prot · GN0945 · 1999-12-13 00:00:00 — Dessutom behövs detpersonal inom lärarkåren. Det råder stor brist där.I det läget vore det tokigt att inte försöka att utökaantalet grundutbildningsplatser just inom dessa områ-den där vi ser att behovet finns. Sedan får vi natur-ligtvis vidta åtgärder så att fördelarna meddessa utbildningar ordentligt sprids så att studenternakan välja med öppna ögon och i metvetande om attdet finns jobb när de genomgått sin utbildning.Anf. 69 () re-plik:Fru talman! Det var bra att vågadeuppmärksamma förskolan i den här debatten somannars lätt blir skolifierad, gymnasifierad och hög-skolefierad.Beträffande resonemanget kring den generellavälfärden får jag väl återkomma till till en del av de borgerliga ledamöterna i sa-len. Vi får väl anledning att diskutera den generellavälfärden längre fram.Vad som var intressant var bl.a. på kvaliteten i förskolan. Jag vet att Gun-nar är en god lyssnare, men på något sättmåste han ha missat när jag i mitt anförande som denförsta och viktigaste punkten angav det som Vänster-partiet hade med sig när man gick in i överläggning-arna med regeringen om utformandet av den här re-formen.Den första punkten var nämligen: Den allmännaförskolan ska prioriteras. Det pedagogiska innehålletoch kvaliteten är nyckelfrågor. Jag delar GunnarGoudes uppfattning om betydelsen av en utveckladpedagogik och en utvecklad kvalitet inom förskolanför att den ska bli det verktyg som vi så gärna vill attden ska bli.Jag ska ställa samma fråga till somjag ställde till de borgerliga företrädarna om det livs-långa lärandet och förskolans betydelse. Om försko-lan har en avgörande betydelse för det livslånga lä-randet, varför ska vi då inte medverka till att göraförskolan tillgänglig för alla, t.ex. genom att se till attavgifterna är så låga som möjligt?Anf. 70 () replik:Fru talman! Jag håller helt med om att förskolanär en mycket viktig del. Den utgör starten i det livs-långa lärandet. Där är vi inte oeniga. Det gläder migatt höra att också är intresseradav pedagogiken i förskolan.I stort sett är tillgängligheten till förskolan mycketgod. Det är en mycket liten grupp - jag håller medom att det saknas undersökningar för att man skakunna ange gruppens exakta storlek - som stängs utepå grund av ekonomiska skäl.Den stora majoriteten av kommuner har redan in-komstrelaterad taxesättning, dvs. de som har högainkomster betalar höga avgifter, de som har lågainkomster betalar låga avgifter eller inga avgifter alls.Maxtaxeförslaget för dem som har låga inkomstereller som inte har något jobb innebär i praktiken intealls någon lättnad. Den som inte tjänar någonting påmaxtaxan kommer enligt förslaget - om jag har lästrätt - att få med posten , vilketinte alls kommer att underlätta det hela.Dessutom är de marginaleffekter som man åbero-par och som ska öka villigheten att ta ett jobb, omman nu får något, mycket små. De är i stort sett neg-ligerbara. Däremot är de stora problemen inom för-skolan såsom stora barngrupper, otydlighet i kompe-tens, dålig tillgång på specialpedagoger, skolpsykolo-ger osv. samma problem som finns i grund-skolan - mycket allvarliga problem som behöverlösas.I sin prioriteringslista sätter de eleversom har behov av särskilt stöd och som inte får denhjälpen betydligt högre än denna gigantis-ka satsning om 5 miljarder som i stort sett bara kom-mer att öka köpkraften hos vissa redan köpstarkagrupper.Anf. 71 () re-plik:Fru talman! Diskussionen om kvalitet och peda-gogiskt innehåll i förskolan är väldigt viktig att föra.En viktig anledning till att man diskuterar låga enhet-liga avgifter är att man ska kunna höja kvaliteten iförskolan och förstärka det pedagogiska innehållet.Som påpekar i sin rapport visar tax-eutvecklingen på en väg som går tvärt emot det re-formarbete som pågår. Avgifterna ges en styrande rollsom inte tar hänsyn till det pedagogiska innehållet iverksamheten. Utvecklingen går alltså mot barnpass-ning i stället för pedagogisk verksamhet. I det sam-manhanget tycker jag att ska funderabåde en och två gånger.Avslutningsvis har jag en samvetsfråga. Miljö-partiet har faktiskt varit med om att diskutera ochställa sig bakom en budget där man avsätter för än-damålet Allmän förskola och maxtaxa inom barnom-sorg 1,7 miljarder och 3,4 miljarder år 2002.Känner något ansvar för den budgeten?Anf. 72 () replik:Fru talman! Vi är tydligen överens om att kvali-teten inom förskolan behöver höjas. Maxtaxan kom-mer naturligtvis inte att innebära någonting annat änmöjligen ökade barngrupper. Taxorna i förskolan ärockså tidsrelaterade. Om avgiften sänks kan det varalockande för vissa föräldragrupper att låta barnen gålite längre på dagis, eftersom det inte kostar särskiltmycket. Då hinner de kanske också att gå och handlaefter jobbet.Utvecklingen bör knappast gå i andra riktningensom ett resultat av maxtaxan, utan det blir alltså flerbarn som vistas på dagis. Ska kommunernadå tillskjuta ytterligare resurser för att få ned barn-gruppernas storlek och för att komma i nivå med denkvalitet som vi har ? Eller ska de t.o.m. satsaännu mer pengar och var ska dessa pengar tas ifrån,som det satsas 5 miljarder på en maxtaxa,som i stort sett bara får den effekten att höginkomst-tagarna tjänar på denna reform utannågra som helst kvalitetshöjningar, såvitt jag kan se?När det gäller problemet med formuleringen omallmän förskola och maxtaxa måste meningen natur-ligtvis delas upp i sina delar. Allmän förskola är nå-gonting som jag förordar. Finansieringen av den all-männa förskolan kan vi diskutera. Vi har för närva-rande en utredning som har föreslagit att avgiften skavara . Det är med andra ord en maxtaxa på 0 krför allmän förskola . Det får mandiskutera. Över huvud taget ska vi diskutera hurpengarna ska användas för att genomföra den allmän-na förskolan. Med de kvalitetskrav som vi har i Mil-jöpartiet kommer en stor del av pengarna i så fall attgå till en kvalitetshöjning i förskolan och framför allti den allmänna förskolan, den som gäller fyra- ochfem-åringarna.Anf. 73 () replik:Fru talman! uttryckte sig liteskämtsamt om betygsdille. Det är så attMiljöpartiet tillsammans med är väl-digt negativt inställda till att sätta betyg i grundskolanoch gymnasieskolan. Det tycker jag är tråkigt, förbetygen är ett av våra viktigaste utvärderingsinstru-ment. Det är genom en tydlig information till eleveroch föräldrar som eleverna får en chans att utvecklas.Om skolan sviker när det gäller tydlig information tilleleverna är det de elever som har de sämsta förutsätt-ningarna och det svagaste stödet hemifrån som drab-bas. Jag har tidigare tagit upp att eleverpå grund av att betygssättningen inte fungerar riktigtskickas vidare i systemet utan tillräckliga kunskaper.Däremot tycker jag att det var positivt att GunnarGoude som den ende representanten för de tre majo-ritetspartierna i varje fall nämnde problemet med denstora lärarbristen. Men gav inga kon-kreta besked om vilka åtgärder han vill föreslå. Folk-partiet har föreslagit en rad åtgärder. Min fråga tillGunnar är om han anser att det bör fattas poli-tiska beslut i och större attraktivitet för läraryrket och i sådanafall vilka.Anf. 74 () replik:Fru talman! gör tänker jaginte yttra mig om, det får vara deras sak. Jag kannotera att den debatt som har handlat om läraryrkethar givit själva yrket en väldigt negativ karaktär. Detförefaller väldigt besvärligt att vara lärare, ganskaolustigt. Det är naturligtvis olyckligt när det gäller ettav de finaste yrken man kan ha i samhället.Där skulle jag gärna se att vi alla kan delta för attändra den bilden. Den är också en väldigt tillfälligbild. Det är svårt att i svensk skolhistoria hitta ensådan inställning till lärarkåren.De politiska besluten finns där. Vi kan i riksdagennaturligtvis inte göra mer än vad vi ska göra: fördelapengar och besluta om lagar. Men vi har alltså ökatanslagen till lärarutbildningen. Det finns resurser föratt utbilda fler lärare, och det har tillsatts en kommit-té. Vi kommer att få ett förslag till en ny lärarutbild-ning som förhoppningsvis ska vara mer stimulerandeoch ge ytterligare kompetens för lärarna osv. Detfinns en rad åtgärder vidtagna redan som Miljöpartietstöder.Betygen - där är vi igen: Jag tycker att det är ettålderdomligt sätt att informera eleverna. Det är enhelt annan relation mellan lärare och elever i en mo-dern skola. Det ska alltså vara kontinuerliga samtaloch en studieplan som läggs upp för eleven och därman tar hänsyn till förutsättningar och intressen hoseleven. Det ska naturligtvis vara samtal som ska varaså återkommande att eleven skulle betraktadet som förvånansvärt om man plötsligt kom med enlapp med betyg på. Dessutom ska föräldrarna varamed i bilden. Utvecklingssamtalen är viktiga därföräldrar, lärare och eleven samtalar. Betygen bordeegentligen redan vara helt onödiga i skolan. Jag hop-pas att de kommer att bli det alldeles snart.Anf. 75 () replik:Fru talman! Den här negativa bilden av lärarnahar skapats av en massa försämringar under ,av att många skolpolitiker har skyllt skolan misslyck-anden på lärarna och även av att lärarlönerna harsjunkit så kraftigt som de gjort.Det finns en rad åtgärder, , som vikan vidta i . Vi kan fatta beslut om att gym-nasieskolorna ska ha fler forskarutbildade lärare. Vikan bestämma om riktlinjer för kompetensutvecklingför lärare. Vi kan inrätta en lärarlegitimation, som göratt det blir tydligare om kommunerna försöker sparapengar genom att anställa outbildade lärare. Det finnsalltså en rad politiska åtgärder som även vi i riksda-gen kan vidta.Anf. 76 () replik:Fru talman! Jag tycker att ska gå ut ien skolklass där en lärare har bekymmer med sinarbetssituation: 33 elever varav fem har svårighetermed svenska språket, tre fyra har andra typer av pro-blem, några har läs- och skrivsvårigheter, det är litestökigt i klassen därför att en del elever har psykiskaproblem. Läraren har ingen chans att klara av densituationen.Jag tror inte alls på de lösningar som Folkpartiethar - mer fingraderade betyg eller lärarlegitimationeller att man skulle ha forskarutbildade lärare i gym-nasiet. Visst kan man tänka sig det sista, men det ärlite snurrigt när vi inte har forskarutbilda-de lärare ens på högskolor och universitet. Låt oss setill att vi åtminstone får kompetensen där höjd ochsedan någon gång får in lektorer medforskarutbildning på gymnasiet, men dit är vägenlång. Vi bör knappast försöka stjäla dem från hög-skolor och universitet.De problem med lärarbristen som finns ute iskolan löses inte på det här sättet. Jag kan hålla medom att en lärarlegitimation kan låta bra, men lärarnahar sin utbildning med en examination. Varför skaman kalla den för någonting annat? Det är ointres-sant.Problemet är alltså att vi behöver fler vuxna iskolan. Vi behöver specialpedagoger, fler lärare så attvi får mindre undervisningsgrupper, och vi behöverspeciell personal som kan hjälpa till och stödja deelever som behöver särskilt stöd - specialpedagoger,skolpsykologer osv.Anf. 77 ():Fru talman! Först väldigt kort om ett särskilt ytt-rande som jag har och där jag föreslår en folkomröst-ning som skulle omfatta utformningen av barnomsor-gen. Anledningen är dels att detta är en fråga somallmänheten väl känner till och har egna synpunkterpå, dels att partiernas uppfattning är ganska klar.Debatten här har redan visat det. Till skillnad frånandra folkomröstningar vi haft skulle vi här verkligenlåta allmänheten säga sin mening och inte i förstahand ha folkomröstningar som ska lösa interna pro-blem i vissa politiska partier.Fru talman! Bra utbildning är viktig för individenför att stärka henne eller honom i praktiskt taget allaavseenden. En bra utbildning är också nödvändig förnationen . Bredd och god kvalitet ska gå handi hand. Grundutbildning, spetsutbildning och forsk-ning ska finnas tillsammans och stå sida vid sida. Häråterstår mycket att göra som jag ska peka på i mittanförande.Jag ska övergå nu till att tala om den högre ut-bildningen och forskningen. Jag tänkte först ge enbakgrund till den aktuella situationen och sedan pre-sentera det moderata alternativet till regeringens poli-tik.Låt mig börja med antagningen till högskolan. Detlåter säkert förvånande för många när man hittarstatistik från , , 1998 somvisar att antalet antagna högskolestuderande minska-de . Regeringen talar ofta om denkraftigaste expansionen någonsin av högre utbildning.Aktuell statistik talar alltså i det avseendet ett annatspråk.Ett annat problem är att det blir allt svårare föryngre studerande att bli antagna till högre utbildning.Sverige ligger på 15:e plats av 22 närdet gäller antalet antagna 19-åringar till högre utbild-ning, dvs. att det är få studenter som går direkt frångymnasiet till högre studier. Antalet högskolenybörja-re som är har minskat /94 till1997/98, en minskning både i procent och i faktiskatal. Här tror jag att lektorer i gymnasieskolan skullebetyda mycket. Man får lärare som känner till fors-karutbildning och som känner till högskolan. Jag vetatt delar min uppfattning och haralltså en annan uppfattning än i frå-gan.Den genomsnittlige svenske studenten är närhan eller hon antas till grundutbildning inom hög-skola eller universitet. Då har det alltså gått fem årsedan man lämnade gymnasiet. Höstterminen 1997var av alla som sökte till den högre utbild-ningen eller äldre. Mer än var fjärde student är30 år eller äldre. fick drygt 50 %av alla sökande erbjudande om en högskoleplats.Motsvarande siffra 1997 var 40 %.Jag har inget som helst emot att äldre studenter fåren högskoleplats. Det är nödvändigt, menar jag. Detlivslånga lärandet måste finnas på alla nivåer. Mendet är givetvis inte acceptabelt att många yngre sö-kande utestängs från högskolestudier och får sysslamed någonting helt annat under , när deändå är helt inriktade på att gå på högskolan.När det gäller statistik finns det mycket att hämta.Jag ska peka på en del andra statistiska resultat. Närregeringen presenterade den senaste internationellautbildningsstatistiken från - jag vill minnas attjag läste det i ett pressmeddelande -är det en mycket positiv bild som förmedlas. Om vidäremot väljer att läsa beskrivningav precis samma statistik ser bilden betydligt mörkareut. ligger visserligen på plats 4 av 25 under-sökta när det gäller antalet personermed minst treårig högskoleutbildning. Men detta är,märk väl, i åldrarna . Vi ligger bara på plats21 av 25 när det gäller åldrarna . I yngreåldrar är alltså högskoleutbildningen lägre än i högreåldrar.Därmed avviker ganska markant från and-ra . Vi är i sällskap egentligen bara medUngern. I andra länder är yngre mer välutbildade änäldre. Som alla förstår borde det vara så också i Sve-rige. Det är ändå de yngre som är framtiden.Jag har frågat vad detta kan beropå. Man har sagt att det förmodligen beror på att detfanns gott om jobb i mitten och slutet av 80-talet. Dåvar det många ungdomar som struntade i högskoleut-bildning och tog ett jobb i stället. Det är också de somhar en låg utbildningsnivå som har hamnat i arbets-löshet. Det är därför det är så viktigt att många flerges möjlighet att gå mer eller mindre direkt frångymnasiet till högskolan. Annars får vi vid nästalågkonjunktur, som kan komma , en nygrupp unga lågutbildade arbetslösa.Fru talman! Ett särskilt problem utgör den socialasnedrekryteringen. I den årskull som föddes ,som jag har tittat på, var den relativa chansen attbörja en högskoleutbildning sjugånger större för ungdomar från högre tjänstemanna-hem än för ungdomar från arbetarhem. Högskolever-ket och visar att den socialasnedrekryteringen t.o.m. har ökat ivissa årskullar. Jag tänkte fråga framför allt utbild-ningsministern hur han ser på den frågan. Jag harställt samma fråga till tidigare utbildningsministrarför ungefär sedan.Det visar sig tyvärr att ligger långt efterde länder som har flest yngre studenter i den högreutbildningen. I t.ex. är det fler i ålders-gruppen som är inskrivna i högskolan än iSverige. Jag tycker att det är intressant att jämföra ossmed , ett grannland som vi arbetar intimtsamman med i nordiska sammanhang och numeraockså i EU. utbildar 7 000 civilingenjörereller högskoleingenjörer . Motsvarande siffra iSverige är strax under 5 000. utbildar alltså40 % fler högskoleingenjörer inom en hälften så storbefolkning. Då hör det till saken att just civilingenjö-rer är den grupp som betyder särskilt mycket förtillväxten i ett samhälle. Dessutom vill många svens-ka civilingenjörer, liksom naturvetare i stort och ävensystemvetare, arbeta utomlands. Många är ocksåberedda att stanna utomlands ,faktiskt eller mer.I dagens nummer av har jag justläst en artikel med rubriken brist på civil-ingenjörer.1997 flyttade 863 civilingenjörer utomlands. Detmotsvarar ungefär en fjärdedel av den årliga exami-nationen. Det var fyra gånger fler än motsvarandesiffra . Jag har också sett statistik frånInternational ,. Där säger man att 1998, alltså förraåret, hamnade på plats 43 av 49 undersökta länder närdet gällde förmågan att behålla högutbildade i hem-landet.Fru talman! Regeringen sparar på högre utbild-ning och forskning. Besparingar har skett inomgrundutbildningen, framför allt genom minskadeersättningar för helårsstudenter och helårsprestatio-ner. Ersättningen per helårsstudent har för de flestautbildningsområden minskat med i genomsnitt 17 %mellan åren 1994/95 och 1997. Besparingar har ocksåskett inom främst miljöforskningen med ca 100 mil-joner kronor och inom det internationella forsknings-samarbetet med ca 70 miljoner. Det här har jag kun-nat läsa i budgetpropositionerna 1997 och 1998.Jag har också läst en rapport från som he-ter Retorik och realiteter. Där säger man sig ha hittataviserade besparingar från regeringen på 1 000 miljo-ner kronor gällande anslaget till högskolan. Jag skullevilja fråga utbildningsministern: det sant? Och närska de besparingarna genomföras?Till sist, fru talman, ska jag säga något om de mo-derata alternativen. Först några ord om den kvalifice-rade yrkesutbildningen, KY. Vi vill understryka attbehovet av en sådan utbildning är mycket stort. Detvisar försöksverksamheten med all önskvärd tydlig-het. Många har fått jobb efter studierna, och man harockså fått jobb ganska snabbt efter det att man haravslutat studierna. Den visar också att krävs störrevariation och kortare beslutsvägar. En viktig utbild-ning ska t.ex. kunna anordnas mycket snabbt. Utbild-ningen bör också vara mer flexibel. Vissa kurserkräver mer arbetsplatsförlagd utbildning, andra mind-re och mer teoretiska studier. Vi vill införa minst ettpar tre examina som bygger på utbildningens längdoch innehåll.Så till fördelningen av studieplatser vid högskoloroch universitet. I det nuvarande systemet, där antaletstudieplatser beslutas centralt, uppstår problem ge-nom att studenterna inte väljer exakt efter uppgjordaplaner. Vid flera högskolor står hundratals platsertomma, medan det på andra håll är många sökande tillvarje plats. Vi menar att en ny princip bör införas närdet gäller resursfördelning till universitet och hög-skolor. Om man inte får tillräckligt många som sökertill olika utbildningar bör man överföra outnyttjademedel till ett nytt anslag som ska användas för attlärosätten som har fler sökanden än studieplatser skakunna få utökade resurser. Annars finns ju risken attvi inte får så många högskolestudenter som nationenbehöver.Vi tycker också att det är rimligt med särskildasatsningar från statens sida. Med hänsyn till vad jagsade tidigare vill vi moderater utbilda50 % fler civilingenjörer än i dag.I vårt särskilda yttrande framgår det i detalj vilkavåra övriga förslag är. Utöver våra generella sats-ningar som är 1,5 miljarder mer än regeringen inomgrundforskning, forskarutbildning och internationellforskningssamverkan de kommande tre åren, vill vifortsätta den ökade satsningen på /med utöver rege-ringens förslag till forskning och forskarutbildning.Fru talman! Jag vill yrka bifall till vår re-servation 5. Mitt bifall gäller där moment 13.Anf. 78 () replik:Fru talman! Jag skulle bara vilja återkomma tillden fråga som ju har fått rätt stor uppmärksamhetäven tidigare. Det gäller lektorerna i gymnasiet.I den statistik vi har sett från gymnasiet har vi vis-sa problem när det gäller elever som inte får godkänt ikärnämnena. Det är alldeles tydligt elever som hargått de s.k. yrkesförberedande programmen.Jag har svårt att se vad lektorer skulle kunna inne-bära för de här eleverna. Är det lösningen av detproblemet som ni funderar på? Eller är det någontinghelt annat, t.ex. att man skulle ha ökad ämneskompe-tens hos lärarkåren, som ni har i tankarna? Det kanman ju lösa stegvis på ett lite mildare sätt. Det är ettvåldsamt problem att hitta lektorskompetenta perso-ner, alltså personer med forskarutbildning, som kan tapå sig den här rollen. Jag undrar om skälet för infö-rande av lektorer är särskilt välbetänkt.Det är också så att gymnasiets ekonomi är ett be-kymmer. Man behöver fler lärare, kanske speciellt påde yrkesförberedande programmen. Och det härminskar ju möjligheterna att agera på ett brasätt för att få ett gymnasium för alla elever.Anf. 79 () replik:Fru talman! Jag tror att vi behöver re-krytera lärare med olika slags utbildningar. Man skaockså kunna tänka sig att inte arbeta ett helt liv somlärare i skolan. Jag tror att det t.ex. vore väldigt nyt-tigt med högskolelektorer som undervisade ett par årinom ett gymnasium som lärare i ett ämne som de ärspecialister på.Min poäng var framför allt att detta skulle under-lätta övergången från gymnasieskolan till högskolan.Övergången ligger för lågt för 19-20-åringarsom lämnar gymnasiet. För den som haft kontakt meden lärare som arbetat på högskolan och har en natur-lig kontakt med denna och sedan kanske återgår tillhögskolan, är det betydligt lättare. i världen vardet så, som vet. Jag blev själv myckethjälpt när det gällde högskolestudier av lektorer somhade den kontakten. Det är inte alls säkert att jagskulle ha begivit mig till högskolan eller universitetetutan den kontakten i gymnasiet.Detta kommer självfallet inte att lösa alla gymna-sieproblem men en del av dessa. De kommer inteheller att lösas på en gång, men jag tycker i alla fallatt man kan ha denna målsättning. Jag vet att delar min uppfattning i den här frågan.Anf. 80 () replik:Fru talman! I och för sig kan jag charmeras litegrann av tanken att man skulle få ökad kompetens igymnasiet och underlätta den här övergången, menjag måste säga att det låter lite gammalt. Det refererartill en situation som vi hade tidigare, med relativt fåelever i gymnasiet och då var den natur-liga fortsättningen.Jag håller med om att kontakterna mellan å enasidan universitet och högskolor och å andra sidangymnasier måste utvecklas mycket starkt. Där är deten tydlig brist. Vi måste få en mycket bättre kontakt-yta och en bättre övergång från gymnasiestudier tilluniversitetsstudier. Kanske är det allra viktigast attuniversitetslärare får en bra bild av vad som händer idet nya gymnasiet och kan anpassa ochhögskolans undervisningsformer med hänsyn till denuveckling som vi har i gymnasieskolan.Låt mig säga att åtgärden att införa lektorer igymnasiet väl möjligen skulle kunna vara en visionnågon gång långt fram när de andra problemen ärlösta. Men att arbeta för en sådan utveck-ling känns väldigt oekonomiskt och lite vid sidan avde stora problemströmmar som finns. Snarare bordevi satsa på att alla andra lärare i gymnasiet får kontaktmed universitet och högskolor, inte på att kanskenågra ytterst få ämnesspecialister ska finnas på gym-nasierna.Låt mig ställa en fråga till, nämligen om folkom-röstningen. är som bekant intresserat avfolkomröstningar, men jag undrar hur frågeställning-en exakt skulle se ut.Anf. 81 () replik:Fru talman! Jag tyckte att backadeen del från sitt första inlägg, så vi kanske kan mötaspå halva vägen. Ett moment som är väldigt viktigt närdet gäller lektorer är att man som lärare på gymnasietska kunna bli befordrad utan att behöva byta arbets-plats. Man borde kunna befordras t.ex. från adjunkttill lektor eller forskarutbilda sig under fyra till fem åroch sedan gå tillbaka till sin gamla skola, vilket varmöjligt tidigare.