prot · GN0939 · 1999-12-03 00:00:00 — Därför är det otroligt viktigt att det blirmer resurser så att det inte blir denna svängdörrspoli-tik. Jag vädjar också till i den härsituationen.Anf. 130 () re-plik:Fru talman! Jag håller med , minduktiga bänkkamrat, om att det behövs rehabiliteringoch naturligtvis resurser. Detta är ett stort proble-mområde.Jag hoppas att utskottet genom tilläggsdirektivettill regeringen får regeringen att verkligen uppmärk-samma dessa problem, att ta itu med dem och attanslå mer pengar framöver.Anf. 131 () replik:Fru talman! Det finns möjlighet att göra någontingaktivt när vi ska fatta beslut i frågan.Sven-Erik talade tidigare om utsluss-ningen. När den frigivne står där med sin plastkasse,utan bostad, utan arbete, och utan något socialt nät-verk, hur lätt är det då att komma tillbaka? Det be-hövs ett oerhört stort arbete för att förebygga återfall.Anf. 132 () re-plik:Fru talman! och jag har en liknan-de uppfattning. Det är ju ett stort problem. Det gälleratt de som friges från ett fängelsestraff har bostad ocharbete. Myndigheter på olika nivåer måste verkligensamverka här.Det finns liknande problem på socialförsäkrings-området. Där pratar vi mycket om FRISAM-projekt isamverkan mellan olika myndigheter såsom arbets-förmedling, kommuner, socialtjänst osv. En sådansamverkan måste ju också ske på justitieutskottetsområde. Kommunerna måste ta sitt ansvar och hjälpatill att rehabilitera och ordna bostäder och jobb. Visom individer måste också ställa upp och hjälpa tillmed rehabiliteringen.Anf. 133 ():Fru talman! Efter sex timmars debatt och specielltefter det senaste anförandet av den därpå följande replikväxlingen är det inte sålätt att tillföra någonting nytt.Kriminalpolitiken ska bygga på en helhetssyn ochutgå från principen om alla människors lika värde ochrespekten för den enskildes integritet och värdighet.Det är viktigt att slå fast, och alla är väl överens omdet.Brottsligheten påverkas av en rad faktorer i sam-hället. Åtgärder som rör barn och ungdomar, alkohol,droger och bostadsmarknad, utbildning och fritid harstor betydelse när det gäller förebyggande åtgärder.Missbruk av narkotika är en starkt bidragande or-sak till förekomsten av brott och otrygghet. Vid sidanav den brottslighet som är förknippad med självahanteringen av narkotika skapar missbruket och denillegala handeln grogrund för annan kriminalitet.Att utveckla och förstärka de brotts- och drogfö-rebyggande insatserna särskilt bland barn och ung-domar har en hög prioritet. Därför tillsatte regeringenunder en som skulle ut-värdera samhällets narkotikapolitiska insatser ochföreslå en effektivisering av narkotikapolitiken. Över-synen omfattar såväl lagstiftning som samhälletsåtgärder i övrigt. Uppdraget ska redovisas före ut-gången av år 2000.Jag har pratat med en av ledamöterna i på lunchen. Kommissionen kommerförmodligen att bjuda in utskottets ledamöter till ettseminarium som handlar om problemati-ken bland ungdomar och narkotika.Fru talman! Sedan är det en sak som bekymrarmig väldigt mycket, och det är att undervåren fattade beslut om att överlåta till Socialstyrel-sen att klassificera vissa droger. Det som jag tänkerpå är GHB som förekommer, inte på alla orter i lan-det men väl på några, däribland min hemort.Meningen med lagstiftningen var att Socialstyrel-sen skulle få klassa drogen GHB för att polisen skullekunna göra ingripanden. Än har ingenting hänt, utanman väntar på en rättegång som pågår vid Göteborgstingsrätt där man förväntar sig att GHB ska klassassom dopningspreparat. Därmed skulle polisen kunnagöra tillslag.Det tråkiga är att GHB, som är en syntetisk drog,är mycket farlig. Det har förekommit flera dödsfall.Polisen står maktlös och kan ingenting göra. Så sentsom ålade tingsrätten i minhemort polisen att lämna tillbaka ett beslag som manhade gjort. Polisen har alltså inte rätt att beslagtaGHB.Jag har förståelse för att det kan vara svårt att fågehör för allt, eftersom den här drogen innehållerolika preparat som kan vara svåra att analysera. Menmed tanke på hur farligt GHB är och på hur mångaungdomar det är som har drabbats - det har t.o.m.inträffat dödsfall, som jag sade tidigare - är det avstörsta vikt att vi på något sätt försöker att skynda påprocessen.Jag ser att från socialutskottet harkommit hit till kammaren, och jag hoppas att han tarmed sig det här till socialutskottet och att man därförsöker att hjälpa oss, eftersom detta ligger undersocialutskottets ansvarsområde.Fru talman! Förekomsten av narkotika vid majo-riteten av våra fångvårdsanstalter är enligt Kriminal-vårdsstyrelsen ett sällsynt problem. Det är ett dagligtproblem på av anstalterna. Det kan verka liteuppseendeväckande att uttalarsig på det sättet, men verkligheten är sådan att manmåste lita på att har rätt.Det är naturligtvis vår målsättning att alla anstal-ter ska vara drogfria. Här arbetar Kriminalvårdssty-relsen med en rad åtgärder för att minska förekomstenav narkotika. Bl.a. har man infört kontantlös handel.Ett förslag som behandlas är inrättan-det av en central ledningsgrupp för narkotikabekämp-ning. Ett arbete med handlingsprogram mot narkotikapå lokal nivå planeras också. Det är viktigt att vi härföljer hur det arbetet utvecklas.Fru talman! Problemet med droger kräver att vi påalla olika nivåer arbetar för att bekämpa dessa. Vårmålsättning är att vi ska ha ett drogfritt samhälle.Till sist yrkar jag bifall till hemställan i betänkan-det och avslag på samtliga reservationer.Anf. 134 ():Fru talman! Det börjar med en knappnål och slu-tar med en silverskål. Gamla ordspråk speglar storerfarenhet och visdom.Anledningen till att de flesta av oss inte begårbrott är att vi på ett tidigt stadium fått lära oss att visarespekt för andra människors liv, hälsa och egendom.Föräldrar och barnens närmaste vuxenvärld är vårabästa brottsofferförebyggare och har den största möj-ligheten att ge barnen goda uppväxtvillkor. Samhälletmåste ge utrymme för detta.Det handlar om att låta alla goda krafter samverkaför att förebygga brott. Det är viktigt att vi alla ärgoda förebilder, tar ansvar och är med och påverkar.Ju fler som blir engagerade, desto tryggare samhällefår vi. Kriminalpolitiken måste ta sikte på brottsföre-byggande åtgärder och därmed skapa bättre levnads-betingelser.Många brott utförs under påverkan av droger. In-formation och utbildning om droger är brottsförebyg-gande. Här utför polis och lärare ett viktigt arbete,men då måste det förstås finnas resurser till utbildadelärare och poliser. Alla vägar bör prövas för att mins-ka brottsligheten och öka tryggheten. Skolans ochlärarnas insatser är betydelsefulla och måste ständigtfortsätta.Det är viktigt att brottsförebyggande åtgärder fårett större genomslag på alla nivåer och inom allaområden i samhället. Forskningen ska naturligtvis haen framträdande roll. Den viktigaste insatsen förbrottsoffren är att minska brottsligheten. Det perfektabrottet borde vara det brott som aldrig begås, så vimåste sätta ribban högt.Olika projekt som drivs i brottsförebyggande syftehar visat sig kunna bidra till att minska brottsligheten.Det mångkulturella vann i slutet av förra åretett internationellt pris för sitt bidrag En skola mitt ibyn. Arbetet har medfört att skadegörelse, klotter,mobbning och våld har minskat. Ytterligare ett exem-pel är Wargentinskolan i , där eleverna isamhällskunskap kan fördjupa sig i ämnet brottsföre-byggande arbete.Fru talman! Vi måste ligga steget före för att kun-na sätta gränser. Upptäcktsrisken ska vara stor. Densom blir vittne till ett brott blir ju också ett offer förett brott. Här tänker jag särskilt på barnen.Vi måste ta ställning och ge poliser de resursersom gör att samarbetet med skolan kan upprätthållas.Om detta arbete föregås av kartläggningar och analy-ser, ökar möjligheterna att från skolans sida förebyg-ga brott. Skolan är vid sidan av familjen viktiga fost-rare. Det måste föras en dialog om etiska frågor, omrätt och om fel och om personligt ansvar.Brottsliga nätverk orsakar många brottsoffer.Vittnen vågar inte vittna och åklagare hotas. Debattenmåste hållas levande och svårigheter lyftas fram iljuset.Att rättsväsendet ska ge trygghet är en av hörnste-narna i vår demokrati. De alltför många brottsoffren ivårt land är en bekräftelse på rättsstatens oförmåga attsörja för en av de mest centrala uppgifterna, nämligenatt tillförsäkra sina medborgare trygghet till liv ochegendom.Vi måste värna brottsoffrens rätt till upprättelse.Varje brottsoffer bär på sina upplevelser av att hablivit kränkta och förnedrade. Även om intresset förbrottsoffren sedan de borgerliga regeringsåren kom-mit alltmer i fokus och Brottsofferfonden inrättats,görs det för lite för brottsoffren.Vi måste stå upp för människovärdet och ytterli-gare öka kunskap och förståelse om brottsoffrenssituation. Det är bra att vi manifesterar genom Inter-nationella brottsofferdagen, för varje brottsoffer är ettför mycket.Både anställda och ideella krafter behövs i arbetetmed att hjälpa brottsoffren. Bemötandet av ettbrottsoffer måste ske med hjärta och hjärna och storinlevelse i hur människor i utsatta lägen kan tänka,handla och reagera. Brottsoffer, kvinnojourer liksomvittnesstödjare och andra stödpersoner gör ovärderli-ga insatser och är därmed ondskans motkrafter. Detinnebär stora besparingar i mänskligt lidande, och dedrabbade kan lättare komma tillbaka till ett normaltliv.Fru talman! Antalet ansökningar till har ökat, vilket kan tyda på att informa-tionen till brottsoffren börjat ge effekt, men samtidigtökar antalet brott som aldrig leder till åtal och straff.Alltfler utredningar läggs helt enkelt ned. Förbrottsoffren innebär en nedlagd utredning en dubbelkränkning, först själva brottet i sig och sedan saknadupprättelse. Rättsväsendet måste få sådana resurseratt ärenden ej avskrivs för att trycket ska lätta ochhögarna minska.Vad som är ett stort bekymmer vad gällerBrottsoffermyndigheten är att handläggningstidernaär för långa. Målet att handlägga av ärendenainom har inte uppnåtts. Detta drabbarbrottsoffren på många sätt, då myndigheten ska gestöd till dem som drabbats av brott. Brottsskadeären-den måste handläggas snabbt och med hög kvalitet.Orsakerna till dröjsmålen tycks vara identifierade ochmyndigheterna har reagerat, så om tillräckliga medelställs till förfogande borde målet uppnås, varför deföreslagna åtgärderna i syfte att förbättra brottsoffrenssituation samtliga borde bifallas.Fru talman! Vi moderater har i ett flertal motionerföreslagit att brottsofferfondavgiften ska ökas. Därförvälkomnade vi vårens beslut att höja den dömdesavgift , men vi beklagar att vifortfarande inte fått oss framlagt de förslag somBrottsofferutredningen pekade på. Vi kan inte låta dem vänta på vårt stöd.Då Brottsofferfonden inrättades under den senasteborgerliga mandatperioden tillfördes medel genomavdrag på den intagnes ersättning för utfört arbetem.m. Vi återkommer till detta 20-procentiga av-drag. Avdrag som görs ska dessutom framgå av dendömdes lönebesked för att uppnå den pedagogiskapoängen att den intagne påminns om att han eller honbetalar till Brottsofferfonden. Detta bör dessutom fåingå i den dömdes rehabilitering.Ytterligare förslag för att stärka Brottsofferfondenoch det viktiga brottsförebyggande arbetet är att tabort förbudet mot utmätning av den intagnes arbetser-sättning. Dels strider förbudet mot den allmännarättsuppfattningen, dels uttalar ju utskottet att det kanvara stötande att grova brottslingar kan undgå attbetala avgift till fonden. De från oss moderater före-slagna insatserna visar att vi tar ställning för att stärkabrottsoffren, och förslagen är även brottsförebyggan-de.Fru talman! I reservationen om stadsmiljöer harflera partier betonat vikten av att stadsmiljöerna äroch görs trygga. I många kommuner kan oviljan attgenomföra besluten bero på att den ekonomiska situ-ationen ute i kommunerna inte medger detta. Meneftersom staten har det grundläggande ansvaret för attbekämpa brott och eftersom staten genom olika påla-gor styrt kommunernas finanser, så borde regeringenges i uppdrag att lyfta fram frågan om tryggarestadsmiljöer i det brottsförebyggande arbetet.Att åstadkomma en effektiv samverkan mellanfrivilliga krafter, ideella organisationers och myndig-heters åtgärder är värdefullt. "Jag är bara ett gammalt brottsoffer", sade enkvinna som tog mod till sig och ringde till Brottsof-ferjouren. Hon sade att hon inte vågade göra en an-mälan för hon var rädd för vad som skulle händaframöver. Detta är ett helt vanligt samtal till jouren.Personalen är övertygad om att många inte ens vågarlyfta luren, så här finns ett stort mörkertal.Fru talman! Vare sig man är gammal eller ung,måste man ha rätt till ett tryggt liv. Jag ställer migbakom de reservationer som vi moderater lagt fram,men för tids vinnande ansluter jag mig till yrkande.Anf. 135 ():Fru talman! Socialdemokratins kriminalpolitikvilar på tre fundament. Det är för det första att före-bygga brott, för det andra att bekämpa brott och fördet tredje att förhindra återfall i brott.Vi förebygger brott först och främst genom enekonomisk politik som leder till minskad arbetslös-het, minskad social utslagning och en generell väl-färdspolitik som syftar till rättvis fördelning ochminskade klyftor och motsättningar i samhället. Viförebygger också brott genom att samla alla godakrafter från idrottsrörelsen, engagerade enskilda,föräldrar och ungdomar för att i samverkan med poli-sen, kommunens socialtjänst och skolan på tusen ochett olika sätt arbeta lokalt för att minska kriminalitetoch otrygghet.Det är brottsförebyggandet. Vi bekämpar ocksåbrott genom rättsväsendets olika delar. En effektivpolis- och åklagarkår ska ges resurser och befogen-heter att klara sina uppgifter när det gäller att gripaförbrytare och utreda brott. Ett domstolsväsende skaklara av att skipa rättvisa också i en situation därbrottsligheten blir alltmer komplicerad. I det sam-manhanget finns också det viktiga arbetet med att tahand om dem som har blivit utsatta för brott, ge demupprättelse och lindra skadeverkningarna av denkränkning som de har blivit utsatta för.Slutligen gäller det att förhindra återfall i brott.Det gör vi genom en human kriminalpolitik somsyftar till återanpassning i samhället och som ska gemänniskor en andra chans i livet.Så ser den ut, vår kriminalpolitik. Dessa tre sakeringår: att förebygga brott, att bekämpa brott och attförhindra återfall i brott. Alla tre delarna ingår, aldrigbara en eller två. Det är det vi kallar för en helhetssyni kriminalpolitiken. På det sättet hänger kriminalpoli-tiken oupplösligen samman med den ekonomiskapolitiken, den generella välfärden och socialpolitiken.Fru talman! Vi har tidigare hört en diskussion omstatistik. Vi har hört hur antalet anmälda brott harökat . anmäldes ungefär200 000 brott till polisen. 1990 var siffran lite knappt1,2 miljoner. Den utvecklingen är inte ensamtom. Tvärtom är det den gängse bilden i västvärlden -för övrigt alldeles oavsett vilka som har styrt de olikaländerna under den här tiden.Bakgrunden till den här utvecklingen är komplice-rad. Delvis hänger det samman med en ökad anmäl-ningsbenägenhet för en del brott. Det gäller bl.a. debrott som begås inom familjen. Sexuella övergreppoch annat våld mot kvinnor och barn är exempel. För40 år sedan togs sådan brottslighet knappt ens påallvar i rättsväsendet. har den högsta prioritet.Det har förstås gjort att alltfler har vågat komma framoch anmäla sådana brott.Det där är bra. Det kan vi tacka det svenska pro-gressiva debattklimatet för, det progressiva debatt-klimatet kring både sexualfrågor och familjefrågor.Vi ligger långt framme i detta, världens mest jäm-ställda land som vi är. Det har också satt avtryck ibrottsstatistiken.En del av svaret ligger alltså i anmälningsbenä-genheten. Men det har också skett en ökning av denfaktiska brottsligheten. Mycket av det, visar interna-tionell forskning, har socio-ekonomiska förklaringar.I det moderna, urbaniserade samhället är delsbrottstillfällena fler, dels den sociala kontrollen mind-re.Det gjorde att många troddeatt den här kurvan bara skulle fortsätta att stiga. Menså, har det visat sig, har det inte blivit. I stället harantalet anmälda brott planat ut på ungefär1,. Det är nog inte alla som villinse det. Vi hade tidigare ett meningsutbyte om detta.Ragnwi Marcelind från hänvisadedå till , som ska ha sagt attbrottsligheten faktiskt fortsätter att öka.Det är alltså inte sant. Jag tror att egentligen hade en väldig otur när hon gjorde så,när hon trodde att ingen läser statistik. Om hon hadeslagit upp dagens tidning, tidningen som jagläser på tunnelbanan, kunde hon ha läst JanAhlberg, som är chef för statistikenheten på . Han talar om brottsstatistiken.Han konstaterar, och citerar jag: "Att det totalaantalet brott inte längre ökar är nog det viktigaste somhänt ." Så säger statistikchefen påBrottsförebyggande rådet. Därmed har vi kanskeklarat ut det. Faktum är alltså att det ökade från 1950till 1990. Därefter har antalet anmälda brott planat ut.Moderaterna bedrev i den förra valrörelsen enkampanj där de försökte visa att brottsligheten ökadelavinartat och att det var sossarnas fel. Man haderyckt ut ett par enstaka år och ett parenstaka enskilda brottstyper. Så ritade man färggran-na, men likväl dystra, diagram på detta i sitt valmate-rial. Man jämförde med den borgerliga perioden1991-1994 och menade: Se så hemskt allting harblivit, och detta är sossarnas fel! Vi har fått se exem-pel på samma sorts retorik under den här debatten . Men vad säger de nu då, nu när den senastestatistiken visar att antalet anmälda brott inte alls ökarutan att det tvärtom minskar första halvåret1999? Vad säger man då?Det här är komplicerade saker. Jag skulle från vårsida aldrig få för mig att säga att det är vår förtjänstatt antalet anmälda brott minskar. Det skulle jag ald-rig. Det är mycket svårare än så. Det finns mångaandra faktorer som spelar in än bara vilken kriminal-politik som förs i landet. Det var jag inne på frånbörjan. Men jag tycker att det vore klädsamt om Mo-deraterna och skaffade sig sammaavspända förhållande till statistiken i stället för attomedelbart gå upp i falsett om anmälningarna skulleöka någon procent ett enstaka halvår.Fru talman! Jag var tidigare inne på brotten motkvinnor och barn. har ocksåtidigare berört det här området för vår del. Låt migbara få göra en kommentar kring sexualbrotten. Jagingår tillsammans med ytterligare några från justi-tieutskottet i en utredning som ser över hela brotts-balkens sjätte kapitel. Detta gör vi bl.a. mot bakgrundav de uppmärksammade rättsfall som har förekommitde , t.ex. det s.k. Södertäljemålet.Jag kan berätta att det här arbetet nu går in i enmer intensiv fas. Vi börjar landa i ställningstaganden.Vi träffas nästa gång i . Då skavi bl.a. diskutera formuleringarna kring våldtäkt ochkring brottet sexuellt utnyttjande. Vi kommer i denhär utredningen, det är jag övertygad om, att kunnalägga fram förslag som väsentligt skärper lagstift-ningen och stärker lagskyddet för den sexuella integ-riteten.Vi kommer också, tror jag, om vi får enighet omdetta i utredningen, att kunna lägga fram förslag somstärker barnens rätt. Dessa förslag kommer också attmedföra en strängare syn på sexuella övergrepp motbarn. Betänkandet från den här utredningen kommerunder nästa år.Fru talman! Jag sade tidigare att brottsförebyg-gande arbete spänner över många politikområden.Det finns en generell sida, den generella välfärden, enpolitik för ökad sysselsättning, för minskade klyftoroch för minskad social utslagning. Det är grunden. Vikan exempelvis alla glädja oss åt att socialbidrags-kostnaderna nu minskar kraftigt i landet. Det är ett avtecknen på att är på rätt väg och på att dennaförbättring faktiskt också kommer dem som har detsämst ställt till del.Den andra delen av det brottsförebyggande arbetetgäller de riktade och de särskilda insatserna lokalt.Det är en verksamhet som växer kraftigt. Det är allt-fler kommuner som antar brottsförebyggande pro-gram och startar lokala brottsförebyggande råd. Jagbesökte exempelvis för en månad sedan.Där antar man sitt brottsförebyggande handlingspro-gram , . Där finnsförslag som handlar om hur man ska komma till rättamed drogsituationen i , hur man ska rea-gera mot våld och mobbning i skolan, hur man ska gestöd till de föräldrar som engagerar sig i brottsföre-byggande verksamhet och många andra åtgärder.Det är ett exempel. , den 13 decemberalltså, äger en annan uppmärksammad händelse rum.Anita har berört den tidigare. Det gäller utdel-ningen av det europeiska priset för brottsförebyggan-de arbete. Det är ett pris som inrättades 1987 av denholländska regeringen för att stimulera lokalt brotts-förebyggande arbete i . vann Sveri-ge denna tävling. Då imponerades juryn av det arbetesom man har bedrivit i . tidigare en annan skola, nämligen Wargen-tinskolan i . Där har man också haft projekti den här omfattningen.I år står alltså som värd för den här täv-lingen, och vi deltar med tre projekt. Ett av dem finnsdet kanske särskild anledning för mig att nämna efter-som det är min hemstad som bidrar med det.Det handlar om ett projekt där bl.a. sjukvårdspersonaloch poliser har lagt upp en undervisningsserie somriktar sig till elever, lärare och föräldrar och där mankonkret visar vilka konsekvenser olika former av våldfår.Ett annat projekt som tävlar finns i . Därsamarbetar man nära med bostadsföretaget för att ökatryggheten i boendet, t.ex. för att minska inbrottsris-kerna.Det tredje projekt som tävlar bedrivs i Anners-taskolan i . Där bedriver man i nära samar-bete med föräldrarna en verksamhet som bl.a. gällerökat utbud av fritidsaktiviteter och motverkande avmobbning.Det här var några exempel på hur man arbetar lo-kalt i med brottsförebyggande frågor. Jagtycker att kammarens ledamöter, och kanske specielltjustitieutskottets ledamöter, då och då kanske borde tatillfället i akt och besöka några av de kommuner sombedriver denna verksamhet. Jag tror att man kanskeskulle kunna undvika många missförstånd på detsättet.Fru talman! Så ser det ut, för att sammanfatta.Man måste förebygga brott, bekämpa brott och hindraåterfall i brott. Man måste använda alla de politiskainstrument som står till vårt förfogande. Man måsteöka sysselsättningen, minska socialbidragsberoendet,öka antalet poliser, ha domstolar som klarar av ocksåen alltmer komplicerad brottslighet, engagerade lära-re, elever och föräldrar, fritidsverksamhet och idrotts-rörelse, kultur och en human kriminalvård. Allt detta,fru talman, motverkar kriminalitet och ökar trygghe-ten i landet.Anf. 136 () replik:Fru talman! säger att den soci-aldemokratiska kriminalpolitiken bygger på förebyg-gande, bekämpande och återfallshindrande åtgärder.Jag utgår från att det är en beskrivning som man rim-ligen kan sätta på alla partiers kriminalpolitik. Dåfinns det skäl att fundera över vad som skiljer densocialdemokratiska kriminalpolitiken från övrigapartiers. Jag har svårt att se det. Men vad vi kan se ärdäremot att under de år som be-skrev, fram , då vihade en sexdubbling av den anmälda kriminaliteten,var den socialdemokratiska kriminalpolitiken så gottsom helt dominerande. Om man jämför med andraländer finner man den skillnaden att i de flesta ländervar det under dessa år maktskiften. De enda länderdär man hade en lika stabil regim var i de kommunis-tiska öststaterna.Det är riktigt att vi ligger på ungefär sammanivå som den som man hade nått upp till 1990. Och viska inte bråka om hur fluktuationerna har sett ut un-der detta årtionde. Men vi kan konstatera att vi i bör-jan av 90-talet var nere på ungefär en miljon, och är vi tillbaka på ungefär samma nivå. Sedan kanman diskutera det. Men det som jag tycker att manbör notera är att vi på den borgerliga sidan i början av90-talet fick möjlighet att driva vår kriminalpolitikoch under mycket starka protester från bl.a. social-demokraterna. Och det intressanta är att många eftermaktövertagandet 1994 har hävdat att socialdemo-kraterna till viss del har ändrat sin kriminalpolitik ochapat efter den borgerliga politiken.