prot · GN0950 · 1999-12-20 00:00:00 — Detta var olyckligt,och det var också allvarligt eftersom grunden var attföretaget skulle skötas helt kommersiellt.Ingen kan påstå att staten, under det statliga ägan-de som har förevarit iTelia, har lagt sig i det hela. Inte ens den borgerligaregeringen gjorde det, utan man har låtit företagetsköta sig självt. Det har vi också gjort. Därför har detockså utvecklats så väl som det har gjort. Därför tarjag inte alls illa vid mig när ni tycker att vi har sköttdetta jätteilla.Självfallet har jag ett ansvar, . Själv-fallet ska jag också ta det. Jag har ett ansvar eftersomjag har deltagit i denna process. Jag tog ansvaret närvi sade att vi skulle göra denna fusion. Men jag togockså, vilket var väldigt svårt, ansvaret när jag kändeatt det inte går längre. hamnar man i den situ-ationen i livet att man har stakat ut en väg, men inseratt det inte går längre. Då får man ta det tunga ansva-ret. Självfallet kunde jag ha fortsatt med denna fu-sion, gjort kompromisser och hittat lösningar. Mendet hade inte varit bra för företaget. Därför tog jagansvaret och sade: måste vi bryta.När det sedan gäller de frågor som Hans Anders-son tar upp om affärsområdena ansåg jag och densvenska regeringen att i sådana frågor, dvs. var affär-sområdena ska ligga, hur ledningen ska se ut och varden geografiskt ska vara placerad ska det göras enaffärsmässig bedömning. Detta sitter inte vi sompolitiker och avgör. Vad vet jag om allt detta? Detska styrelsen och företagets ledning sköta, och det skagöras enligt svensk aktiebolagslag. Detta var vi ocksåöverens om. Men det var där det gick i stöpet, pågrund av den skrivning som fanns i den norska pro-positionen.Fru talman! Flera av de borgerliga debattörernahar nu utmålat den som ansvars-lös när det gäller skilsmässan mellan och Tele-nor. Låt mig göra en sak klar: Jag och regeringenkänner ansvar. Jag kände ansvar när jag var med ochstartade arbetet för fusionen och när företagets led-ningar startade detta. Det var som föreslogdet hela. Det var inte någon kreativ näringsminister -inte ens en kreativ statsminister som gick in och sade:Nu slår vi ihop det här! gör vi något kul! Det varfaktiskt företagsledningarna som föreslog det, och detvar företagens fackliga organisationer som sade: Låtoss göra detta! Det här är bra av det och det skälet!Och så gjorde vi.Jag kände ansvar för att försöka nå en lösning till-sammans med den norska regeringen när bolagetsledning själv skulle ta i detta. Jag kände också ansvarför att avbryta fusionen när det inte längre var möjligtatt få den i hamn. Jag känner också ansvar för att setill att även i fortsättningen kommer att ha ägaresom ger bolaget goda förutsättningar att konkurrerapå marknaden.Men jag frågar mig : Vilket ansvar kän-ner , som har krävt attTelia snabbt ska privatiseras som bolagetsvärde har ökat år ? 1997 värderades tillmellan 40 och . är bolagetvärt fem till sex gånger mer. Jag tycker att vi ska varaväldigt tacksamma för att politik integenomfördes - i varje fall inte den gången. Det hadeinte varit speciellt bra.Vilket ansvar känner för en sådanansvarslös politik? Hade den fått verka hade svenskafolket förlorat hundratals miljarder kronor.Vilket ansvar känner , som har varitmed och sålt statlig verksamhet på rea under de bor-gerliga regeringsåren? Det är pengar som kan-ske kunde användas på ett bättre sätt än till att sub-ventionera aktieköp. Vilket ansvar känner för detta?Jag känner ansvar för . Men jag undrar fak-tiskt vilket ansvar , ochKristdemokraterna känner.Fru talman! Vi har hört företrädare för fleraborgerliga partier kritisera statligt ägande. Jag tyckeratt detta är en märklig kritik, men det är faktiskt endebatt som jag gärna tar. Det finns ingenting somsäger att statligt konkurrensutsatta företag skulleskötas sämre än privata. Jag kan nämna många exem-pel på det. För mig är det här inte en ideologisk fråga- det är en pragmatisk fråga. Det måste bedömas frånfall till fall.LKAB eller Vin & Sprit - för att nu ta ett stortbolag som jobbar på en avreglerad marknad och somgör affärer även i - är ju inte dåligt sköttabara för att de råkar vara statligt ägda. Det finns alltsåinget per definition som säger att så fort ett företag ärstatligt ägt så går det dåligt. , som ocksåjobbar på en avreglerad nordisk marknad, är ju inteett sämre skött företag. Jag kan nämna massor avföretag som producerar el som faktiskt inte alls är likabra som . Man kan inte bara stå och säga såhär.Självfallet finns det också statliga företag som inteär så bra. Det finns statliga företag som inte går såbra, och som skulle kunna gå bättre. Det finns statligaföretag som mycket väl skulle kunna privatiseras ochmå bättre av det. går ju icke staten, härföreträdd av den socialdemokratiska regeringen, ochköper företag för att de ska bli statliga. Det handlarom företagen, företagens funktion och företagensmöjligheter att utvecklas på olika marknader. Det ärdet som är grunden. Frågan är pragmatisk - ickeideologisk.Men än en gång, fru talman: Om vi ska utkrävaansvar skulle vi kunna göra det retroaktivt.(Applåder)Anf. 13 BO ():Fru talman! Ja, det vore väl trevligt om svenskafolket av 80-talets socialdemokratiska regering kundekräva tillbaka de 40-45 miljarder som nordbanksä-ventyret kostade. Det hade varit ganska trevligt!Det resonemang som , när han nukänner att han är ganska hårt ansatt, försöker kommamed går ut på att anfalla andra på felaktiga grunder.Hans utgångspunkt när det gäller privatiseringar in-nebär att man aldrig kan privatisera - för det kan jualltid bli så att aktiemarknaden med tiden går upp.Därför ska man alltid behålla statligt ägande ochaldrig sälja, oavsett om det är rätt eller fel. Men detberor ju på hur man använder tillgångarna. Det berorockså på en annan sak, nämligen hur företagen ut-vecklas.När det gäller vet vi att företagsledningenoch de fackliga organisationerna sagt:Låt oss bli fria! Då kan vi utvecklas bättre. Då kan viför hela svenska folket, som anställda och som aktie-ägare, bli något ännu bättre än vad vi annars kan bli.Det är detta som är det intressanta.Kritiken mot det statliga ägandet är ju inte riktadmot de företag som trots det statliga ägandet klararsig bra. Den riktar sig mot att ägaren staten inte ärkompetent att klara sin roll. har jusjälv ansvaret för , Posten och ASG - för attnu titta på några affärer av de märkliga som haråstadkommits av honom och hans departement.Men låt mig ändå peka på hur staten, som ju harett helt annat sätt att bete sig än en affärsmässig äga-re, kommer snett. Vi kan ta Nordbanken som exem-pel. Vi ägnade timmar här i kammaren åt att försökareda upp det rent praktiskt jag satt iregeringen. Det var som ledde Nord-banken in i det elände vi har sett, påhejad av de dåva-rande ägarrepresentanterna i det socialdemokratiskafinansdepartementet. Var fanns ägarskapet då?Och var fanns ägarskapet nu när det gällde en storviktig fusion? Detta var ju någonting som skulle kun-na ha blivit bra under andra förutsättningar Men dettrasslades till och förstördes på grund av just detstatliga ägandet. Den beskrivning vi har fått, inteminst av själv nu och tidigare, visarhur svårt det var att klara det affärsmässiga inomramen för det statliga ägarskapet. att han ville ha det affärsmässigt,men det gick inte på grund av norrmännen. Han sägeratt man gjorde si och man gjorde så.Om vi hade sluppit de här avtalen och det hadevarit affärsmässigt från början hade vi inte haft dessaproblem. Det är det statliga ägandet manifesterat i ensvag ägare som är problemet, inte att vissa företagklarar sig bra trots det statliga ägandet.Sedan gällde det frågan om privatisering. Det ärinte fråga om att hasta , . Det ärinte så att ingen, förrän eller för någon dagsedan, tänkte: Oj, det kanske skulle privatiseras. Detär faktiskt så att denna fråga har varit på bordet underett stort antal år. Företagsledningen och de som ver-kar i företaget har insett att detta ger oss verktygoch förutsättningar. Det är inget nytt.Det är därför det nu är rimligt att regeringen, omden har förmåga till det, klarar ut detta, inser att detgick snett och att det hade gått bättre att genomföradenna fusion med ett privatiserat . Det hadekanske varit bra. Låt oss nu privatisera. Låt oss förbe-reda och plocka fram en privatiseringsplan. så att man kan välja att inte sätta den i sjön omman av hindras av ideologiska skygglappar. Men ärBjörn beredd att sätta i gång det här arbe-tet så att vi inte väntar ytterligare år och för-stör det som skulle kunna bli ett ännu bättre Teliasom är ännu mer värt?Allting var klart när det gällde aktieägaravtalet.Det skulle tolkas si och så. Jag har själv läst brevensom gick fram och tillbaka. fickbrev, skrev brev, fick tillbaka brev och tolkade dem.Hela den beskrivningen visar att avtalet inte räckte.Hur kunde skriva på detta avtal?Hur kunde han förelägga regeringen detta? Hur kundehan förelägga riksdag detta? blev varnad, och ändå fullföljde han med dekonsekvenser det faktiskt fick.Sedan tycker jag också att det finns anledning attinte avstå från att kommentera det som faktiskt ärväsentligt, dvs. Det är egentligenointressant om personligen vissteom den eller inte. Det intressanta är att Näringsde-partementet har utsett en person till styrelseordföran-de, och då har man ett ansvar för den personen. Denhär personen har ett avtal som innebär att man kring-går de regler som gäller, och har gällt ,för avgångsvederlag i den statliga sektorn. Är BjörnRosengren beredd att ta avstånd från det inträffade?Är beredd att omförhandla det av-talet och se till att det hamnar inom ramen för denormer som gäller? Det har ju skett för andra företagpå det statliga området jag och andrahade ansvaret för detta, och även under den social-demokratiska regeringen.Allra sist, , vill jag säga att i denhär debatten har vi hört företrädare för sex av sjuriksdagsgrupper uttala att man tycker att hanteringenav den här frågan inte är väl skött. Sex av sju parti-grupper tycker så. sade att han intetar illa vid sig av det som har inträffat. Tycker inteBjörn att det finns anledning att ta vid sigav kritiken från sex av sju riksdagsgrupper i ?(Applåder)Anf. 14 HANS ():Fru talman! citerar, raljerar, ironise-rar, recenserar och kommenterar. Var är ledarskapet,? Var är den verkliga viljan att ta an-svar? Hur vore det med en telefonsignal till kamrater-na i - det borde väl vara en direktlinje dit kanjag tänka mig - innan så fullständigtsopar banan ren när det gäller den här fusionsstrate-gin? Den förbereddes för övrigt i hemlighet av LarsBerg.Leijonborg säger att statliga företag inte är mycketvärt. Men det statliga bolaget bildades för länge se-dan. Resultatet har trefaldigats under de första trekvartalen . På det sättet går det bra.Leijonborg säger att är lite kritisk. Ja,jag är självkritisk. Det tycker jag att alla politikerskulle vara. Jag har kommit fram till att aktieägarav-talet inte var rimligt med den tolkning som norrmän-nen gjorde men däremot med den tolkning som detsvenska gjorde. Det är byggt påaffärsmässighet, och det borde väl passa herrskapettill höger.Att däremot göra som den norska regeringen gjor-de, dvs. införa rent politiska kriterier - och det är juinte en socialdemokratisk regering eller en vänsterre-gering man har där - är fördärvligt, särskilt med hän-syn till aktieägaravtalets konstruktion. Jag har lästdet, . Jag har försökt förstå det, jaghar analyserat det och jag finner att det kan leda paralysering om man behandlar en fråga somstrukturering av huvudkontoren på affärsområdena,och det gjorde man. Då sprack det. Bra, då ska mangå ur. Då fanns det inte förutsättningar att driva kon-cernen vidare. Det är precis det jag sade tidigare.Vad ni vill är att sälja rakt ut. Det är väl inte ide-ologiskt att sälja? Jo, det är ideologiskt att sälja omdet är den enda synpunkten. Vad vill göramed det företaget? Han vill inte hamed detta att göra. Marknaden får ta hand om det. Jagtalade för delförsäljningar, delbörsintroduktioner,fusioner, samarbete och allianser. Jag har nämligenen viss erfarenhet också på det här området från enprivat koncern som lyckades mycket bra när manbyggde upp en stor koncern i och världen. Jaglärde mig ett och annat, och jag ser att det naturligtvisinte har gått bra till den här gången. Men rådet attsälja ut rubbet oavsett vad det ger för pris är ju interimligt.Privatisera snabbt, helst i går, verkar vara borger-lighetens förslag. Men varför sälja? går bra, ochdet sker en kontinuerlig värdetillväxt. Staten har variten bra ägare, som jag säger. Det har varit en godavkastning och en mycket god värdetillväxt. Tar niinget ansvar för statsfinanserna? Tror ni inte att av-kastning och värdetillväxt kommer att överstiga rän-tan på statsskulden? Bryr ni er inte om folkets egen-dom? Varför skulle den nu säljas på realisation? Justnu är väl det sämsta tillfället av alla veckor att gå utoch säga: Vi säljer! Och särskilt att sälja rubbet.Ni har ingen strategi. Ni har ingen idé om af-färsutveckling. Jag tycker att det är ynkligt att ni intehar det som politiker och representanter för svenskafolket. Det kommersiella klarar nog styrelsen. Svaranu på denna enkla fråga: Varför föreslår ni snabbastmöjliga utförsäljning just nu? Varför har ni inga idéerom infrastrukturutveckling och affärsutveckling? Niär ekonomiskt och industriellt orationella. Därförmenar jag att ni är förblindade av marknadsliberalideologi, menar att vi måste nyutveckla kon-cernen. Vi har inte lösningarna, men vi fattar att vimåste ha ett slagkraftigt företag ensamt, i fusion medandra, i allians med andra i sin helhet eller i delar.Det handlar kanske om att gå ihop med likartadeföretag som Sonera. Vad vet jag? Men det kan likagärna handla om att ha allianser med företag sombygger på distribution och IT-handel. Det finns mas-sor med spännande företag. Det finns en stor kompe-tens i . Jag är inte mannen att säga vilken vägman ska gå, men jag är intresserad av att delta i ensådan diskussion.Det kan krävas finansiering med aktieemissioner.Det kan kompletteras med introduktion av delposterpå börsen. Men man avyttrar inte bara ett arv upp-byggt i demokratiska former och utvecklat i helalandet som på ett kasino. Däremot måste man förstånär verkligheten ställer nya krav, och jag tycker att vigör det. Det sker en avreglering. Vi vill ha en samladstrategi. Som jag tidigare sade är vi beredda att dis-kutera en börsintroduktion av delar av aktiestockenoch pröva nya former av ägarkonstellationer, nä-ringsministern.Det gjorde vi i Norgeaffären, och det är vi bered-da att göra igen. Men det måste vara industriellt me-ningsfullt och ekonomiskt rationellt.Det ni från borgerligheten har sagt här äringenting när det gäller innehåll, utom kanske Daléus.Daléus vill ha IT och bredband åt alla. Han vill gynnaglesbygden och främja småföretagens möjligheter ialla regioner. Det är bra! Det är precis vad också vivill. Låt oss diskutera den lösningen. Vi är allt snarli-ka, . Men då lär fåpallra sig ur den marknadsliberala högerburen, annarsstrandar han!Jag kan inte lova hundraprocentigväljaruppskattning, men bättre än ska vi nogkunna diskutera i ett avtal oss emellan!(Applåder)Anf. 15 ():Fru talman! Jag må vara ärlig och säga: Jag be-grep inte riktigt vad talade om. Jagska läsa protokollet noga. Jag hade nästan önskat attGudrun , som ändå är ledamot av SAF, hadeyttrat sig i ärendet, så att man hade kunnat begripanågonting.Hans Andersson var uppe i sitt första anförandeoch sade: Borgarna var förblindade som vill privatise-ra. Läs i protokollet sedan, så ska ni se det. Då miss-krediterar han hela den operativa styrelsen i ,inklusive facken och LO-facket, som vill privatisera.Därefter går upp i talarstolen ochanklagar mig för dåligt ledarskap. Det kan jag ta i dethär sammanhanget. Men jag förstår inte varför detskulle dras in just där.Fru talman! Det var ändå roligt att höra klart och entydigt deklarera att han aldrig harsagt att han aldrig ska privatisera. Jag höll på att säga:Fattas bara! Det var på något sätt lite fascinerande atthöra den gode säga: Jag tror inte attnågon här i kammaren hade skött det här bättre; efter-som han kände oss. Jag tror inte att jag hade gjort detbättre, . Jag tror heller inte att jaghade gjort det sämre, för jag hade inte gjort det!Det är det som är själva poängen. Vi var emot attBjörn skulle göra det. Sedan får vi aktaoss så att vi inte låter den utomordentlige in här som någon syndabock. Vi vet ju vad LarsBerg och företaget ville. Försök nu inte att framställadet som att har sprungit och bankat pådörrarna och nödgat departementet att sätta i gångmed fusionerandet, för så är det inte!Det talades väldigt mycket om affärsmässighet.Jag tycker att vi ska vara så pass raka och ärliga att visäger: När vi politiker och när ministrar sysslar medden här typen av ärenden går det inte att vara kemisktrena från politiskt tänkande och enbart hänge sig åtaffärsmässighet. Jag tror att inte ens sin uttalade pragmatism klarar av det.Sedan till frågan om avtalet och breven. Den bildsom näringsministern vill ge är att ett oprecist brevfrån den norske samferdselsministern bemöttes medett klargörande brev från , vars tolkning isin tur bekräftades från norskt håll. Detta är fel. For-muleringarna i brev gav utrymme förolika tolkningar, vilket också den efterföljande de-batten bekräftar. Jag vill inte påstå att jag är någonstor exeget på att läsa brev från departement. Men detär alldeles uppenbart att man inte kan finna någonabsolut entydig tolkning i den klass eller linje som nugörs gällande här på svenskt territorium.Näringsministern har gjort gällande här attdet stora problemet var att den norska propositionentill inte stod i överensstämmelse med ak-tieägaravtalet. Det har kallats två agendor. Det varändå så att ni fick propositionen och kunde ha lästden, eller struntade ni i det? Det verkar som om pro-positionen som förelades aldrig har existe-rat i vårt näringsdepartements sinnevärld, men det ärinte sant.Fru talman! Jag tror det blev fel när skapade superdepartementet. Jag är övertygad omatt skulle kunnat ha uträttat en heldel med sin uppenbara pragmatism. Men så fort hanska rucka på någonting springer han in i betongväg-garna. Dessutom kan ni aldrig hinna det ni egentligenska göra. Ni har inte möjlighet att sätta den svenskaflaggan i alla de sammanhang som behövs nere i EU-miljön. Där har ni så pass många ministerrådsmötenatt ni inte hinner med dem.Jag förstår att detta inte är upp-gift, men man kan ju hoppas att statsministern någottar del av den här debatten. Utifrån det felslagna fu-sionerandet vore det klokt att ombilda så att Sverigesministrar kan vara med och påverka nere på minister-rådsmötena i . Det kan vi inte så länge det ärtvå ministrar i ett s.k. superdepartement som ska göradetta. har isolerats ytterligare på grund av denkonstruktionen. är mer frånvarande änvad som är rimligt.(Applåder)Anf. 16 ():Fru talman! sade en del hygglig-heter när han diskuterade privatiseringen, men hanhar ändå fel. Han har rätt i en sak. Vi har i Centerpar-tiet en strategi för hur vi ska se på den här frågan. Närdet gäller vem som ska äga infrastrukturen och vemsom ska bedriva operatörsverksamhet och tillhanda-hålla tjänster är vi av den bestämda uppfattningen attvi skapar möjligheter till konkurrens på telekomom-rådet om staten garanterar infrastrukturen. Det gör detmöjligt med fri konkurrens när det gäller opera-törsverksamhet och serviceverksamhet.Fru talman! Den saken är viktig att komma i håg.Volvo behöver inte äga . får möjlighetatt agera på en statlig infrastruktur med fri konkurrensoch med fri etablering på olika sätt. Möjligheten fri konkurrens är viktig för att skapa en jämlikhetöver hela landet. Det är detta, fru talman, som nä-ringsministern inte har förstått, eller åtminstone intevill hålla med om. Han vill inte hålla med om att detmåste gå till på det sättet.I det läget som vi nu har när fusionen inte blir avmåste vi naturligtvis värna men också möjlig-heten till en fungerande infrastruktur. Sälj ut nu.Privatisera , men inte för privatiseringens egenskull. Privatisera eftersom det gör det möjligtatt lyfta bort ifrån - det är själva poängen -ägandet av infrastrukturen.Fru talman! är situationen den att delsär operatör och tillhandahåller service, dels är mono-polägare av infrastrukturen i det som heter Access-nätet, som ligger närmast oss som individer och fö-retagare. Där styr oinskränkt. Det vill vi lyftabort.Nu ska jag kanske inte diskutera för mycket medModeraterna, den här frågan. Men jag har svårt att se hur enprivatisering av utan någon annan åtgärd skulleöka konkurrensmöjligheten. Vad är det för nytta omAccessnätet ägs av en privat ägare? Vad skapar detför konkurrensmöjligheter för alla de andra operatö-rerna, eftersom också är en operatör?Det är då vi säger: Sälj och använd en rejälbinge pengar, antagligen lejonparten, till att betala avpå statsskulden. Det ger det utrymme för. Men an-vänd de andra pengarna - det behövs kanske 60 mil-jarder kronor - för att etablera en statlig verksamhetsom garanterar infrastrukturen. Det räcker de 60 mil-jarderna till. I den tänkta fusionen hade vi inte fåttloss tillräckligt med resurser.Jag har svårt att förstå att man ska tycka illa omatt är statlig. Jag har svårt att förstå invänd-ningen mot att skapa den infrastruktur som gör kon-kurrensen möjlig och som man kan säga i själva ver-ket är en förutsättning för konkurrensen. Det är tydli-gen flera av debattörerna som inte vill vara medom det. Men vi har den strategin, fru talman. Vi genomtänkta synen på hur vi ska förfara närfusionen har spruckit och vi står med ett somäger infrastrukturen och därmed omöjliggör den friakonkurrensen, ett som kan skapa resurser för attbåde betala av statsskulden och skapa en nödvändiginfrastruktur för konkurrens.Men, fru talman, näringsministern säger ibland attdet är han som äger de svenska företagen. Men hanmenar att han är ställföreträdande ägare för de svens-ka statliga företagen. Och det var ju tänkt att mangenom fusionen skulle få loss resurser att betala av påstatsskulden med. Men är uppenbarligen BjörnRosengren i det läget att om han inte i denna dag talarom att han vill sälja så måste han väl hitta pånågonting annat att sälja för att klara av att betala avpå statsskulden på det sätt som regeringen har tänktsig. Och frågar sig naturligtvis den nyfikne vadhan då har tänkt sälja. Vad är det i stället som nä-ringsministern har tänkt att sälja ut för att kunna be-tala av på statsskulden på det sättet som var tänkt?Men den viktigaste frågan, fru talman, är ändå attfå besked om hur man gör . Det har ju nuunder talats om vad som egentligen harhänt och vad som gjordes fel, och näringsministernhar talat om ansvar. Ansvar var ett flitigt återkom-mande ord i näringsministerns anförande. Min frågaär därför fortfarande: Vilket ansvar tänker näringsmi-nistern ta för att se till att vi skyndsamt får en digitalinfrastruktur över hela landet som inte rymmer ettmonopol och som gör det möjligt att skapa den nöd-vändiga konkurrensen och som når ut till alla männi-skor på lika villkor? Jag tror att det är viktigt att nä-ringsministern berättar det, så att vi vet hur han för-håller sig till den digitala allemansrätt som vi längetalat om.Anf. 17 ():Fru talman! Jag tycker att för-svar i denna debatt har varit mycket svagt. Det har tillstor del bestått i att skylla ifrån sig på den förra Teli-aledningen och . Det var de som kom pådetta med . Men alla vet ju att det var derasandrahandslösning. De ville först ha en privatisering,men den stoppades av den socialdemokratiska rege-ringen. Han skyller också på . Norrmännengjorde tillägg som komplicerade saken. Men det därhåller ju inte riktigt, därför att en kommentar harredan fällts här, nämligen att Näringsdepartementethade tillgång till den norska propositionen. Om någothöll på att gå snett där skulle man ju ha slagit larm.Men om man gräver lite djupare håller det ändåinte.