prot · GN0947 · 1999-12-15 00:00:00 — Ochvi är som sagt en grupp ledamöter i finansutskottet,för övrigt från alla partier, som utgör en parlamenta-risk referensgrupp till det s.k. , därvi följer arbetet ganska nära, måste jag säga, medutvecklingen av detta projekt om den ekonomiskastyrningen.Utskottstexten i betänkandet är ju ett väldigt pro-blematiserande av den här utvecklingen. Man pekarpå en mängd faror med att gå mot en ny redovisning-sprincip. Jag tycker att det är bra att man problemati-serar och verkligen belyser den här utvecklingen frånolika håll. Men av utskottsmajoritetens text kan manlätt få intrycket av att dagens system är den bästa avvärldar. Så är det alltså inte. Vi har därför fogat ettsärskilt yttrande till betänkandet som Kristdemokra-terna, och står bakom ochdär vi pekar på bristerna med dagens system.Om man ska belysa detta från en annan utgångs-punkt kan man titta på investeringarna som görs istaten. Trots att vi i har världens högsta skat-ter minskar , trendmässigt, de statliga investering-arna i en förfärande takt, alltså de investeringar somska göra mera tillväxtinriktat och som skagöra att vi klarar välfärden också vid ökade påfrest-ningar och vid den ökade globaliseringen. Detta äralltså i mycket stor utsträckning ett resultat av detnuvarande redovisningssystemet.Herr talman! T.ex. infrastrukturinvesteringarnahar numera nästan helt avstannat. Det är ett antalprojekt som pågår och som fasas ut. Men i prakti-ken startas icke ett enda nytt projekt vare sig under år2000 eller . Underhållet har också skurits nedtill en fullständigt ohållbar nivå. Väg- och järn-vägskapitalet förfaller nu i rask takt i Sverige.Trots att enbart vägtrafiken i skatter och avgifterbetalar in till staten i runda slängar 60 miljarder omåret blir det mindre och mindre här som går till att setill att verksamheten fungerar.Herr talman! Jag blir lite bekymrad när jag läserutskottstexten om - i väntan på ett nytt redovisnings-system, en investeringsbudget och en driftsbudget -tanken på det här med Public Private Partnership.Där har utskottsmajoriteten i princip sagt att det härinte löser några nya problem men att det möjligtvisfinns en effektivitetsvinst i upphandlingsskedet och idriftsskedet när det gäller de nya modellerna för attinvolvera andra parter än enbart staten i infrastruk-turinvesteringar.Inte på något sätt erkänner man att det här skulleutgöra någon sorts effektivitetsförbättring också ihanteringen av de statliga medlen. Mot den bakgrun-den har vi en reservation i betänkandet.Investeringarna har blivit som ett dragspel när detgäller att fånga upp exempelvis den ökning av sjuk-försäkringarna som sker i rask takt. Det gälleralltså statens kostnader på detta område. I det lägetblir det investeringarna som man skär ned på. Det ären något märklig princip. Detta pekar mot att härmåste det till nya principer för redovisning och styr-ning av staten.Fredrik var inne på dimensionen att väl-digt mycket av intäkterna är av engångskaraktär; detblandas friskt. Det handlar om 95 miljarder i försälj-ning av statlig egendom - en i dagens läge synnerli-gen osäker summa. Vi har också 45 miljarder i över-föring från AP-fonderna, rakt in i driftsbudgeten. Detär naturligtvis en orimlig princip. Jag skulle tro att detär därför som vi nu ser det motstånd som faktisktfinns i utskottet mot att övergå till den här principen.Det paradoxala är att oppositionen stöder regeringen iförsöken att genomföra det här, medan utskottsmajo-riteten bestående av socialdemokrater, vänsterpartis-ter och miljöpartister bromsar utvecklingen. Detta ärdet, herr talman, värt att notera i sammanhanget.Får man det här nya systemet blir det självklartinte möjligt att ta stora utförsäljningar t.ex. och pytsarakt in i driftsbudgeten eller att överföra resurser frånen annan del av den offentliga sektorn, ålderspen-sionssystemet, till driftsbudgeten.Ett annat bekymmer med dagens budgetprocess,som vi nu är mitt uppe i, har att göra med de över-skottsmål som finns och som vi kristdemokrater stårbakom - alltså att vi ska ha ett 2-procentigt över-skottsmål för den offentliga sektorn. Bekymret är attdetta överskott inte på något sätt kan användas somen sorts buffert för oförutsedda händelser på statensområde, utan hela överskottet hamnar i det nya ålder-spensionssystemet och, delvis, hos kommunerna.Staten har alltså egentligen ingen buffert när det gäl-ler detta överskott, vilket är ett annat bekymmer.Jag kan inte i dagens läge överblicka om det härpå något sätt skulle kunna få en lösning i och med detförslag som vi om av allt att döma kommeratt rösta ja till.Herr talman! Med de principer som regeringen fö-reslår för ekonomisk styrning öppnas nu nya möjlig-heter att få mer ordning och reda och förhoppningsvisockså bättre förutsättningar för långsiktiga och förlandet viktiga investeringar.Men medan gräset gror dör kon. Det är beklagligtatt regeringen och även utskottet i väntan på dettagoda nu säger nej till att man ens får pröva projektmed Public Private Partnership.Jag yrkar bifall till reservationen.Anf. 25 BO ():Herr talman! Budgeten och redovisningen av vadsom hänt ska förstås vara så tydliga och så informati-va som möjligt. De ska underlätta rationella beslutoch de ska bidra till en god uppföljning, bl.a. från osshär i - gärna också från allmänheten, medi-erna och andra som kan tänkas vara intresserade.I en motion som har som förstanamn och som innehåller flera yrkanden talar vi i ettpar att-satser vänligt om att vi ska ha en övergång tillresultatbudget och resultatredovisning och om attdetta kan vara bra för att försöka förhindra att inves-teringar antingen tränger undan eller undanträngs avlöpande driftskostnader, beroende på det redovis-ningssystem som vi har. Vi har också velat sändasignalen att det är bra att modeller utvecklas för s.k.Public Private Partnership. Det senare har Vägverketvarit inne på, och regeringen verkar tycka att det kanvara bra med åtminstone något försök. Trafikutskottethar diskuterat det hela.De två att-satserna har avstyrkts av majoriteten ifinansutskottet. Det är väl bara att konstatera att ut-skottsmajoriteten har visat en imponerande uppfin-ningsrikedom i att hitta invändningar mot de utveck-lingstrender som regeringen och oppositionen i fi-nansutskottet är intresserade av. Möjligen är förmå-gan något mindre när det gäller att se brister i dagenssystem och dagens modell.Herr talman! I avsikt att försöka underlätta ett ra-tionellt beslutsfattande har mänskligheten hittillsuppfunnit ett och annat medel för att hjälpa oss i ensvår värld. Två av dem gäller det ekonomiska områ-det - periodisering respektive nuvärde.Detta med periodisering låter tråkigt men det ärbara att se på sig själv eller på sina grannar, släktingaroch vänner. måste man vara beredd att perio-disera för att kunna fatta ett rationellt beslut. Annarsskulle förstås valet mellan att tillbringa semestern påhotell eller att köpa sommarstuga något snedvridas avdet faktum att hotellhyran blir och kostna-den i samband med köpet av sommarstugan blir500 . Ingen familj jämför ju rakt av för attsedan konstatera att man självklart ska välja det billi-gaste. I stället försöker man förstås jämföra de olikaalternativen. I första hand utgår man kanske från vadman allra helst vill göra. Men sedan när det kommertill kostnaderna försöker man skilja mellan det somgår åt eller, som i det här fallet, undernågra trevliga semesterveckor och det som man kananvända många somrar framåt.Det här är så banalt att jag nästan skäms för attsäga det från talarstol. Men det är nödvän-digt i en situation där vi från sida ännuinte har kunnat åstadkomma ett system där vi fullt utanvänder oss av det relativt enkla medlet periodise-ring.Sedan har vi nuvärdet, som det väl närmast talasilla om - såvitt jag kan se i finansutskottets betänkan-de. Det är möjligt att vi skulle ha protesterat på denpunkten vid justeringen - vad vet jag?De flesta har på det personliga planet lätt att ta tillsig tankegången kring situationen att man får väljamellan att få eller att fåpengarna . Då är det många som vill ha1 med en gång i stället för . För attklara av den typen av jämförelser - mellan pengar nuoch pengar sedan, mellan uppoffringar som kanskeligger tidigare än inkomsterna och vice versa - har vihittills uppfunnit idén med nuvärdet; detta för attkunna åstadkomma ett bättre underlag för att fattarationella beslut.Herr talman! Ett par exempel nämns i betänkan-det. Jag har egentligen flera invändningar men jag skauppehålla mig vid två av dem.Ett exempel är att ett JAS-plan skulle störta - vil-ket högre makter förstås förbjude. Detta skulle isammanhanget få effekt. Men är detväl så att staten, mest beroende på sin storlek, harkommit fram till att detta med att betala försäkring-spremier till andra inte är någon höjdare, utan mankan tjäna pengar på att vara så stor själv att man slip-per betala försäkringspremier. Att detta i sig säkerthelt rationella ställningstagande - här gäller det ocksåstörre landsting och kommuner i vårt land - skulle fådirekta effekter på hur vi fattar beslut, beroende påhur det bokförs, förefaller mig vara något som manborde använda som en invändning mot systemet sna-rare än som ett argument mot att göra förändringar.Ett annat exempel som nämns är att en ny rege-ring skulle kunna tycka illa om beslut som har fattatstidigare. Det har förstås förekommit i världshistorienoch kommer att förekomma även i fortsättningen. Omjag förstår utskottstexten rätt skulle en regering närdet gäller ett gammalt beslut som fattades för kansketre och som rör något som har en livs-längd på kanske eller ännu värre , där-för vilja fatta beslutet att skriva av allt det eländet påen gång. Och så kan det förstås vara.Det man frågar sig är vilken relevans det har förställningstagandet att skaffa oss ett bättre sätt attredovisa vår budget på och att se till att vi kan jämfö-ra kostnader och intäkter och inte bara inbetalningaroch utbetalningar. Jag har trots försök att läsa texteninte kunnat begripa slutsatsen på den punkten.Herr talman! Med vår motion ville vi sända någrauppmuntrande hälsningar till regeringen att vi tyckteatt man på den här punkten var på rätt väg när detgällde planerna att övergå till mer av resultatredovis-ning och att skapa bättre möjligheter att jämföra in-vesteringar och driftsutgifter. Det är ju inte varje dagvi känner att det finns anledning att sända uppmunt-rande hälsningar till regeringen. Det är nog inte ensvarje månad vi känner att det finns anledning tilldetta. Men vi försökte göra det.Vi försökte också stänka lite vigvatten på arbetetmed att pröva och utveckla den s.k. Public PrivatePartnership-modellen som enligt vissa erfarenheter,om man får tro , i andra ländersom och kanske har sparat 15 %.Men vi hade, herr talman, inte så mycket för det ef-tersom det visade sig att man i det parti som är sam-ma parti som det som sitter i regeringen, var mindreentusiastisk över detta än vad vi var. Det var tråkigttycker vi.Därför vill jag, herr talman, yrka bifall till reser-vationen och rekommendera läsning av det särskildayttrandet om ekonomisk styrning.Anf. 26 HANS ():Herr talman! I finansutskottets betänkande nr 13behandlas den fortsatta utvecklingen av den ekono-miska styrningen.Den ekonomiska styrningens främsta uppgift äratt vara ett verktyg för politikens förverkligande. Detinnebär att den måste skapa förutsättningar för en godkontroll av statens finanser, för en resursfördelning ienlighet med de politiska prioriteringarna samt för enhög produktivitet och effektivitet i användandet avvåra gemensamma resurser.Utskottet redovisar i betänkandet utgångspunkter-na för det fortsatta utvecklingsarbetet vad gäller denekonomiska styrningen i staten. Detta utvecklingsar-bete bör ses som en fortsättning av det arbete sompågått under den senaste tioårsperioden.Den reformerade budgetprocessen och utveck-lingen av den statliga redovisningen har skapat förut-sättningar för större överskådlighet, mer rationellabeslut och bättre uppföljningsinstrument. Dessa erfa-renheter bör vara utgångspunkter för det fortsattautvecklingsarbetet.Mot den bakgrunden är målen för det fortsatta ut-vecklingsarbetet bl.a. att förbättra möjligheterna attutifrån statsbudgeten få en god bild av den statligaekonomin, att relatera den budgeterade resursför-brukningen till fastställda mål så att prioriteringsdis-kussioner underlättas samt att ställa resultatet av enverksamhet mot de resurser som förbrukats inomverksamheten.Utgångspunkterna för det fortsatta utvecklingsar-betet är att statens budget ska kunna presenteras itermer av intäkter och kostnader, inbetalningar ochutbetalningar samt tillgångar och skulder.Syftet är att uppställda mål och resultat bättre skakunna ställas i relation till förbrukade resurser. Istatsbudgeten ska utöver mål även kostnadsramar förstatlig verksamhet föreslås samt att styrningen avenskilda myndigheter och deras sakverksamheter skaverksamhetsanpassas.Utskottet välkomnar ett fortsatt utvecklingsarbeteav de ekonomiska styrsystemen. Informationen tillriksdagen blir på detta sätt mer omfattande och merheltäckande.Samtidigt framför utskottet ett antal synpunktersom bör beaktas i det fortsatta utvecklingsarbetet, inteminst vad gäller risken för en ökad komplexitet ochdärmed risker för försämringar i överskådlighet förriksdagen men även för allmänheten i dess förutsätt-ningar att ta del av informationen.Det är också enligt vår mening av stor vikt att om-sorg ägnas åt att överväga hur arbete på-verkas av förändringarna samt hur infly-tande kan utvecklas och stärkas.Därför anser utskottet att det även fortsättningsvisär angeläget att den parlamentariska referensgruppsom knutits till ges goda möjlighe-ter att löpande följa arbetet med utvecklingen av deekonomiska styrsystemen.Herr talman! Till betänkandet är fogat en reserva-tion från , vad gäller alternativ finansiering av in-frastrukturprojekt. Utskottsmajoriteten konstaterar attregeringen har i uppdrag att utreda och övervägavilka möjligheter till alternativ finansiering som finnsvad gäller infrastrukturprojekt.Utskottsmajoriteten konstaterar vidare att dennatyp av finansiering inte i sig ökar det samhällsekono-miska utrymmet för infrastrukturinvesteringar samtatt finansieringen kan vara inoptimal för staten.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till hem-ställan i finansutskottets betänkande nr 13 och avslagpå reservationen.Anf. 27 () re-plik:Herr talman! valde att mycket försik-tigt gå över utskottsbetänkandet på ett sätt som jagtror att de flesta skulle kunna tänkas instämma i.Hans Hoff nämner som skäl för att göra dennaförändring att det för allmänheten ska vara mer trans-parent. Då vore det bra om han också skulle kunnakonstatera att det faktiskt är ett problem vi har i dagmed den kassamässiga arbetsmetoden. Det blir svårtbl.a. för människor som inte dagligdags sitter i fi-nansutskottet och jobbar med ekonomisk politik attfaktiskt skilja agnarna från vetet och att se vad som ärriktiga intäkter och kostnader och vad som är beloppav engångskaraktär.Sedan nämner detta med PPP-finansieringen och säger att det inte nödvändigtvisökar det samhällsekonomiska utrymmet. Men se detär just en av idéerna att det ska göra det. Man skakunna öppna för andra att vara med och delfinansieraoch kanske t.o.m. ta ett mycket stort löpande ansvarför bl.a. vägbyggnationer, tunnelbyggnader och annatsom kan behövas . Vi står ju stillinför det faktum att dessa pengar, vilket var inne på, ibland används för att korrigeraandra siffror och att det är svårt för regeringen att fåfram medel. Det har t.o.m. dragits in på dessa områ-den. Det gör att när det gäller storstäder och andraangelägna projekt går mycket av infrastrukturinveste-ringarna i stå.Det är väldigt allvarligt om man inte ser att det ärpoängen. På det här viset kan vi få ett system som förtill mer medel, men som också på ett merriktigt sätt kostnadsför denna investering över alla deår som en sådan infrastrukturinvestering ska använ-das.Anf. 28 HANS () replik:Herr talman! När det gäller den första delen är detklart att även dagens system har brister. Självfallet ärdet på det viset och det har också från denna talarstoltagits fram. Jag konstaterar att i det arbete som nupågår i både riksdagskommittén och den parlamenta-riska referensgruppen förs de diskussionerna. Detfinns också en enighet i utskottet om det fortsattaarbetet kring detta.När det gäller den alternativa finansieringen villjag konstatera att oavsett vilken finansieringsmodellman använder är det totalt sett någon som på någotsätt i alla fall ska betala infrastrukturinvesteringarna.Antingen betalas det över statsbudgeten, eller ocksåbetalas det genom avgifter eller på annat sätt av trafi-kanterna. På ett eller annat sätt ska det finansieraseller betalas, oavsett om det är i statlig regi eller iprivat regi. Jag får utgå från att även privata byg-gentreprenörer vill ha avkastning på sitt kapital. Detär alltså en del när det gäller just finansieringen atttotalt sett måste det ändå betalas på ett eller annatsätt.Det man också kan säga när det gäller detta är attdet kan finnas en del som är inoptimal för staten, äratt vi låser fast utgiftsmassan. Denna blir mer fixeradöver en längre tid.Jag vill passa på att ställa en fråga till moderatenFredrik . Ni framhåller i er reservation:"Sådana finansieringsmodeller bör därför prövas avstaten vid exempelvis vägbyggande men bör ocksåkunna prövas i andra sammanhang. "I vilka andra sammanhang vill prövaPPP?Anf. 29 () re-plik:Herr talman! Det är bara ett konstaterande av attprincipen inte är låst till att tillämpas enbart för väg-utbyggnad. Man ska inte låsa tanken vid detta. Vi skainte här i peka ut exakt vad denna principska kunna användas för, utan det viktiga är att visläpper fram denna typ av tänkande, som krockarmed mycket i vårt gamla sätt att se på den här typenav investeringar. Det har där i princip handlat om attlåsa ett belopp inom statsbudgeten för investeringar,och därutöver blir det intet.I när detta används som budgetregulatoroch när man drar ned på investeringarna blir resultatetprecis det som medborgarna känner, nämligen att detbyggs oerhört lite. Detta är väl allra mest kännbart ivåra storstadsregioner.Hans Hoff nämner återigen totalbeloppet. En avidéerna är att man ska kunna upphandla i konkurrensoch därmed få ett effektivare utnyttjande av befintligaresurser, vilket bl.a. PPP öppnar för. Det kan kommain andra aktörer vad gäller inte bara byggande utanockså drift av vägar, av tunnlar och av andra objektsom man kan tänka sig att bygga.Jag tycker att det viktiga är att vi inte ställer oss ivägen. Vi har noterat att också näringsminister i något sammanhang har sagt att han kantänka sig att titta på detta som något intressant förframtiden. Jag tror att det är viktigt att utskottsmajo-riteten i fortsättningen ställer sig något mer positiv tillden här möjligheten att få i gång de vägbyggen ochandra infrastrukturinvesteringar som vi är i såstort behov av.Anf. 30 HANS () replik:Herr talman! Frågan är om en effektiviseringåstadkoms genom finansieringen eller genom organi-sationen av genomförandet av infrastrukturprojekt,som det gäller i detta fall. Konkurrensutsättning ochstringens i budgethållning och i utgifter på in-frastrukturområdet ingår i det som krävs för att totaltsett kunna genomföra infrastrukturprojekt på ett förstaten optimalt sätt, till en så låg kostnad som möjligtför staten. Nyckeln till detta är om det direkt ärkopplat till ett genomförande med PPP eller kan ske iannan regi. Jag utgår från att man mycket väl kangenomföra det också i annan regi och kan få sammaeffekter genom konkurrensutsättning och stringens igenomförandet av projektet.Samtidigt är det nu så att regeringen har fått iuppdrag att analysera och utreda frågan om alternativfinansiering, och den ska återkomma till riksdagensedan detta blivit lite bättre belyst.Anf. 31 () replik:Herr talman! Låt mig först konstatera att HansHoff och den borgerliga oppositionen i princip äröverens om vart vi är på väg. Det står ett enigt utskottbakom att det behövs en ny redovisningsprincip avden karaktär som skisseras i budgetpropositionen ochatt det finns fördelar med Public Private Partnership.Det märkliga är att hela utskottstexten och ävenHans Hoffs inlägg går ut på att det egentligen intefinns några fördelar med detta och att det inte är nå-gon lösning på resursproblemen. Ni måste bestämmaer för om det är bra eller inte är bra. Vi måste, herrtalman, konstatera att en PPP-lösning innebär enmycket noggrannare prövning - jag skulle vilja sägaytterst å skattebetalarnas vägnar - av om projektet ärsamhällsekonomiskt långsiktigt lönsamt. Det är trotsallt en oerhört viktig vinst i det här sammanhanget.Jag tycker nog också att regeringen, om den nuska pröva detta, skulle ha begärt ett bemyndigandefrån att nu genomföra ett eller ett par såda-na här projekt på prov. I det korta perspektivet är detalldeles upppenbart att resursproblemet vad gällerinvesteringar är akut. Detta hade man kunnat lösa omman hade vänt sig till , men man har härväntat och och väntat och fortsätter att vänta. På vad?Det är oerhört allvarligt att all investeringsverksamhetavstannar trots att vi har en högkonjunktur. Här finnsalltså ett uppenbart resursproblem.Det skulle vara intressant att höra för-klara på vilket sätt PPP inte skulle vara en dellösningpå det akuta resursproblem som vi upplever.Anf. 32 HANS () replik:Herr talman! Jag vill först säga att regeringen iförra veckan fick i uppdrag av att genomfö-ra en analys och utredning av alternativ finansieringenligt PPP-modellen. Det har i propositionen ochäven i den borgerliga reservationen anförts uppgifterom att det skulle kunna göras cirka femtonprocentigaeffektivitetsvinster, och det finns internationella ex-empel att peka på i det sammanhanget.Den här utredningen kommer väl att visa om detfinns möjligheter att göra 15-procentiga effektivitets-vinster på de belopp som det handlar om eller inte.Det är fråga om gigantiska summor, och det kan fin-nas olika aspekter på om detta har uppnåtts.Stora delar av detta har sannolikt organisatoriskkaraktär och gäller i sig inte hur man finansierar pro-jekten. Det är inte finansieringsfrågan utan en organi-satorisk fråga hur man genomför de här olika projek-ten. Den utredning som regeringen gör ska återkom-ma till detta, och även vi får säkert anledning attåterkomma till det.Jag vill konstatera att oavsett hur infrastruktur-projekt genomförs ska de betalas. Asfalten, betongenoch de markägare vars mark vi löser in ska betalas.Stora delar av de infrastrukturprojekt som genomförshar fasta kostnader, och möjligheterna till minskning-ar är där oerhört begränsade.Jag vill ställa en fråga till . I er motionT210 skriver ni att minst tio infrastrukturprojekt börstartas med alternativ finansiering enligtPPP-modellen. Vart och ett av dessa projekt är i sigomfattande, och i kombination med redan beslutadeprojekt kommer detta att ta oerhört stora samhällsre-surser i anspråk.Mats ! Anser att det sam-hällsekonomiska utrymmet kan öka kraftigt beroendepå vilken finansiering som kommer till användning?Anf. 33 () replik:Herr talman! Låt mig först om de projekt somfinns i vår motion på trafikområdet säga att samtligadessa ligger inom det ansvariga verkets investerings-planer. Problemet är att vi har en akut resursbrist.Hans Hoff räknar upp allt som ska betalas - asfalt,betong och markägare - men kassan är ju tom. Trotsde starka statsfinanserna och trots att ni skryter överhur bra det går för finns det icke enkrona till detta. Det är patetiskt att höra Hans Hoffsäga: Alla resurser finns - vad är det för problem somni i oppositionen målar upp?Hans Hoff! Icke ett projekt kommer i gång under2000 och . Detta är problemet. Den tve-hågsenhet som kommer till uttryck i betänkandet ochden tvekan som regeringen har visat på detta områdeär uttryck för oansvarighet, inte minst mot bakgrundav den nollvision som regeringen har gjort till ettjättestort nummer. Jag tycker att majoriteten lite bätt-re behöver förklara hur man löst resursproblemet.