prot · GM0943 · 1999-01-21 00:00:00 — Detta har gjort att vi nu vetbetydligt mycket mer om verkligheten i skolan än vadvi har vetat.De som studerar rapporterna, och talar jag intebara om dessa skolinspektörers rapporter, får veta attskolan i många avseenden klarar sitt uppdrag bra menockså att det finns brister. Det visar sig också vidmånga olika internationella jämförelser där svenskaelever faktiskt ofta placerar sig i eller i omedelbarnärhet av toppen i många avseenden.Den som i stället läser om rapporterna i tidningeneller hör talas om dem i radio och TV får oftast bildenav en skola i total kris och upplösning, där snart sagtinget vettigt arbete utförs.Jag noterade i att ocksåhar reagerat mot denna ensidiga rapportering. Dettahar också varit ett ganska populärt tema i flera de-battinlägg både i går och i dag.Jag menar att vi skall ta dessa utvärderingar avskolan på stort allvar, men en intensiv svartmålningrymmer också flera risker. Vi riskerar att den skym-mer sikten så att vi inte förmår att urskilja de verkligabristerna i skolan. Det kan leda till att vi och andrabeslutsfattare lurar oss själva och fattar fel beslut ochatt vi försöker lösa problem som inte finns medan desom faktiskt finns glöms bort. Det kan också leda tillatt den som arbetar i en skola som beskrivs så härdystert som framför allt rapporterna i medierna görlätt kan tappa sugen. Alla behöver ju det stöd som detkan innebära att få veta när de har gjort något som ärbra och inte bara uppmärksammas för det som inte ärbra.I skolan utförs det också en mängd braarbete. Personal och elever gör tillsammans ett duk-tigt dagsverke.Jag tror att de flesta som arbetar i skolan, när deläser rapporterna, känner sig styrkta av att de bristersom de själva upplever också beskrivs i en offentligrapport. De är ju i allmänhet engagerade människorsom vill göra ett bra jobb. De ser behoven men upp-lever också ofta hinder för att kunna tillfredsställadem. Och när hindren har blottlagts har vi störreförutsättningar att göra rätt insatser med de begränsa-de resurser som står till buds.Jag anser dessutom att vi skall söka lösningar i di-alog med skolans personal. Det är så vi vill användainspektörernas rapport och de andra rapporterna, inteför att söka syndabockar som någon i gårdagens Rap-port gjorde gällande.Vi har helt enkelt frågat hur det står till därför attvi vill veta. Och det finns mycket på gång också re-dan innan vi har fått många av dessa rapporter somger uttryck för hur vi vill lösa problemen.Lärarutbildningskommittén som tillsattes på vårtinitiativ för att stärka ledarskapet i skolan och ytterli-gare resurser till skolan är några av de konkreta sättensom vi vill ta till.I en undersökning visas att svenska ungdomarstilltro till demokratin minskar ju äldre de blir. Under-sökningen har gjorts i skolan, och därför har debattenockså handlat om skolan. Det är bra. Jag tror attmånga skolor skulle behöva stärka sitt arbete medvärdegrunden och hitta bättre former för att ge barnoch ungdomar det inflytande som de skall ha ochhitta bättre former för att stärka ungdomars känsla föralla människors lika värde och respekt för vår gemen-samma miljö.Jag tror också att det är ett betydligt mycket störreproblem, och ansvaret måste fördelas på många fler.För hur bra skolan än arbetar är den bara en del avbarns och ungdomars liv. Och i detta sammanhangbehöver alla samverka. Här behövs familjernas stöd.Här behövs positiva fritidsmiljöer och ett bra före-ningsliv. Och här behövs också i det politiska livetinsatser för att se till att vi lyssnar mer på ungdomarän vi gör i dag.Den andra frågan som jag vill ta upp gäller gym-nasiet. Vi fick i utbildningsutskottet besök av lärar-facken, LR och . De kom till oss föratt lämna gemensamma synpunkter på den proposi-tion om gymnasieskolan som vi är i färd med attbehandla. Och det som de hade att säga är viktigt. Depresenterade en trovärdig och initierad problembe-skrivning som inte är svår att instämma i. De presen-terade en gemensam syn på gymnasieskolans grund-läggande uppdrag, att ge alla ungdomar så goda kun-skaper att de kan studera vidare när och om de vill.De gjorde det naturliga konstaterandet att detta kräverresurser - pengar, kompetens och engagemang.Jag tror att det är möjligt att hitta breda lösningarmed dessa synpunkter som utgångspunkt. Och det ären av de frågor som jag hade tänkt ställa till . Hur ser på lärarfackens initiativ därde så tydligt ställer upp på en gymnasieskola för alla?Jag tror att det skulle vara ett bra sätt för oss att hittade gemensamma lösningar som också var en del avderas uppdrag till oss att försöka hitta för att gymna-sieskolan skall kunna utvecklas bra och för att denskall få arbetsro.Anf. 356 (m) replik:Fru talman! På vanligt sätt försöker be om ursäkt för utvärderingarna. Det behöverhon inte göra. Det är ett väl genomarbetat materialsom regeringen har begärt. Ni har frågat därför att nivill veta, det är väl utmärkt.Då undrar jag: Vad anser ni om förslaget?Det är väldigt intressant med lärarfackens gemen-samma förslag vad gäller gymnasiepropositionen. Detbryter på många väsentliga punkter emot det somföreslås i propositionen. Kommer socialdemokraternai utskottet nu att se till att vi följer det förslaget har vikommit ett steg framåt. Det finns en bred oppositionsom ligger i linje med lärarfackens inställning, sådetta är gräsligt spännande. Kan vi få ett besked här underlättar det arbetet framgent.Anf. 357 () replik:Fru talman! Jag tycker att det var ett välgörandebesked från att man nu ställer upp på engymnasieskola för alla elever. Det är det som bildargrunden för lärarfackens synpunkter, som de lämnadetill oss. Då slipper vi föra diskussioner om någongymnasieskola light, om vi kan fåsamma besked från fler partier.De förslag som kommer fram i de rapporter somlämnas till oss skall vi ta på största allvar. Det tror jagockså framgick av mitt anförande. Ingen sten skalllämnas ovänd för att förbättra situationen för elevernai skolan.Anf. 358 (m) replik:Fru talman! Jag kan försäkra attinget gör mig gladare än om vi äntligen får ta itu mednågra av de strukturproblem som finns i gymnasie-skolan. Det är bl.a. det som lärarfacken gör när depratar om etappindelning av kurser. Det är här knäck-frågan ligger i mångt och mycket.Sedan inser jag att alla moderata förslag intekommer att gå igenom. Men det är utmärkt om soci-aldemokraterna på det här sättet kommer att riva uppen del av den stelbenta proposition som ursprungligenlades fram.Anf. 359 () replik:Fru talman! Jag hoppas att det skall finnas ett ut-rymme för diskussioner. Men det som är grunden isynpunkterna från lärarfacken, och som är så positivt,är att det nu finns en enighet bland skolans personalom att gymnasieskolan skall vara för alla elever, attden inte på nytt skall skilja ut och komma tillbaka tillden gamla realskolemodellen, där en del går vidareoch andra får stanna i sin utbildning. Det tycker jag ärmycket positivt och grundläggande.Sedan kan vi diskutera många av de förslag somde har lagt fram, och det får vi tillfälle att göra i ut-skottet under de närmaste veckorna.Anf. 360 () replik:Fru talman! sade att hon skulleprata om tre punkter. Hon hann inte in på den tredje,men den handlade om vuxenutbildning och det livs-långa lärandet, sade hon.Det första jag tycker är intressant är att det är såmånga partier här som är överens om de insatser sombehöver göras på grund- och gymnasieskolan.Det som sedan är intressant att diskutera tyckerjag är vuxenutbildningen. Hur skall kunskapslyftetutvecklas?Men, , vad vill ni göra för dem somredan är inne i arbetslivet? Hur skall de som har ettarbete men är lågutbildade kunna komma vidare medsin kompetens? Är beredd att införaett kompetenskonto?Anf. 361 () replik:Fru talman! Ja, vi vill komma vidare när det gällerkompetenslyft för alla vuxna, därför att vi tror att detär en nödvändig förutsättning för tillväxten i landet.Det är en nödvändig förutsättning för jämlikhetenmellan människor.Detta är så angeläget att vi , vilket nog vet, fördesamtal med arbetsmarknadens parter om finansiering-en men också om utformningen. De samtalen är inteavslutade. Men jag är helt övertygad om att skall viklara detta, som är en jätteuppgift, måste arbetsmark-nadens parter och stat och kommuner vara överensom hur det skall gå till, både vad gäller finansieringenoch utformningen. De samtalen fortsätter.Anf. 362 () replik:Fru talman! Det gläder mig att ärpositiv till att utveckla vuxenutbildningen och detsom vi kallar för kompetenskonto. Men det räckerinte med att återigen komma med att vi skall diskute-ra, att det är samtal på gång, att använda de här finaorden kring kompetenskonto och vuxenutbildning.Det krävs åtgärder, och det krävs åtgärder snart för attvi skall hinna med i kunskapssamhället och kunnamöta den ökade efterfrågan på kompetens i Sverige.Anf. 363 () replik:Fru talman! Vi har inte vilat på hanen när detgäller kompetenslyft, . Det är en exem-pellös utveckling av vuxenutbildningen som har ge-nomförts i vårt land. Trots ett mycket besvärligt eko-nomiskt läge prioriterade vi underförra mandatperioden och vi fortsätter . behöver inte vara rädd för att den här frågankommer att läggas åt sidan.Anf. 364 () re-plik:Fru talman! nämner de brister somfinns i skolan och att man vill veta. Ändå är hon oro-lig för att den svartmålning som finns kommer attdölja de brister som faktiskt är de viktiga bristerna.Det forskare har visat , jag skulle viljasäga decennier, är att den sociala kompetensen somgäller värden, grundläggande regler och handlings-kompetens har varit eftersatt i svensk grundskola. Detvi brukar kalla för etik och moral har satts åt sidanjämfört med kunskap. Vi vet att det är så fortfarande.Hur tänker ni lösa det problemet? Hur tänker ni vär-dera den typen av social kompetens?Anf. 365 () replik:Fru talman! Bristen på social kompetens är ettproblem. Det blev alldeles tydligt i den arbetsgruppsom jag ledde för 1 ½ år sedan om skolans värde-grund. Den ligger till grund för det uppdrag somSkolverket har att se över detta.Men det är inte det enda som har hänt. Skolmi-nistern har också tillsatt en projektgrupp som skallkoncentrera sig på värdegrundsfrågorna under 1999.Hon har utropat till ett värdegrundens år i sko-lan. Jag vet också att de här frågorna håller på attkomma upp på agendan i de flesta skolorna. Mankänner behovet av att komplettera både sin kunskapoch sin kompetens på området och även att ägna mertid åt detta.Anf. 366 () re-plik:Fru talman! I bedömer och värderarvi kunskapskompetens. Är intresseradav att man också kan göra en bedömning av eleverssociala kompetens?Anf. 367 () replik:Fru talman! Jag vet inte riktigt hur en sådan be-dömning skulle gå till. Men ett är jag säker på. Det äratt skolan behöver öka sin kompetens, framför alltbland de vuxna, för att kunna ta itu med de problemsom finns. Den skall vara den stadga och det stödsom många barn och ungdomar behöver i diskussio-ner om hur man uppför sig mot varandra, hur manuppför sig mot sig själv, hur demokratin skall fungeraoch många sådana frågor som är viktiga för att sam-hället skall fungera. Det är det vi vill koncentrera osspå, inte på något försökt till betygssättning av detYvonne kallade social kompetens.Anf. 368 () replik:Fru talman! ställde mig den för-såtliga frågan direkt från talarstolen om jag också varför en skola för alla. Jag vet inte om det framgickdåligt av det jag sade tidigare att jag i allra högstagrad ser det som självklart att vi skall ha en skola föralla. Men gör misstaget i den frågan,som ofta särskilt socialdemokrater gör i debatten, atten skola för alla inte behöver betyda en skola där allalär sig samma sak . En del av lärarfack-ens kritik angående brister gäller just svårigheten attläsa samma kurser . Det är därför deföreslår etappindelning.Det är självklart att vi tar intryck av vad de pro-fessionella säger i det vi diskuterar gemensamt. Ingenav oss kan utgå från att något partiprogram är inskri-vet i lärarfackens svar. En skola för alla behöver intebetyda en skola där alla läser samma sak på sammatid.Anf. 369 () replik:Fru talman! Jag ställde inte någon försåtlig fråga,. Jag ville bara i all stillsamhet pejla in-tresset i kammaren för att hörsamma lärarfackensönskemål att hitta en bred lösning. Det är bra om UlfNilsson och ställer upp på att gymnasie-skolan skall ha samma uppdrag vad beträffar allaungdomar och inte lämna dem som inte klarar sigbakom sig - som jag har läst in i Folkpartietsförslag, ett slags gymnasium light. Det var inget för-såtligt i det, utan bara ett sätt att snabbt försöka redaut hur vi ser på det som kan bli ett bra initiativ frånlärarfacken.Anf. 370 () replik:Fru talman! Jag är naturligtvis intresserad av en såbred lösning som möjligt i de viktiga framtidsfrågor-na om skolan. Men för mig är skolan inte enskola för alla eftersom så många misslyckas.Jag kan deklarera en avgörande uppfattning redannu: menar att det är orealistiskt att hävdaatt alla gymnasielever nödvändigtvis måste läsa tillfull grundläggande högskolebehörighet för att haansetts klara gymnasiet. Man kan få mycket godarbetsduglig utbildning utan att ha nått så långt, menha möjlighet att komplettera senare.Anf. 371 () replik:Fru talman! Vi har förmodligen ett och annat meratt diskutera i utskottet i samband med behandlingenav propositionen.Anf. 372 ():Fru talman! Skolan har diskuterats en hel del påsenare tid på tidningarnas ledarsidor - inte bara irikstidningarna utan också i lokaltidningarna, vilketberörts här i debatten. Min egen lokaltidning, , hade en huvudledare om skolan i och en helsida med intervjuer. Många lärareoch en och annan rektor intervjuades. Det är givetvisbra att skolan diskuteras inte minst i kommunerna.Efter kommunaliseringen 1991 vilar ju ansvaret förgrundskolan och gymnasieskolan där.Jag har tidigare konstaterat att det råder en brist pådebatt om skolan i våra kommuner. På det politiskaplanet i kommunerna är det egentligen bara den aktu-ella styrelsen - skolstyrelsen eller utbildningsnämn-den - som diskuterar skolfrågor. Där makten finns, ikommunstyrelse och fullmäktige, lyser ofta skolde-batten med sin frånvaro. Det finns några få undantag.Undantagen gäller lokaler och ekonomin. Att byggaeller bygga om en skola diskuteras alltid intensivt påalla politiska plan, och budgeten diskuteras ocksålivligt. Men där gäller det egentligen bara om skolanhåller budgeten eller inte.I pressen är situationen ungefär densamma. Avfolk som i sitt arbete läser allt som skrivs om skolanhar jag hört att det i den lokala pressen mycket sällanförs en diskussion om skolans arbete, om pedagogik,om arbetssituationen i skolan, om lärarrollen, omföräldrarnas ansvar osv. Däremot diskuteras gärnaskolans lokaler och lokalbehov.Paradoxalt nog förs fortfarande efter kom-munaliseringen en betydligt mer omfattande skolde-batt i , även inom sådana områden somkommunerna har det fulla ansvaret för. Vad somkrävs är många arenor där det förs en pedagogiskdebatt. Inte minst bör dessa arenor finnas i kommu-nerna.Anledningen till att debatten tagit fart just nu ärden delrapport som tagits fram av ett antal nationellautbildningsinspektörer på uppdrag. Beat-rice och flera andra har redan berört den rappor-ten. Jag nöjer mig med att konstatera att trots kom-munaliseringen, som skulle decentralisera den svens-ka skolan, upplever många inom skolans värld enökad centralisering. Rektorn som skall initiera ochleda den pedagogiska debatten är så upptagen med atttillgodose kraven på ekonomisk rapportering och enalltmer omfattande administration, att han eller honinte hinner med uppgiften att utveckla kvaliteten iundervisningen och fungera tillräckligt kraftfullt i detpedagogiska ledarskapet.Moderaternas förslag om en nationell skolpeng,där resurser ges direkt till alla skolor, skulle ge ettutrymme för större självständighet. Förslaget skulleockså skapa en nödvändig grund för rektorns pedago-giska ledning.Fru talman! Vi behandlar just nu i utbildningsut-skottet gymnasiepropositionen, som flera talare harberört tidigare. Därför finns det ingen anledning förmig att i detalj gå in på de problem som finns i da-gens gymnasieskola, även om jag gärna vill påpekaatt den aktuella skoldebatten har fått ett litet genom-slag i propositionen. Det kan bero på att den skrevsför och att Utbildningsdeparte-mentet hade en annan personuppsätt-ning än i dag.Detta gör att det i alla fall är nödvändigt att före-slå betydande förändringar i förhållande till vad somstår i gymnasiepropositionen. Det bästa hade kanskevarit att dra tillbaka hela propositionen och utarbetaen ny där den nu aktuella debatten hade vävts in. Dåhade regeringen kunnat ta med de synpunkter som debåda lärarfacken framförde i en gemensam rapport tillutbildningsutskottet . I rapportstår det att man skall börja om från början med re-formerna . Det är naturligtvisbra med en bred överenskommelse om gymnasiesko-lan, men det är ännu viktigare att det blir en bra över-enskommelse.Jag skall peka på några allmängiltiga förhållandensom kräver en rejäl debatt och kanske också ett ställ-ningstagande av oss politiker.Gymnasieskolan har, som bekant, 16 program.Alla är treåriga. Dessutom finns riksrekryterandespecialutformade program, 59. Härkan man lära sig att köra häst, att lägga asfalt, attsköta sällskapsdjur och t.o.m. att bli cirkusartist. del av dessa gymnasier är idrottsgymnasier, därman kan specialstudera olika idrotter. Där finns ettspecialgymnasium för matematik. Vill man välja ettspecialgymnasium för att studera data måste dettakombineras med astronomi.En tidning tog upp denna fråga . Jag villminnas att det var . Där framgickungefär följande. Skall en handfull matematiker varade enda gymnasisterna på specialgymnasierna somläser ett ämne som är viktigt för framtid somen världsledande nation? Var finns de unga fysikerna,medicinarna, kemisterna, ekonomerna, litteraturve-tarna och humanisterna - de framtida Nobelpristagar-na? Det borde också för människor finnasmöjlighet att träna sina specialbegåvningar, precissom handbollsspelare och blivande cirkusartister. Jagtycker att det ligger mycket i detta.Fru talman! Jag skall också säga några ord omvuxenutbildningen och den högre utbildningen. Jagutgår från en rapport från Kunskapslyftskommittén.Rapporten tar upp roll i ett internationelltsammanhang. har en hygglig andel högskole-utbildade bland befolkningen och i arbetskraften,även om en del andra länder har en större andel -t.ex. , och . Problem blir detemellertid när man tittar på siffror för den längrehögskoleutbildningen. Jag gissar att man i första handtittar på t.ex. civilingenjörs- och civilekonomutbild-ningarna. Där hamnar vi på en delad fjortondeplats iOECD-statistiken. Ser vi till de yngsta befolknings-grupperna, de som är , finns vi på artondeplats. Där ligger länder som t.ex. och Uru-guay högre än Sverige.När man ser på vilka åldersgrupper som deltar ivuxenutbildning är siffrorna ungefär desamma. Det ären stor andel som är och en jämförelsevismindre andel som är . Med tanke på fram-tiden är det inte så bra, eftersom det är framför alltden yngre generationen som skall utbilda sig.Inom vuxenutbildningen är problemet att det är andel kvinnor och en för liten andel män. Jagsäger inte att det är en för stor andel kvinnor, men detär en för liten andel män. Det kommer alltså att bli enutbildningsklyfta i mellan män och kvinnorom det fortsätter så, och det är inte bra.Den här rapporten avslutas med några rekommen-dationer, som jag bara skall nämna mycket kort.Satsa mer på barn, särskilt barn från sociala pro-blemområden, står det. Där har vi ju hela problemati-ken med elever i som tvingas avslutasina studier utan godkända betyg. Den andra rekom-mendationen är att öka ungdomarnas direktövergångtill högskolan. Den uppmaningen är helt i linje medvår politik. Vi har föreslagit detta. Det är viktigt att desom skall studera på högskolan får möjlighet att göradet direkt efter gymnasiet. Den tredje rekommenda-tionen är att en ökad vuxenutbildning skall leda tillhögskolan, eftersom vi behöver flera personer medhögskoleutbildning och, som jag nämnde, med längrehögskoleutbildning, dvs. en högre kvalitet, inte baramed tanke på kvantitet.Vad vi behöver, fru talman, är en utbildning påalla nivåer som åter för vårt land till en ledande posi-tion och som gör det attraktivt för enskilda och före-tag att satsa på utbildning och expansion i Sverige.Anf. 373 () re-plik:Fru talman! Jag har några korta reflexioner.Satsa på de sociala problemområdena, sade LarsHjertén. Då skulle jag vilja fråga: Underlättas detverkligen av införandet av en nationell skolpeng? Jagtycker att det är ett väldigt statiskt och klumpigt för-delningsinstrument. Vid tidigare försök har det ocksåvisat sig att det knappast tog hänsyn till att barn harolika behov och att skolor finns i olika områden, dären del är särskilt utsatta.Sedan tog upp utbildningsklyftanmellan män och kvinnor, som ser ut att öka, och därkvinnorna springer om männen. Det är naturligtvisnågonting som vi måste observera. Vi kanske kom-mer att få en ändring i kommunstyrelser och kom-munfullmäktige . Som det nu är i dehär församlingarna är det ju männen som sätter dag-ordningen och som är intresserade av de här frågorna,som är hårda frågor, dvs. teknik, byggnadsnämnd ochplanfrågor, medan kvinnorna sysslar med de mjukafrågorna och ofta inte får särskilt stort utrymme.Anf. 374 () replik:Fru talman! Skolpengen är till för att familjernaoch eleverna skall kunna välja skola. Det har visat sigatt det är ett bra system. Vi har inte kunnat pröva dennationella skolpengen fullt ut. Jag har varit med omatt genomföra skolpengen på det kommunala planet,och det har fungerat mycket bra. Vi har då fördelat enskolpeng till respektive skola i förhållande till hurmånga elever man har. Jag ser inte några större pro-blem med det.När det gäller fördelningen, med ungefär tvåtredjedelar kvinnor och en tredjedel män inom kun-skapslyftet, tycker att det är bradärför att kvinnor på det sättet kommer in i bygg-nadsnämnder osv. Jag tror inte att man kan dra sålångtgående slutsatser. Det är en from förhoppning,och jag tror inte att det går att genomföra det genomatt männen inte får den utbildning som de behöver.Jag tror att det är tvärtom, att männen också behöverden utbildning som kvinnorna får.Anf. 375 () re-plik:Fru talman! Det var en mera skämtsam kommen-tar. Jag tror också att det är viktigt att männen deltar ikunskapslyftet, och det är bekymmersamt att de integör det i större utsträckning. Det kan bero på det somvi talade om tidigare, nämligen att de har fått en sånegativ självbild att de är rädda föratt återigen misslyckas i en skolsituation.All erfarenhet vi har av skolpengen är att de barnsom har behov av särskilt stöd fick väldigt lite, ochfortfarande får de alldeles för liten del av den gemen-samma kakan.Anf. 376 () replik:Fru talman! Om vi får möjlighet att genomföraden nationella skolpengen kommer vi givetvis att tahänsyn till de olika behov som finns. Den är intesamma summa på alla typer av skolor.Det var tydligen ett skämt från när det gällde männen i kommunerna, och dåskall jag inte kommentera det vidare.Anf. 377 () replik:Fru talman! Jag delar bekymmeröver att skolans innehåll och arbetssätt diskuterasalldeles för lite ute i kommunerna av dem som sitterpå pengarna. Jag tror att den debatten måste stimule-ras. Det skulle vara det rakt motsatta att nu ta ifrånkommunerna beslutanderätten över skolan. Det ärprecis vad en nationell skolpeng skulle innebära, dvs.en gigantisk centralisering av besluten om skolan.När det sedan gäller delar jag ock-så bekymret över att männen i så liten utsträckningtar chansen, som kvinnorna gör. Det är en sak som vimåste studera mycket noga för att vi inte skall byggain nya könsbarriärer. Det handlar om jämlikhet ochjämställdhet. Jag vill bara konstatera, fru talman, attmoderaterna ju har motsatt sig frånbörjan till slut, så med deras politik hade varken mäneller kvinnor kunnat delta.Anf. 378 () replik:Fru talman! Med en nationell skolpeng skullekommunerna inte alls diskutera skolan, säger .