prot · GM0996 · 1999-05-19 00:00:00 — Dessutomskall de ställa krav på att biträdena är up-to-date vadgäller nymodigheter, dvs. att de skall se till att vida-reutbildningar, kurser och annat kommer till stånd föratt hålla sig ajour med det som sker i samhället. Omett sakkunnigt biträde en gång certifieras behöver detju inte innebära att han eller hon för evigt är uppdate-rad på vad som händer, utan det pågår ju ständigt enutbildning kring just dessa frågor på grund av att vilever i ett föränderligt samhälle.Anf. 88 PER () replik:Fru talman! , behövsingen certifiering av sakkunnigt biträde. Det behövsalltså ingen professionalitet egentligen. är det välså att de flesta kommuner ändå använder sig av yr-kesverksamma revisorer. Vad jag menar är att beho-vet av nya kunskaper hos revisorerna är så pass vik-tigt för att vi skall kunna leva upp till de storalinjerna och de stora åtagandena som vi har gjort ibl.a. 1992 och i de lokala Agenda 21-arbetena,som ju pågår i alla kommuner . Utskottet hade juglädjen att få besöka , där jag bl.a.tog upp denna fråga. Man höll klart och tydligt medom att det finns en brist på kunskap just när det gällerrevisionen. Det är därför som jag menar att en sådanhär certifiering skulle innebära ett nytt steg, ett kravpå att revisorerna skall vara uppdaterade. Det skulleförstås inte vara en gång för alla, utan en sådan upp-datering är ju en pågående process. Därför behövs ettcertifieringsorgan som ser till att revisorerna kan varauppdaterade och att kommunerna får den uppdateradehjälp de behöver för att se över sin verksamhet.Jag tror att de flesta kommuner förstår detta be-hov, men så är det inte överallt. Detta är en hjälp påvägen, menar jag, som skall ge kommunerna instru-menten för att lättare utöva det kommunala självstyretpå ett riktigt sätt.Anf. 89 () re-plik:Fru talman! Om det skulle visa sig vara nödvän-digt med en sådan här certifiering hålls ju dörrenhalvt öppen både i propositionen och i betänkande-texten för att en sådan skulle kunna övervägas iframtiden - om det skulle anses nödvändigt. trorjag ju faktiskt på kommuner och landsting, som jagsade tidigare. Jag tror att man ser till att vidareutbildasåväl förtroendevalda som andra revisorer i akt ochmening att de skall kunna fungera på ett bra sätt uti-från en föränderlig samhällsbild.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 § anf. )6 § Kommunala kompetensfrågorFöredrogsKonstitutionsutskottets betänkande 1998/99:KU24Kommunala kompetensfrågorAnf. 90 ():Fru talman! Det betänkande som står på före-dragningslistan handlar om frågor som vi har diskute-rat åtskilliga gånger här i . Jag kan väl er-känna att det inte känns särskilt spännande att ännuen gång stå här i talarstolen och tala om kommunalakompetensfrågor. Positionerna i utskottet är ju i stortsett desamma som . Icke desto mindre ärfrågorna viktiga, varför de naturligtvis förtjänar attdiskuteras igen. Till slut kanske vi kan få majoritetenatt inse att vi har fått en olycklig utveckling i Sverigenär det gäller frågan om vilken verksamhet vårakommuner skall syssla med.Vad det i huvudsak handlar om är att kommuneroch landsting har utökat sin närings-verksamhet till sådant som inte kan anses ligga inomderas formella kompetens och naturliga verksamhets-områden. Enligt 2 kap. 1 § kommunallagen får kom-muner och landsting själva ta hand om sådana ange-lägenheter av allmänt intresse som har anknytning tillkommunens eller område eller till derasmedlemmar och som inte skall handhas enbart avstaten, en annan kommun, ett annat landsting ellernågon annan.Av 2 kap. 7 § kommunallagen framgår att det vis-serligen är tillåtet för kommuner och landsting attdriva näringsverksamhet, men att det i så fall skallske utan vinstsyfte och gå ut på att tillhandahållaallmännyttiga anläggningar eller tjänster åt medlem-marna i kommunen eller landstinget.Den verksamhet som många kommuner i dagsysslar med går långt utöver vad som avses i lagen.Budbilsservice, tvätterier, plåtslagerier, frisersalong-er, gym och blomsteraffärer är bara några exempel påsådant som finns ute i kommunerna. Det är väl knap-past vad lagstiftaren har tänkt sig att man skall hållapå med. Och den här typen av verksamhet drivs i deflesta fall i olika kommunala företag. Kommunernaskall inte syssla med affärer utan endast med angelä-genheter av allmänt intresse som måste lösas gemen-samt för kommuninvånarna. När kommunerna driveregna företag gynnas också de kommunala företagenpå ett sådant sätt att den fria marknaden skadas.Skillnaderna mellan offentliga och privata företagsom agerar på konkurrensmarknader är så stora utan vidare kan säga att det saknas objektivaförutsättningar att åstadkomma full konkurrensneut-ralitet. Detta beror naturligtvis främst på att all kom-munal verksamhet ytterst garanteras av skattemedel.Kapitalet i ett kommunalt företag är därför inte likaflyktbenäget vid t.ex. dålig lönsamhet som kapital iett privat företag. Varje krona i det privata företagetär däremot alltid en riskerad krona som satsats medkrav på förräntning. Om ett privat företag går dåligtflyr kapitalet. Går ett kommunalt företag dåligt pum-par kommunen bara in nya pengar. Genom skattefi-nansieringen har man ju möjlighet att skaffa framnästan hur mycket pengar som helst. Den kommunalaverksamheten kan i all evighet finansieras medskattemedel eller förlusttäckning från de kommunalahuvudmännen.Det finns åtskilliga exempel på kommunala före-tag som fortsätter sin verksamhet år trots attde går med förlust. I många fall ställer kommunernainga egentliga ekonomiska krav på verksamheten it.ex. Man gör sällan någrastörre anspråk på avkastning på insatt eget kapital.Det är inte ovanligt att man avsäger sig aktieutdel-ning, ger kapitaltillskott eller s.k. ägartillskott ochskriver in förlusttäckningsgarantier redan i bolags-ordningen.Kommunala företag får ofta låna pengar av kom-munala kreditinstitut till lägre ränta än vad enskildaföretagare får hos affärsbankerna. Finansieringen avden kommunala verksamheten garanteras ofta medkommunal borgen. Det innebär att exempelvis ettkommunalt bolag lättare kan få en låg kapitalkostnadi jämförelse med sina privata konkurrenter.De kommunala företagen är mycket nära bundnatill den egna kommunen eller det egna landstinget.Det innebär att det ofta finns en mängd kostnadersom är gemensamma för den kommunala förvaltning-en och det kommunala företaget. Givetvis är det svårtatt på ett rättvist sätt fördela sådana kostnader så attden kommunala skattefinansierade förvaltningen intefår bära en alltför stor andel av de gemensammakostnaderna.Hur skall man t.ex. göra med kostnaderna för ge-mensamma övergripande funktioner eller med ensådan detalj som kostnader för gemensamma lokaler iform av bl.a. garage - eller rent av gemensam arbets-kraft som det ofta är fråga om? Genom de gränsdrag-ningsproblem som finns ges här ett stort utrymme förgodtyckliga bedömningar. Det förhållandet att kom-munala politiker ofta är styrelseledamöter och ledan-de befattningshavare i de kommunala företagen ärsjälvfallet ytterligare en komplikation. Risken förjävssituationer och sammanblandning av de olikarollerna i kommuner och företag är därför mycketstor.Näringsverksamhet i regi innebär ettlågt - eller i många fall inget - ekonomiskt risktagan-de jämfört med privata företag. Det snedvrider kon-kurrensen till nackdel för de privata företagen. en anbudstävlan kan kommuner och landstingofta beräkna anbudspriser med lägre riskmarginalerän konkurrerande privata företag. Inte sällan favorise-rar dessutom kommunerna egenregin i samband medupphandlingar även om buden från de kommunalaföretagen inte legat lägst. Det finns också fall därkommuner helt enkelt struntat i att tillämpa anbuds-förfarande eller avbrutit pågående upphandling och istället gjort direktköp från eget företag eller egenförvaltning.Det är mycket allvarligt, fru talman, att anbud-stävlingar ute i kommunerna inte uppfyller rimligakrav på rättssäkerhet och likabehandling av anbuds-givarna. Eftersom det ofta är en tids- och kostnads-krävande process att färdigställa ett anbud kan vi, omdet här fortsätter, få en situation där allt färre privataföretag bryr sig om att lämna anbud vid offentligupphandling. Detta kan i sin tur leda till en sämrefungerande konkurrens och därmed också en sämrekvalitet på marknaden.De flesta kommunala företag har i sin egenskapav aktiebolag tidigare varit helt skyddade från insynpå grund av bestämmelserna i aktiebolagslagen. Näroffentlighetsprincipen nu gäller även för de kommu-nala bolagen är det många som tror att allt har blivitmycket öppnare och att mycket av det negativa medden här typen av verksamhet därmedskulle vara borta. Men detta är en missuppfattning avsituationen. För den enskilde kommunmedborgarensdel föreligger fortfarande stora skillnader mellankommunal förvaltning och kommunala bolag.För det första är regleringen av de kommunalaaktiebolagen i grunden fortfarande privaträttslig me-dan den kommunala lagstiftningen är offentligrättslig.För det andra finns det en särskild bolagskultursom gör att det ofta brister i rutiner och attityder be-träffande insynen. Den gamla principen om liteninsyn i aktiebolagen hänger så att säga kvar.För det tredje ligger det i sakens natur att sekre-tesslagen kan användas i ganska stor utsträckning i ettaktiebolag. En stor del av det som behandlas i ettbolag har ju betydelse för företagets ställning påmarknaden varför mycket kan hemligstämplas - så-som affärshemligheter.För det fjärde saknar kommunens medborgarefortfarande rätt att överklaga besluten i ett kommunaltbolag. Det förhåller sig visserligen på det sättet att enkommun skall förvissa sig om att den får yttra siginnan viktigare beslut fattas i de kommunala bolagen.Men kommunens yttrande är å andra sidan inte bin-dande för bolagen. Det förhållandet att det går attöverklaga fullmäktiges beslut att bilda det kommu-nala bolaget eller beslut om t.ex. ekonomiskt tillskotti bolaget är ju en helt annan sak.Om kommuner fortsätter att driva kom-munala företag finns det ingen möjlighet för lokalasmåföretag att växa fram på grund av den snedvrid-ning av konkurrensen som de kommunala företagenskapar. I många kommuner kommer de mindre pri-vatföretagen att vara utslagna redan på förhand. Detparadoxala är, fru talman, att den lokale småföretaga-ren med sina skattepengar ju faktiskt är med ochbetalar den kommunala verksamhet som konkurrerarut honom.Ibland har det sagts att kommunala bolag behövsför samverkan mellan olika kommuner eller mellanen kommun och externa aktörer men det är fel. Sam-verkan mellan olika kommuner går alldeles utmärktatt ordna inom ramen för reglerna om kommunalför-bund. I den mån privata företag behöver utnyttjas förkommunal produktion av varor och tjänster finns detandra möjligheter till arrangemang, t.ex. entreprena-der eller olika former av s.k. kundvalsmodeller.Det nuvarande regelverket räcker inte till för atthindra att kommuner och landsting ger sin in på af-färsmässig verksamhet som inte ligger inom ramenför vad som kan anses vara en naturlig kommunaluppgift. Det är därför angeläget att det görs en över-syn av kommunallagen i syfte att hindra tillkomstenav nya kommunala bolag och främja avvecklingen avredan befintliga bolag. bör begära att rege-ringen lägger fram ett förslag till sådana ändringar ikommunallagen som syftar till att minska omfatt-ningen av näringsverksamheten i kommuner ochlandsting. Denna mening framförs i reservation nr 1.I reservation nr 2 framförs förslaget att reglerna ikommunallagen för laglighetsprövning bör ändras såatt det blir möjligt för förvaltningsdomstolarna attpröva kompetensenligheten i sådan verksamhet somkommunala företag bedriver och lagligheten av beslutsom fattats av kommunala bolag. Förslaget om infö-rande av ett straffrättsligt sanktionssystem som finns ireservation nr 3 är en naturlig följd av förslaget omutökade möjligheter till laglighetsprövning.Reservation nr 4 framför bl.a. uppfattningen attkommunerna bör ägna sig åt sina kärnuppgifter ochundvika affärsverksamhet. All verksamhetsom inte utgör myndighetsutövning bör utsättas förkonkurrens för att den skall bli mer effektiv. Kom-munerna bör därför upphandla alla varor och tjänstersom inte har samband med myndighetsutövning.Även upphandling av verksamhet i egen regi bördärvid omfattas. Upphandlingar bör inte heller fåavbrytas utan affärsmässiga skäl.Det nyinrättade Rådet för konkurrens på lika vill-kor mellan offentlig och privat sektor eller ett parts-sammansatt prövningsorgan bör ges i uppgift attbelysa frågan om kommunernas affärsverksamhet ochatt skapa bättre och tydligare gränser för offentligverksamhet. Detta förslag finns angivet i reservationnr 5.Reservation nr 6 med rubriken till-synsorgan anger att det behövs ytterligare förbätt-ringar för att förhindra sammanblandning av kommu-nal tillsyn och näringsverksamhet.Jag yrkar bifall till reservation nr 1.Anf. 91 ():Fru talman! Det pratas väldigt mycket om dekommunala kärnverksamheterna. Vi har alla hörtramsan vård, skola och omsorg. Det är ju det som dekommunala pengarna skall gå till och det är det somkommunerna skall ägna sig åt. Själv tycker jag att enoch annan gatlykta och snöröjning också kan höra dit.Folk skall kunna få bygglov. Man skall kunna fåköttfärsen kontrollerad i butiken.Men kommuner ägnar sig också åt städ-firmor, gym, skeppsmäkleri, plåtslageri, butiker,busscharter, budbilar, körkortsutbildning, snöskott-ning, konsultverksamhet, asfaltering, badhus, sekrete-rarservice, inkassoverksamhet, parkeringsverksamhet,flygplatser, skidliftar, stugbyar, teater, hamnar, mäs-sor, hotell, restauranger, auktionsverk, symfoniorkest-rar osv. Listan över vad man i kommunerna ägnar sigåt kan göras oerhört lång men det är inte det sommänniskor tror när politikerna vitt och brett hörs talaom de kommunala kärnverksamheterna.Bland alla dessa bolag finns det många som är re-na rama skräckverksamheterna för dem som tyckeratt äldreomsorg för våra gamla och förskola för vårabarn är viktiga saker.Vi har alla läst om hur Pitebuss lagt anbud runtomi kommunerna. Anbuden var så bra att man fick upp-dragen men det kostade väldigt mycket av pitebornaspengar att gå in och täcka förlusterna. Vi har ocksåalla sett konsekvenserna för människorna i Haningeav de otroliga utgifter som man drog på sig i bostads-bolagen där.De kommunala bolagen konkurrerar osunt. Dekonkurrerar ut vanliga småföretag och hindrar männi-skor från att få en vettig försörjning. De hindrar kärn-verksamheterna och stjäl pengar från det som ärkommunernas viktiga verksamheter.Bolagsförespråkarna säger då att man tjänar peng-ar på de här kommunala bolagen. Nej, det gör maninte! De kommunala bolagen är en mycket dålig affär.Dels finns det väldigt många bolag som går med storaunderskott och som får anslag från sina kommunereller som har underskott i driften. Det handlar ommiljardbelopp. Dels är det så att de bolag som faktisktgår med överskott har en väldigt dålig avkastning.Det skulle ha varit bättre om kommunerna i genom-snitt hade satt in sina pengar på bankbok. Då hademan fått en bättre avkastning.De kommunala bolagen är principiellt en dålig af-fär, ja, helt förkastliga. Skattebetalarnas pengar är interiskvilligt kapital som lokala partipampar skall lekaföretagsledare med.Vad vi i kanske ser som det allra vik-tigaste argumentet/den allra viktigaste orsaken till attinte ha kommunala bolag är demokratifrågorna.Kommunen är till för att hantera gemensamma ange-lägenheter såsom skola, äldreomsorg, gatubelysningosv. Aktiebolag är till för att samla riskvilligt kapital ien entreprenöriell verksamhet. Det här är två heltväsensskilda saker.Kulturen i bolag är, som nämnde,en helt annan. Vad som händer är ju att kommunalapampar tar med sig vad de tror är näringslivets kultur,och kanske vissa avarter av näringslivets kultur, in ide verksamheterna. Nästan alla exempel vi har pågravt missbruk av pengar, fallskärmar och arvodenoch på rent brottslig verksamhet finns i de kommu-nala bolagen. Det är naturligtvis inte en slump. Dethandlar om insyn och om hur man ser på besluts-gången.I den kommunala demokratin har man stora möj-ligheter till insyn. Man fattar väl underbyggda beslut,i alla fall oftast. Vem som helst kan i efterhand ellerunder ärendets gång gå in och granska och följa medoch även kräva att de som tar besluten också förklararsig. I bolagen fungerar det inte så. De ändringar somhar skett när det gäller offentlighetsprincipen fyllerinte alls sin funktion tillräckligt.Den kommunala bolagiseringen har på ett allmäntsätt frätt på politikens förmåga. Öppenhet och insynminskar när verksamhet läggs på bolag. Viser också hur de förtroendevalda förvandlas till bo-lagspampar och försöker föra över även de här kultu-rerna in i kommunalpolitiken. Bolagskulturen äralltså något som verkligen skadar demokratin.Vi har ett mycket stort problem med folk som an-ser att politiker är människor som är värda att förak-tas och som inte förstår människors vardag. Om intepolitikerna tar de demokratiska spelreglerna på allvar,varför skulle då medborgarna göra det?Mot den bakgrunden framstår det nu som helt ab-surt att socialdemokraterna har lagt fram ytterligareett lagförslag i raden av förslag - i stället för att av-veckla bolagen tvingas kommunerna att fortsätta. Detgäller då bostadsbolagen. Har ni ingenting lärt av detsom hänt ?Vi har ju just haft en debatt här om re-vision. Även där får man intrycket att ni har lärt väl-digt lite. Vi har uppenbarligen helt olika syn på bo-lagsverksamheten.Fru talman! Vi folkpartister vill rensa upp i bo-lagsträsket. Vi vill ha en avvecklingsplan för befintli-ga bolag. Vi vill ha en ändring i kommunallagen somgör att nya bolag hindras och att avvecklingen avbefintliga bolag främjas.Jag yrkar därför bifall till reservation nr 1.Anf. 92 ():Fru talman! I det här betänkandet behandlas 15motioner från den allmänna motionstiden. Jag villbörja med att yrka avslag på samtliga reservationeroch bifall till hemställan i betänkandet.Motionerna rör frågor om omfattningen av kom-munal affärsverksamhet och formen för en sådanverksamhet, laglighetsprövning och sanktionssystem,upphandlings- och konkurrenslagstiftning, tillsynsor-gan samt uppgifter för ett råd för konkurrensfrågor.Två motioner anknyter också till den kommunalaekonomin och till det kommunala självstyret.Jag skall inte ta upp kammarens tid med att ägnamig åt att kommentera varje motion, men däremot inågon mån åt att kommentera reservationerna.När det gäller näringsverksamhet harliknande motioner tidigare behandlats av riksdagen.Då, liksom , sträckte sig yrkandena över en bredoch vid skala. Dock handlar övervägande delen omomfattningen av näringsverksamhet ochdriftsformen för denna, dvs. bolagsform eller nämnd-form.Vad gäller begränsningar av affärs-verksamhet vidhåller utskottsmajoriteten tidigareställningstaganden, dvs. att det inte finns skäl attbegränsa eller förbjuda kommunala företag. Däremotfinns det en uttalad viljeinriktning att i mesta möjligamån driva verksamhet i nämndform. Detkan dock finnas skäl att bedriva viss verksamhet äveni bolagsform. Jag vill påminna om att de kommunalabolagen bedriver verksamhet främst inom olika tek-niska områden, t.ex. el-, vatten-, värme-, fastighets-och uthyrningsverksamhet. Detta med hårfrisörske-verksamhet, plåtslageri och annat som togs upp här italarstolen tillhör nog snarare undantagen. Det kanockså hända att det är någon sorts projektverksamhetsom man bedriver ute i kommunerna.Principen för den kommunala näringsverksamhe-ten går ut på att tillhandahålla tjänster och nyttigheterför kommunmedborgarna. Den skall också drivasutan vinstintresse, precis som har sagts här tidigare.Verksamhetens förutsättningar och den samladekommunala nyttan bör var utgångspunkten för orga-nisationsformen. Här finns alltså inte skäl till ellerbehov av några ytterligare regeländringar i kommu-nallagen beträffande näringsverksamhet.Laglighetsprövning av näringsverk-samhet tas också upp i flera motioner. Bedömningenhuruvida en verksamhet ligger inom den kommunalakompetensen är ju primärt en styrelsefråga. Härhandlar det om tilltro till de styrelseledamöter som ärdemokratiskt valda och satta till att sköta den uppgif-ten. Här har också ägaren möjlighet att agera genomatt det finns ombud valda av fullmäktige på derasbolagsstämmor.Är det då så att man ser att verksamheten inteuppfyller de formella kraven finns det alltså möjlighetatt påverka detta genom att agera dels i styrelsen, delsutifrån ett ägarintresse. Detta fungerar ju i de allraflesta fallen mycket bra. Det ligger också i linje medbolagsformens principer vad gäller styrning av verk-samhet och vad gäller ansvarsfördelning. Detta gällerockså frågan om domstolsprövning av kommunaltstöd, som tas upp i två motioner.Även i fråga om sanktionssystem hänvisas till vadsom har framförts i fråga om laglighetsprövning.Den kommunala verksamhetens förhållande tillupphandlings- och konkurrenslagstiftning tas ocksåupp i en motion. Vad gäller upphandling bör manenligt utskottets mening avvakta den pågående utred-ningen om vissa frågor angående offentlig upphand-ling. Konkurrensfrågor belyses inom verksamhetenför Rådet för konkurrens på lika villkor mellan of-fentlig och privat verksamhet.I två motioner efterlyses vidare ett särskilt rådmed företrädare för stat och näringsliv för behandlingav vissa konkurrensfrågor. Även i detta fall vill ut-skottsmajoriteten hänvisa till Rådet för konkurrens pålika villkor och anser att rådets erfarenheter bör av-vaktas.Jag skall inte vara längre än så. Med detta anserjag mig ha kommenterat de flesta av de reservationersom har lämnats under behandlingen av betänkandet.Jag yrkar alltså bifall till hemställan i betänkandet ochavslag på reservationerna.Anf. 93 () replik:Fru talman! Som framgår av utskottsbetänkandethar socialdemokraterna och deras stödpartier inte settnågon anledning till att ompröva sin inställning. Jagtycker att det är beklagligt. Man vidhåller sitt tidigareställningstagande, och det finns inga skäl att omprövadet. Jag skulle därför vilja fråga hon inte har tagit något intryck av alla de skan-daler, både ekonomiska och demokratiska, som haravslöjats, oftast inte av revisorerna utan av grävandejournalister och andra . Finns detingenting i hela det händelseförloppet som kan få eratt tycka att det ligger någonting i det vi säger?Jag skulle vilja välkomna ut iverkligheten i kommunerna för att se att det faktisktinte alls är några enstaka undantag att man bedriverall möjlig annan verksamhet än energibolag och bo-stadsbolag. Jag kan ge ett konkret exempel. I minhemkommun har man just startat ett bolagsom är till för att hjälpa vanliga människor att startaprivata företag. ligger man ganska högt uppi ligan som visar andelen andra bolag som man bedri-ver. Däremot har man sålt sitt elbolag. I och medavregleringen av elmarknaden finns deskäl som förut fanns, nämligen att kommunernaskulle bedriva sin verksamhet när det gäller energi-försörjningen i ett kommunalt bolag.Jag skulle verkligen vilja fråga om det inte finns någonting som har skett somkan få er att tycka att det ligger någonting i det visäger. Anser verkligen fortfa-rande att det är ett undantag att man bedriver allskönsannan verksamhet än bostadsbolag och energibolag?Anf. 94 () re-plik:Fru talman! Välkomna mig gärna ut i verklighe-ten. Det är nämligen så att jag är kommunfullmäkti-geordförande hemmavid och lokal ordförande för mittparti i min hemkommun. Jag finns ofta ute i verklig-heten. Jag ser verkligheten slå emot mig oerhört ofta.Jag pratar med människor ute i min lokala verksam-het. Jag är inte helt borta från den.Jag vet att det i alla fall inte i mitt hemlän eller igrannlänen bedrivs någon damfrisörskeverksamhetoch annat i syfte att konkurrera. Däremot, och detsade själv, bedrivs det verksamhet isyfte att lära sig hur man kan anpassa sig till ett små-företagarklimat, dvs. för att få ut människor på ar-betsmarknaden. Möjligtvis är det på det viset.Sedan talar om att lära sig av allamisstag . Jag försvarar inte det som inte ärtillbörligt.