prot · GN0912 · 1999-10-13 00:00:00 — LO har i sin imponerande kartlägg-ning av välfärdsutvecklingen publicerat rap-port nr 42. Den har rubriken och din stundpå jorden. När det gäller ordet, boken och skrivandetfinns det både en positiv och en negativ bild.Den positiva bilden är att så många människor äraktiva. Ungefär 1,2 miljoner medlemmar i facket,däribland en halv miljon LO-medlemmar, läser böck-er i stort sett och minst en gång i måna-den. har också biblioteksbesökenökat påtagligt.Det finns också i rapporten, som bygger på inter-vjuer gjorda av SCB, en negativ bild. Både att läsa,skriva själv och gå på bibliotek är fortfarande mycketklasskiktat. Att läsa och att skriva själv är några av demest klassuppdelade kulturaktiviteter som har jäm-förts i rapporten.En annan allvarlig sak är att männens läsande harminskat mycket kraftigt. Kvinnor har länge läst merän männen, men har gapetökat kraftigt.I rapporten görs några viktiga iakttagelser utifråndetta faktum:- Om det är så att läsandet och skrivandet öppnarnya infallsvinklar och ger stimulans till att tänkapå ett annorlunda sätt - vad betyder det t.ex. förjämställdheten, för möjligheterna för kvinnor ochmän att mötas i ett jämbördigt samtal? Och, villjag tillägga, vad betyder det i morgondagens ar-betsliv?- Vilka effekter har den minskade bokläsningenbland männen på barnen? Om en allt större del avpapporna aldrig läser böcker kan vi vara säkra påatt detta också påverkar barnen, och särskilt gällerdet pojkarna.För mig och för oss som kulturpolitiker är dettaviktiga och utmanande iakttagelser.Fru talman! I ett tillkännagivande till regeringenunderstryker utskottet språkets betydelse. Vi begär atten parlamentarisk språkpolitisk utredning tillsätts. Jagtycker, i likhet med tidigare talare, att det är glädjan-de att ett enigt utskott har ställt sig bakom den motiondär man föreslår en utredning. harredan lagt fram ett förslag till handlingsprogram föratt främja det svenska språket, och harsjälvfallet en central roll i det fortsatta arbetet.Jag vill understryka det som fram-håller om att åtgärder för att främja språket måstesättas in på flera områden. Det gäller bl.a. kultur,utbildning och integration. Experter från olika områ-den måste därför engageras i utredningen. Och jagutgår från att det klassperspektiv på språket som lyftsfram i den som jag nämnde tidigare finnsmed i utredningens arbete.I betänkandet betonas de demokratiska aspekternaoch att det finns risk för en språkutarmning hos delarav befolkningen. Mellan 5 000 och 10 000 eleverlämnar utan att kunna läsa ochskriva tillräckligt bra för att klara ett aktivt samhälls-liv. Detta är ett exempel på klassperspektiv. Mennaturligtvis måste också t.ex. dyslexi och dess orsakerfå en framträdande roll i utredningen.Fru talman! Jag ska kommentera reservationerna.I en reservation vill man avskaffa bibliotekslagen.Reservanterna lyckas på några få rader anföra skäl försin uppfattning som strider mot varandra. De skriveratt bibliotekslagen är till intet förpliktande för kom-munerna. I nästa mening oroar de sig i stället för attlagen får negativa effekter. Den påstås kunna leda tillatt kommunerna inskränker sina satsningar till lagensminiminivå. Jag kan bara konstatera att lagen tydligenär både ofarlig och farlig.Jag skulle vilja upprepa vad som är meningenmed en bibliotekslag. Det är att hävda medborgarnasrätt till folkbibliotek. I lagtexten står det:"Till främjande av intresse för läsning och litte-ratur, information, upplysning och utbildning samtkulturell verksamhet i övrigt ska alla medborgare hatillgång till ett folkbibliotek. "I en reservation framhålls vikten av samarbetemellan de lokala bokhandlarna, skolan och folkbibli-oteken. Det är en viktig fråga, men jag tror att det ärsvårt att fatta ett beslut i om det. Men ut-skottet skriver: Lagen om offentlig upphandling gerkommunerna möjlighet att ta hänsyn till andra fakto-rer än priset. Sådant som service och lagerhållningkan göra den lokala bokhandeln till ett bättre alterna-tiv än de billigare alternativen.I en reservation tar man upp distributionsstödet.Stödet har bara funnits , och innan viföreslår nya insatser är det rimligt att avvakta och sehur det fungerar. När det gäller förslaget i reservatio-nen om stöd till distribution av nordisk litteratur finnsdet ett sådant stöd inom ramen för det nordiska sam-arbetet. Men jag är den första att medge att mer kangöras för att öka intresset för nordisk litteratur. Jagtycker dock att är det bästa forumet.I en reservation föreslås att projektet förstabibel på sydsamiska ska förverkligas. Det är självklartangeläget att litteraturutgivning på minoritetsspråkstöds. Regeringen har i propositionen Nationellaminoriteter i slagit fast att de nationella mino-riteterna särskilt ska beaktas när det statliga kultur-stödet till bl.a. tidskrifter fördelas. Konstitutionsut-skottet behandlar propositionen under hösten.Den sista reservationen föreslår tidskriftsstöd tilltidningen . Dessutom föreslås ändraderegler så att stöd till tidskrifter på samiska, finska ochromani chib särskilt beaktas när bidrag beviljas.Som ni vet bereds frågan om presstödet inomkonstitutionsutskottet. Som utskottet konstateraromfattas dock inte Samefolket av presstödet eftersomdet är en månadstidning. Om planerna på tätare ut-givning blir verklighet får ta ställ-ning till eventuellt stöd. Som jag sade när jag kom-menterade reservationen om stöd till projektet bibel på sydsamiska tas frågan om kulturstödupp i propositionen om nationella minoriteter.Med detta yrkar jag bifall till hemställan i utskot-tets betänkande i dess helhet och avslag på samtligareservationer.Anf. 178 () re-plik:Fru talman! talade i sitt anföran-de om reservationen kring bibliotekslagen men cite-rade inte helt rätt. Det står att bibliotekslagen "i stortsett" är till intet förpliktande. Det finns alltså litegrann i det hela.Den andra delen gällde risken för att effekten bliratt kommunerna lägger sig på miniminivån. Jag villsäga att vi använder ordet "dessutom".Det är intressant att veta lite grann om vad AgnetaRingman menar med självstyrelse. I ut-skottsmajoritetens text, på s. 3, hänvisar man till vadmajoriteten i kulturutskottet tyckte 1996/97 apropåplaner för biblioteksverksamheten. Där sägs det attutskottet vill tillägga att regeringens övervägande -då handlar det om biblioteksplaner - bör ske medbeaktande av principen om den kommunala självsty-relsen. Där har majoriteten alltså hänvisat till kom-munala självstyrelsen. Sedan vill man uppenbarligenskärpa bibliotekslagen, som drabbar den kommunalasjälvstyrelsen.Anf. 179 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja säga så här: Vi harsatsat ganska mycket på läs- och litteraturpolitikenunder . Det har börjat ge positiva ef-fekter. Att vissa kommuner har föredragit att lägganed filialer tror jag inte bara beror på att vi infördebibliotekslagen, utan det beror väldigt mycket på denkommunala ekonomin. Den har varit väldigt besvär-lig för många under de senaste åren.Jag är medveten om larmrapporterna om filial-nedläggningar som har tagit upptidigare. Min övertygelse är att det i detta läge ärväldigt viktigt att satsa på biblioteken. Jag hoppasnaturligtvis att kommunerna själva kan inse detta.Sedan vet både och jag att det åena sidan finns krafter som verkar för avskaffande avbibliotekslagen, å andra sidan starka krafter som villförtydliga och skärpa bibliotekslagen. Denna frågabereds nu inom . Jag ser ingen an-ledning att föregripa ett eventuellt förslag därifrån.Anf. 180 () re-plik:Fru talman! Vi är helt eniga om satsningen på läs-ning och liknande. Där finns det inga skillnader. Dethandlar inte om bibliotekslagen.Landstingssidan kan jag lite bättre än kommunsi-dan. Om jag har förstått det rätt har neddragningarnainom kulturområdet faktiskt varit mindre än inomandra områden - kärnområden - inom landstingen.Det visar att det finns kloka landstingspolitiker. Jagtror att det finns kloka kommunpolitiker också. Där-för bör vi överlåta till dem att handha denna fråga.Anf. 181 () replik:Fru talman! Jag menar också att vi med en bibli-otekslag faktiskt hävdar medborgarnas rättigheter idialog med kommunerna. Jag kan inte säga här omdet behövs en skärpning av bibliotekslagen. Men denfinns , och vi ska utvärdera vad som har hänt.Jag tror inte heller att det som vi båda befarar baraberor på att det finns en bibliotekslag.Anf. 182 () replik:Fru talman! Jag ska inte ge mig ut på några se-mantiska utflykter, men jag kan liksom LennartKollmats konstatera att den motsägelse som AgnetaRingman ville läsa in i reservationen inte finns. Denkan man bara läsa in om man hoppar över det somhon hoppade över, och det tyckte jag inte var riktigtschyst att göra.Agneta sade att hon hoppas att kommu-nerna själva kan inse vad de ska göra. Det ärdet också vi tror att de kan. Därför behövs det intenågon lag.Jag kan bara konstatera att vi inte hade fått någonbibliotekslag om kulturministern fortfarande hadehetat . Er gamla kulturminister klara insikten att man inte ska ha något sådant.När det gäller frågan om dyslexi kan jag säga attjag har tagit upp denna i ett antal frågor i kammarenoch i och motioner. sade som svar på enfråga som jag riktade till honom en gång att varjekommun själv ska se till att dess lärare kan ge denrätta undervisningen. Att man skulle ha en särskildsatsning på dyslexi när det gäller lärarutbildning villehan inte vara med om.Jag kan konstatera att vi nu är inne på ett områdesom berör ett annat utskott. Med tanke på hur dereagerade senast vi gjorde det ska jag inte säga mer,men det är väldigt viktiga frågor som hänger ihop.Det är synd att vi inte kan ta dem över utskottsgrän-serna. Biblioteken och dyslexin kan hänga ihop på sittsätt, men frågan om dyslexi är framför allt en utbild-ningsfråga som gäller lärarsidan.Anf. 183 () replik:Fru talman! Jag har inte så mycket mer att läggatill vad nu har sagt.Anf. 184 () replik:Fru talman! Precis som på många andra områdenvar det från början föreningar och folkrörelser sombyggde upp biblioteksverksamheten i . Såsmåningom blev det en angelägenhet för kommuner-na. Min fråga är om och socialde-mokraterna anser att det är positivt om en förening återigen vill ta över biblioteksverksamhet. Räk-nas det som riktig verksamhet, eller lever man dåenligt lagen inte upp till kravet att det ska finnasminst ett bibliotek i varje kommun? Det är min enafråga.Den andra gäller tidskriftsstödet till tidningenSamefolket. Jag undrar vad socialdemokraterna vill.Det ges så motstridiga budskap. I en proposition sägsdet att det är viktigt och att man vill ge stöd, men närbudgeten kom lyckades jag inte hitta något stöd. Omjag har fel vill jag gärna att korrige-rar mig.Anf. 185 () replik:Fru talman! När det gäller den sista frågan vill jagsäga att det finns stöd. Vi har inte mer pengartill att utöka detta stöd. Det får man titta över inomPresstödsnämnden eller inom när detgäller kulturtidskrifterna. Hur ska detta stöd fördelas?Det finns vissa kriterier som säger hur detta stödska fördelas.Jag kan inte svara på frågan om föreningar skakunna ta över bibliotek.Anf. 186 () replik:Herr talman! Presstödet höjs i regeringens budget-förslag , men jag har inte kunnat hitta ettställe där man nämner att man vill utöka stödet tillkulturtidskrifter eller till denna speciella tidning. Minfråga är om man skulle vilja det eller om man inte harnågon åsikt i ärendet utan helt och hållet överlämnartill att bedöma detta.Min andra fråga kan jag alltså inte få svar på.Anf. 187 () replik:Herr talman! Det är naturligtvis Presstödsnämn-den som ska fatta beslut om de ansökningar somkommer in om tidskriftsstöd. I detta läge gäller dekriterier som redan har fastställt.Det finns inga nya pengar till det.Anf. 188 ():Herr talman! Trots att det finns risk för att jag intekommer att tala en korrekt svenska ska jag hålla mittanförande.Det är nu vi debatterade svenskspråkvård i kammaren senast; det var i slutet av denförra mandatperioden. Då avslogs ett förslag frånVänsterpartiet som liknade det som vi debatterar . Tongången var då en helt annan. Då blev vi iVänsterpartiet anklagade för att vi alltid skulle varalite bättre än alla andra, att vi inte nöjde oss med de500 som den svenska språkvården skulle få.Jag tror att man inte riktigt förstod vad vårt förslagegentligen innebar. Därför är jag extra glad överatt förslaget, nu när vi har lagt fram det igen underden nya mandatperioden, har vunnit gehör.Vi kan konstatera att alla representerade partier ikulturutskottet ställer upp bakom vårt yrkande. Vi äröverens om att de som har till sitt förfogande för språkvårdbehövs. Vi är också överens om att det krävs ytterli-gare åtgärder. En parlamentarisk utredning ska därförtillsättas. Den ska bestå av experter och politiker somgemensamt ska arbeta fram ett handlingsprogram föratt ge alla i , oavsett språklig och social bak-grund, likvärdiga möjligheter att tillägna sig detsvenska språket.Vi, alla partier, är överens om att en utarmning avdet svenska språket breder ut sig i samhället. Det skerfrämst bland ungdomar men också bland vuxna sombor i områden med en stor andel personer av utländskbakgrund och även i andra socialt utsatta områden. Vianser att språkutarmningen utgör ett socialt och de-mokratiskt problem.Vad är det då för problem vi ser, och varför harVänsterpartiet lagt fram det här förslaget? Jag ska geett exempel:En 16-årig pojke sitter i förhör på polisstationen.Vi kan kalla honom . Kompisarna i gänget harredan blivit förhörda. Det gäller klotter och vandalise-ring. Poliskvinnan ställer en del frågor. Han svararenstavigt: "Nä ... öh ... böh". Hon skriver utförhörsprotokollet och lägger fram det för förett godkännande. Han låter blicken gå över sidan somom han skulle läsa. Sedan skriver han under. ären av dem som aldrig lärde sig läsa ordentligt. Han ärdyslektiker.Vi kan konstatera att klasskillnaderna i samhälletblir oerhört tydliga just när det gäller språket. Ävenom det, som i fall, inte är fråga om någonunderklass i vanlig mening kommer ofelbart denperson som inte kan hantera svenska språket i tal ellerskrift att hamna utanför. Det minskar också dennesmöjlighet till delaktighet i samhället.Det man talar i eller i kallasibland för ett särskilt språk. Det talas där såväl avinvandrare och deras barn som av infödda svenskar iområdet. Jag tycker inte att det är något fel med det.På sikt berikar språk som Rinkebysvenskan detsvenska språket, precis som så många invandradekulturer och språk har gjort före den. Ändå kan dethär språket vara en nackdel för dem som talar det omde inte behärskar ett språk som fungerar isamhället utanför eller . Det gällerinte minst om de vill göra bruk av sina demokratiskarättigheter. Det gäller också på arbetsmarknaden, ochdet gäller i myndighetsvärlden och i t.ex. rättsväsen-det, som i fall.Hur som helst är ett minimispråk av den typ somjag har gett exempel på ett utmärkt gömställe för demsom har svårt att tillägna sig språket, orden ochstrukturen. Genom att tala i korta kodord som "ah,böh, asså" osv. kan man klara sig undan utan att be-höva visa att man inte kan uttrycka sig och inte för-står precis vad samarbetspartnern menar.Om vi inte ger våra barn, ungdomar och nysvens-kar en gemensam språkkod innebär det i förlängning-en en fara för demokratin. Vi kommer att få ett ökatutanförskap. Därför är det så viktigt att arbetet snabbtkommer i gång, så att alla samhällsmedborgare får enutökad möjlighet att utveckla ett rikt och nyanseratspråk.Jag yrkar därför bifall till utskottets förslag om enparlamentarisk utredning om handlingsprogram försvenska språket. Jag tror att förslaget förutom att detkommer att ge kommunikativa vinster också kan geökad tyngd åt det arbete som ofta harfått utföra i skymundan utan uppmuntran av dem somgivit dem uppdraget.Tack!Anf. 189 ():Herr talman! Det har i den här debatten sagtsmånga kärnfulla ord och satser, och värdefulla syn-punkter har kommit fram.Det handlar t.ex. om att man ska slå vakt om mo-dersmålet, att svenska språket ska hävdas och att viska undvika svengelska, trendorden och ett otidigtoch förråande språk. Det senare är ju det mest okultu-rella som vi kan ta oss för.Herr talman! När det gäller kulturutskottets be-tänkande nr 2 har ju ärendet kommit till en förnyadbehandling. Det återförvisades , och utskottethar haft sommaren på sig att bearbeta det. Jag kanavslöja att det var med spänning jag såg fram emot attläsa detta.Det har föreslagits en rad saker från motionärernasom nu behandlas. Det gäller bokmomsen, biblio-tekslagen, informationsområdet och samarbete mellanskolan och folkbiblioteken. En motion gäller en över-sättning till sydsamiska. På alla punkter yrkas detavslag.Men, herr talman, det finns ändå en strimma avhopp. Utskottet ställer sig bakom en parlamentariskutredning. Jag tycker att det är klokt att den just ärparlamentarisk. Genom årens lopp har vi ju alltförofta varit med om att det har kommit departements-stenciler som inte har fått det folkliga inflytande somdet ofta är värt att ge dem.Jag vill bara kortfattat kommentera den motionsom jag har väckt, Kr238. Den gäller att projektet attge ut på sydsamiska skulle kunnaförverkligas och att det sydsamiska kulturutbudet förbarn och ungdom skulle kunna säkras. Kulturutskottetglider ganska elegant undan och hänvisar till Statenskulturråd som ska pröva frågan och som fördelar stödtill utgivning av litteratur på minoritets- och invand-rarspråk. Utskottet hänvisar också till den offentligautredning , nr 192, som skulle leda fram tillåtgärder. I den utredningen talade man bl.a. om attlitteratur och annat material på bl.a. samiska, finskaoch chib och den kultur som hänger sammanmed språken ska få en tillräcklig andel av det statligastöd som utgår till olika slag av kulturell verk-samhet.Herr talman! Även om man kan säga att det ärkonstitutionellt korrekt att göra sådana här hänvis-ningar vet vi av hävd och erfarenhet att "små" frågoralltför ofta har haft svårt att tränga fram när anslagenhar varit otillräckliga och i en del fall har krympt.Därför tycker jag att det är viktigt att man i ett mång-kulturellt samhälle ser över både formerna och inrikt-ningen när det gäller olika kulturstöd. Särskilt viktigtär det för de små minoritetsgrupperna. Det handlarofta om språklig särart eller om geografisk placering.Peter var för övrigt inne på det när hantalade om de långa avstånden, de geografiska mino-riteterna - det kan man gärna kalla dem - och despråkliga minoriteterna.Jag tycker att också slog fast nå-got värdefullt: Utan tillgång till sitt språk är det oer-hört svårt att hävda sina demokratiska rättigheter. Detär så sant som det är sagt. Därför är det viktigt attsådana här frågor aktualiseras, och det har varit av-sikten med min motion.Jag tycker , herr talman, att den här fråganinte får stoppas undan. Den behöver hävdas. Detgäller självfallet även andra minoriteter. Men samer-na har ju en alldeles speciell situation med flera dia-lekter och språk i sitt område. Sammanfattningsvisvill jag säga att det är värt att vårda vårt kulturarvsom har så många dimensioner. Språket och litteratu-ren har en strategisk position i kulturlivet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )14 § Företagshälsovård m.m.Föredrogsarbetsmarknadsutskottets betänkande 1999/2000:AU2Företagshälsovård m.m. (prop. 1998/99:120)Anf. 190 ():Herr talman! Det folkvalda parlamentets intresseför att denna sena timme diskutera företagshälsovår-dens mysterier förefaller något begränsat, varför jagska försöka fatta mig ganska kort.Den proposition som kammaren vid voteringen har att ta ställning till handlar om företags-hälsovården och innehåller egentligen tre olika saker.För det första vill regeringen införa en lagfäst de-finition av vad företagshälsovård är. Det kan manmöjligen tycka är rimligt. Staten betalar visserligeningenting för företagshälsovården men kräver i ar-betsmiljölagen att det ändå ska finnas en företagshäl-sovård i den utsträckning som verksamheten ocharbetsmiljön kräver. är det så, vilket ocksåunderstryks i alla sådana här förarbeten, att det intefinns någon sådan här generell lagfäst skyldighet attanordna företagshälsovård. Snarare är skyldighetenatt tillhandahålla företagshälsovård något som rymsinom det generella arbetsmiljöansvar som varje ar-betsgivare i vårt land har.Mot den bakgrunden menar vi moderater att det ärolämpligt att nu införa en sådan här lagfäst definitionav vad företagshälsovård är. Det bidrar nämligen tillatt ge företagshälsovården en sorts myndighetslik-nande roll. För oss är det viktigt att företagsvårdenhar varit, är och ska förbli en resurs för företagen ochderas anställda - inte en resurs för samhället, staten.Risken finns också, vilket påpekas av flera re-missinstanser, att företagshälsovårdens arbetssättbegränsas. En lagfäst definition är alltså ägnad, ellerriskerar i varje fall, att förhindra en kreativ utvecklingav företagshälsovården och dess arbetsformer. Motden bakgrunden avvisar vi moderater regeringensförslag om att införa denna lagfästa definition.För det andra gäller det frågan om en renodling avföretagshälsovården. Regeringen vill göra en väldigttydlig och klar avgränsning mellan företagshälsovår-dens förebyggande och rehabiliterande ansvar å enasidan och det som är sjukvårdande verksamhet åandra sidan. Detta är något som ,, Sjukgymnasterna och SAF -tunga remissinstanser - är negativa till. och är också skeptiska.Det finns grund för denna skepsis därför att häl-sovård och sjukvård alltid har gått hand i hand. Detgår inte att dela upp i hälsovård och rehabilitering åena sidan och sjukvård å andra sidan. Företagshälso-vården har varit, och bör förbli, en viktig resurs justgenom sin samlade, förenade, kompetens när detgäller arbetsmiljö, rehabilitering, förebyggande verk-samhet och sjukvård. Vi tror alltså att sjukvården ären nödvändig kompetens och ett nödvändigt inslag iföretagshälsovården.Om den renodling görs som regeringen och Soci-aldemokraterna förespråkar - om man alltså gör entydlig avgränsning och förhindrar företagshälsovår-den att arbeta med inslag av sjukvård i sin verksam-het - riskerar man att utarma företagshälsovårdensom medicinsk specialitet. Man kommer då att göraden mindre intressant för kompetent medicinsk per-sonal och man kommer att försvåra för företagshälso-vården att ta ett samlat helhetsgrepp om arbetstagar-nas hälsa och hälsosituation. Vi tror också att det ärdålig samhällsekonomi att förhindra varje inslag avsjukvårdande verksamhet i företagshälsovården. Vivet ju att den landstingsdrivna primärvården, somalltså är alternativet till de sjukvårdande inslagen,är ganska ineffektiv.För det tredje avvisar vi de åtgärder i regeringensproposition som man vill vidta och som leder tillännu mera snedvridna konkurrensförhållanden i fö-retagshälsovården. Man vill stoppa alla möjligheter -detta följer lite grann av renodlingsresonemanget -för sjukgymnaster och läkare som är verksammainom företagshälsovården att få någon som helstoffentlig ersättning för den sjukvårdande verksamhetsom till äventyrs bedrivs inom ramen för företagshäl-sovården - dvs. en läkare som är specialistkompetenti företagshälsovård ska bli en sorts andra klassensdoktor jämfört med alla andra specialistkompetentaläkare. Han ska aldrig ha möjlighet att få anslutningtill de nationella taxorna och aldrig få möjlighet attbli sponsrad med skattemedel för sin sjukvårdandeverksamhet.Vi inser att det råder en skillnad i fråga om kon-kurrensförhållandena mellan olika typer av företags-hälsovårdscentraler men vi tycker inte att mankommer åt det problemet genom att ytterligare för-stärka det landstingskommunala monopolet på sjuk-vårdande verksamhet. Vi vill i stället gå åt andrahållet och vidga möjligheterna för privatpraktiserandeläkare, också inom specialiteten företagshälsovård, attvinna anslutning till de nationella taxorna.Vi vill också göra konkurrensförhållandena merarättvisa genom att ge olika kategorier av läkare inomföretagshälsovården samma möjligheter att remitterapatienter till landstingen.