prot · GM0970 · 1999-03-17 00:00:00 — som vi vill höja anslaget till dettaområde med ytterligare 50 miljoner, vill vi satsa påbärighetshöjande åtgärder på samma vägområde. Vivill alltså bygga bort flaskhalsar i form av försvagadebroar och andra kapacitetsbegränsande delar av detenskilda vägnätet. Riksdagsmajoriteten har dessvärreavvisat detta krav, varför vi genom vår reservation nr1 än en gång vill markera behovet av dessa insatser.För att för framtiden med större precision än vadsom är fallet och på ett tillfredsställande sättkunna fördela de alltför små anslagen för upprustningav det enskilda vägnätet, föreslår vi i vår motion atten inventering av dessa vägar genomförs med skynd-samhet så att vi kan få ett nytt utgångsläge för attgöra bedömningar. För att åtgärda brister i broar ochandra bärighetsbegränsande brister som då kartläggskan adekvata åtgärder sättas in.Fru talman! På regeringens förslag beslöt riksda-gen 1997 att lagen om enskilda vägar och vägsamfäl-ligheter skulle sammanföras i en för gemensammaanläggningar anpassad lagstiftning för att därefterhanteras enligt anläggningslagen. I samband meddenna förändring yrkade vi moderater att de fastig-hetsägare som genom delaktighet i befintliga samfäl-ligheter och som genom den förändrade lagstiftningenkom att drabbas av nya lantmäteriförrättningar för atterhålla ändring av andelstal skulle hållas ekonomisktskadeslösa.För oss är det en självklarhet att kostnader somförorsakas av samhället också skall bäras av samhäl-let och inte med hjälp av en ny lagstiftning övervält-ras på enskilda människor. I en med ochFolkpartiet gemensam reservation nr 5 begär vi därföratt regeringen med skyndsamhet skall se över deekonomiska konsekvenserna av denna förändradelagstiftning.Fru talman! Visionen om att genom satsningar påsåväl nybyggnation som förbättrat vägunderhåll ochatt med massiv information om det egna trafikan-tansvaret kunna nedbringa antalet olyckor på våravägar är tyvärr på väg att haverera. Ansvaret för den-na negativa utveckling kan säkert fördelas på många,men om vi som politiker har tagit vårt fullt ansvar kanifrågasättas. Målsättningen att bygga bort olycks-drabbade vägavsnitt har på grund av otillräckligaanslag inte kunnat genomföras. Regeringen har i sinaförslag gjort svårbegripliga omprioriteringar.Löftet att förbinda landets största städer med vägav motorvägsstandard har bantats bort. Vi moderaterbeklagar regeringens omsvängning i denna fråga,men vidhåller enligt tidigare ställningstaganden ochenligt reservation nr 6 i betänkandet vårt förslag attfärdigställa objekt vid på 4. Därmedskulle man kunna nå målet en fullständig motorvägmellan och Stockholm.Det ekonomiska utrymme som regeringspartiernahar avsatt i investeringsplanen motsvarar till ingendel det behov som inventerats. Möjligheten att genomandra finansieringsmetoder öka utbyggnadstakten bördärför enligt vår mening prövas även i . P.P.P.eller skuggtullsmodellen, som den också kallas, har iandra länder visat sig vara en framkomlig väg att höjautbyggnadstakten.Att låta privatkapital medverka i framtida in-frastrukturinvesteringar ger enligt vår mening flerafördelar. Nödvändiga utbyggnader kan tidigareläggas,som statens investeringsbudget kan hållaspå en mer rimlig nivå. Med högre vägstandard kanantalet olyckor nedbringas. En ökad konkurrens blandentreprenörer och investerare medför lägrebyggkostnader, och bättre vägar ger svenskt närings-liv ökade konkurrensförutsättningar.Vi moderater är även öppna för att pröva en finan-siering genom trafikantavgifter. Det kan vara enframkomlig väg för att inte minst i storstadsområdenfinna lösningar på trafikproblem som måste byggasbort.Fru talman! Satsningen på upprustning av detsvenska järnvägsnätet präglar 90-talet, speciellt dessinledning. För att järnvägens konkurrenskraft gente-mot andra transportslag skall kunna upprätthållasmåste de banor som inte klarar tafikbelastningenfå sin upprustning. Att snabbt, säkert och miljövänligtkunna transportera såväl stora passagerarmängdersom ökade godsvolymer är ett måste om järnvägenskonkurrenskraft skall kunna upprätthållas. På sammagrunder som framförts beträffande behovet av attknyta samman landets huvudorter med vägar av högstandard, måste den framtida satsningen på järnvägstyras av de ekonomiska incitament som trafikerings-underlaget ger.Satsningar som leder till att de stora godsflödenapå järnväg når exporthamnar och andra internatio-nella knutpunkter ger enligt vår mening bättre ochsnabbare avkastning än att bygga ny järnväg somfrämst konkurrerar med det gods som kaneller transporteras sjövägen.Fru talman! Effektiva, snabba och säkra transpor-ter av människor och gods är några av grundförutsätt-ningarna för vår välståndsutveckling. Det ekonomiskautrymme som vi i vårt land likväl som andra länderkan avsätta för infrastrukturinvesteringar är ochkommer alltid att vara begränsat. Det är därför viktigtatt vi låter ny teknik, nya investeringslösningar ochövrig teknikutveckling med moderna miljöhänsynoch fri konkurrens vägas samman i den nya trans-portpolitik som ger näringslivet nödvändig konkur-renskraft för att våga investera i de nya framtida job-ben i Sverige.Avslutningsvis, fru talman, står vi naturligtvisbakom alla våra reservationer, men för tids vinnandeyrkar jag bifall endast till reservation nr 1.Anf. 105 SKÅNBERG (kd):Fru talman! Också jag väljer att yrka bifall till en-bart en reservation, reservation 6 under mom. 8. Jagstår naturligtvis bakom övriga reservationer.Bland alla dessa fina tankar om vägar och in-frastruktur och behovet av upprustning blir det natur-ligtvis mycket subjektivt vad man väljer ut att talaom. Jag vill bara nämna att vi står bakom den förstareservationen, om bärighetshöjande åtgärder.Vi har blivit uppvaktade i och i trafikut-skottet om de leriga vägarna i stora delar av Norr-landslänen som varken bär eller brister när tjälen gårpå vårkanten. Även har konstaterat att detfinns ett stort behov av bärighetshöjande åtgärder påenskilda vägar även om en del kunnat uträttas medhjälp av tioårsprogrammet. självt har kon-staterat att det ordinarie statliga bidraget till enskildväghållning inte räcker till stöd till sådana åtgärder.Mot den bakgrunden och med hänsyn till det en-skilda vägnätets avgörande betydelse för näringslivetoch för människorna som är bosatta på landsbygdeninstämmer vi med texten i reservation 1.Så kommer vi till frågan om ochE 4:an. har i sitt förslag till nationell väg-hållning för tagit upp projektetförbifart . förslag innebar att 21km av förbi skulle byggas ut tillmotorvägsstandard i en delvis ny sträckning. Projek-tet beräknades kosta och skulleenligt planeringen genomförts under perioden 2002-2007.Nu vet vi alla smärtsamt att regeringen har i sittfastställandebeslut lyft ut detta projekt ur väghåll-ningsplanen och i stället lyft in , som av entanke mitt under valrörelsen, med en kostnad på 138miljoner kronor. Det tycker vi är olyckligt. Bakgrun-den är att praktiskt taget hela är utbyggd tillmotorväg. Här blir det en flaskhals. Att på en begrän-sad sträcka av kanske viktigaste transportlednöja sig med en lägre standard är enligt reservanter-nas och också mening inte rimligt.Det må vara siffermässigt korrekt, som regeringenanför, att projektet inte uppfyller något av Vägverketskriterier. Det förnekar vi inte. Men fakta i form avtillgänglig olycksstatistik talar ett tydligt språk. Det ärinte för inte som vägen kallas Dödens väg. Vägver-kets statistik visar att på den aktuella sträckan inträffade det 488trafikolyckor med 9 dödade, 28 svårt skadade och 91lindrigt skadade.Låt oss nu blicka framåt. Statistiskt sett kommerunder den nu löpande planeringsperioden 10 männi-skor att dödas, ca 110 att skadas svårt och ca 125 attskadas lindrigt. Man kan lugnt säga att det finns godatrafiksäkerhetsmässiga skäl till att bygga ut sträckantill motorväg.Inte nog med detta. I bygden runtomkring Mar-karyd sviktar förtroendet för oss politiker. Det blirbesvärande konsekvenser med det beslut som majo-riteten har fattat för kommun och dessinvånare. Det har varit en omfattande demokratiskprocess. Det har medverkat ca 400 markägare, kom-munen, övriga myndigheter och intresseorganisatio-ner, och har projektet förts fram nära nog tillbyggstart. Det har kostat . De 20miljonerna, fru talman, är kastade i sjön om man inteeffektuerar vad planeringsarbetet har lett fram till.Även kommunen och privata intressenter har av-satt betydande resurser för att skapa förutsättningarför genomförandet. Detaljplaner har fått omarbetasoch anpassats till planering och flerafastighetsägare, därav för sysselsättningen väldigtbetydelsefulla företag, kan inte få bygglov eftersomfastighetsbildningen och detaljplanerna inte stämmeröverens.Därför, fru talman, yrkar vi bifall till reservation6.Jag vill också säga några ord om Europabanan.Europakorridoren är ett projekt och en frivillig sam-manslutning av och ,, , , ochLjungby kommuner samt medtanke på en sammanhängande förbindelse från Hel-singborg upp till . Vi vill lyfta betydelsenav Europabanan. Vi vill att regeringen bör uppdra åtBanverket eller åt en särskild utredningsman att ge-nomföra en studie av Europabanan.Fru talman! Jag vill lyfta fram en viktig del avlandets, nämligen och östra , in-frastruktur. Nordöstra och östra samt Blekingehar betraktats som en återvändsgränd.Med 1989 och de politiska föränd-ringar som har inträffat i harnya förutsättningar skapats för ett ökat handels- ochkulturutbyte med länderna på andra sidan Östersjön.Östra och närhet till dessa folkrikaregioner har gett nya möjligheter, och de skånska ochblekingska hamnarna har åter blivit en naturlig portför Öst- och Centraleuropa.Nu kräver vi kristdemokrater en omfattande upp-rustning av infrastrukturen i och östra att de vackra orden i regeringsförklaringen somtalar om vikten av Östersjökontakterna skall realise-ras.Det är några viktiga projekt som jag vill nämnahär i avslutningen av mitt anförande och som börgenomföras för att och östra skallkunna spela sin viktiga roll som port mot Öst- ochCentraleuropa.Kustbanan mot och skallelektrifieras för att den positiva trafikutvecklingenskall fortsätta.Med Sydostlänken, en ny järvägssträckning frånOlofström till Kustbanan, skulle gods på Södra stam-banan kunna länkas av vid för att gå nedåtEuropa via hamnen i Karlshamn.Kust-till-kust-banan mellan och via menar vi kristdemokrater bör rustasupp.Beslutet om elektrifiering av järnvägssträckanYstad-Simrishamn måste effektueras. Vitycker att den nedlagda järnvägen mellan Kristianstadoch och vidare ned mot behöver sättasi skick och åter tas i bruk för att undvika flaskhalsar itransportnätet.Europaväg 22 genom bör byggas ut tillfyrfilig väg med mittbarriär genom hela länet. Ocksåsträckningen mot är i behov av åtgärder.Det är ett nationellt intresse att väg 30 mellanJönköping, och rustas upp och klas-sas om till med anslutning till E 77 i Gdy-nia.Fru talman! Vi vill betona vikten av infrastruktu-rer i sydöstra och i för att de mål somregeringen har satt upp och som vi håller med omskall effektueras. Vi vill att detta skall beaktas i sam-band med den kommande revideringen av den tioåri-ga infrastrukturplanen.Anf. 106 ():Fru talman! har vi talatom vikten av väl fungerande IT-trafik för att samhäl-let skall utvecklas och fungera väl. har turenkommit till det mer traditionella väg- och järnvägs-nätet, som också måste hålla en hög och jämn stan-dard om samhället skall fungera väl. Det är grundenför dagliga arbetsresor och person- och varutranspor-ter över hela vårt land i mycket stor omfattning.En bra vägstandard är av avgörande betydelse föratt devisen om att hela skall leva skall hanågon mening. har vi kunnat konsta-tera hur de stora satsningarna inom kommunika-tionsområdet gjorts på jätteprojekt i anslutning till demer tätbefolkade delarna av vårt land medan det fin-maskiga vägnätet - länsvägar, mindre vägar och en-skilda vägar - fått klara sig med mindre pengar.För någon vecka sedan hade trafikutskottet ettlänsbesök i då vi i kontakter med länsled-ning, kommuner, företagare och andra fick väldigttydligt beskrivet för oss vilken betydelse det har attde dagliga kommunikationerna fungerar väl och attvägnätet är väl utbyggt, väl underhållet och fungerarbra.Vi har också haft en uppvaktninghär i från Jämtlandsregionen, länssty-relse och enskilda, som har påtalat hur vägnätet ser uti den delen av landet. var utskotteti och konstaterade att även där finnsstora brister i vägnätet.Investeringar som har gjorts i infrastruktur avdetta slag lätt gå förlorade om de inte följs av insatserför drift och underhåll. Väg- och järnvägskapitaletmåste förvaltas på sådant sätt att värdet av gjordainvesteringar inte urholkas. För att upprätthålla ensådan princip krävs naturligtvis en långsiktig strategiför drift och underhållsåtgärder.Upprustningen av vägnätet är en ytterst angelägenregionalpolitisk fråga av avgörande betydelse förmöjligheten att utveckla ett decentraliserat samhälledär hela landet lever och utvecklas.Dåligt underhållna vägar är till stort men för deboende och näringsliv utmed vägarna. För att vid-makthålla vägkapitalet måste drift och underhållsåt-gärder prioriteras. Avstängningar eller dålig fram-komlighet innebär betydande merkostnader för nä-ringslivet. Längre restider, försämrad framkomlighetoch högre underhållskostnader drabbar både männi-skor och företag.En av reservationerna i betänkandet handlar ombärighetshöjande åtgärder. Det är viktigt. Det handlarom tjälsäkring och beläggning av grusvägar som är avmycket stor betydelse. Andelen vägar som avstängspå grund av tjällossning måste kraftigt reduceras, inteminst med tanke på skogsindustrins transportbehovoch de enskildas möjlighet att bo och verka på lands-bygden. Vi har ju fått bevittnat att det har gått så långtatt man under de känsliga årstiderna vår och höst, dåvägen varken bär eller brister som Skånbergsade, försöker hitta någon timme då detfaktiskt är så kallt att det är tjäle i backen så att mankan köra. Men det får, enligt min mening, absolut intebetyda att man drar ned på underhåll och bärighets-höjande åtgärder bara därför att man har uppfunnit enny metod att faktiskt komma fram på vägen. Det ärviktigt att vägarna håller en hög och jämn standard.I finns det drygt 2 allmän vägsom inte är hårdbelagd. Detta finmaskiga vägnätutgör en betydande verksamhetsförutsättning för enväldigt stor del av vår industri och vårt näringsliv.Detta vägnät utgör också start eller slut på flertalet avde transporter som utförs. Om investeringar i störretransportförbindelser skall få avsedd effekt är ocksåvidmakthållandet av det finsmaskiga vägnätet avstörsta betydelse.Fram till för någon vecka sedan hade vi trott attSveriges vägnät består av statligväg, 3 kommunala gator och vägar och ca28 enskilda vägar. Vid ett besök uppe i Gäv-leborg, som jag refererade till tidigare, hävdade enledande företrädare för att det är fel.Vi har inte vägar här i landet, utanvi har vägar här i landet, och borde väl vara de som kan mäta väglängder, såvi får väl anta att den uppgiften är korrekt. Det finnsalltså vägar i landet.Det är inte heller enskilda vägar, utandet är över enskilda vägar enligt . Det illustrerar väldigt tydligt vikten av attvi faktiskt avsätter resurser som räcker till för attunderhålla detta vägnät. Det enskilda vägnätet, alltså40 vägar, är för många boende på landsbyg-den förbindelsen till det allmänna vägnätet. Det stats-bidragsberättigade enskilda vägnätet berör ca 1 mil-jon av befolkning och av dentotala skogs- respektive åkerarealen. Var fjärde gods-eller persontransport genereras från de enskilda vä-garna. En stor del av alla transporter som sker startareller slutar på en enskild väg. Bidragen till de enskil-da vägarna är en liten men väldigt viktig del för attupprätthålla en stor tillgänglighet till natur och rekre-ation.Fru talman! Låt mig därefter övergå till att kom-mentera några av reservationerna. ochTuve Skånberg har kommenterat några reservationersärskilt, och jag tänkte därför koncentrera mig påreservation 5 och reservation 8 som jag yrkar bifalltill.Reservation 5 handlar om förrättningskostnader.Genom riksdagsbeslutet upphävdes julagen om enskilda vägar. I korthet innebär lagstift-ningen att vägföreningar och vägsamfälligheterfr.o.m. anses utgöra gemensam-hetsanläggningar enligt anläggningslagen. Därmedmåste man också göra nya förrättningar för att fast-ställa andelstal, och det skall ske senast vid utgångenav . Detta innebär naturligtvis kostnader sominte är uppkomna i den enskilda vägföreningen utanär uppkomna på grund av ett riksdagsbeslut. Vi me-nar därför att det inte är rimligt att denna kostnadskall läggas ut på de enskilda väghållarna utan att detär ett samhällsansvar att försöka hjälpa till med detta.Därför yrkar jag bifall till reservation 5 om förrätt-ningskostnader.Europabanan har redan kommenterats en del. Dethandlar alltså om ett projekt, den s.k. Europakorrido-ren, som har många olika intressenter. Det är ingentvekan om att detta projekt är angeläget. Det bör in iplaneringsprocessen nu för att kunna förverkligasunder nästa tioårsperiod. Det finns en motion frånEskil , centerpartist från , i dettaärende, och jag yrkar därmed bifall till reservation 8.Sedan vill jag säga några ord om förbifarten Mar-karyd på , som också har kommenterats här tidiga-re. Vi har haft en uppvaktning i utskottet av företräda-re för kommun som väldigt tydligt harbeskrivit hur angeläget detta projekt som omfattar tvåmil är. Det är på något sätt nästan absurt om detta nuskall lyftas ut ur den pågående planeringen. Vägver-ket har lagt ned på planeringen,och kommunen, enskilda markägare och företagarehar hjälp till och försökt få fram detta projekt så attdet nu skall kunna förverkligas inom ett eller annat år.Då väljer regeringen att lyfta ut det hela. Vi vet sam-tidigt att olycksstatistiken för detta vägavsnitt visaratt det har skett väldigt många dödsolyckor ochmånga olyckor med svårt skadade där under de se-naste åtta åren - 9 dödade, 28 svårt skadade och 91lindrigt skadade. Det borde väl ändå vara en tanke-ställare för oss alla när vi ser hur tydligt ett vägavsnittdrabbas att kunna säga tydligt och klart att vi inte kanvara med om detta och att vi måste ta vårt ansvar, isynnerhet när planeringen har kommit så långt så är beredd att sätta spaden i jorden. Det kommerdå att upplevas som mycket märkligt av lokala ochregionala företrädare om man nu skjuter detta framåtoch får nya stora kostnader för att planera detta pånytt. Jag står alltså bakom reservation 6 liksom reser-vation 1, men tidigare talare har redan yrkat bifall tilldem.Fru talman! Med det anförda yrkar jag alltså bifalltill reservationerna 5 och 8.Anf. 107 ():Fru talman! Samhället behöver av många skäl ettväl fungerande vägnät. Under den borgerliga satsades det på att förbättravägnätet, och på många håll höjdes vägarnas standardoch kapacitet. Detta var välkommet då våra vägarlänge hade eftersatts under 1980-talet.Vägarna i hela landet måste hålla en sådan stan-dard att trafiksäkerheten garanteras och transportertill och från industrin kan upprätthållas. En god stan-dard är en förutsättning för att hela skall levaoch utvecklas samt för att vi skall kunna få ett före-tagsklimat som gör att sysselsättningen och välfärdensäkras inför framtiden.Ett allvarligt flaskhalsproblem är den bristfälligabärigheten hos många vägar. Detta är av stor betydel-se främst för skogsindustrins råvaruförsörjning menockså för exempelvis åkerinäringen.Underhållet är av väsentlig betydelse i ett sam-hällsekonomiskt perspektiv. De stora investeringarsom görs skall vårdas väl.Underhållet är även av stor betydelse för fram-komligheten. Detta illustreras varje vår då problem ofta uppstår med av-stängda vägar i stora delar av , västra till och norra förhoppning är att regeringen snarastskall komma med ett förslag till åtgärder för att för-bättra underhållet och standarden på de utsatta delar-na av vägnätet i hela vårt land.De tunga transporterna kommer alltid att behövas,och då måste vi se till så att vägarna är av en sådanstandard att transportörerna kan utföra sitt arbete påett för dem nödvändigt ekonomiskt säkert och brasätt.Sverige måste också se till så att våra s.k. huvud-vägar som sträcker sig mellan de nordiska huvudstä-derna, t.ex. Stockholm-Malmö-Köpenhamn, Köpen-hamn-Göteborg-Oslo, samt Stock-holm-Luleå och , håller ensådan standard i hela sin längd som man kan kräva avdessa nationella sträckor. Detta gäller även riksväg 45i hela dess längd genom som håller en myck-et låg standard. Detta är exemplet på vägen som byterskepnad på sin färd genom - först som , sedan från svenska gränsen som omväxlanderiksväg, dålig landsväg och byväg med urusel stan-dard som borde skämmas över.Europaväg 6 har diskuterats i denna kammare vidett flertal tillfällen, under en inter-pellationsdebatt. Då gavs inga positiva uppgifter omen snabb utbyggnad av denna olycksdrabbade väg.När äntligen har bestämt sig för utbyggnad avdenna väg till motorvägsstandard tvekar man i Sveri-ge, där vi förut har varit ganska klara över utform-ningen av vår vägstandard.Jag undrar hur många som skall behöva mista sinaliv eller skadas svårt innan vi får fram ett slutgiltigtbeslut om en utbyggnad av denna väg till motorväg.Senast i söndags kväll inträffade en olycka med last-bil och personbil, där ett äldre par miste sina liv. Detgår snart inte utan en olycka med dödligutgång. är det givetvis ännu värre.När skall regeringen ta sitt ansvar och se till attVägverket får fram pengar för att fortsätta dennaombyggnad? Alla olyckorna kostar mängder av peng-ar för staten.Liknande sträckor finns, som förut nämnts, på E 4och på Vänersborg-Trollhättan-Uddeval-la. Jag skulle här kunna göra en lång plädering förbehovet av att mycket snabbt göra något för att fåtrafiksäkrare vägar som kan rädda liv.Fru talman! Våra järnvägar är givetvis en mycketviktig del av infrastrukturen i vårt land. För tillfälletär ganska många projekt på gång, speciellt i med och ,men också längs den nordöstra kusten.Ett annat viktigt projekt är Götalandsbanan Göte-borg-Landvetter-Borås-Jönköping och vidare tillStockholm. Regeringen bör undersöka möjligheternaatt genomföra detta projekt. Vi utgår också från attdet kommer någon form av lösning av Väst-kustbanan genom eller förbi Hallandsåsen.Med detta, fru talman, hoppas att Nä-ringsdepartementet skall ta sitt ansvar och arbeta hårtoch fort för att ta fram förslag och pengar för att kun-na verkställa påbörjade och nödvändiga förslag inomden infrastruktur som har med vägar och järnvägar attgöra. Det gäller att spara liv eller långa sjukhusvistel-ser samt att få fram snabba förbindelser inom vårtland och med våra grannländer och det övriga Euro-pa.Jag stöder de reservationer som harställt sig bakom i detta betänkande men yrkar bifallendast till reservationerna nr 1 och nr 4.Anf. 108 ():Fru talman! Det är ofta stimulerande att arbetasom trafikpolitiker. Trafikpolitiken är ett stort områ-de, som många är intresserade av. När man är ute ilandet träffar man mycket folk, man får stimulerandebesök osv.I det betänkande som vi nu debatterar behandlas,som vi har hört, regeringens skrivelse om investe-ringsplanerna för infrastrukturen och ett stort antalmotioner. hade räknat ut att det var158 motioner, och det kan stämma. Vi har alltså haftett ganska digert arbetsmaterial till vårt förfogande.Vi har också fått ett stort antal uppvaktningar ochmånga skrivelser med krav på satsningar. Vi har tagitemot krav på ökade resurser till i stort sett alla områ-den. Det har handlat om extra resurser till järnvägar,länsvägar, grusvägar, motorvägar och enskilda vägarliksom om andra projekt i det nationella stamvägnä-tet.Man måste erkänna att det inte alltid är lika sti-mulerande att tvingas konstatera att det ekonomiskautrymme som vi har att disponera för infrastruk-tursatsningen inte räcker till för att genomföra alla deför trafiksäkerheten, framkomligheten och miljönangelägna projekt som föreslås i motionerna.