygad om att om skolan bara lär utden helhetssyn och det kritiska tänkande som bordeligga till grund för, och som ofta också ligger tillgrund för, skolans arbete gynnar detta ensocialistisk samhällsutveckling.Det ska för övrigt bli intressant att i kommandedebatter fortsätta att diskutera med omhur vi kan stärka historieämnets ställning i skolan såatt det blir mer än kortsiktiga, poänglösa, eller möjli-gen för partipolitiska poänger ämnade, upplysnings-kampanjer och prat om sådant.En replik handlar också något om att ställa frågor,och jag får väl också göra det. Jag vill kontrastera enskrivning i reservation som lyder:"Skolan skall anpassas efter elevernas olika behov -inte tvärtom. Undervisningen måste bli mer indivi-danpassad." med ett pressmeddelande som har skick-ats ut från i Värmland.Där säger man att man skulle vilja se skoluni-former i skolorna i Värmland.Jag skulle vilja fråga vilket av dessa två synsättsom representerar.Anf. 211 () replik:Fru talman! trodde att den här ty-pen av undervisning skulle gynna en socialistisksamhällsutveckling. Vi är väl inte överens om attskolan ska formulera som sitt mål att gynna en socia-listisk samhällsutveckling. Annars kanske vi är över-ens om, hoppas jag, att skolan ska ge en allsidig un-dervisning utifrån olika infallsvinklar.Det är viktigt att och skolan över hu-vud taget blir individanpassad. Där har vi sådanainslag som att föreslår en tioårig grund-skola där man kan börja , med enmjuk övergång mellan förskola och grundskola. Manbör ha ett sätt att undervisa som gör att elever inteföses vidare, utan i vissa grupper får jobba lite längreoch långsammare med det som de behöver jobba medoch i andra grupper gå vidare med det som de tyckeratt det är roligt att gå vidare med.Under en längre tid, där man börjar med en mjukövergång mellan förskola och grundskola, ger dettamycket större möjligheter att komma ifrån detklassiska årskurstänkandet, som har varit negativt.Den svenska skolan är fortfarande för mycket färgadav att man efter ett visst antal år i skolan ska kunna enviss sak. Det är viktigt att veta att elever utvecklas iolika takt. Detta skulle underlättas genom en skolstartvid ålder då man kunde låta barnen utvecklaspå det sätt som de är mogna för.Jag vill inte kommentera Liberala ungdomsför-bundet. Det finns en hel del utspel av olika ungdoms-förbund, och jag ska inte bry mig om att kvittera medolika utspel av som jaghar sett . De har gällt att det är rätt att medvåld förändra världen osv. Jag tycker inte - det är välett understatement att säga så - att vi ska ha en gene-rell lag om skoluniformer. Det kan jag bara upplys-ningsvis tala om. Jag tycker dock att skolor som tyck-er att det är trevligt att ha skoluniformer och där för-äldrarna tycker att man ska ha det mycket väl ska fåha det.Anf. 212 () replik:Fru talman! Ska rentav eleverna få någonting attsäga till om i det fallet?Jag vill bara kolla en sak. Den person som harskrivit det här uttalandet tycker att man ska ha skolu-niformer i de kommunala skolorna, men inte ifriskolorna. Jag undrar om ställer upp påden definitionen av friskola - att man slipper skoluni-form.Jag ska också än en gång lugna en liberal genomatt säga att jag inte heller tycker att skolan särskilt skagynna en socialistisk samhällsutveckling. Jag är barapersonligen övertygad om att om vi kritiskt granskarhur detta samhälle ser ut kommer alltfler - och dettaser vi också i samhället - att bli övertygade omatt en grundläggande förändring av maktförhållande-na är nödvändig. På det sättet kommer varje kritisktgranskande människa - kanske rentav pågamla dar - att komma fram till att ensocialistisk samhällsomvandling är det enda rimliga.Anf. 213 () replik:Fru talman! Jag är väl lika övertygad om att ettöppet klimat och ett fritt kunskapssökande i skolangynnar en i bred mening liberal utveckling - intenödvändigtvis bara folkpartistisk - som övertygad om motsatsen.Vi ska väl inte ägna så mycket tid åt skolunifor-merna och vad som har föreslagits i ett ungdomsför-bund. Men jag tycker som sagt inte att vi ska hakommunala skoluniformer.Anf. 214 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillutskottets hemställan i betänkandet UbU6 och avslagpå samtliga reservationer.Regeringen har i skrivelse 1998/99:121, Utveck-lingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning -samverkan, ansvar och utveckling berett riksdagentillfälle att ta del av vad som anförts i skrivelsen.Detta är statsmakternas policydokument för skolverk-samheten. Som sådant kommer planen också indirektatt vara av betydelse för planeringsarbetet på kom-munal nivå och för det lokala utvecklingsarbetet.Tillgången till en bra skola och utbildning är enmänsklig rättighet. FN:s konvention om barnets rät-tigheter innebär bl.a. en rätt för barnet till en utbild-ning på grundval av lika möjligheter. Detta innebärförbud mot diskriminering, att utbildningen ska varalikvärdig samt att barnet har rätt till stöd för att kunnatillgodogöra sig utbildningen. Kunskap och bildninghar avgörande betydelse för människors sociala ochkulturella utveckling, och därför ska ingen stå utan-för.Den höga förändringstakten och internationalise-ringen ökar risken för vidgade klyftor i samhälle ocharbetsliv. En bristfällig utbildning riskerar att bli ettallt större handikapp. Det gäller inte bara i arbetslivet,utan även i ett medborgar- och samhällsperspektiv.Det största hotet mot en fungerande demokrati ärmedborgare som inte kan eller finner det mödan värtatt engagera sig i viktiga samhällsfrågor.Skolans och vuxenutbildningens uppdrag är attbejaka den mänskliga utvecklingen i alla åldrar medrespekt för människors olikheter. En investering införframtiden är därför en förskola och en skola somtidigt stimulerar barns språkutveckling, ett undersö-kande och forskande arbetssätt, lust att upptäckatekniska och naturvetenskapliga samband och respektför vår gemensamma miljö.De nationella målen för grund- och gymnasie-skolan måste av dessa skäl sättas mycket högt. Eninternationell tendens är därför att läroplanerna inne-håller en större kärna av obligatoriska ämnen och attsärskilt de yrkesinriktade utbildningarna får ett merteoretiskt obligatoriskt innehåll.För att skolväsendet ska lyckas i sitt uppdragkrävs ett gemensamt ansvarstagande från stat ochkommun. Samverkan måste ske inom och mellan allanivåer. Den målstyrda verksamheten kräver godainstrument på alla nivåer för kontinuerlig uppföljningoch utvärdering för att en likvärdig kvalitet ska kunnagaranteras.Trots att resultaten i svensk skola och vuxenut-bildning i internationell jämförelse är goda finns detfortfarande brister. Regeringen anser att det därför ärviktigt att stödja den positiva skolutveckling sompågår, att uppmärksamma varje enskild elev somriskerar att inte nå målen och att erbjuda erforderligtstöd.Kompetensutveckling och internationalisering ärredskap för att öka likvärdighet och kvalitet. Någrautvecklingsområden som särskilt behandlas i skrivel-sen är skolans värdegrund, språkutveckling, matema-tik, naturvetenskap, teknik och miljö.Regeringen framhåller bl.a. att förskolans, fritids-hemmets, skolans och vuxenutbildningens uppgift attförmedla och förankra grundläggande demokratiskavärderingar och främja lärande går hand i hand intekan särskiljas. Personlig utveckling och lärande hörihop. Värdegrunden handlar om det demokratiskauppdraget - om ett förhållningssätt till våra medmän-niskor, alla människors lika värde, jämställdhet, re-spekt och förståelse för olikheter och ett sätt att se pårättigheter, skyldigheter och ansvar.Enligt regeringen bör kvaliteten och tillgänglig-heten i förskolan öka. Arbetet med att utveckla för-skolans pedagogiska roll och göra den till en del avutbildningssystemet kommer att fortsätta. En allmänförskola införs för alla fyra- och femåringar. Verk-samheten kommer att vara avgiftsfri och omfattaminst . Den allmänna förskolaninförs stegvis med start . I ett första steg införsallmän förskola i socialt utsatta bostadsområden.Avgifterna inom förskoleverksamheten och skol-barnsomsorgen avses bli låga genom att en maxtaxa,dvs. en taxa med ett avgiftstak, införs. Frågan om ochhur förskolan kan bilda en egen skolform utreds. Ibudgetpropositionen har för ändamålet be-räknats 1,7 miljarder för , och 3,4 miljarderför år 2002.Regeringen pekar på att resultaten i svensk skola iett internationellt perspektiv står sig ganska väl. Manbetonar att resultaten noga måste analyseras för attytterligare öka måluppfyllelsen. av ele-verna i var enligt betygsstatistiken våren1998 behöriga att tas in på ett nationellt program igymnasieskolan. kommer att få ett upp-drag att utvärdera och stödja arbete medmålen att sträva mot med särskild uppmärksamhet påavstämning i årskurs fem.Andelen elever med slutbetyg i gymnasieskolanbör enligt regeringen öka. I enlighet med riksdagensbeslut betänkande 1998/99 UbU3 har fått iuppdrag att göra en översyn av nuvarande kärnämneni syfte att etappindela dem. Detta görs inte för attsänka ambitionen. Regeringen betonar att alla elever igymnasieskolan måste få de grundläggande kunska-per som kärnämnena avser att ge. Elevernas rätt tillundervisning behöver säkras. Regeringen avser därföratt följa hur bestämmelserna om undervisningstidtillämpas. Rätten till stöd i gymnasieskolan kommeratt förtydligas. Krav på åtgärdsprogram för elever ibehov av särskilt stöd kommer att införas.Samhällsomvandlingen har varit snabb under deår som gått sedan beslutade om de nyaprogrammen i gymnasieskolan. Gymnasieskolan börbättre än ge elever ett allsidigt utbildningsutbud.Gymnasieskolans utbud bör kännetecknas av färreingångar och rimligt många möjligheter till speciali-sering genom val av inriktningar och kurser. Antaletprogram bör bli färre, och bättre spegla morgonda-gens behov i samhälls- och arbetsliv. Därför kommeren utredning att få i uppdrag att göra en översyn avgymnasieskolans programutbud.Steget in ska tas med en politik förökad demokrati, solidaritet och jämlikhet liksom enpolitik för högre tillväxt och utbildningsnivå. Dethandlar dock inte endast om att öka tillgången tillutbildningsplatser. Framför allt handlar det om att ökakvaliteten och måluppfyllelsen inom hela utbild-ningssystemet.Genom samverkan, ansvar och utveckling skaskolan bli en skola för alla och envar där alla barnsoch ungdomars förutsättningar tas till vara och ut-vecklas - en skola som bygger på en gemensam vär-degrund och som präglas av demokratiska värdering-ar, tolerans, respekt och förståelse för andra.Anf. 215 ()replik:Fru talman! I förra ärendet sade partikollega att man kunde styratill vad men inte till hur. Jag tänker då på detta medom vi ska ha likvärdiga villkor för olika barnom-sorgsformer, om vi ska ha valfrihet för barn och för-äldrar. Hur blir det då med en statligt fastställd max-taxa? Hur rimmar det enskilda barnets behov med enstatligt fastställd maxtaxa som styr till en enda barn-omsorgsform?Anf. 216 () re-plik:Fru talman! Vi kan konstatera att av allabarn i åldern finns i förskoleverksamheten.11 % är hemma med en förälder som tar hand omyngre syskon. har föräldrar som arbetar utan attanvända barnomsorg. Det gäller då skiftarbetande,barnpassning genom en släkting osv. är hemmamed en arbetslös förälder. är hemma med enhemarbetande förälder. Majoriteten av föräldrarnaefterfrågar barnomsorg, och där varierardet mellan plats i familjedaghem och förskoleplats.Därför tycker vi att det finns fördelar med att infö-ra en maxtaxa. Vi kan då erbjuda alla fyra- och fem-åringar en plats. Förskoleverksamhet finns därmedför barn till arbetssökande. Detta leder till ökad jäm-ställdhet. av hushållen beräknas få en lägrekostnad för barnomsorgen i och med en maxtaxa omföreslagna . Det finns alltså väldigt mångafördelar.Anf. 217 ()replik:Fru talman! Jag håller med om att de som så villska kunna välja en viss barnomsorgsform. Jag är förfull valfrihet. Själv har jag haft fyra barn på dagis sådet är inte det som det handlar om.Av statistik framgår dock att en del föräldrar villha det på ett annat sätt. Då blir de styrda ifrån sinekonomi. Man kan ju faktiskt när det gäller ekonominvälja mellan ekonomisk demokrati och ekonomiskdiktatur. Hårt uttryckt är det något av ekonomiskdiktatur när man styr barnomsorgsformen för föräld-rar och barn. Detta kan inte vara rätt om vi ska havalfrihet och likvärdiga villkor och ge barn stöd efterbehov.Anf. 218 () re-plik:Fru talman! Innan jag kom in i var jagansvarig för barnomsorgsverksamhet. Under den tidjag var verksam hade vi inte en fullt utbyggd barnom-sorg. De propåer som jag då fick från föräldrar löd:Bygg fler daghem! Ordna fler platser! Den alternativaformen efterfrågades inte, utan plats i familjedaghemoch daghemsplats var vad man efterfrågade. Jag tyck-er att det är rimligt att barnomsorgen utformas utifrånbehov, utifrån vad de flesta vill ha.Anf. 219 () replik:Fru talman! sade att det finnsbrister i skolan . Detta är vi överens om. Honnämnde också att av eleverna i årskurs 9 ärbehöriga att söka till nationella program i gymnasie-skolan. Jag vet inte om det uppfattades som en braeller som en dålig siffra. Problemet är att elevernasedan inte klarar av gymnasieskolan trots att mångaav dem då är behöriga. De problemen ökar. Det ärbara åtta av tio elever som fullföljer sina gymnasi-estudier - gymnasieskolan är som bekanttreårig. Av de eleverna är det som klarar studi-erna med godkända betyg.83 % av , ungefär var sjätte elev av de eleversom en gång började, klarar alltså gymnasieskolan.Särskilt illa är det med invandrarelever som är föddautomlands eller som har två föräldrar som är föddautomlands. Där ökar problemen ständigt. Bland deinvandrarelever som började gymnasiet 1992, 1993och 1994 har avhoppen ökat från till . Deavhoppen tenderar att öka.Har och socialdemokraternanågra lösningar på de här svåra problemen?Anf. 220 () re-plik:Fru talman! Självklart är jag inte alls nöjd medsiffrorna. Jag tycker att det är låga tal. Här är det intefråga om bara en lösning, utan det är många an-greppssätt som vi måste ta till. Vi måste stryka undergrundskolans ansvar att ge ungdomarna en bra ut-bildning så att de kan gå vidare till gymnasieskolan.Det är huvudspåret.Ofta när vi resonerar om de här frågorna ger vieleverna skulden för att de inte lyckas. Men mångagånger när jag är ute på besök är jag förvånad över atteleverna över huvud taget lyckas. Det finns ju ocksåen brist hos lärare, i organisationen samt i arbetssättoch arbetsformer. Det handlar om hur man tar uppstoff och hur man möter ungdomarna - om man överhuvud taget frågar vad de är intresserade av. Dethandlar alltså om att ha en stimulerande undervisning.Där behövs det en uppryckning, både i grundskolanoch i gymnasieskolan.Även om vi betydligt förbättrar våra åtgärder igrundskolan kommer det alltid att finnas barn ochungdomar som inte riktigt har nått målen. Då är detviktigt att vi har en beredskap för hur vi ska ta handom dessa barn och ungdomar. Ett sätt är att de när dekommer till gymnasieskolan kan gå in på ett indivi-duellt program. På olika sätt försöker man hjälpabarnen. De får t.ex. läsa de ämnen som de inte harklarat av för att bli behöriga; detta kanske parallelltmed ett karaktärsämne på ett program som man gärnavill gå när man nått fram till behörighet. Utifrån minabesök ute i landet har jag erfarenhet av att ungdomar-na upplever detta som oerhört stimulerande. Det göratt de blir mer motiverade.Anf. 221 () replik:Fru talman! Jag tackar för det beskedet. Vi äröverens om att behöver förbättras. Det ärför sent om man kommer till gymnasieskolan medbristande kunskaper.Jag är också överens med omatt det här inte är elevernas fel. Eleverna har säkertinte blivit sämre än eleverna för 10 eller sedanvar, utan det är väl ungefär samma typ av elever somvi nu har. Däremot är problemen betydligt större nu;samhället är betydligt mera komplicerat.Agneta nämnde i sitt huvudanförandeatt man arbetar med en etappindelning av kärnämnen.Det tror jag är bra. Är det däremot så att man har enetappindelning med samma slutmål - högskolebehö-righet för alla - tror jag inte att man har nått någotmål alls, för den etappindelningen tillämpar lärarnaredan i dag i skolan.Anf. 222 () re-plik:Fru talman! Jag är medveten om att vissa lärareetappindelar men det är ju också fråga om att kunnafå betyg. När det gäller högskolebehörighet för allaprogram backar vi inte. Det är en självklarhet att detär målsättningen. Om vi inte lyckas med det är intemetoden att sänka ambitionen. Vi har ju inte nåttlängre med det, utan då gäller det att vässa instru-menten och göra det hela bättre.Anf. 223 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill starta med att tacka alla delta-gare i den här debatten. Utvecklingsplanen är ju ettpolicydokument som beskriver regeringens tankar omskolutvecklingen . Därför ger det enmöjlighet till alla partier att presentera sina tankar ochidéer om hur man vill ha skolan. Det är ett ypperligttillfälle till kanske en annorlunda debatt att lyssna avvarandras tankar och idéer. i en framtidkanske vi lär av och närmar oss varandra och tar demtill vara. Det tycker jag är mycket positivt. Det harhittills varit väldigt intressant att lyssna.Fru talman! De barn som börjar skolan ärinte samma barn som när jag började skolan. Deninformation som jag då hade med mig var tämligenbegränsad: , radion och skvaller somjag snappade upp vid kaffebordet. Dagens barn ärfulla av radio, TV och IT med information som vidaöverstiger vad vi vuxna hade när jag var barn. Därtilllever dagens barn i ett samhälle som på många sättpräglas mer av egoism och hårdhet. Vi säger ofta attskolan är en spegel av samhället. Om det är så krävsdet således ett ständigt medvetande i skolan vad sam-hällsförändringarna innebär. Man kan inte vridaklockan tillbaka. Det är endast och framtidensom väntar.Skolan har som samhället har förändratsgenomgått stora förändringar. Vi har läroplan förförskola, förskoleklass, grundskola, gymnasium. Vihar en gymnasieskola med treårig gemensam kärna.Vi gör stora satsningar på vuxenutbildning i olikaformer: kunskapslyft och KY-utbildning. Vi har enpågående satsning på utbyggnad av högskolan. Skol-systemet är alltså under förändring och anpassning tilldagens samhälle. Problemet är och har kanske alltidvarit att de politiska besluten behöver att verkligennå ut till gräsrotsnivå. Anledningarna till detta kanvara många: den generella svårigheten med den de-mokratiska förankringen, ekonomiska skäl eller, somnågon tidigare också sagt, motvilja till förändringar.Det kan vara oerhört frestande attsnabbt ingripa när den stora skolkolossen är på vägmot fel håll. vet vi att även om order gesmed hela handen mottas den endast med en axelryck-ning om inte ordern är väl förankrad.I en decentraliserad skola är därför samarbetet ochden ständiga dialogen en nödvändighet mellan statoch kommun. Läroplanen ställer höga krav på endemokratiskt fungerande skola. Denna demokratiskaprocess startar i relationen mellan kommunpolitikeroch skolans personal. De förtroendevalda ute i vårakommuner måste ges en verklig möjlighet att vara utei verksamheterna. I möten med kommunpolitiker fårjag tyvärr en väldigt splittrad bild av denna möjlighet.Dialogen måste vidare finnas mellan skolledare ochlärare. Den lärare som blir sedd och lyssnad på fördetta ofta vidare i arbetet med eleverna. Men elevernavittnar tyvärr alltför ofta om bristen på inflytande ochrespekt från de vuxna. Här har vi, som jag ser det, enav skolans viktigaste uppgifter i framtiden.Motorn i skolans vardagsarbete är skolledaren.Utbildningsinspektörernas rapport visar att det finnsmånga goda exempel på utveckling och ambitiöstarbete hos skolledarna. Men visar rapportenpå en stor arbetsbörda, en stor mängd administrativauppgifter och svårigheter att hinna med huvudupp-giften.