prot · GM0942 · 1999-01-20 00:00:00 — Det motsvarar lite mer änhela befolkning, och det motsvarar mer änBohusläns befolkning, som allesammans står i situa-tioner av hög arbetslöshet.Till detta skall läggas att vi dessutom har männi-skor i kunskapslyft och att människor är förtidspen-sionerade av arbetsmarknadspolitiska skäl.Varslen ökar. Den totala arbetslösheten beräknas år 1999vara . Tillväxttakten minskar.Trots den höga arbetslösheten uppger enligt un-dersökningar 7 av 10 företagare sig ha problem medrekryteringen. Kan man ge arbetsmarknadsutbild-ningen ett sämre betyg?Vad gör då regeringen, som suttit , åtarbetslösheten? Jo, i stort sett ingenting. Inga förslagkom i budgeten, och inget finns i propositionslistanför våren. Det finns en sak: lag omutstationering av arbetstagare. Det står på Näringsde-partementets propositionslista, vad det nu kan varaför någonting.Detta är skrämmande. Ändå är arbetslösheten ro-ten till mycket av ekonomiska problem ochtill att välfärden krackelerar. Arbetslösheten kostar ca150 miljarder kronor . Det är ungefär likamycket som skola och vård kostar. Varje arbetslöskostar samhället 130 000 till . Det är dekostnader som staten har, men de största problemenhar faktiskt den enskilda människan som inte harnågot jobb och som dessutom får en sämre ekonomi.Hur vill då vi moderater lösa arbetslösheten ochöka välfärden? Till skillnad från regeringspartiet harvi en politik på detta område, vilket vi har framfört iflera av våra motioner. Låt mig ändå upprepa den.Vi vill sänka skatten på arbete. Vi vill ha en mar-ginalskatt på högst . Vi vill ta bort dubbelbe-skattningen. Vi vill sänka skatt på kapital och förmö-genhet. Vi vill att man skall kunna göra skatteavdragför hushållstjänster. Jag vill återigen upplysa omexemplet med Humlan i , som har visat attdet framför allt är tvåbarnsfamiljer och pensionärersom vill ha detta system, och att det kan ge bortåt50 000 till 100 000 jobb.Vi vill ha en flexiblare arbetsmarknad, innebäran-de att regler ej får vara hinder för rörlighet och till-växt. Vi vill ta bort hinder som försvårar för företagatt starta och att växa. Vi vill ha enklare regler. Vi villfå fler alternativ inom sjukvård, inom äldreomsorgoch inom barnomsorg och skola, inte minst för kvin-nors skull. Det ger faktiskt kvinnor fler möjligheter,och de skulle inte vara hänvisade till det monopolsom många är hänvisade till . Därmed får deockså sämre löner. Det har i undersökningar frånKommunförbundet visat sig att många känner enstörre arbetsglädje framför allt inom den privata sjuk-vården än inom monopolet.Vi vill införa en solnedgångsparagraf. Vi vill för-ändra turordningsreglerna. Vi vill införa individuellaavtal. Vi vill förbjuda sympatiåtgärder. Vi vill ta bortfackets blockadmöjlighet mot ensamföretagare ochtvånget att teckna kollektivavtal.Vi avvisar alla planer på att man genom lagstift-ning skall kunna ange nya villkor för arbetstider. Detskall avgöras av den enskilde och företaget. Vi vill halärlingsutbildning för ungdomar. Vi vill ha satsningpå kunskap i skolan.Detta är några av de åtgärder som vi föreslår föratt få fart på . Till skillnad från regeringen harvi alltså förslag till hur fler jobb kan skapas så attarbetslösheten minskar. Det innebär att fler får jobb.Det blir mindre utgifter för staten, ökade skatteintäk-ter och högre välfärd. Men har socialdemo-kraterna sagt nej till våra förslag. Men vi väntar på attnågot skall ske. Enligt tidningar skall något ske, menvad? Blir det sänkta skatter, som statsministern iblandsäger? Accepterar i så fall det? Blir deten borttagning av dubbelbeskattningen? Det ärVänsterpartiets emot, enligt en inter-vju i . Blir det regelförändringar förföretag? Det är LO emot. Följer man Öbergs utred-ning om att begränsa konflikträtten? Det är LO emot.Vad gör man för att motverka utflyttning av företag?Enligt vissa i regeringen är det inget problem. Enligtandra är det ett problem.En oenig regering skall dessutom förhandla medVänsterpartiet och , som vill ha arbets-tidsförkortning liksom socialdemokraternas kvinno-förbund. Det handlar om att begränsa övertiden m.m.Miljöpartiet vill ha ett friår, som är på vägbort ifrån.Jag kan förstå varför det inte kommer några för-slag från regeringen. De ministrar som eventuellt villförändra möter, åtminstone enligt vad de säger i tid-ningar, motstånd både bland kolleger i regeringen ochhos sina koalitionspartner, och Miljö-partiet. Och som regeringen diskuteraroch debatterar men ingenting gör ökar arbetslösheten,och välfärden försämras.För svenska folkets skull ber jag slutligen våraministrar och : Görnågonting! Vi inom har, som jag harvisat, bra förslag. Och i och med vår generositet får nigärna använda er av dem.Tack, fru talman!Anf. 199 () replik:Fru talman! Det är faktiskt intressant att lyssna tillKent . Jag har haft förmånen att få göra detunder åren.Han och vissa av de moderata företrädarna kör si-na pamfletter om att hylla de fria marknadskrafternafullt ut utan minsta lilla begränsning.Vi fick höra ett helt batteri. Det gällde allt frånflexibla arbetsrätter till att man skulle sänka skattenoch sänka skatten och ytterligare sänka skatten på alltoch för alla. vill man göra allt åt alla, inteminst på det mycket viktiga välfärdsområdet.Jag är stark i min övertygelse när det gäller hurviktig den generella välfärden är som omfattar allautan hänsyn till plånbokens tjocklek.Förmodligen glattar han väl över de individuellamedborgarkontona också.Kent ! Hur skall ni finansiera detta, om ninu vill göra allt åt alla och ni tar bort skattebasen?Det är min ödmjuka fråga.Ni hade ett fullskaleexperiment 1991-1994. Vi serfortfarande sviter efter dessa år.Tack!Anf. 200 () replik:Fru talman! Pamfletter är det inte. Jag ville fak-tiskt visa att vi har en politik. Vi har väntat på social-demokratiska förslag . Då räknarjag inte RAS och sådana misslyckade förslag somnågonting som ger arbetsmarknadspolitiken någotinnehåll och har minskat arbetslösheten. Därför togjag upp detta.Om vi får i gång företagsamheten i det här landetminskar faktiskt arbetslösheten. I stället för att denkostar statskassan pengar får vi dels människor iarbete och dels människor som betalar skatt. Och omde betalar skatt, om vi får dem i arbete och om viminskar de utgifter som staten har ger det faktisktmer möjligheter att öka välfärden, som ständigt mins-kar. har det fak-tiskt blivit köer inom sjukvården. Det har blivit för-sämringar när det gäller äldreomsorgen. Och vi harproblem i skolan. Det hade vi inte under perioden1991-1994. Jag vet inte hur länge man skall hållakvar vid detta. Jag vill bara påminna om vad somsades i om , nämligen attnär vi lämnade makten var det en ökning med 1 000jobb . Sedan den socialdemokratiska rege-ringen kom till har det minskat.Anf. 201 () replik:Fru talman! Ert fullskaleexperiment har vi snartställt till rätta. Det var en tredubbling av budgetun-derskotten och en dubblering av statsskulden. Mankan inte smita från de ekonomiska termerna hur somhelst. Detta tar år. Vi varnade för det.Vi konstaterar att vi nu är på rätt väg när det gällerföretagsverksamhet och jobben. Det är i storleksord-ningen hundratusen människor som på ungefär ett årstid har fått arbete.Det här är på gång. Det finns problem i välfärds-samhället. Vi vet om det, men det är viktigt att riks-dagens partier när de lägger fram olika förslag tilllösningar också ser till att de blir finansierade.Ni pratar om dem som betalar skatt. Ni vill jusnart inte att någon skall betala skatt. Frågan är då:Hur skall ni finansiera detta? Det är kärnpunkten.Smit inte ifrån den, . Som jag uppfattardet skall ni i jobballiansen fullständigt släppa mark-naden fri. Det skall inte vara några begränsningar alls.Vad finns då kvar?Anf. 202 () replik:Fru talman! Jag har full förståelse för det social-demokratiska talet om forntid. Vi talar om perioden1991-1994. Ni har ju inget nytt att tala om.Jag var med i en debatt alldeles . Jag frå-gade vad det skulle komma för förslag. Det har ännuinte kommit några förslag. Vi ser fortfarande intenågonting . Jag hänvisade till propositionslistan.Där fanns ett ynka förslag som kommer.Nästan samtliga inom företagsvärlden har gettförslag på förändringar som de säger kommer att gefler jobb. Jag är alldeles övertygad om att det blirmindre pengar att betala ut från den statliga kassanom arbetslösheten minskar. Det borde inte vara såsvårt att förstå. När folk jobbar betalar de skatt. Alltsågår vi från minus till plus i budgeten. Dessa pengarkan då användas till att förbättra den välfärd som harförsämrats.Anf. 203 ():Fru talman! Kvinnorna är mandatperiodens storaförlorare på arbetsmarknaden. Drygt medsocialdemokraterna har pressat tillbaka kvinnornasåväl som företagare som löntagare.Om man gör en jämförelse mellan , då den socialdemokratiska politikenbörjade få genomslagskraft, och motsvarande period1998 visar det sig att 61 000 kvinnor färre hade enfast anställning. Männen står ensamma för hela densvaga uppgången i antalet fasta jobb det senaste året.I dag har en sysselsättningsgrad som lig-ger i ungefärlig nivå med den som gäller för kvinnor-na i . Det handlar om jämfört medungefär . Svenska kvinnor har ju beklagat kvin-norna i och deras ställning.Bara var fjärde företagare i är en kvinna.En SKOP-undersökning, som låtit göra,visar att potentialen för fler företagare är stor blandkvinnorna. Många kvinnor svarar att de någon gånghar funderat på att starta eget men att de har avstått.Varför har de gjort det? Jo, det handlar om krångel,byråkrati och höga arbetsgivaravgifter. Det är de skälsom åberopas av de kvinnor som jag talar med. Det ärförresten desamma som också manliga presumtivaföretagare åberopar.Det är ingen slump att kvinnorna drabbas värst avden förda politiken . Det social-demokratiska motståndet mot förändringar är somstarkast på de områden som skulle betyda mest förkvinnors sysselsättning och företagande.Att kvinnor ges samma möjligheter som män attförvärvsarbeta och ha en egen lön att leva på är denviktigaste förutsättningen för ökad jämställdhet. Detär vi ju alla överens om. Men socialdemokrater ochvänsterpartister vill gärna ha det till att kvinnor gyn-nas av högre skatter och att satsningar på jobb i nä-ringslivet står i motsats till satsningar på vården ochskolan. Vi liberaler vet att det är tvärtom. Sänktaskatter på arbete, mindre krångel och modernareregler ger fler jobb och mer resurser till skolan ochvården. En liberal ekonomisk politik ger kvinnorsamma möjligheter som män, i samhällets alla sekto-rer, till jobb, företagande och en egen rättvis inkomst.I dag är lönen för kvinnor inte rättvis. Det gör attkönsbyte lönar sig bättre än utbildning för kvinnor.Kvinnor lönediskrimineras fortfarande. Det framgårväldigt tydligt av SCB:s utmärkta lilla skrift På talom kvinnor och män . Enligt den följervisserligen kurvorna för kvinnors och mäns löneut-veckling inom olika sektorer samma mönster, menkvinnors löneutveckling ligger alltid under männens.Stora förändringar har ägt rum sedan 70-talet.Kvinnor lönearbetar mer och män mindre. Men kvin-nors löneinkomster är bara omkring två tredjedelar avmännens. Lönesättningen vilar ofta på traditionellamanliga värderingar om arbetets värde och svårig-hetsgrad. Brandmännens jobb värderas högre änvårdbiträdenas för att nämna ett exempel. Så omFrida blir höjs lönen. Men för att blibrandman är omöjligt med tanke på det kompaktamanliga motståndet mot kvinnliga brandmän.Löneskillnadsutredningen kom se-dan. Den lämnar bra faktaunderlag för debatt ochpolitiska beslut. Inget tyder ännu på att utredningensslutsatser blivit inaktuella sedan de presenterades.Därför är det hög tid att dra slutsatser av utredningensviktigaste besked, att mellan och av lö-neskillnaderna mellan män och kvinnor inte kan för-klaras på något annat sätt än att kvinnor diskrimine-ras, detta trots att lagstiftningen förbjuderkönsdiskriminering.Också några av de faktorer som hänförs till sakligtberättigade löneskillnader behöver förändras ochanalyseras. Om kvinnor t.ex. väljer att gå ned pådeltid när barnen är små är det en saklig grund somger dem lägre lön och kanske också gör att andra gårförbi dem när högre tjänster skall besättas.Men det faktum att kvinnor i högre grad än mänväljer deltid är självfallet ett uttryck för traditionellakönsroller. Det är därför som frågan om papparollen,pappaledigheten och möjligheten att köpa hushåll-stjänster har så stor betydelse för att utjämna mänsoch kvinnors förutsättningar på arbetsmarknaden.Det behövs många nya arbetsvärderingsmetoder.De måste vara könsneutrala och lämpade för de olikaområdena på den svenska arbetsmarknaden. Dessaarbetsredskap är av synnerligen stor vikt för att vridalönesättningen bort från dagens diskriminering utanatt för den skull införa centrala system. Det vill viinte ha från sida. I grunden skall löne-sättningen vara fri och individuell. Vid könsneutraltillämpning av denna princip varken gynnas ellermissgynnas kvinnor av individuell lönesättning.Att få bort de orättvisa löneskillnaderna är enmycket viktig uppgift inom jämställdhetspolitiken.Det är också en utmaning som kräver ständig upp-märksamhet och mod att ta till obekväma åtgärder.För att knyta an till mitt tidigare exempel gäller det dåatt se till att vårdbiträden, som ju till allra störstadelen är kvinnor, kan få en lön motsvarande den sombrandmännen har, att man gör en rimlig arbetsvärde-ring av detta.Staten har som arbetsgivare ett särskilt ansvar föratt se till att orättvisa löneskillnader försvinner. Statenkan ju i sin arbetsgivarroll agera ledande utan att förden skull lägga sig i löneförhandlingarna vare sig iden kommunala eller den privata sektorn.Fru talman! Vi i vill att en särskildkommission tillsätts för att ta ett helhetsgrepp påfrågan om orättvisa löneskillnader. En sådan kom-mission skall arbeta vidare med opinionsbildning ochkunskapsspridning. Den skall föra ut idéer och meto-der om hur den lönsamma könsneutraliteten skalluppnås.Anf. 204 ():Fru talman! Jag har begärt ordet för att tala omkvinnors arbetsmarknad. Under valrörelsen och hös-ten har vi diskuterat arbetslösheten.Det är glädjande att fler nu får arbete och att mångasom har blivit arbetslösa har valt utbildning för attbredda sin kompetens och kanske våga pröva någotnytt. Det som oroar mig är att det händer alldeles förlite och att det går för långsamt med förändringen avstrukturerna.Såväl som andra utred-ningar och rapporter visar år att vår könsupp-delade arbetsmarknad ser ut som den gör och att denutjämnas med snigelfart. Könsuppdelningen av ar-betsmarknaden måste brytas på samma sätt som attdeltid skall bli heltid och att vi skall få mer rättvisalöner.Vi s-kvinnor skrev en motion där vi gickigenom de olika områdena och lämnade förslag tilllösningar. Jag skall presentera en del av dem.Riksrevisionsverket har gjort en översyn av de ar-betsmarknadspolitiska åtgärderna ur ett jämställdhet-sperspektiv. Och vad RRV har konstaterat är attkvinnor och män i huvudsak får del av åtgärder iförhållande till deras respektive andel av arbetslös-heten. Men kvinnor och män blir genom åtgärdernaplacerade i för könet traditionella yrken och sektorer.Den könsuppdelning som finns på arbetsmarknadenbestår, något som alltså konserverar arbetsmarkna-den. För att komma till rätta med det här är det nöd-vändigt att inte bara AMS utan alla som arbetar medarbetslösa gör något för att bryta den könsuppdeladearbetsmarknaden.Så till detta med att gå från deltid till heltid. Omkvinnor, unga och gamla, skall kunna välja det livman vill ha och kunna försörja sig är det nödvändigtatt vi också bryter med den här traditionella deltidenoch att heltid blir en norm. Deltidsarbetslöshet ärnågot som drabbar kvinnor till den helt övervägandedelen. arbetar av kvinnordeltid och nästan hälften skulle vilja arbeta fler tim-mar om de bara fick.Det här är ytterligare en kvinnofälla. Om man intekan försörja sig under den mest produktiva delen avsitt liv, hur skall man då kunna försörja sig när manblir gammal och pensionär? Det här blir också vikti-gare nu när vi går in i ett nytt pensionssystem därvarje krona räknas in i en framtida pension. Ingensom jag har frågat säger att det arbete som kvinnorutför är mindre viktigt. Därför är det här ett struktur-problem.När statsrådet besvarade enfråga om ökad sysselsättning för deltidsarbetslösasvarade hon att eftersom företrädesrätten för deltids-anställda har trätt i kraft så sent som den 1 januari1997 var hon inte beredd att redan nu ta ytterligareinitiativ. Hon svarade däremot att man i den kommis-sion som sitter och tittar på rekryteringsfrågorna förvården, omsorgen och skolan naturligtvis också måstebeakta det här med arbetstiden.För att kvinnor skall kunna utvecklas på arbets-marknaden krävs det kompetensutveckling. Kompe-tensutvecklingen i arbetet är orättvist fördelad.Många undersökningar har visat att det är kvinnorna,framför allt inom LO- och TCO-kollektiven, som fårminst del av kompetensutvecklingen. Även här finnsdet alltså ett könsperspektiv. Då är det viktigt att man,när man tittar på kompetensutvecklingen i arbetet ochstärker den, också ger det ett könsperspektiv.Vad gäller lika lön kan vi konstatera att löneskill-naderna mellan kvinnor och män består. Det var ock-så det som var inne på. Hur stora deär varierar, kan man säga, lite grann med yrket. Mendet är alltid så att kvinnor som grupp tjänar mindre.Det finns alltså löneskillnader som beror enbart påkön, och det är naturligtvis oacceptabelt.Vi är glada över de extraresurser som JämO harfått. De ökar deras möjligheter till tillsyn och upp-följning av att arbetsgivarna nu följer jämställdhetsla-gens krav på aktiva åtgärder och jämställdhetsplaner.Men fortsatta insatser måste göras. Här är arbetsvär-dering den metod som är utvecklad och som har givitmycket goda resultat. Både arbetsgivare och fackligaorganisationer är helt överens om detta.Nu är det att man börjar använda de metodersom finns och att man går från teori till handling. Jagskulle önska att alla kvinnor på alla arbetsplatser iSverige initierade frågan om arbetsvärdering hos sinlokala fackliga organisation. Jag har inte stöttpå något ställe där man har diskuterat eller prövatarbetsvärdering för kvinnor och det inte har varit såatt kvinnorna har varit vinnare. Därför är naturligtvisdet här den väg vi har att gå.Men varje steg framåt som vi tar nu betyder attkvinnorna får mer pengar i plånboken, och det är judet som är vitsen med detta. Om vi inte gör någontingkommer kvinnornas situation på arbetsmarknaden attbli sämre. har vi en automatik i vårt lönesystemsom innebär att om man har en hög lön får man löneökning, eftersom löneökningarna ges i pro-cent. Eftersom kvinnorna har en lägre lön får de enmindre löneökning. På det sättet ökar klyftorna i dagigen mellan kvinnors och mäns löner.Därför bör regeringen återkomma med ettförslag på konkreta åtgärder för att minska löneskill-naderna mellan könen.Arbetstidsfrågan är en hjärtefråga för oss s-kvinnor. Vi har debatterat och diskuterat den härfrågan . Därför är det så glädjande att Arbets-marknadsdepartementet och statsrådet har tillsatt en arbetsgrupp som skall arbeta medarbetstidsfrågan. har utsett mig till ord-förande i den här gruppen. Gruppen som sådan harmycket kompetens och kunskaper inom sig. Vi skallgenomföra uppdraget fram till nästa vår.Arbetsgruppen skall bedöma förutsättningarna föroch analysera konsekvenserna av olika arbetstidsför-kortningar. Vi skall lämna löpande information till deövriga partierna. Vi skall också ha en öppen diskus-sion med alla intressenter. Jag ser fram emot många,långa och bra diskussioner här i kammaren fortsätt-ningsvis.Lyssna på detta , som tidigare sade attdet inte händer någonting. Detta är väl väldigt kon-kret vad gäller arbetstidsfrågan.Sedan vill jag bemöta det som om vad vi socialdemokrater säger i skattefrågan.Vi s-kvinnor säger, och har sagt under hela valrörel-sen, att kvinnor aldrig gynnas av skattesänkningar.Förklaringen till det är ju att kvinnor betalar mindreskatt än vad män betalar. För att betala statlig skatt skall man tjäna , och det är inte såmånga kvinnor som gör det. Om man inte betalarnågon skatt kan man inte heller få någon skattesänk-ning.Om vi skall gå in på skattesänkning i kommuner-na vet vi att kvinnorna har det dubbla beroendet. Vibehöver den offentliga sektorns pengar, eftersom detär där vi arbetar. Men vi behöver också pengarna tillden offentliga sektorn eftersom en förutsättning föratt kvinnor skall kunna arbeta är att vi har en bravård, omsorg och skola. Det är därför som skattefrå-gan är så speciell just för kvinnorna.Anf. 205 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! angrep alldeles för hans syn på aborter. Jagskulle gärna vilja att hon utvecklade sin egen utifrånföljande frågor.Preambeln i säger att vi iSverige skall ge lagligt skydd till barn även före fö-delsen. Hur tycker hon att det skall se ut? Jag villfråga: När blir barn skyddsvärda, så som offentligadokument i säger att de skall vara?Jag vill också fråga: Hur ser hon på könsselekte-rade aborter? Hur vill hon undvika dem?Anf. 206 () re-plik:Fru talman! Jag vill först fråga talmannen om jagskall besvara frågor på ett helt annat område. Jag harbegärt ordet för att prata om kvinnors arbetsmarknad.Jag besvarar gärna Skånbergs och de andrasfrågor om familjepolitiken. Men då ger jag mig in påett annat ämnesområde än vad jag har begärt ordetför.Anf. 207 TALMANNEN:Detta är inte en ärendedebatt utan en allmänpoli-tisk debatt. Därför bör besvara frå-gorna efter eget val.Anf. 208 () re-plik:Fru talman! Då besvarar jag gärna Skån-bergs fråga om vad jag tycker i abortfrågan. Jag till-hör dem som tycker att den nuvarande abortlagen ärväldigt bra. När man tittar på uppföljningen av huraborter fungerar är det, om jag kommer ihågrätt, av alla kvinnor som får sin abortutförd före . av alla kvinnorfår sin abort utförd inom abortlagens gränser. Densiffra vi egentligen pratar om och de aborter som jagtror Skånberg syftar på är alltså de aborter somutförs efter abortlagens gräns för fria aborter, dvs. deaborter som beslutar om.Jag tycker att det fungerar väldigt bra , ochjag står helt bakom den abortlag vi har. är min tidute.Anf. 209 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Jag skall gärna ge tid att utveckla detta.Det är nämligen anmärkningsvärt att den mest li-berala lagen i världen, om man undantar vissa kom-munistländer, skulle vara väldigt bra. Många kvinnorklagar på skadeverkningar, depressioner och svårig-heter senare i livet. Att lagen inte går att förbättra äranmärkningsvärt mot bakgrund av att Gynekologför-bundet begär att tidsgränserna skall justerasnedåt därför att man kan rädda barn tidigare.I dag räddas ett barn i ett rum, medan ett jämn-årigt barn aborteras i rummet bredvid. Ändå kanInger tycka att detta är väldigt bra. Jagtycker att det är anmärkningsvärt.Anf. 210 () re-plik:Fru talman! Om man tittar på statistiken är detprecis som jag sade att av alla kvinnor får sinabort före . Sedan är det 99 ½ % som fården före . Det är alltså ½ %, och mindreän det, som får den därefter. Där gör man enskildabedömningar. De kvinnor som söker abort och får detväldigt sent och får en specialprövning får en andrachans.Det är inte så, Skånberg, att man räddarfoster i ena veckan och får abort i . Detär fortfarande emellan. Det medicins-ka rådet som beslutar i de här frågorna säger också attdet kommer att ta innan vi tar nästa steg.99 ½ % kvinnor i får sin abort före vecka18 och före 12:e veckan.Anf. 211 () replik:Fru talman! talade här om kvin-nor situation och att de har lägre löner. Vi kan kon-statera att det är så. En av anledningarna är ju attmånga kvinnor jobbar på en monopolmarknad. Detfinns inte så många alternativ inom sjukvården. Detfinns inte så många alternativa skolor. Vad jag kanförstå är det inte så att , som ordfö-rande i det socialdemokratiska kvinnoförbundet, ärpositiv till att det skall ske en utökning.Om det blir en utökning innebär det för det förstaatt det troligen kommer att bli högre löner eftersomdet finns två olika arbetsgivare.