prot · GN0919 · 1999-10-26 00:00:00 — Det är en frågajag skulle vilja ha utredd av statsrådet.Anf. 11 ():Fru talman! Boxningssporten har ju varit omdis-kuterad i länge, kan man säga. 1913 komämnet upp första gången i , har jag läst i endoktorsavhandling i ämnet av . Somhar sagts här trädde förbudet i kraft , och detgäller alltså alla former av tävlings-, uppvisnings- ochträningsboxning för professionella boxare. Är manalltså professionell boxare har man så att säga yrkes-förbud i . De argument som anfördes vidbeslutet var framför allt att det hade en förråandeinverkan på publiken, befrämjande av osunda eko-nomiska intressen och medicinska skäl.Jag uppfattade nu att statsrådet var innepå att det har hänt en hel del , vilket mankan hålla med om. T.ex. var det runt 1970 i principomöjligt att kunna se någon form av proffsboxning påTV. När blev världsmästare itungviktsboxning 1959 kunde man inte ens sända deti svensk radio, utan man fick sända det via RadioLuxemburg osv. kan man i princip omman så önskar se på proffsboxning i alla de kabel-och satellitkanaler som visar det, så det argumentethar ju fallit bort. Eller anser statsrådet att det så attsäga är mer förråande att titta på boxning i verklig-heten än att titta på det i TV?När det gäller osunda ekonomiska intressen kankonstateras att det finns och har funnits inom proffs-boxningens värld, precis som inom alla andra idrottereller verksamheter i samhället där stora pengar ärsatta på spel.En annan sak man kan säga är att förbudet motproffsboxning inte har varit så väldigt effektivt. I daghar vi, beroende på hur man räknar, över 20 svenskaproffsboxare. Det enda förbudet leder till är alltså attde inte kan tävla eller träna på hemmaplan. De måstealltid åka utomlands i något slags ofrivillig landsflyktunder tiden de tränar och ska tävla och möter alltidsina motståndare på bortaplan, vilket många bedömersom en klar nackdel för de svenska boxarna och nå-got som faktiskt kan leda till ökad skaderisk i ställetför minskad, som ju var själva tanken med förbudet.När det gäller de medicinska skälen, som jag upp-fattade att statsrådet också anförde, hävdar många attargumenten var ganska vaga och tunna när beslutettogs. Det var framför allt etiska skäl, alltså att det äroetiskt att tillåta en sport där man slår på varandra.Då skulle jag vilja veta om statsrådet har någon upp-fattning om detta: Vilken är den kvalitativa skillnadenmellan amatör- och proffsboxning? För mig som harsett väldigt många matcher, både mellan amatörer ochproffs, är det exakt samma sport i det här avseendet -fast det är inga pengar med i amatörboxningen.Jag välkomnar en undersökning via så att boxningen värderas på ett jämlikt sättmed övriga kampsporter.Jag skulle vilja avsluta med att efterlysa statsrå-dets bedömning av de argument som framförs i enmotion som kommer upp till debatt den 25 novemberi kammaren. Den går ut på att om vi i har rättatt förbjuda proffsboxning så har vi också, enligt migoch , full möjlighet attsätta upp egna regler för vilka regler som ska gälla föratt vi ska tillåta svensk proffsboxning. Det kan varaen rad åtgärder, t.ex. maximalt antal matcher, maxi-malt antal ronder, bättre utbildning av domare osv.och omfatta samma regler som man har när det gällerläkarundersökningar m.m. inom amatörboxningen.För att anknyta lite grann till den tidigare inter-pellationsdebatten konstaterar jag också att väldigtmånga av de svenska boxare som har kommit fram,både som amatörer och som proffs, harsin bakgrund i andra länder, och jag anser att box-ningen är ett föredöme bland de olika idrotterna närdet gäller att fostra och ta fram produkter som sedanblir föredömen för andra, både svenskar och nyasvenskar.Anf. 12 Statsrådet ():Fru talman! Både och pekar på just idrottens viktiga roll som fostra-re. Jag tror att vi kan dela den uppfattningen. Det ärmånga unga som både inom boxningen, inom andrakampsporter och inom resten av idrottsvärlden själv-klart har haft stor nytta av sitt ledarskap och sin kam-ratanda. Jag är mån om att den utvecklingen ocksåska fortsätta.I dag är det, såvitt jag vet, fortfarande fem länder ivärlden som har förbud mot proffsboxning. Precissom var inne på har vi fler proffsbox-are i än vad vi hade då förbudet inför-des.Proffsboxare får träna i , under de reglersom gäller för amatörboxningen.Vilka argument tycker jag då är tungaför att försvara och bevara förbudet? Ja, av de treargument som framfördes i den utredning som läkar-na stod för inför införandet av förbudet tycker jag attdet är de medicinska som i så fall väger tungt i dag.Vi har självklart påverkats av den tid och det infor-mationsflöde som vi nu lever i.Det finns skillnader mellan proffsboxning ochamatörboxning. Den tydligaste skillnaden är ju attproffsboxare har tunnare handskar och mindre skydd,men man går också längre ronder och har ofta tränatunder innan man blir proffsboxare än manhar gjort som amatörboxare. Den utredning som lågtill grund när man införde förbudet och som tittade påde medicinska aspekterna säger att det inte alltid ärfarligast att få en knockout på en match. Det är farligti sig, men inte bara det, utan det är antalet slag somman får mot huvudet, där varje slag i sig innebär enrubbning eller en skakning på hjärnan. Vilka konsek-venserna av det är exakt vet jag inte, eftersom någonstor ny undersökning inte har gjorts sedan förbudetinfördes.Jag tycker att det är viktigt att lyssna på vad id-rotten själv säger och ställa förbudet mot proffsbox-ning i relation till det som har hänt när nya kamp-sporter har utvecklats, och jag kommer att avvakta desynpunkter som återkommermed. Jag vill också säga att deras uppdrag gäller attlyssna på både den organiserade idrotten och denoorganiserade idrotten.Det är kanske möjligt att också införa nationellaregler för proffsboxning i vårt land, t.ex. krav pådatortomografi före eller efter matcher och tätareläkarkontroller. Det är möjligt. Det har jag inte tittatpå, utan jag har börjat med att lyssna på vad idrottensjälv tycker om det förbud som infördes och att sättadet i relation till de nya kampsporter som har vuxitfram . För mig är det tyngsta argumentet de medi-cinska skäl som fanns 1969 och som fortfarande,menar jag, är viktiga i dag.Anf. 13 ():Fru talman! På min fråga svarar statsrådet litekluvet att en proffsboxare får lov att träna i Sverige.Men hur fungerar det enligt amatörboxningens reg-ler? Om en proffsboxare löper en mil under en trä-ningsrunda och en amatör kanske ,begår då proffsboxaren lagbrott när han springer merän eller kanske tränar 15 rundor isträck? Att man springer 15 rundor händer ibland isamband med framför allt tungviktsmatcher vidproffsboxning. Är det sådana regler är det bara att draett stort sträck över dem, för det fungerar alltså inte.Man fattade beslutet en gång med tanke på att detkunde ha förråande inverkan . Det räckeratt se på video och TV för att konstatera att det förrå-andet inte behöver diskuteras.Förra veckan handlade programmet Reportrarnaom ungdomsbrottslighet i . Det var fokuserattill , där problemen är rätt så stora. Där varen som kallades för , en gentleman . Han var boxningstränare för unga pojkar.Han var ett föredöme för dem. Kan han få in dem pårätt bana och det sedan skulle visa sig att någon avpojkarna är så pass duktig att han kan få framgångsom proffsboxare, då tycker jag att han ska få lov attvisa sina kunskaper och färdigheter i och intebehöva, som sade, gå i landsflykt föratt utöva sitt yrke som han i det läget bevisligen ärskicklig i.Anf. 14 ():Fru talman! Jag vill ganska bestämt och med iprincip hundraprocentig säkerhet påstå att en svenskproffsboxare inte får träna boxning i i denmeningen att man t.ex. utövar sparringträning. Mankan hoppa hopprep och springa hur långt man vill,men man får inte sparra mot någon motståndare,proffs eller amatör. Dessutom är det så att om man engång blivit proffs och fått betalt för att utöva sitt yrkekan man inte ångra sig och återgå till att bli amatörigen. Då är karriären slut om man försöker välja denvägen.Det pågår, som statsrådet mycket riktigt tog upp,en debatt om vad som är farligast: är det att få ett hårtslag eller många hårda slag. Då kan man konstateraatt även om amatörboxarna boxar kortare matcher,gånger tre brukar det vara, så boxar demånga fler matcher än vad en proffsboxare gör.Lägger man ihop det är jag nästan säker på att enamatörboxare i regel boxar fler ronder och också fårfler slag än en proffsboxare. Det bör t.ex. tas upp ny analys. Skydden i amatörboxning hjälper intespeciellt mycket mot huvudskadorna, däremot kantjockare handskar göra det. Det är en sådan grej somman skulle kunna kräva för att vi ska tillåta svenskproffsboxning.Jag tycker att den här debatten visar på en delvisny attityd. Jag hoppas att när vi får en längre debatt idenna fråga - jag tror det blir - vikan få en ytterligare fördjupning och kanske kankomma fram till att inte ha rädslan och oviljan attutreda den här företeelsen sedd i dagens verklighet,inte som den såg ut 1970.Anf. 15 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror nästan att mig att svara på fråga. Det ärinte reglerat i lag hur långt man får springa på trä-ning. Det är inte fråga om den typen av nivå, däremotom vilka skydd som krävs och enligt vilka regler somman vinner en match. Där är en skillnad mellanamatörboxning och proffsboxning. Det kanske ärmöjligt att titta vidare på hur man skulle kunna införaen ny form av reglering för proffsboxning också iSverige. Man behöver inte alltid anamma allt somalla andra länder gör. Låt oss vänta i den frågan.Jag kommer att avvakta idrottsrörelsens egna syn-punkter på hur den ser på proffsboxningsförbudet irelation till andra kampsporter. är jagövertygad om att de proffsboxare som vi har i vårtland självklart är förebilder för de unga som i dagväljer att organisera sig inom boxningen, precis somandra elitidrottsmän och elitidrottskvinnor. Efter attha träffat har jag en känsla av att hanfortfarande tycker att han är otroligt svensk och stoltöver att kunna boxa i andra länder. Jag vet att hantränar väldigt aktivt i , trots att hans proffskar-riär utgår från ett annat land.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1999/2000:18 ombeskattning av utlandssvenskarAnf. 16 Finansminister ():Fru talman! har frågat mig omvilka åtgärder jag avser att vidta för att svenskar somär bosatta utomlands får möjlighet att fullgöra sinskattskyldighet på ett smidigt sätt, utan att behövabetala skatt i två länder och först i efterhand få tillba-ka en viss del av skatten.Lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bo-satta (SINK) ska tillämpas av myndigheter och dom-stolar. Om en skattskyldig är missnöjd med det sätt påvilket lagen tillämpas av en myndighet kan fråganöverklagas. Jag kan därför inte uttala mig om myn-dighetens tillämpning av lagen.När det gäller dubbelbeskattningsavtalmed så innehåller det - precis som alla dub-belbeskattningsavtal - vissa kompromisser som är ettresultat av att de avtalsslutande staterna har olikautgångspunkter och gjort olika prioriteringar vidavtalsförhandlingen. För del hade vi gärnasett en annan reglering när det gäller beskattningen avpensioner som betalas från den ena staten till motta-gare i den andra staten. Den nuvarande ordningen ären eftergift som gjort till Spanien.Enligt dubbelbeskattningsavtalet får livräntor,bl.a. utbetalning på en privat pensionsförsäkring, ochATP som betalas från till mottagare medhemvist i beskattas i . Om mottagarenär begränsat skattskyldig i sker beskattningenligt den s.k. SINK-lagstiftningen, den som jagtalade om. Skatteuttaget är av livräntanseller pensionens belopp. Folkpension är däremotskattefri. Även som hemviststat har rätt en-ligt avtalet att beskatta sådan livränta och pension.Det vanliga sättet att undanröja denna dubbelbeskatt-ning vore att som hemviststat medger avräk-ning av den svenska skatten emot spansk skatt. Dethade då varit tillräckligt om den skattskyldige hadebetalat in eventuell mellanskillnad mellan den svens-ka och spanska skatten till spanska skattemyndighe-ter. Den skattskyldige hade då inte under någon tidbehövt ligga ute med skatten i båda länderna.Tyvärr var detta en ordning som intekunde acceptera. De insisterade på att få den primärabeskattningsrätten till denna typ av livräntor ochpensioner. Som en eftergift gick med på attmedge avräkning av den spanska skatten emot svenskskatt, s.k. omvänd avräkning. Problemet med dennaordning är att den spanska skatten är okänd då densvenska skatten dras, dvs. vid utbetalningen av liv-räntan eller pensionen. Svensk skatt återbetalas såsnart den skattskyldige till svensk skattemyndighetredovisat hur stor spansk skatt som betalats på denaktuella livräntan eller pensionen.Jag är fullt medveten om att detta system inte ärdet enklaste att hantera för de berörda. För mångapensionärer, framför allt de som lever på små pensio-ner, är det naturligtvis besvärligt att tvingas ligga utemed skatt i två länder . Ordningen medSpanien infördes . Det är vår policy sedanmånga år tillbaka att inte ta in bestämmelser av dettaslag i dubbelbeskattningsavtal. Omvänd avräkningförekommer endast i några få dubbelbeskattningsav-tal.Till har inkommit framställ-ningar om ändringar i den nuvarande ordningen. Detär emellertid förenat med svårigheter att genom ensi-dig lagstiftning komma till rätta med ett problem somär resultatet av en bilateral kompromiss som Sverigegjort med ett annat land. Detta gäller i synnerhet somordningen följer av en svensk eftergift vid avtalsför-handlingarna. Vi har aldrig eftersträvat denna ord-ning. Jag kan inte se hur en tillfredsställandelösning på denna fråga ska kunna åstadkommas utanett alltför stort ingrepp i det befintliga regelsystemet.Anf. 17 ():Fru talman! Tack, finansministern, för svaret. Isvaret ges en del besked i de här frågorna.Jag vill börja med att ta upp den första delen, därfinansministern förmodligen tänker på frågan omintyg, dvs. att svenska skattemyndigheter kräver ettintyg, som den skattskyldige som flyttat till Spanienska visa upp, på att vederbörande faktiskt har flyttattill . Då säger finansministern att han inte kanuttala sig om myndigheternas tillämpning av lagen.Jag får då formulera följdfrågan så här: Om nu ettantal skattskyldiga överklagar nuvarande lagstiftningoch får rätt i länsrätt och kammarrätt och det händervid upprepade tillfällen, borde inte finansministern dåfundera över en förändring av lagstiftningen, för dendömande instansen tolkar tydligen lagen på ett annatsätt än vad regeringen en gång gjorde i den här frå-gan? Det är den första frågan när det gäller intyget.Sedan kommer vi in på de praktiska problemenmed att man får betala skatt på två ställen och att detdå sker en avräkning. Svaret på interpellationen myn-nar ut i att finansministern förstår problemet, men atthan inte har någon lösning på det. Vi måste dockförsöka att anlägga någon sorts medborgarperspektivpå detta. Ett antal människor råkar ju ut för att demåste ligga ute med sina pengar därför att de måstebetala skatt i två länder . Vore det inte dåaktuellt att diskutera att avstå från SINK-lagstiftningen och konstatera att dessa personer ärutflyttade? De bor i och de fullgör sin skatt-skyldighet i Spanien.Det kommer att träffas ett avtal mellan Sverigeoch om ett utökat informationsutbyte, ochdet gäller en rad skatteförhållanden. Mot bakgrund avdetta nya inslag behöver finansministern förmodligeninte vara orolig för att dessa pensioner kommer attbeskattas i . Det var min andra fråga.Den tredje frågan är: Hur ser finansministern pådet lite udda förhållandet att en person som har flyttattill ett annat land fortfarande ska skatta i ?Vilken motprestation erbjuder den svenska staten tillde medborgare som har flyttat till ett annat land ochsom skattar för en del av sin inkomst i , mensom faktiskt bor utomlands?I andra nordiska länder har man löst problemet påett annat sätt. Den fjärde frågan blir då: Har finans-ministern för avsikt att studera erfarenheterna från deandra länderna för att kunna dra några slutsatser omeventuella förändringar i svensk lagstiftning?Man ska inte ställa alltför många frågor, för dåsäger finansministern att han inte har tid att svara pådem, men jag ska välvilligt ställa min tid till förfo-gande i den här interpellationsdebatten. Men vilketbesked är det som ska lämnas till de numera tusentalssvenskar som bor i ? Kommer finansminis-tern att jobba vidare med denna fråga, eller konstate-rar han att detta är för svårt och att man inte kan göranågonting åt saken?Anf. 18 Finansminister ():Fru talman! Om en i utlandet boende person er-håller lön eller pension från på grund avarbete som utförs i föreligger alltså skattskyl-dighet i , enligt en särskild lagstiftning. Skälettill att och flertalet andra länder håller fastvid detta beskattningsanspråk är att pensionerna fi-nansieras från . I motsats till jag mera mån om svenska statens skatteintäkter änvad han är.Jag konstaterar också att flertalet länder tar utskatt på pensioner som betalas till icke bosatta i lan-det. Inom är det , och Fin-land som håller hårt på denna princip och inte ärberedda att göra avsteg från den i ett dubbelbeskatt-ningsavtal.Jag tycker att det är viktigt att vi håller fast vid enprincip, och vi kan naturligtvis inte ensidigt upphävaett dubbelbeskattningsavtal. Jag har redogjort för attvi från svensk sida gärna hade sett en smidigare till-lämpning av det här systemet, men det har inte varitmöjligt genom det dubbelbeskattningsavtal som vihar med . Framtiden får utvisa om det vid enrevidering kan bli möjligt att få till stånd en bättretingens ordning.Jag vill upprepa det som jag sade tidigare, att jaginte vill ge mig in i någon bedömning av myndighe-ters hantering av den här typen av fall. Det kan före-ligga olika omständigheter i olika fall, och därförvore det fel av mig att göra en bedömning och draslutsatser av de enskilda fall som har avgjorts av olikamyndigheter.Huvudprincipen är naturligtvis att om man är an-gelägen om svenska statens skatteinkomster kan maninte - som interpellanten vill - vara lättsinnig ochefterskänka varje form av skatter och säga att vi frånSverige, bara för att det är krångligt, inte längre görnågra anspråk på skatt, allrahelst som pensionernatrots allt grundar sig på utbetalning från Sverige.Sverige har då ett intresse av att tillämpa systemetfullt ut och att inte ge upp sin del av dubbelbeskatt-ningsavtalet.Anf. 19 ():Fru talman! Detta inlägg från finansministern varju väldigt avslöjande. Den saknade varje form avmedborgarperspektiv. Det anslaget som finansminis-tern har är att det är omsorgen om statens finansersom det handlar om. Det faktum att ett antal männi-skor får betala skatt i två länder och sedan genom ettkrångligt förfarande göra en avräkning bekymrar intefinansministern, men det gör mig bekymrad.Jag återgår då till min första fråga om intyget. Jagfrågade rent allmänt: Om det nu är så att svenskadomstolar dömer på ett annat sätt än lagstiftaren frånbörjan hade tänkt sig, finns det då inte anledning förlagstiftaren att fundera över hur det kunde bli på detsättet? Det finns kanske anledning att analysera ochförtydliga denna lagstiftning. Det är en allmän frågasom jag nog tycker att finansministern har anledningatt ha synpunkter på.Finansministern sade att pensionerna utbetalasfrån . Jag tror att vi måste bredda vår syn pådetta i takt med att människor i en helt annan ut-sträckning än tidigare kommer att öka sin rörlighet,både inom EU-länderna och i länder utanför deneuropeiska unionen . Dessa individer harju trots allt tjänat in sin pension. Det väsentliga är attden beskattas, och då tycker jag att det är rimligt i den uppkomna situationen kan fundera över omdet inte är lämpligt att låta beskattningen ske i det nyahemlandet.Skattenivåerna i är inte dramatiskt lägreän vad de är i . Därför behöver man inte varaorolig för att dessa personer skulle hamna i en skat-temässigt gynnsammare situation än andra svenskar,om det nu är det som finansministern är orolig för.Men det viktiga är ändå: Vad avser finansminis-tern att lämna för besked på de skrivelser som enligtsvaret har kommit in? Är det att man låter fråganpassera utan åtgärd, eller att man på olika sätt kom-mer att lämna förslag som innebär att svenska med-borgare inte ska behöva ligga ute med pengar en visstid när de betalar skatt i två länder?Anf. 20 Finansminister ():Fru talman! I motsats till är jagangelägen om att ta ansvar för alla svenska medbor-gare och för alla svenska skattebetalare och inte baralåta någras intressen vara avgörande. Jag tycker attdet är ganska avslöjande när säger att eftersomdet inte är så stor skillnad på skattesatserna mellanSpanien och , kan skatteinkomsterna gotttillfalla . Jag trodde att vi, inte minst i dennakammare, hade ett ansvar för landets medborgare ochdärmed också för landets skattebetalare och ekonomi.Nu tycks det plötsligt vara mera ekonomisom ägnar sitt intresse åt och inte svensk eko-nomi.Jag har redovisat att det dubbelbeskattningsavtalsom vi har innehåller en del oformligheter som vifrån svensk sida inte hade önskat, men eftersom ettdubbelbeskattningsavtal per definition förutsätter tvåparters samtycke har vi tvingats att göra en del komp-romisser, och vi kan inte ensidigt ändra i ett sådantdubbelbeskattningsavtal. Jag antar att inte hellervill göra gällande att vi ensidigt skulle göra en sådanändring.Då verkar det något uppgivet från Grafs sida närhan säger att den svenska staten borde avstå frånanspråk därför att den spanska staten ställer krav påatt det ska vara krångligt. Då får i stället alla in-komster gå till . Jag tycker att det verkarutomordentligt uppgivet. Dessutom är det ganskaföraktfullt mot alla de svenska medborgare och skat-tebetalare som i det fallet skulle få stå för mellan-skillnaden.Anf. 21 ():Fru talman! Det som är uppgivet är trots allt attfinansministern inte har något besked till de pensio-närer som är berörda. Jag har självfallet inte någonomsorg om spansk ekonomi. Det där är bara ett sättatt här i debatten gå runt kärnfrågan hur man skulleändra på detta.Jag anser fortfarande att den pension som man hartjänat in som man har arbetat ska manha rätt att få ut på ett rimligt sätt. En enskild medbor-gare ska inte behöva lida av det förhållandet att tvåstater inte har kunnat komma överens och inte harkunnat hitta en vettig administrativ rutin för hur dessaskatter ska tas in. Då är det i första hand den svenskaregeringens uppgift att å dessa medborgares vägnarförsöka hitta en lösning som gör att problemet undan-röjs.Fru talman! Avslutningsvis tolkar jag tyvärr dettasom att finansministern inte har för avsikt att gå vida-re med denna fråga. Jag beklagar det. Jag hade önskatett besked om att finansministern avsåg att ta uppförnyade diskussioner med för att man ömse-sidigt skulle ha kunnat förändra dubbelbeskattnings-avtalet, eller alternativt att man skulle ha skaffat sigen annan inställning när det gäller lagen om statliginkomstskatt för utomlands bosatta.Anf. 22 Finansminister ():Fru talman! Jag noterar att verkar helt ointresserad av vilken typ av skat-teinkomster som den svenska staten kan få genom ettdubbelbeskattningsavtal. Ett dubbelbeskattningsavtalska ju reglera möjligheterna för båda länderna atttillvarata sina intressen. lägger sig platt för denena parten och säger att om det är krångligt så får välden svenska staten avstå från sina anspråk och så fården andra staten ta hem hela vinsten, dvs. hela skat-teintäkten.Jag tycker att det är ett synsätt som inte visar nå-gon stor respekt varken för svenska skattebetalareeller för den svenska statens ekonomi.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1999/2000:26 omfastighetsskattenAnf. 23 Finansminister ():Fru talman! har frågat mig vil-ken strategi regeringen har när det gäller fastighetsbe-skattning både på kort och på lång sikt samt om jagavser att låta de nya omräkningstalen slå igenom fulltut år 2001.Det finns två utredningar somsysslar med frågor på fastighetsbeskattningens områ-de, nämligen ochFastighetsbeskattningskommittén.