prot · GN0932 · 1999-11-24 00:00:00 — Problemet, som jag ser det, äratt man i alldeles för stor utsträckning tidigare, närman inte har kunnat göra någonting annat, har gett sigpå bokföringsbrottet. Jag har själv suttit som vittnevid två rättegångar och då kunnat konstatera att närman inte har kunnat göra någonting annat har mangett sig på bokföringsbrottet. Vad leder det till? Jo,det leder till en villkorlig dom.Jag var på nere i Malmö.Då ställde jag en konkret fråga. Kommer den nyabokföringslagen som föreslås att innebära någotproblem för er? Nej, det kan vi inte se, svarade de.Man sade dessutom att när det gäller bokföringsbrottblir det bara ett strafföreläggande - och pra-tar jag inte om grova bokföringsbrott utan om bokfö-ringsbrott. Om det är uppenbart att domstolen kom-mer att utdöma ett villkorligt straff räcker det med ettstrafföreläggande.Vi kan kanske få bort fokuseringen på bokfö-ringsbrott med den nya lagstiftningen. Jag säger kan-ske, eftersom jag inte tror att det kommer att bli nå-gon större skillnad i möjligheterna att komma åt eko-nomisk brottslighet. Det är nödvändigt att vi gördetta.Det verkar som om har trott attom saker och ting har funnits på papper har det alltidfunnits garantier för att man inte ska kunna göra nå-gonting.Jag har själv varit på två revisioner. En av de klas-siska förklaringarna när man kommer dit är att hun-den har släpat i väg bokföringen, och därför finns deninte. Hunden har ätit upp den. är det så att disket-ter och datamaterial kanske är lite mer svårsmält änpapper. Man får kanske skaffa sig andra husdjur.Vid en annan revision - och det var egentligenännu roligare - var bokföringsmaterialet borta när jagkom. Företagaren hade tagit det med sig på sin se-mester till för att han skulle arbeta med detdär. Och tro det eller ej, han hade sådan otur att detblev inbrott på hotellrummet och hela bokföringsma-terialet stals. Hade det legat hemma på datorn hadedet i alla fall inte kunnat stjälas på . Då hadedet varit mer säkrat. Då skulle Ekobrottsmyndighetenoch myndigheterna kanske i större utsträckning kun-nat lagföra.Jag har även diskuterat med den operativa verk-samheten på i , där jagställde en konkret fråga. Man såg inte alls de härfarorna. Jag tror att det är ganska bra att ta kontaktmed de verksamhetsansvariga, den operativa delen,och frågar vad de har för uppfattning. Jag blev nämli-gen väldigt tveksam när jag läste remissen, det kanjag hålla med om. Men då var det nyttigt att göradetta besök.Det finns några andra reservationer också. Enhandlar om kontantmetoden och om att gränsen skatillåtas vara högre. är det ju inte bara omsättning-en som är det viktiga när det bestäms om man skavara bokföringsskyldig eller om man ska kunna an-vända kontantmetoden. Det handlar till stor del omhur mycket verifikationer man har, om hur mycketkreditaffärer man har och om sådana saker, så jagtycker väl att det framlagda förslaget är lämpligt. Atthöja gränsen ytterligare finns det, som jag ser det,ingen anledning till.Den reservation som förvånar mig mest är denfolkpartistiska om arkiveringstiden. Man vill förkortaden till . Det har varit diskussionom ifall man ska ha en tioårig eller en sexårig arkive-ringstid. Ganska länge var man inne på att man skulleförkorta den till eftersom eftertaxeringsmöjlig-heten bara finns . Och skulle manalltså förkorta tiden till sex år.Å andra sidan tror jag att det för företagens egendel är viktigt att man följer fordringspreskriptionsti-den. Därför tror jag att det är ganska viktigt att arki-veringstiden är tio år.Men den folkpartistiska reservationen innebär ska förkorta arkiveringstiden till . Motive-ringen är att då slipper man bevara maskinmaterialoch maskiner så att man ska kunna läsa materialet.Men det finns ju bara krav på att spara dokumenten imaskinen i den form de har inkommit under tre år.Under det fjärde året får man alltså skrota maskinen.Och accepteras det dokument man tar ut och somersätter det inkomna, så den reservationen är ingen-ting värd i det sammanhanget. Det innebär ju ingenförändring.Det är alltså så att man kan arkivera pappersdo-kumenten . Men man kan inte argumentera föratt det skulle minska kravet på att hålla kvar maskin-park och datadokument.Fru talman! Jag yrkar bifall till hemställan i detliggande betänkandet.Anf. 85 () replik:Fru talman! Det är mycket intressant att man äg-nar så mycket tid åt att förklara att fårdokumentationen konverteras, men inte från början.Jag tycker att detta sätt att argumentera bara ska-par förvirring. Vi vet inte hur tekniken utvecklas. Vivet inte hur fort vi tvingas byta system. Vi har ingenmöjlighet att se hur datamaskinutrustningen ser ut hosolika företagare , hur gammal den är, hur fortden måste ändras. Då skapar vi en situation som ärlångt ifrån tydlig och som dessutom kan tolkas påmånga olika sätt.Jag är anhängare av mycket tydliga lagar. Jag harsuttit som nämndeman i länsrätten och sett hur svårtdet är att begripa lagar som har lappats och ändratsgång på gång. Det borde vi tänka på i dag.Anf. 86 PER () replik:Fru talman! Jag förstår mig inte på Folkpartiet.Ska det vara ett rent "halabalo"?Det är ju på det sättet att dokumenten ska bevarasi i den form de har inkommit. Jag tycker inte attdet är ett särskilt stort och svårt krav, och jag tyckerinte att det är en lag som är särskilt svår att förstå.Inkommet dokument ska bevaras i den form det harinkommit under tre år.Någon gräns måste man ju ha. Vad vill Folkpartietha? När jag läser reservationen blir min upp-fattning: så länge datorn är kvar.Då skapar vi en lagstiftning som är svårtydd. Re-servationen skulle innebära en lagstiftning som skullebli otydlig. Det liggande förslaget är helt klart: iden form dokumentet inkommer. Men, som sagt,reservationen säger: så länge datorn är kvar. Är dettydlig lagstiftning?Anf. 87 () replik:Fru talman! Reservationen säger inte "så längedatorn är kvar". Vi kan leka med ord, och vi kanförsöka gissa vad de andra tänker. Men så står detinte i reservationen. Vi vill ha en kortare arkiverings-tid, sex år.Sedan har vi i en annan reservation många syn-punkter på att man tvingar människor att ta särskildhänsyn till bärare av datadokument. Men det är enhelt annan fråga som även många experter har haftmånga kritiska synpunkter på.Anf. 88 PER () replik:Fru talman! När det gäller arkiveringstiden skriverFolkpartiet naturligtvis både-och: Javisst, vi skaförkorta arkiveringstiden till , men vi ska tahänsyn till den tioåriga fordringspreskriptionen.Vad vill man egentligen? Vad är syftet, frågar jagmig. Har vi en tioårig preskriptionstid måste det varaen trygghet att man också har en lagstiftning som sertill att företagarna, för sin egen skull, kan visa upp har betalt fakturor. Det blir faktiskt ett stöd förföretagen. Så länge man kan behålla det i pappers-form ser jag inte problematiken.När det sedan gäller maskinerna är det ju det jagsäger, det står inte ett dugg. Man ska ha kortare tid.Men hur kort? säger att man kan haen gammal dator när det här förslaget kommer attgälla. Ska vissa företag då ha , tills debyter sin dator? Ni har ju inte konkretiserat. Ni vet juinte hur ni vill ha det. Det finns ju inget förslag på hurni vill ha det. Det är det som är problemet. Det är lättatt reservera sig, men att komma med ett förslag påhur man ska lösa ett eventuellt problem är tydligensvårare.Anf. 89 () replik:Fru talman! Per är ju en skicklig ochunderhållande debattör, och jag kan hålla med om attdet är godare att äta papper än disketter.Men Per antyder att han ändå är litebekymrad när dessa tunga remissinstanser är kritiska.Han går då ut offentligt och frågar, och får beskedetatt det inte är några problem.Jag tycker ändå att vi här får hålla oss till de tungaremissinstanserna. Och blir Per be-skrivning av verkligheten lite skrämmande. Han indi-kerar nästan ett värre scenario än vad jag drog upp,nämligen att bokföringsbrottet håller på att avkrimi-naliseras. Och det skulle på något vis vara skäl för attinföra en bokföringslag som inte tar tillbörliga säker-hetshänsyn.Jag tycker att det är utomordentligt olyckligt attbokföringsbrottet behandlas på det sätt som görs ipraxis. har sagt ifrån att egentligenska normalpåföljden vara fängelse, och det bör detväl återgå till. Men sedan är bokföringen ocksågrundvalen för alla andra brott i borgenärssamman-hang.Är det inte att bagatellisera det hela, Per Rosen-gren, om man säger att det här inte är någonting attbekymra sig om?Anf. 90 PER () replik:Fru talman! Jag bekymrar mig över att bokfö-ringsbrottet har fått en så "låg status", men det berorpå att man har använt det som en sista utväg för attkomma åt brottslighet. När man inte har kunnat göranågot annat säger man: Vi ska åtminstone plocka invederbörande för bokföringsbrott. Det kan mångagånger vara fråga om ett ganska ringa bokförings-brott, eftersom det är det enda som man har hittat.Jag kan hålla med om att detta är ett väldigt stortproblem. När det gäller grova bokföringsbrott finnsinte detta problem. För dem finns det straffpåföljderpå upp till fyra år.Jag kan inte finna att den nya lagstiftningen skulleförhindra brottsutredning. Den anpassar sig efter detfaktum att företagen har andra system för sinbokföring än den gamla dagboken och agerar på an-nat sätt. Precis som tidigare sade kande som vill fiffla och syssla med ekonomisk brotts-lighet göra det lika mycket i "pappersvärlden".Jag sade tidigare att jag blev lite konfunderad närjag såg att de tunga remissinstanserna svarade så somde gjorde. Då såg jag inte problematiken, men sedantvingades jag naturligtvis att ta den till mig. Jag harfrågat dem som operativt sysslar med detta om dethär, och de anser att det inte är någon större skillnad.Jag tycker inte att vi i detta läge kan säga nej tillden nödvändiga förändringen av bokföringslagen ochskicka tillbaka hela ärendet. En synpunkt som det kanligga någonting i är kravet på elektroniska signaturer,men jag tror att regeringen återkommer till den frågannär tekniken är tillgänglig för samtliga.Anf. 91 ():Fru talman! Bokföringslagstiftningen hör till deallra mest grundläggande inslagen i de regler somkringgärdar företagande. Många intressen ska tas tillvara och vägas mot varandra. Det handlar om attskapa en lagstiftning som inte är alltför betungandeför den bokföringsskyldige men som ändå erbjudertillräckliga kontrollmöjligheter för olika intressenter,såsom möjliga investerare, borgenärer i form av leve-rantörer, företagets anställda, skattemyndigheten ochandra som har intresse av att redovisningen av företa-gets ekonomiska ställning är rättvisande.Det är också en fråga om att lagstiftningen måstevara anpassad till den tekniska utvecklingen, som påmånga sätt bidrar till att förenkla rutiner för bokfö-ringsarbete och till att göra informationen mera över-skådlig och sökbar för företaget men också för övrigaintressenter. Här uppvisar propositionen en vällovligambition, som dessvärre inte räcker ända fram.Förslaget tar exempelvis inte hänsyn till den allt-mer internationella miljö som många företag verkar i.Genom att ställa ett dispenskrav på bokföring ocharkivering i utlandet bortser man helt och hållet frånatt många internationella företagare samordnar sinadministration i något av de länder där koncernenfinns. Genom att ställa krav som försvårar för företa-gen att göra sådana administrativa förenklingar riske-rar man att många företag väljer att inte ha sin verk-samhet i . Varför skulle ett internationelltföretag välja att ha delar av sin verksamhet här närdet riskerar att få avslag på eventuella dispensansök-ningar? Det skapar en osäkerhet som är onödig.Trots allt är det emellertid kanske störst anledningatt ha synpunkter på hur ärendet hanterades i utskot-tet. I processens slutskede inkom beaktansvärda syn-punkter på lagtexten när det gäller arkivering av rä-kenskapsinformation. Synpunkterna går ut på attlagtexten borde ta sin utgångspunkt i bevarandet avinformationens originalinnehåll, inte i det fysiskamedium som den förvaras på.Detta ligger i linje med de krav som Moderatasamlingspartiet har framfört om att mottagen hand-ling inte nödvändigtvis måste användas som verifika-tion i dess ursprungliga fysiska form, så länge beho-vet av bevis för affärshändelsen tillgodoses.Det är naturligtvis ett orimligt krav att man undersittande sammanträde ska ta ställning till ett förslagtill lagtext som kan få stora konsekvenser såväl förföretagen som för de övriga intressenterna. Hadeutskottsmajoriteten kunnat tänka sig att bordläggafrågan för ytterligare en veckas övervägande, hade vii dag kanske kunnat anta en lagstiftning som bättrekan möta den tekniska verklighet som vi lever i.Fru talman! Uppenbarligen är utskottsmajoriteteninte riktigt nöjd med det lagförslag som man ändåföreslår att ska anta. I stället menar majo-riteten bakom betänkandet att det får ankomma påregeringen att ta ställning till om dessa synpunkterbör föranleda vidare åtgärder. Det är dock ,inte regeringen, som har den lagstiftande makten ilandet. Utskottsmajoriteten kan inte frånhända sigansvaret för att ha föreslagit en lag som i vissa delarmåhända kunde varit bättre, och det gör att vi harreserverat oss.Jag har suttit i utredningen på området och tyckeratt dess produkt är bra, men jag tycker att det är syndatt den på upploppet blev lidande på det här viset.Bifall till reservation 1!Anf. 92 () replik:Fru talman! Jag vet att beslöt att av-ge den här reservationen när de fick klart för sig atten majoritet i utskottet inte hade för avsikt att bord-lägga ärendet. Jag vet inte vad en veckas bordlägg-ning skulle ha kunnat tillföra det här lagstiftningsar-betet. Vi hade fått fundera till.Vi fick veta av regeringen att om viskulle fundera vidare på det här ärendet, skulle vifördröja . Den nya bokföringslagen innehål-ler nio kapitel, och vi tyckte inte att det var rimligt attlåta hela ärendet ligga för att titta på några änd-ringar i kap. 7, som det här handlar om. Detta gällersärskilt som vi inte tror att det kommer att innebärasärskilt mycket och att det ändå kan komma upp närregeringen har sett på säkerhetsfrågorna omkringelektronisk signatur.Vi fick en bra uppvaktning, och det fanns skäl attlyssna på dem som besökte oss, men de kom för sent.De kom som vi skulle göra vårt ställ-ningstagande.Anf. 93 () replik:Fru talman! När vi satt och räknade vardet inte tal om att det skulle fördröjas , om visköt upp beslutet . Offentliggörandet skulleförskjutas framåt något, men lagförslaget skulle kun-na läggas fram före årsskiftet.Regeringen lägger fram detta lagförslag efter åttaårs utredande och ytterligare behandling.Jag tycker att det är fel av regeringen att lägga framförslaget med en sådan tidsram att man intekan bordlägga ärendet , om den minsta lilladifferens uppkommer i synpunkterna. Det är fel tack-ling från regeringens sida. Till det kommer att vi varberedda till, och vi föreslog det, . Tjänste-männen på kansliet sade att det skulle gå, men då blirdet än . Det är till för-fogande.Det skulle ta om vi skickade ärendet till de-partementet. Det framkom vid ett annat sammanträde.Vid det sammanträde vi hade framgick det att det inteskulle bli någon förändring om vi fick jobba medärendet . är väsentligt mer än femminuter.Anf. 94 () replik:Fru talman! sade själv att om vi ha-de bordlagt ärendet hade vi inte stått här italarstolen . Vi skulle möjligen stå där i decem-ber, beroende på när kammaren hade kunnat lägga inärendet på dagordningen. Då hade det varit ännukortare tid.Jag vet fortfarande inte vad veckan skulle ha an-vänts till. Jag har inte hört någonting om vad manskulle kunna göra som skullebringa ljus och klarhet över kapitel 7 i bokföringsla-gen.Anf. 95 () replik:Fru talman! Det vet jag, jag fick avslag på förslaget använde jag tidentill annat - men det hade annars kommit fram under-lag.Anf. 96 ():Fru talman! Som utskottets ordförande känner jagmig föranlåten att gå upp i talarstolen. Det förs numer en diskussion om själva procedurfrågan i utskot-tet. har alltså yrkat avslag enbart därföratt de tycker att de inte har fått skälig tid till eftertan-ke innan lagutskottet har gått till beslut.Jag vill först erinra debattörerna om att proposi-tionen lades fram på bord den 15 juni.Motionstiden gick ut . Vi hade tremånader och på oss att ta de kontakter vikunde ha nytta av i de enskilda partierna, och vi kun-de ta ställning till om vi skulle väcka motioner ellerinte. var det föredragning i utskot-tet. Då fick vi veta vad propositionen innehöll - omvi inte hade tagit rätt på det själva. Den 12 oktoberbehandlade vi propositionen. Vi gav indikationer påvar vi stod politiskt i frågorna.Den 2 november, när vi ska justera betänkandet,kommer det en uppvaktning till utskottet. Då blev detdiskussion. Ärendet bordlades då helt riktigt. Vi villehöra regeringens synpunkt. Vi hade återigen skäligtrådrum att fundera på vad detta betyder för var och eni vår politiska gärning. Partierna hade möjlighet attdiskutera ärendet. Vi lade in ett extra utskottsmöteden för att få regeringens synpunkt, så attden synpunkten kunde vägas mot uppvaktningenssynpunkt.Det intressanta nu är huruvida vi skulle ha bord-lagt ärendet till eller inte. Då måste jagåterigen erinra om att veckan därpå var utskottet påresa. Veckan var plenifri, och utskottet var i bl.a.Bryssel och . Det hade tagit innan vihade kunnat återuppta ärendet.Det är inte så enkelt att man kan tro att tiden ikammaren står till vårt förfogande för att vi behöverytterligare betänketid. Vi måste få en ny debattid. Dethade förmodligen blivit mitten av december. Därefterska ärendet tillbaka till regeringen, som ska anhäng-iggöra lagstiftningen i svensk författningssamling.Där finns vissa tidsfrister som ska iakttas.Moderaterna önskar fem månaders betänkandetidi stället för fyra och en halv. är det naturligtvis såolyckligt att det blev en så knapp majoritet i utskottetför ytterligare bordläggning. Jag är lite besviken påde andra partierna som inte kunde sätta sig in i tankenatt det hade varit omöjligt om lagstiftningen ska trädai kraft . De som uppvaktade oss sade att derasuppvaktning inte får innebära att lagstiftningen för-dröjs. Det är viktigt att komma ihåg.Reservationen vittnar mer om obstruktionspolitik,och den ger inte ett seriöst intryck. Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan.Anf. 97 ():Fru talman! Lägger man fram ett förslag till en la-gändring efter många års utredande på departementetsom innebär att en hel lagstiftning görs om, uppfattarjag att man också ska ge utrymme för att det kaninträffa någonting oförberett i relation till ikraftträ-dandetiden.Nu inträffade detta oförberedda. Vi debatterarärendet , och lagen ska enligt förslagetträda i kraft . Jag anser inte att man kanräkna tiderna efter den modell som ordföranden ilagutskottet gör. Lagförslaget borde ha lagts fram ochdebatterats för att träda i kraft den1 januari. Hade någonting oförberett inträffat hademan haft tid på sig . Men om man läggerfram ett förslag som man vet inte kommer upp tillbehandling enligt schemat förrän ,finns det inget utrymme för några som helst uppskov.Jag uppfattar att det hade funnits en chans om manhade fått . Jag vidhåller det med bestämdhet.Det är olyckligt att utskottet har gått till beslut omdetta utan att beakta en veckas prövotid.Anf. 98 ():Fru talman! var det inte , utan det ha-de varit fråga om 14 dagar.Stig Rindborg säger att det är olyckligt att propo-sitionen inte lades fram . Men detkan inte vårt utskott ta något ansvar för. Det är rege-ringen som själv avgör när propositionerna läggsfram. Det hade varit bättre om propositionen hadekommit . Då hade många av dem som berörsav lagen haft längre förberedelsetid.Jag vidhåller att vi fattade ett riktigt beslut i ut-skottet.Det skulle vara intressant att veta om tar lika stort intryck av varje uppvaktning, t.ex.om han hade suttit i arbetsmarknadsutskottet eller ifinansutskottet och frågan hade varit att sänka ersätt-ningen i arbetslöshetskassan till och en föreninguppvaktar utskottet och säger att det är förskräckligt.Hade han tagit lika stort intryck då och begärt bord-läggning?Anf. 99 ():Fru talman! Jag tar intryck av vilka som uppvak-tar och vilka sakargument som anförs. Jag generalise-rar inte olika uppvaktningar rakt över. Jag ansåg attdetta var en viktig uppvaktning.Det är olyckligt att näringslivet, kommunförbundosv. inte hade skickat in synpunkter under den vanli-ga remisstiden. De har gjort en miss, och det har jagsagt i utskottet.Det måste finnas utrymme att tänka över en sak ien vecka om viktig information kommer fram - obe-roende av var informationen kommer från. Jag upp-fattade att vi var överens om att det var viktig infor-mation vi fick.Anf. 100 ():Fru talman! Jag delar uppfattning.Det var viktig information för utskottet. Vad hadeförändrats i sak? Hade Moderata samlingspartiet lagtfram alternativa texter för oss andra att ta ställning tillvid sittande bord? Då hade vi varit tvungna att yrkapå bordläggningstid. Vad hade hänt?Nu vet jag att dessvärre inte harmer repliktid, så jag kanske kan få information utan-för kammaren om vad som hade hänt om ärendethade bordlagts eller 14 dagar.Anf. 101 ():Fru talman! Jag vill bara säga att hade vi haft envecka på oss hade vi arbetat precis som jag är van attarbeta när man är några som har ett gemensamt in-tresse av att få en lösning. Då hade vi satt oss nedtillsammans, och jag hade kommit med ett förslagsom vi hade diskuterat. Efter den tiden kunde vi må-hända ha lagt fram ett bättre alternativ än det som ligger. Jag hade inte kommit med någon över-raskning för er vid sittande bord, utan vi hade gjortdetta gemensamt. Så arbetar vi alltid, som jag upp-fattar det.Anf. 102 ():Fru talman! Det är trist att vi så här skaskiljas i osämja, i ett ärende som vi i grunden är över-ens om. Vi tycker ju att lagen är bra och att den börträda i kraft så fort som möjligt, precis i enlighet medvad de som uppvaktade oss tyckte. Det är bara attkonstatera att vi inte når en samsyn här, och jag be-klagar det.Jag vill passa på, eftersom det är vår sista debatt,att från talarstolen önska alla ledamöter en riktigt godjul och ett gott nytt år. Tack så mycket ! Själv-fallet innefattar det inte minst vår ålderman i utskot-tet, . 103 ():Fru talman! Jag får önska vår ordförande detsam-ma.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tredjevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 17.00 då dagens votering skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 17.00.13 § Beslut om utskottsbetänkande som slutde-batterats den 19 novemberSoU5 Genetisk integritetMom. 3 (integritet i arbetslivet)1. utskottet2. (fp)Votering:293 för utskottet13 för res.43 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 72 m, 39 v, 38 kd, 13 c, 14 mpFör res. : 13 fpFrånvarande: 14 s, 10 m, 4 v, 4 kd, 5 c, 4 fp, 2 mpÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.14 § Beslut om utskottsbetänkanden som slut-debatterats vid dagens sammanträdeKU4 Förhör m.m. hos kommissionen för gransk-ning av de svenska säkerhetstjänsternas författ-ningsskyddande verksamhetMom. 4 (kommissionens sammansättning)1. utskottet2. 1 (m)Votering:235 för utskottet73 för res. 141 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 39 v, 37 kd, 14 c, 13 fp, 15 mpFör res. 1: 73 mFrånvarande: 14 s, 9 m, 4 v, 5 kd, 4 c, 4 fp, 1 mpMom. 5 (förhör under straffansvar som utrednings-form)1. utskottet2. 2 (c)Votering:295 för utskottet14 för res. 240 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 117 s, 73 m, 39 v, 38 kd, 13 fp, 15 mpFör res. 2: 14 cFrånvarande: 14 s, 9 m, 4 v, 4 kd, 4 c, 4 fp, 1 mpMom. 6 (upplysningspliktens omfattning)1. utskottet2. 4 (v, mp)Votering:183 för utskottet54 för res. 471 avstod41 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 116 s, 2 m, 38 kd, 14 c, 13 fpFör res. 4: 39 v, 15 mpAvstod: 71 mFrånvarande: 15 s, 9 m, 4 v, 4 kd, 4 c, 4 fp, 1 mpMom. 10 (ordförandeskap vid förhör)1. utskottet2.