prot · GM09109 · 1999-06-14 00:00:00 — Och det är ju det som står i slutsatsernafrån Amsterdammötet.Nu är det här ärendet ingen stor sak. Här finns detnu ett FN-beslut, så det har egentligen ingenting attgöra med fredsstyrkan i Kosovo. Det här är mer enbisats i den mera allmänna debatten om svensk utri-kespolitik.Anf. 133 ():Fru talman! 72 dagars och nätters bombningar iKosovo och är över. Det är i alla fall vad vialla här hoppas, och runt om i världen hoppas manlikadant. skrev under fredsav-talet. FN har antagit en resolution som innebär att eninternationell fredsstyrka får gå in i Kosovo och säkrareträtten för de trupper som skall ut ur Kosovo. Denskall hindra att nya fientligheter uppstår. Framför alltskall den se till att flyktingarna kan komma tillbaka.Den skall också demilitarisera ochandra militära grupper som finns kvar. Men ocksåminröjning står ju på det uppdraget.Det är nu som det svåra arbetet startar: att behålladen sköra freden, att se till att flyktingar kan återvän-da, att ge dem tak över huvudet och möjlighet till ettdrägligt liv. Men det allra svåraste i den här processenär att läka såren i själen, att leva med minnen och attbehärska och läka hatet.Vänsterpartiet har, som de andra partierna, ställtsig bakom förslaget om en internationell fredsstyrka iKosovo. Vi tycker att det är viktigt att vi är eniga.Utskottets krav var ju att det skulle vara ett under-skrivet fredsavtal och också att det skulle finnas ettFN-mandat. Jag är övertygad om - ochdet säger också utskottet - att det är oerhört viktigt attdet finns med soldater och resurser från icke-Natoländer, att alliansfria stater är med i styrkan.Vi har också för inte så länge sedan fattat ett be-slut om utlandsstyrkans säkerhetsskydd. Jag tycker attdet är oerhört viktigt. sade att det ärett svårt och farligt uppdrag, och det är viktigt att vihar fattat det här beslutet.Det finns också en annan viktig fråga som jagskulle vilja ta upp. Vi har fått uppgifter om att detfrån skall ha funnits depleted uranium i bombersom har fällts över Kosovo och . Nato harvarken bekräftat eller dementerat uppgifterna. Mendet är viktigt när man går in i Kosovo att man ärmedveten om att det kan finnas. har sagtatt hon skall hålla ögonen på det här, och det hoppasjag verkligen att hon gör.Jag vill yrka bifall till hemställan i utskottets be-tänkande.Sedan har vi ett särskilt yttrande. att vi vände upp och ned på begreppen skurkoch offer. Vi vänsterpartister har aldrig ifrågasattMilosevic skuld. Men vi har varit, och är fortfarande,oerhört kritiska till att Nato startade bombningarnautan ett FN-mandat. Det har man ju också påpekat iutskottets behandling. Motivet för Nato var att hävdade mänskliga rättigheterna i Kosovo. Men det ärockså så att när man startade bombningarna intensifi-erades utrensningsaktionerna i Kosovo.Nato har talat med dubbla tungor. Man säger inte alls fattar varför det blev så mycket utrens-ningar. Men har man sagt har vetat om planer. Vi anser alltså attbombningarna gjorde att tog chansen attfortsätta med det han hade planerat.Resultatet av bombningarna är 1 miljon flyktingaroch ett otroligt mänskligt lidande. De biståndsorgani-sationer som ställde upp var helt oförberedda på flyk-tingströmmen. Fattiga grannländer och provinser harfått ta emot en mängd människor som under mycketprimitiva förhållanden har försökt klara livhanken.Det är oerhört viktigt att påpeka att Natoangreppetinte stod på folkrättslig grund. Vi anser också att dethar skadat FN. Det är vidare oerhört viktigt att vi allaställer oss bakom att stödja FN, att vi är med om attreformera FN och ser till att ändras så attFN tillsammans med skall kunna återta rollensom den enda parten med legitim rätt att ta beslut omt.ex. en militär aktion. Det är FN och bara FN re-spektive som har möjlighet att göra det.Bombningarna gjorde också att den opinion somfanns i tystnade. Det är inte alls konstigt. I enkris- och krigssituation brukar man ställa sig bakomsin regering. Det finns många kritiska röster runtom ivärlden som är rädda för att Natos bombningar skallbli ett prejudikat i andra sammanhang.Sverige är en alliansfri nation, och vårt traditio-nella sätt att agera, där vi har talat med en tunga, därvi har varit neutrala men inte oengagerade och där vihar kunnat agera på olika sätt, har gett ettoerhört gott rykte ute i världen. Det är utifrån denpositionen som vi har kunnat agera, och vi vill ocksåkunna fortsätta att agera utifrån den positionen.Vår alliansfrihet har varit en hjälp och en förut-sättning för att kunna medla, för att ha en position därolika grupper kan prata med oss. Det var därför somvi reagerade när uttalade förståelse förbombningarna och Natos agerande. Också ViolaFurubjelke tar upp detta. Vi har inte sagt att Milose-vic är utan skuld. Vi har sagt att det är mycket nega-tivt och att vi blir mycket upprörda - det är vi inteensamma om - när Nato bombar utan FN-mandat.Viola Furubjelke sade också att alla kort var ut-spelade och att det inte fanns något kvar. Det är dockmånga som har hävdat att förhandlingarna i Ram-bouillet skulle ha kunnat fortsätta och att det diplo-matiskt var ganska svårt för att gå med pådet förslag som förelåg. Jag är övertygad om att enfortsatt förhandling skulle ha kunnat ge ett annatresultat.Nu är det som det är, och vi får aldrig svar på frå-gor om hur det hade blivit, om det hade varit på deteller det sättet. Hur som helst: Även om det hade förtsett helt års förhandlingar hade det varit mycket bättreän en enda dags krig.Nu handlar det alltså om att ge stöd åt freden ochåt uppbyggnadsarbetet. Folket är sargat, och jag hål-ler med om att det handlar om fler än kosovoalbaner-na. Det behövs hjälp. Det behövs resurser för minröj-ning. Vi har också hävdat att det måstestå mer resurser till förfogande för minröjning, bådemateriellt och i form av ökade kunskaper.Det behövs också civila resurser. hari en intervju sagt att kan bidra med 2 miljar-der till återuppbyggnaden. Vi hävdar att detta inte fårinnebära att man lägger på is annat i Sidas bistånds-budget som också är viktigt, utan att det måste tasfram nya resurser.Vi säger gång på gång att vi vill hävda alliansfri-heten. Vi kommer också med näbbar och klor attförsvara den. När alliansfriheten blir vackra ord men ipraktiken urholkas blir ett ganska ointressantland ur EU:s synvinkel. Den nya strategin för engemensam försvars- och utrikespolitik som är pågång togs upp av . Han drar denslutsatsen att vi borde stoppa nedskärningarna avförsvaret. Jag håller inte med om det. Jag tycker attdet är oerhört viktigt att vi anpassar försvaret och stårfast vid vårt beslut om en successiv minskning avförsvarets resurser men också om en annan typ avförsvar.Det är inte någon hemlighet att vi är emot en ut-vidgning av EU:s uppgifter till en gemensam för-svars- och säkerhetspolitik. Det har vi sagt i mångasammanhang, och vi vidhåller det. Vi tycker att ensådan här utveckling är negativ. Vi vill slåss för Sve-riges alliansfrihet.Anf. 134 () replik:Fru talman! säger att Vänster-partiet inte alls har ifrågasatt skuld, mendet står inte en rad om detta i det särskilda yttrandet.Om man jämför det med det som t.ex. Miljöpartiethar skrivit - jag vet att på samma vis ärkritiskt mot Natobombningarna - finner man att dettamycket balanserat inleds med att klarlägga skuldför-hållandena och hur situationen uppstod.Jag håller med om att man bor-de ha förhandlat tidigare och på ett annat sätt. EfterRambouilletförhandlingarna var alla korten utspelade.När man inte nådde resultat då och villkoren inteuppfylldes så som man hade sagt, fanns det ingetannat att göra.Jag vill fråga vad man skulleha gjort i stället. Inte kunde man väl ha satt sig attförhandla när den etniska rensning-en och folkfördrivningen hade gått så långt. Skulle viha kunnat åse detta till för att lirka med parternaså att de skulle komma överens? Nej, detta skullenaturligtvis ha skett för fem, sex eller . Dåkunde man ha arbetat på ett annat sätt. När man nuhade misslyckats fanns det inte någonannan lösning.Jag vill också påpeka att det inte är fråga om nå-gon lösning utan om ett sätt att hitta enny ingång till lösning av den här konflikten. Dettakommer dock att ta lång tid.Berit Jóhannesson säger att FN har blivit försva-gat. Nej, FN blev nog inte försvagat av Natos bomb-ningar. Natos bombningar kunde ske därför att FN:ssäkerhetsråd var svagt. Det är smärtsamt att säga det,särskilt för mig, men det var anledningen. var för svagt, och det fanns inte politiskvilja till ett gemensamt ställningstagande som kundeha givit FN en helt annan roll.Jag tror att vi efter detta får se ett starkare FN ochatt FN är väl medvetet om vad som krävsför att FN skall kunna spela den roll som det absolutbehöver spela.Jag får ta upp nästa fråga sedan.Anf. 135 () re-plik:Fru talman! frågar vad manskulle ha gjort om inte alla korten var utspelade. Vivet naturligtvis inte vad som skulle ha hänt, och vi fåraldrig veta det. Min absoluta övertygelse är den attdet hade varit alldeles utomordentligt om man hadestartat och utvecklat förhandlingarna med neutralaparter, t.ex. med en alliansfri stat som skulle ha kun-nat arbeta där som medlare. snävade man in väl-digt mycket. Nato hotade med bombningar osv.Vi får dock aldrig något svar på frågan vad somhade hänt, om vi hade gjort på ett annat sätt.När sedan bombningarna startade kunde densvenska regeringen ha haft en annan infallsvinkel.Man skulle hårdare ha kunnat gå emot bombningarnasamtidigt som man ändå såg skuld i dethela.Att vi inte har skrivit så mycket om Milosevicsskuld är ju beklagansvärt, men det har varit känt att viverkligen ser att han har en skuld. Det är inte så att vihåller honom bakom ryggen, utan vi ser hans skuld idet här sammanhanget. Dessutom vet hela världenvad har gjort under tidigare år.Det är mycket beklagansvärt att FN har blivit såsvagt, och man kan fråga sig varför. Faktum kvarstårdock att den enda organisation som med legitimitetkan ta ett beslut om att gå in med militära medel ärFN. Det är oerhört viktigt att hålla fast vid det ochäven att reagera när så inte sker.Anf. 136 () replik:Fru talman! Det är förhoppningsvis så att en an-nan ordning skall gälla och att man nuskall kunna gå från ord till handling och arbeta merakonfliktförebyggande, dvs. lägga kärnan i konflikten idagen innan denna eskalerar till krig och att hittalösningar som kan accepteras av alla parter och somverkligen leder till fred och samförstånd.I den situation som vi nu förhoppningsvis harbakom oss fanns det nog ändå inte någon sådan möj-lighet efter Rambouilletförhandlingarna. Jag villåterigen ställa frågan till : TrorBerit Jóhannesson verkligen att folkfördrivningenhade uteblivit om Nato inte hade inlett sina bomb-ningar?Anf. 137 () re-plik:Fru talman! Nej, det hade pågått en folkfördriv-ning innan; det är alldeles riktigt. Men vi bedömde jut.o.m. här i att vi inteskulle ta emot flyktingar från Kosovo. Ganska sent -jag kommer inte ihåg årtalet - skickade vi faktiskttillbaka människor till Kosovo. Vi hade tydligen interiktigt förstått bekymret med det. Bombningarna blevockså ett startskott för en absolut mycket kraftigareutrensning än som hade varit innan. säger är förvånad över detta. sägs det frånandra källor inom samma organisation att man redantidigare visste att planerna på utrensning fanns frånMilosevics sida.Vi får aldrig så att säga veta vad som hade häntom vi hade jobbat vidare med förhandlingarna ochhade ett annat koncept vad gäller förhandlingarna.Det får varken eller jag, och inteheller någon annan, veta eftersom det aldrig pröva-des.Anf. 138 () re-plik:Fru talman! Jag tänker ta upp två, som jag tyckerviktiga saker i framställning somjag vill polemisera mot.För det första gäller det orsakerna till FN:s för-svagning. har också varit inne pådetta. Det här ligger väl i allt väsentligt i när FN inteförmår fullgöra vad FN skall göra, nämligen upprätt-hålla internationell fred och säkerhet. Det stora be-kymret med FN är ju att FN ibland blockeras till följdav veton och inte gör någonting alls i situationer därman aktivt borde ingripa. Det är klart att det under-gräver FN-förtroendet. och Kosovo är tvåexempel.Det kan vara intressant att nämna - vilket jag re-kommenderar till läsning - vad sade iden talarstol som just nu står i.Han uttryckte stor förståelse här - även om FN ärhandlingsförlamat måste man agera.För det andra gäller det en sak som hänger närasamman med detta, nämligen frågan om folkrätten.Det går inte att ta till intäkt för att man pånågot sätt skulle kunna se mellan fingrarna när detgäller folkmord eller folkfördrivning. Det är en full-ständigt barock tolkning av . Vi skallkomma ihåg att skrevs . Detvar då koncentrationslägren öppnades.Hela tänkandet kring FN:s skapelse var ju att för-hindra så oerhörda saker som hade skett. Om man dåsäger att skall kunna användas som ettsätt att förhindra ingrepp mot folkmord eller folkför-drivning har man totalt missförstått hela FN-stadganssyfte. Hela andas ju att vi skall ingripamot och förhindra detta ohyggliga. Om FN självt inteförmår ta beslut, vilket är mycket beklagligt, kan maninte bara stå vid sidan av och säga att det tyvärr intefinns någon möjlighet att göra något, utan man måsteändå ingripa.Vi ser ju en rörelse i folkrätten mot att göra hu-manitär rätt också till en grund för ingripande. Vi harsjälvförsvarsrätten - den finns med i -men jag tror att den här förskjutningen till följd avKosovo och är en viktig och nödvändig för-skjutning.Anf. 139 () re-plik:Fru talman! säger att FN inte"förmår". Det är klart att det är bekymmersamt kan inlägga veto, och vi skall försöka jobba motdet. Men det finns också en annan sak som jag tyckerär väldigt viktig. Det gäller då FN:s brist på resurser -ja, helt enkelt pengar. Det är många länder som häftari skuld till FN. är ett av de länder som har denstörsta skulden. Mer än hälften av skulden är orsakadav att inte har betalat det som man är skyldig.Jag tror också att ett sådant här urholkande av FN:sresurser har en oerhört stor betydelse. Jag är denförsta att säga att vi måste reformera FN och att vimåste arbeta för detta. Men det fråntar inte Natoskulden för att gå in utan att ha ett FN-mandat.När det gäller de mänskliga rättigheterna är fråganvem som beslutar om vad som är mänskliga rättighe-ter och om när man skall gå in. Nato har ansett attfrågan om folkfördrivningen i Kosovo är oerhörtviktig och att vi måste gå in för att förhindra den.Men vi har ju också kurderna i där man intehar gått in. Snarare har man ett väldigt bra förhållan-de till . Vidare har vi förtrycket i Colombiadär människor både arresteras och avrättas. Det gällerdå människor som försöker arbeta för fackliga rättig-heter osv.Jag menar att detta med att Nato skall besluta närdet skall vara en militär intervention i ett land är attvända upp och ned på hela systemet. Därför tyckerjag att det är oerhört viktigt att det är ordning på vemdet är som har rätt att gå in med militära medel ochvems mandat man går in på. Sedan får vi naturligtvislära oss av detta och tillsammans se till att FN kan fåen mer aktiv roll och att FN verkligen stöds. Jag stö-der och förstår att han är förtvivlad närdet nu är som det är.Anf. 140 () re-plik:Fru talman! Först gäller det frågan om FN-beslut.FN:s säkerhetsråds beslut har faktiskt i grunden intemed resurser att göra, utan det handlar om mandat.Sedan kan vi ha synpunkter på ochresurser och på detta med att medlemmar skall betalasina medlemsavgifter. Där har vi utta-lat oss.I frågan om FN-mandat handlar det dock om attFN:s säkerhetsråd inte förmår fatta beslut därför attdet inlämnas veton. Då är man i den situationen attFN skall agera för att främja internationell fred ochsäkerhet men FN gör inte detta.Vad gör man då? Då kan man ju inte bara kon-statera detta faktum, utan då kan man, och kom-mer jag över till nästa fråga, om det begås folkmord -eller folkfördrivning som egentligen är två delar avsamma sak - inte använda det faktum att det intefinns ett FN-mandat, att det blockeras t.ex. genom ettveto, som ett skäl för att inte göra någonting. Jag ärhemskt ledsen men då står helt ochhållet vid sidan av all internationell debatt om folk-rättens utveckling.Kina driver linjen att man får fritt förtrycka sittfolk - en regim som förtrycker sitt folk skall intekunna hindras från det genom ingrepp från utlandet.Det är ju en av orsakerna bakom vetoanvänd-ning i många fall.Efter och efter Kosovo är det angelä-get att driva det här vidare. undra-de vem som avgör detta. Från moderat håll har vifaktiskt ett yrkande, som dock inte finns med här. Därmenar vi att det är nu som vi skulle agera i FN för attförsöka kodifiera detta i . Det vore kloktatt försöka kodifiera den rättsutveckling som vi me-nar redan har skett. Personligen tror jag att det ärungefär samma som FN:s stadgande om självför-svarsrätten. Det är ju svårt att ha ett organ som skallfatta beslut när man kan blockera det organets beslut.Jag tror att det måste finnas ett sätt att gardera därmen det kan man ha många och långa diskussionerom. Säkert kan internationella jurister jobba i mångaår till med den saken.Det fundamentala är alltså att icke fåranvändas för att förhindra ingrepp som syftar till attstoppa folkmord eller folkfördrivning.Anf. 141 () re-plik:Fru talman! Vitsen är att vi är en alliansfri stat. Vihar en lång tradition när det gäller alliansfriheten ochvi är kända över världen för detta och har rönt oerhörtstor respekt för vår alliansfrihet.När det gäller detta med att den svenska regering-en går ut och förstår Natos bombningar osv. menarjag att man kunde ha agerat annorlunda i det avseen-det. Det är första punkten för min kritik.Sedan är det ju så, och i det avseendet finns detvittnen runtom i världen, att Natos bombningar varväldigt dåligt planerade. I stället accentuerade defaktiskt möjligheten för och för paramilitä-ra grupper, polis och, naturligtvis, militär att verk-ställa utrensningen. Det mål som Nato hade, att stop-pa utrensningar, blev tyvärr i stället motsatsen. Detser vi nu i form av alla de människor som har liditotroligt mycket, som är flyktingar och för vilka vinu här beslutar om att skicka svenskar i en internatio-nell styrka för att hjälpa till med att ge möjligheter tillåteruppbyggnad och läkning i den otroliga situationsom är.Det är alltså inte ens så att Nato kunde stoppa ut-rensningen. Snarare blev det en accentuering.Anf. 142 ():Fru talman! Att sända svenskar till ett annat landför att vaka över mänskliga rättigheter och att ettfredsavtal mellan stridande parter upprätthålls är ettstort beslut och ett stort ansvar. Därför är det mycketpositivt att utskottet enigt ställer sig bakom förslagetatt ställa en väpnad styrka till förfogande som ettsvenskt bidrag till en internationell fredsstyrka i Ko-sovo. Förutsättningarna för detta är dock, som det ståri betänkandet, en vapenvila eller en fredsöverens-kommelse mellan parterna i konflikten i provinsenKosovo i och ettbeslut av eller av om ensådan styrka.Kristdemokraterna bifaller regeringens förslag omen fredsstyrka i Kosovo. Ännu har dock inte, vad jagvet, någon förfrågan kommit till om att deltamed en fredsstyrka i Kosovo, men efterfrågan påalliansfria stater som är villiga att ingå med fredsstyr-kor sägs vara stor. Och visst tror jag att , somett alliansfritt land utanför Nato, kan ha en speciellroll - särskilt med tanke på de inte helt friktionsfriarelationerna mellan och Nato, som visatskonkret särskilt de senaste dagarna.Fru talman! Sedan det sammansatta utrikes- ochförsvarsutskottet diskuterade frågan om fredsstyrka iKosovo har ju situationen förändrats, såsom ocksåViola Furubjelke nämnde. är de serbiska styr-korna på väg ut ur Kosovo medan Natotrupper ochryska trupper är på väg in, och bombningarna i Jugo-slavien har upphört. Den hårt drabbade civilbefolk-ningen kan nu börja andas lite lättare ingen - även omhundratusentals, kanske miljontals människor fåttsina liv och sin framtid förödda och förstörda, ochäven om situationen är ytterst labil och känslig.Vi kristdemokrater tycker att det är bra att För-svarsmakten nu planerar för att sända ned en störrestyrka till Kosovo än vad man tänkte från början ochatt denna styrka kommer att bestå av enbart svenskar.I den synpunkten lägger jag inga andra värderingar änsäkerhetsaspekter.Fru talman! I den av regeringen utarbetade inrikt-ningen av Försvarsmaktens förmågor anges förmåganatt genomföra internationella insatser, men i beskriv-ningen av den internationella förmågan anges inte hurstor del av försvarsutgifterna den delen av försvaretsuppgifter är tänkt att ha, vad gäller både innehåll ochekonomi. Det är en brist som kan minska trovärdig-heten i den verkliga viljan och förmågan. Detta tyckerjag är ytterligare ett exempel på det som tidigarepåpekats här i kammaren, nämligen hur viktigt ochangeläget det är dels att få en ny säkerhetspolitiskbedömning, dels att därmed sammanhängande plane-ringsförutsättningar skall göras före beslut om försva-rets inriktning.Den yttre hotbilden bedöms av många somminskande och mindre hotfull. Detta anses av mångasom ett kriterium för att vårt lands behov av ett stortoch kostsamt försvar minskar. Men hotbilder har ialla tider varierat och kommer alltid att göra det. Dehar dessutom en tendens att tillta snabbare än deavtar, bli fler än färre. Det finns exempel frånvår del av världen på att konflikter snabbt kan blossaupp.Det finns ingen som kan lämna en garantiför att den hotbild som anses gälla också kom-mer att gälla . När det gäller vårt lands sä-kerhet måste beslut i denna fråga präglas av förutse-ende och en långsiktig realism.Naturligtvis skall försvarets kostnader analyserasoch ifrågasättas på samma sätt som inom alla sam-hällsområden. Men att betala kostnaden för ett till-räckligt försvar är en förebyggande insats för attskydda vårt land och något som det måste finnasutrymme för.Fru talman! Att skicka i väg en bataljon till Ko-sovo tar tid och resurser i anspråk. Det fordrar mångamånader av förberedelser, utbildning och anpassningtill en krigsmiljö med psykiskt och fysiskt skadademänniskor. Men i vårt land planerar vi för en av his-toriens största nedskärningar när det gäller försvaret.För mig går den ekvationen inte ihop: att vi skall haen bra beredskap för internationella insatser, samti-digt som vi nedrustar vårt försvar så att det nästan blirosynligt.Det är bra om vårt land kan vara ett föregångslandför fredsskapande åtgärder, men detta skall intekopplas till orealistiska neddragningar av vårt försvar.Det är fel att ställa de två områdena mot varandra,dvs. försvaret av vårt eget land och möjligheterna tillinternationella fredsskapande och fredsbevarandeinsatser. Möjligheten att skydda landet måste alltidfinnas.Att riva ned ett försvar kan gå mycket fort ochkan också av olika skäl vara politiskt gångbart, menatt bygga upp ett försvar tar tid och möter säkert poli-tiskt hårt motstånd. I vilket fall som helst går det inteatt bygga upp ett försvar . Trots att resurser-na är framdukade tar det ju att göra enbataljon ordentligt förberedd för att kunna tjänstgörainternationellt i en fredsstyrka. Med det förslag tillnedbantat försvar som snart läggs fram finns det småmöjligheter, som jag ser det, att kunna möta en blix-tattack.Fru talman! medverkade jag vid en storaktion i med anledning av situationen påBalkan. Det var organisationen to Bosnia somhade anordnat en stor konsert med ett uppbåd avartister och någon enstaka inbjuden politiker. Avsik-ten var att samla in pengar till ett solidaritetshus i denlilla byn i Bosnien. Jag har varit där, och jagvet vad den solidaritetshandlingen betyder just för demuslimer, kroater och serber som bor där och somockså i fortsättningen vill bo där tillsammans.Vad jag menar med detta är att den eventuellasvenska fredsstyrkans insatser i Kosovo måste kom-bineras med intensiva insatser inom en rad olika hu-manitära och andra områden.