prot · GM0966 · 1999-03-10 00:00:00 — Det är bra att nu än-då är med på att det skall göras aktiva insatser förjämställdheten. Det är bra att det uttalas av dagensunga socialdemokrater att man bryter med det somderas företrädare här sade för ett antal riksdagsårsedan.Sedan säger att mina argumentfaller platt till marken därför att man inte får högrelön på den privata marknaden. Men det är väl ingettvivel om att den attityd som finns i samhället, på denoffentliga och på den privata sektorn och genom dekönsrollsmönster som vi har haft genom decennieroch sekler, spiller över på alla sektorer. Därför trorjag inte att man kan göra det så enkelt som att säga attden privata sektorn inte har löst detta. Den leversjälvfallet med samma bekymmer.Jag vill också ta upp detta med yrkesförbud. Jagsade att det de facto är det, genom att kvinnor intetillåts öppna eget där det är socialdemokratiskt styre.På t.ex. manligt dominerade områden stimuleras manmed en rad pengar, alltifrån ROT-avdrag till RAS-exemplet - som i och för sig var misslyckat - osv.Det är därför jag menar att vi de facto har ett yrkes-förbud. Det intressanta är att socialdemokrater ärsnabba att vara med där det finns "manliga" intressenmen inte där det skulle vara ett "kvinnligt" intresse attöppna en vidgad arbetsmarknad. hartidigare här pekat tydligt på denna ovilja att undan-röja de hinder som vi har på arbetsmarknadenoch som gör att vi har en väldigt ojämställd arbets-marknad.Anf. 52 () replik:Herr talman! säger att "de facto"ökar andelen privata alternativ inom den offentligtfinansierade sektorn. De facto gäller inte det somElver säger. De facto finns det inget yrkes-förbud. Det är viktigt att få det fastslaget, och det ärbra att vi kan vara överens om det.Det andra som det är bra att vi är överens om äratt löneskillnader mellan män och kvinnor inte hand-lar om huruvida det är privat eller offentligt. Lö-neskillnaderna finns både inom privat och offentligt.Följaktligen finns det andra förklaringsmodeller, ochdet är de förklaringsmodellerna som vi i en jämställd-hetsdebatt i riksdag 1999 borde sätta i fokus.De faktorerna har vi debatterat i liten utsträckning,och det är de faktorerna som somliga, medvetet elleromedvetet, väljer att förklara just med motsättningenmellan privat och offentligt. Det är synd och det ärsorgligt, men det är bra om vi är överens om att detfinns andra faktorer. Då kanske vi kan ta den diskus-sionen i nästa debatt.Anf. 53 () replik:Herr talman! Utöver vad sade villjag bara poängtera för att det de factoär på det viset att sjuksköterskor som arbetar inomprivat sektor har högre löner än sjuksköterskor somarbetar inom offentlig sektor. Detta är mycket välstatistiskt belagt. Samma sak gäller t.ex. förskollärare.Att det finns skillnader som framför allt beror på omman jobbar inom manligt dominerade sektorer ellerinom kvinnligt dominerade sektorer är vi alla överensom, men det finns också skillnader som beror på omman inom samma sektor arbetar för en privat eller enoffentlig arbetsgivare. Vi tycker också att det är enintressant fråga att lyfta fram. Det finns många andraexempel.Martin tog upp detta med att det inteskulle vara tillåtet att starta eget, och då vet vi att vitalar om framför allt tillåtet och möjligt i praktiken.Trots vad och skrev påDagens Nyheters debattsida om att man skall öppnaför flera privata alternativ är parti-kamrater ute i kommuner och landsting i praktikenofta snabba att på alla sätt försvåra och förhindra.Trots detta ökar detta, men det ökar inte så fort och såmycket som det skulle kunna börja göra.Det finns tillfällen då det inte är tillåtet för kvin-nor att starta företag. Om det handlar om att de haraffärsidéer som anses vara för allmänt hållna, har förfå uppdragsgivare eller använder lånad utrustninganses de inte bedriva en verksamhet som kan definie-ras som näringsverksamhet. Då får de ingen F-skattsedel, och utan sådan kan man inte bedriva före-tagande. Det finns alltså ett formellt hinder för mångakvinnor som vill bedriva företagande. En hel delkvinnors företagsidéer faller just inom de här kriteri-erna. Det är ett exempel på att regelverket inte ärmoderniserat och inte är up-to-date. hans partikamrater har suttit i denna kammareoch röstat nej till sådana förändringar.Anf. 54 () replik:Herr talman! Det är bra att backarfrån det som sade tidigare om att detinte skulle vara tillåtet. Det är uppenbart att det ärtillåtet. Om man tittar på statistiken är det också up-penbart att det exempelvis finns fler fristående skolori än vad det var 1994. Det är uppenbart;det finns i statistiken. Man kan hitta liknande inomvård och omsorg.Karin kan säkert hitta enstaka exempel pånågon annan konkret utveckling i någon enstakakommun eller något enstaka landsting. Det är jag heltövertygad om. Jag tror att man hade kunnat göra detäven och med andra regimer.Men det intressanta är att det på det sättet finns envidgad arbetsmarknad.Det intressanta är att förklara dessa löneskillnader.Karin lyfter då upp ett par enstaka exempelpå yrkesgrupper. Jag har inte sett den statistiken, menmin grundläggande förklaring är att detta inte förkla-rar löneskillnader mellan män och kvinnor i samhäl-let.Om man vill föra den diskussionen och vill åtgär-da de skillnader som finns, måste man också se detgrundläggande problemet. Det är att det finns för fåkvinnliga chefer, exempelvis inom privata näringsli-vet, och för få kvinnor som är med där lönerna sätts.Det finns rakt igenom en systematisk grundordning,och den måste brytas. Den måste brytas också medpolitiska insatser. Det är vi beredda att göra. Vi gördet bl.a. genom en skärpning av jämställdhetslagen.Jag reagerade mot att man väljer att inte se debrister som faktiskt finns. Man väljer att förklaraojämlikhet i samhället och omotiverade löneskillna-der med andra faktorer än vad som egentligen gällerför att bortse från det verkliga problemet. Det skall bliintressant att se hur reagerar på de förslagsom kommer när det gäller jämställdhetslagen, medförändringar och skärpningar av den. Jag tror att detbehövs, och det är viktiga insatser för att minskadessa löneskillnader.Anf. 55 () replik:Herr talman! försöker få det attlåta som om vi skulle vara motståndare till att skärpajämställdhetslagen. Som påpekar vardet vi som drev igenom att den kom till över huvudtaget och partiföreträdare som rösta-de nej. Vi har fått baxa Socialdemokraterna framföross i varenda viktig jämställdhetsfråga under de se-naste 130 åren. De som har anledning att bevisa sininställning är knappast vi utan snarare ni.Det var också intressant att höra att helt plötsligt intresserar sig för jämställdhet fördirektörer. Det är ett nyvaknat intresse från den soci-aldemokratiska sidan. Men det är välkommet att taupp också den debatten.Vad nu gör, precis som alla andrasocialdemokrater, är att alltid välja att bortse från denstora debatten, att välja ut en liten detalj, att lyfta uppden och hävda att den är felaktig och att ta det tillintäkt för att inte göra någonting över huvud taget.Det är väl ingen folkpartist som har påstått någotannat än att de orättvisa löneskillnaderna beror på destora strukturella problemen i hela samhället. Men detfinns också ett strukturproblem som består i att kvin-nor i kvinnodominerade sektorer får lägre lön omarbetsgivarna är och hans partikam-rater än om de är privata företag. Detta måste ni er-känna och vilja ta tag i för att kunna förändra denlöneskillnaden.Anf. 56 ():Herr talman! Jag kan säga till attjag är ganska stolt och glad över att intelyckades baxa Socialdemokraterna med sig i denstora jämställdhetsreformen om vårdnadsbidraget närden genomfördes av . Sedan fårFolkpartiet diskutera vilka jämställdhetsreformer somde har anledning att vara stolta över.Jag tycker att maxtaxa inom barnomsorgen vorevälkommen som en viktig jämställdhetsreform, omFolkpartiet hade ställt sig bakom den. Men det finnsanledning att återkomma till sådana diskussioner.Diskussionen om att somliga har drivit igenom alljämställdhetspolitik och att somliga inte har gjort detär något förenklad och dessutom något felaktig. Närdet gäller näringslivet vill jag bara ta ett exempel till.Det är faktiskt under vår regering som det har satsatsen hel del pengar exempelvis på näringslivsprojektför att man skall få fram fler kvinnliga chefer. Jagtycker att det är ett ganska bra projekt, och det visaratt det behövs. Det finns rätt många sådana områden.Det är klart att man kan diskutera olika orsaks-samband, och man skall göra det. Det finns säkertflera olika faktorer bakom löneskillnader. Om manser att det finns tydliga löneskillnader mellan mänoch kvinnor duger det inte som förklaringsmodell attsäga att det beror på skillnader mellan privat ochoffentligt, så som många debattörer i denna debatt harförsökt göra. Då måste man försöka se djupare. Manmåste försöka se att det finns en systematisk under-ordning av kvinnor när det gäller lönesättning i sam-hället. Då måste man vara beredd att åtgärda det.Jag tror att många kvinnor som jobbar inom denprivata sektorn - inom hotell och restaurang, inomhandel, inom frisöryrket osv. - som tycker att de ärlönediskriminerade känner att den förklaringsmodellsom m.fl. har försökt lägga fram somen av de avgörande i detta sammanhang, nämligen attskillnaden beror på om arbetsgivaren är privat elleroffentlig, inte duger. Det handlar om systematisklönediskriminering, och då skall man faktiskt ocksååtgärda det samhällsfenomenet.Anf. 57 ():Herr talman! Till vill jag säga attjag inte förstår varför frågan om likalönsprincipenoch rätten att välja ett heltidsarbete för att kunnaförsörja sig inte är en etisk fråga. Också valfrihet ären etisk fråga. Jag förstår inte att socialdemokraternahela tiden kan tillåta undervärdering av den offentligasektorn.Martin tar fram Handelsanställdas för-bund som normgivande för det privata. Vad gällerSKTF:s statistik kan jag säga att den genomsnittligalönen i landstingen 1994 var 15 010 för kvinnor och20 905 för män. Det innebär en löneskillnad på70 . Man tar inte hänsyn till ålder eller befatt-ning.Tittar man på manliga och kvinnliga ekonomer,kamrerer och ekonomisekreterare ser man att dethandlar om en skillnad på . Man-liga sjukgymnaster tjänade mer i må-naden. Manliga föreståndare på fritids tjänade mer änkvinnliga kolleger.Tittar vi på ser vi att den individu-ella lönesättningen innebär en risk för att traditionellavärderingar som gynnar män medvetet eller omedvet-et nu slår igenom i lönesättningen.Tittar vi på ser vi att statistik överanställda i landsting och kommuner visar att de yngretjejerna har lite mer i lön - . För kvinnor ochmän mellan är medellönen lika stor.Sedan ökar männens löner, och de ligger konsekventöver kvinnornas ända till pensionen. Detta är de för-bund som skall ta till vara de offentliganställdas in-tressen.Anf. 58 ():Herr talman! Bara för att klargöra vad jag menarvill jag säga att det inte är jag som har hävdat attoffentliga sektorn skulle vara ett föredöme framförden privata. Det är viktigt att komma ihåg i dennadebatt. Det är andra debattörer som har hävdat att viklarar problematiken bara verksamheten blir privatoch utsätts för konkurrens.Det var det jag angrep. Jag tyckte att det var attbortse från själva kärnan, nämligen att det i alla delarav samhället, inklusive den offentliga, som nämntshär, finns former av lönediskriminering. Den måsteangripas med systematiskt arbete hos arbetsgivaren,men också med en skarp lagstiftning.När man bortser från detta blir det för mig enickefeminism. Jag tror att det var ledamoten som sadeatt man ville ha en borgerlig alternativ feminism. Förmig blir den faktiskt obegriplig. Om man väljer atthela tiden försöka bortse från den systematiska un-derordningen är det icke en feminism. Man ser inteatt kvinnor systematiskt, på grund just av att de ärkvinnor, har lägre löner. Man försöker hitta andraförklaringsmodeller.Det var det jag pekade på. Man säger att privatsektor är mycket bättre i alla lägen och att man klararlönediskrimineringen bara man omvandlar offentligttill privat och låter det bli mer konkurrensutsatt. Dåhävdar jag att man har fel. Jag har aldrig hävdat attden offentliga sektorn är idealisk på något sätt.Anf. 59 ():Herr talman! När ni nu ser att denoffentliga sektorn inte kan klara detta och att orättvi-sorna fortfarande kvarstår måste ni förstå att man intekan ändra attityder genom att enbart komma medkrav och lagstiftning. Det behövs en alternativ fe-minism mot rödstrumpefeminismen. Vi måste visa attkvinnor kan ta sig fram, att kvinnor kan få högrelöner och att kvinnliga chefer kan komma fram ikonkurrens, och vi måste bryta den systematiskaunderordningen.Då är det mycket effektivt att låta kvinnor inomden offentliga sektorn bryta sig ur, skapa avknopp-ning och bilda egna små företag. Vi skall satsa på deföretag som kvinnor startar inom den privata sektornoch inte vara motståndare till verksamhet inom vissadelar av tjänstesektorn.Anf. 60 ():Herr talman! Jag tror mig nästan kunna lova att det inte är de feministiska röd-strumporna som hindrar kvinnliga chefer i näringsli-vet. Det är viktigt att komma ihåg att det inte är Ag-neta Stark eller , eller vem somnu skulle kunna inlemmas i det begrepp som tar upp, som tillsätter chefer i detsvenska näringslivet. Det är för det första viktigt attkomma ihåg.För det andra vill jag säga att den borgerliga alter-nativa feminism som Timbro och kristdemokraternatycks ha skapat i skön förening uppenbarligen inklu-derar synsättet att man klarar lönediskrimineringenbara man utsätter verksamhet för konkurrens ochtillåter mer privat verksamhet. Det Ulla-BrittHagström säger är att det offentliga inte klarar dettaoch att vi därför skall ha privat verksamhet. Men detprivata klarar det uppenbarligen inte heller. Det harUlla-Britt och flera debattörer i dennadebatt inget direkt svar på.Mitt svar på den frågan skulle vara att det finnspatriarkala strukturer i samhället som gör att kvinnorsystematiskt är underordnade när det gäller löner. Dågäller det att komma till rätta med den systematiskaunderordningen. Det handlar om en rad olika politi-kområden. Jag tycker ändå att vi presenterar en heldel av dem - däribland en stark lagstiftning, som ärtill för att vi skall komma till rätta med konkreta lö-nediskrimineringsärenden. Det tror jag att vi får an-ledning att återkomma till senare i denna debatt.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )8 § betänkande 1998/99:KU15PersonuppgiftslagenAnf. 61 PER ():Herr talman! Utvecklingen inom informationstek-niken går med en rasande fart. Den blir kraftfullare,enklare att hantera, billigare och därmed också till-gänglig för alltfler och ett naturligt sätt att kommuni-cera. Lagstiftningen har därför också hamnat på ef-terkälken.Detta betänkande - KU15 - om personuppgiftsla-gen har sin direkta anledning i EG-direktivet från1995 om skydd för enskilda med avseende på be-handling av personuppgifter och om det fria flödet avsådana uppgifter. Tyvärr kunde vi redan vid införan-det av personuppgiftslagen varaöverens om att direktivet inte höll måttet och att enrevidering måste ske.Det skrevs motioner under allmänna motionsti-den, en något nyvaknad debatt seglade upp i medier-na, och det stormade ganska rejält i våra elektroniskabrevlådor . Det utskottsinitiativ som blevnågot av en självklarhet och formellt initierades avCentern innebar att utskottet gjorde vad som lät siggöras för att ta itu med problemet, bl.a. en offentligutfrågning , varifrån protokollet finnsbilagt till betänkandet.Utskottet har också under ärendebehandlingen ihuvudsak blivit överens framför allt om att en föränd-ring av personuppgiftslagen bör komma till ståndmed inriktning mot en lagstiftning i en mer uppdate-rad och modern tappning, bort från den s.k. hante-ringsmodellen, som på förhand uppfattades som för-åldrad och dömd att misslyckas och heller inte re-spekterades, i riktning mot en s.k. missbruksmodell.Detta krävs med tanke på att informationsteknikeni dag mer bör ses som en kommunikationsteknik änen databehandlingsteknik. I stället för att utgå ifrånatt allt är förbjudet som inte är tillåtet bör inriktning-en alltså vara att allt är tillåtet som inte är förbjudet.Det är också överensstämmande med svensk rättstra-dition.Datainspektionen har haft i uppdrag att se över la-gen och behovet av undantag från förbudet i 33 § motöverföring av personuppgifter till tredje land. Rap-porten kom och skall remissbe-handlas. Inspektionen föreslår bl.a. generella undan-tag för s.k. harmlösa uppgifter i personuppgiftsför-ordningen och särskilda undantag för kommunernasinformation. Däremot innebär inte inspektionensförslag några ändringar av bestämmelserna i perso-nuppgiftslagen, bara att vissa undantag görs med stödav lagens bestämmelser. har, enligt rapporten,bara några enstaka allvarliga kränkningar uppdagatsoch anmälts till polis och åklagare.Det IT-rättsliga observatoriets skrivelse och rap-port till regeringen, med kommentarer av , pekar på behovet avatt aktivt följa upp direktivet och att skyndsamt få tillstånd ändringar och förtydliganden, detta oaktat dentreåriga övergångstiden för automatiserad behandlingav personuppgifter. Tiden rinner snabbt i väg, herrtalman, och regeringen har ansvaret.Utskottet är alltså i huvudsak överens, och jagskall inte gå tillbaka till ruta 1 och den debatt somföljde på regeringens förslag sedan.Det är inte fruktbart. Ändå har fogat enreservation till betänkandet för att peka på ett särskiltproblem som vi tycker bör hanteras på annorlundavis. Det handlar om begreppet manuellt register.Enligt direktivet avses varje strukturerad samlingav personuppgifter som är tillgänglig enligt särskildakriterier, oavsett om samlingen är centraliserad, de-centraliserad eller spridd på grundval av funktionellaeller geografiska förhållanden. Det här känns inte bra.Begreppet har inte getts någon entydig definition ipersonuppgiftslagen.Utskottsmajoriteten hänvisar till att det ankommerpå rättstillämpningen att uttolka vad som närmareskall förstås med manuellt register och utgår från attregeringen följer utvecklingen i rättspraxis. Det är enbakvänd ordning, enligt mitt förmenande.Datainspektionen anser också att det inte alls ärklart vad som menas med manuellt register, vilket ärganska allvarligt. Som det nu ser ut lägger man tolk-ningen på "kriterier" - ett manuellt register måstevara sökbart på fler sätt än ett, dvs. man skall kunnasöka personer inte bara på namnet. räknas därför inte som ett manuellt register. Menom det funnes ytterligare ett sökkriterium vore fråganplötsligt öppen. Här finns säkert en hop möjliga vari-anter med register som skulle kunna fallaunder personuppgiftslagen och där tillstånd krävs. Ettingripande från Datainspektionen förutsätter dock attdet också rör sig om s.k. känsliga personuppgifter.Här finns det en särskild kränkningskatalog som manhänvisar till.När det gäller de redan upprättade re-gistren, som har en övergångsperiod , är debefriade . Men vad händer sedan?De nya registren omfattas direkt av personuppgiftsla-gen. Här kommer Datainspektionen, som alltså nuockså är tillsynsmyndighet, sannolikt att stöta påproblem med registerbegreppet med anledning avdessa oklarheter.I min reservation påpekar jag att detta skulle kun-na undvikas genom att, inom EG-direktivets ram, ilag precisera vad som skall avses med begreppetmanuellt register. Eftersom jag ändå tror att detta ochliknande problem måste och därför kommer att kunnalösas, nöjer jag mig här och med att ha markeratproblemet i reservationen och yrkar därför inte sär-skilt bifall till denna.Herr talman! Det finns, som jag ser det, ett betyd-ligt större problem med personuppgiftslagen. Detgäller förhållandet mellan direktivet och den svenskaoffentlighetsprincipen - något som Lagrådet ochandra remissinstanser särskilt påpekat och som Mil-jöpartiet uttryckt i det särskilda yttrande som bilagtsbetänkandet, vilket också fp har ställt sig bakom.Den öppenhet som vi har haft med offentlighets-principen genom de senaste århundradena är kanskenågot av det bästa bidragit med i västvärldenshistoria på det här området. Den, liksom yttrande- ochtryckfriheten, måste försvaras. Regeringen har, somjag förstått, inte uppfattat problemet som allvarligtoch anser sig i förhandlingarna ha fått till stånd såda-na lösningar att det inte föreligger någon oförenlighetmellan direktivet och offentlighetsprincipen. Men detär just precis vad det gör! Om detta råder knappastjuridisk oenighet. Någon egentlig lösning på proble-met har dock ännu inte presenterats.Vid en konflikt mellan direktivet och den svenskaoffentlighetsprincipen får vi tyvärr räkna med att detär den senare, och därmed den svenska grundlagen,som förlorar i . Enligt Lagrådet är detsannolikt så. Men - återigen - här finns politiskaförhoppningar om att ändå med framgångborde kunna hävda den centrala ställning som offent-lighetsprincipen har i vårt konstitutionella system.I betänkandet har utskottet uttalat att regeringendärför med kraft skall verka inom EU för att en revi-dering av EG-direktivet sker. Den skrivningen, herrtalman, är jag nöjd med. Jag utgår från att regeringeni detta sammanhang försäkrar sig om att ett nytt di-rektiv utformas så att det inte kommer att föreligganågon som helst tveksamhet när det gäller dess för-enlighet med den svenska offentlighetsprincipen.Anf. 62 (s):Herr talman! Personuppgiftslagen, PUL förkortad,gäller från . Det har PerLager också informerat om. Det torde också storadelar av svenska folket vara medvetna om, inte minstgenom den mediedebatt som har förevarit. Lagen haralltså inte varit verksam ens . Rättspraxishar ännu inte hunnit utvecklas. och regelverk är fortfarande under framtagan-de.Det är nog ganska ovanligt att efter såpass återkommer till regeringen i ett lagstift-ningsärende.Det är ett enigt utskott som lägger fram detta be-tänkande. Vi gör det för att markera att takten ochtempot måste hållas högt. Det måste hållas högt föratt undanröja problem och svårigheter med perso-nuppgiftslagen. Vi gör det därför att vi ser att dennya, snabba teknikutvecklingen och de stora möjlig-heter den erbjuder i människans och samhällets tjänstmåste ha stöd.Konstitutionsutskottet behandlar i KU15 ett gans-ka stort antal motioner från den allmänna motionsti-den . Det är motioner som rör personupp-giftslagen och också andra integritetsfrågor. Utskottetbifaller tre motioner och föreslår bl.a. två tillkännagi-vanden till regeringen.Det första tillkännagivandet som föreslås är att re-geringen inom EU med kraft skall verka för en revi-dering av direktivet. har såväl regeringensom utskottet framhållit - regeringen i propositionenoch utskottet i ett tidigare betänkande - att EG-direktivet var omodernt och släpade efter i den snab-ba teknikutvecklingen på området.Även om regeringen och har starka kravoch höga ambitioner vad gäller EG-direktivets behovav en revidering är det nog realistiskt att föreställa sigatt det är en process på lite . Vad vi vet äratt kommissionen avser att återkomma till medlems-länderna för en utvärdering av direktivetoch dess genomförande. Utskottet förutsätter att Sve-rige, dvs. regeringen, använder alla möjligheter ochalla tillfällen för att driva och påskynda en moderni-sering av direktivet. Syftet är enligt vår mening attåstadkomma en mer teknikoberoende lagstiftning tillskydd för den personliga integriteten.Det andra tillkännagivandet som utskottet föreslårhandlar om behovet av förändring i det kortare pers-pektivet, dvs. skyndsamt.Utskottet utgår från att regeringen håller ett högttempo för att inom EG-direktivets ram så långt det ärmöjligt, som vi skriver, arbeta fram förändringar avpersonuppgiftslagen och dess regelverk som tar siktepå att beivra missbruk.Herr talman! Just frågan om valet av lagstift-ningsmodell har varit under diskussion ,också förstås i den starka proteststormen från medier-na och den växande skaran av Internetanvändare.I kammarens debatt inför beslutet, alltså för ett årsedan i april, om en ny personuppgiftslag var vi allaöverens om önskvärdheten av en framtida missbruk-slagstiftning.