prot · GN0946 · 1999-12-14 00:00:00 — Visst är detinte någon enkel åtgärd med en karensdag.Vi tror ändå att i och med att vi föreslår ett hög-kostnadsskydd , precis som regeringen,kommer vi åt dem som inte är sjuka så många gånger.Det slår mer på dem som är sjuka sällan än på demsom är sjuka ofta.Anf. 38 () replik:Fru talman! Jag tycker egentligen att det svar somDesirée gav talar för sig själv. Detblir väl inte mer trygghet för vanliga löntagare, förungdomar som går runt på tillfälliga jobb, för kvinnorsom har otrygga anställningar och lågbetalda yrken?Vad blir det för trygghet för dem med ytterligarekarensdagar, sänkta ersättningsnivåer och förändring-ar när det gäller beräkningsunderlaget? Ingen alls.Jag har svårt att förstå retorik.För mig är det tydligt att i handling och i alternativ,där vi kan läsa innantill i budgetförslag, står Kristde-mokraterna väldigt nära Moderata samlingspartiet. Nihamnar längre och längre in i den moderata famnen.Ni tvekar ju inte - det har just nu sagt - att sänka ersättningsnivåerna. Detdrabbar naturligtvis dem som ofta är sjuka, dem somhar de lägsta inkomsterna och dem som är de minstprivilegierade i samhället. Det är de som drabbas avkristdemokraternas politik.Ni ska spara drygt 3 miljarder . Sedanpratar om att ge lite extrapengar, , till försäkringskassorna.Det ska i ett slag ge effekt. Snacka om dynamiskaeffekter! Jag tror inte på dem, och vanliga löntagaretror nog inte heller på dem.Kristdemokraterna pratar om etik och moral. Meni handling är det en stenhård högerpolitik som niegentligen står för.Anf. 39 () replik:Fru talman! Det var mycket som var intressant idet sade. Jag kan hålla med om en heldel. Men i en sak, som jag tog upp också i mitt förraanförande, står vi en bit ifrån varandra. Det gäller atttrygghetssystemen ska bygga på anställ-ningsförhållande.Vi från förordar ett grundtrygghets-system. Det hänger samman med att det finns mångamänniskor som inte kvalificerar sig till trygghetssys-temen på grund av de inte lyckas få ett arbete. Vi harsett hur socialförsäkringskostnadernaökat i kommunerna på grund av att alltför mångamänniskor inte fått ersättning av de system som vitycker borde utbetala ersättning till den som inte fåravlönat arbete.Det finns trygghet för alla dem som finns i arbete.Men för den som står utanför gäller inte de trygghets-system vi har. Det vi förordar är en grundtrygghet ibotten plus en påbyggnad med en kompensation förförlorad arbetsförtjänst. Där skulle man slå sammanersättning vid sjukdom, arbetsskada och arbetslöshetoch förtidspension.Det tror vi är en bättre modell än att setill om vi har ett arbete eller inte som grund för att fåersättning.Anf. 40 () replik:Fru talman! Socialbidragskostanderna minskarglädjande nog ganska rejält i landet. Huvudanled-ningen till det är att vi har en så oerhört positiv sys-selsättningsutveckling. Det är naturligtvis glädjandeför oss alla att det utvecklar sig på det sättet.När det gäller val av välfärdssystem hade jag enganska lång plädering för den modell som vi har valt iSverige. Det som är intressant, , äratt jämföra med situationen i andra länder runtom iEuropa och i världen i övrigt för att se vilka systemsom motverkar fattigdom bäst.Vad är det för system som ser till att vi skapar merav jämlikhet, något som jag upplever att också Bir-gitta står för? Det visar sig att den modellsom vi har valt i , med en mycket stor befolk-ningsmajoritet som ingår i systemen och där vi om-fördelar mellan grupper och över livet, är den med desystem som också rår på fattigdomen och ojämlikhe-ten allra mest. De gäller grupper som just nu talar om.För mig är det oerhört viktigt att se till att vi harsystem som verkligen ger ersättning i samband medatt man är sjuk, att man har en inkomstbortfallsprin-cip som fungerar bra och ger ett standardskydd. Detär så viktigt. Det är först i dessa system som vi kan seatt det verkligen blir någonting över till dem somallra mest behöver det.Anf. 41 () replik:Fru talman! Jag är också medveten om det somBerit Andnor lyfter fram, nämligen att socialbidrags-kostnaderna sjunker något i kommunerna. Men det ärfrån en oerhört hög nivå. Jag tror inte att de vid någottillfälle har legat på den höga nivån.Jag vidhåller ändå att för de människor som intekommer in i systemet är inte det system vi har i Sve-rige ett tryggt system. Man ska inte behöva gå medmössan i hand i för att få pengar till detnödvändigaste. Det skulle vara mycket bättre om vihade en statlig garanti, en grundnivå i botten, som ärlika för alla. Det vore mer rättvist för alla. Jag tror attdet är den modell som vi kommer att få.Anf. 42 () replik:Fru talman! Jag delar uppfatt-ning att socialbidraget ska vara det yttersta skydds-nätet. Det har varit för många som varit beroende avsocialbidrag. Men man måste titta på orsaken till attvi haft den situationen. Orsaken är ju att vi har haft enhög arbetslöshet. Sysselsättningen har minskat.Därför är det oerhört viktigt, som jag ser det, attgöra alla insatser vi kan för att få tillbaka så mångasom möjligt i sysselsättning. Det som vi funderar påjust nu på arbetsmarknadspolitikens område är att setill att få en lösning som innebär att man kan kombi-nera arbete med praktik och med studier. Detta gällerden grupp av människor som står lite utanför i dag.De kanske har varit borta från arbetsmarknaden underlång tid eller kanske aldrig har kommit in på den. Vitror nämligen att det är oerhört viktigt att vi satsarlångsiktigt, och verkligen gör de ansträngningar vikan för att få dessa människor tillbaka i arbete.Lösningen är inte medborgarlön! Det är nämligenett system som underminerar just de här gemensam-ma systemen som är så viktiga. De innebär ju att viomfördelar mellan olika grupper i samhället. Enmedborgarlön har en rad olika negativa effekter. Detär inte en väg att gå, utan vi måste gå den mer aktivavägen och se till att folk kommer tillbaka i arbete. Jaganser att vi har mycket goda förutsättningar under dekommande åren att nå dithän.Anf. 43 Statsrådet ():Fru talman! Som utskottets ordförande sade i sittanförande är våra socialförsäkringar helt beroende avhur vi förmår uppfylla den målom att halvera den öppna arbetslösheten till . Somdet ser ut just nu kommer detta snart att kunna upp-fyllas.Men också när det gäller vårt andra mål, att 80 %av befolkningen ska vara sysselsatt , ser det utatt gå i rätt riktning. Om vijämför med ser vi att det då var 75,1 %.Båda dessa mål är viktiga av två skäl.För det första ska socialförsäkringarna ge trygghetdå vi av olika skäl inte kan arbeta. De stärker förmå-gan, och de ökar modet att byta arbete eftersom deinte är knutna till arbetsplatsen utan till individen. Defrämjar också rörligheten på arbetsmarknaden ochstärker viljan att arbeta.För det andra - och det har också det tidigare re-plikskiftet visat på - är det arbete som utgör grundenför våra välfärdssystem. Om vi inte är tillräckligtmånga som arbetar och som betalar skatt och avgifterkommer vi inte heller att klara av den höga standardsom vi vet att svenska folket vill ha i sina välfärds-system också i framtiden.Utvecklingen på arbetsmarknaden utgör därmedgrundförutsättningen för hur vi ska klara av dennavälfärd.Vi har fått olika rapporter som beskriver ökadstress och utbrändhet, och att alltfler har tillfälligajobb. Detta visar att vi har fått en allt tuffare situationpå arbetsmarknaden jämfört med för kanske 10-20 årsedan. Det resulterar också i en ökad belastning påsocialförsäkringarna - fler och längre sjukskrivning-ar, fler arbetsskador och i förlängningen har vi fåttfler förtidspensionärer. Detta är naturligtvis en oac-ceptabel utveckling. Den kan inte regeringen accepte-ra utan att agera.De låga födelsetalen och det faktum att mångainte orkar arbeta fram till sin ordinarie pensionsålderär faktorer som vi på olika sätt måste kunna påverka.I SCB:s och andras jämförande studier, bl.a. de somsker inför den långtidsutredning som kommer, kan vise att antalet män - och här är det viktigt att skiljamellan utvecklingen hos kvinnor och män för att fåen bra jämförelse - i åldern under de senaste25 åren minskat sitt arbetskraftsdeltagande med 20 %.Vi kan inte enbart finna svaren i de senaste tioårens arbetsmarknadsförändringar, utan det är klartatt svaren finns på en rad områden på andra håll. Detgäller t.ex. arbetsmiljö, arbetsplatsorganisation i ett längre perspektiv.I regeringens förslag beskriver vi den oro över ut-vecklingen som sker på arbetsmarknaden och därmedpå sjukförsäkringsområdet. Det finns en bristandekunskap hos de centrala aktörerna om rehabiliteringoch om behovet av att både på lång och kort siktunderlätta för människor att komma tillbaka till ar-betslivet. Detta är en oro som också har uttryckts iden tidigare debatten bl.a. av utredning som vi har tillsatt och som ska seöver sjukförsäkringen ska ta fram fakta och analyseraorsaker till den ökade sjukfrånvaron. Det är viktigt attvi tittar på orsaker till den ökade sjukfrånvaron i bådeett kortsiktigt och ett långsiktigt perspektiv. Som enkommentar till vill jag säga attdet är självklart att den här utredningen och de övrigaska ha både ett genderperspektiv och ett etniskt per-spektiv.Sjukförsäkringarna ska klara både hög- och låg-konjunktur och därmed också en förändrad arbets-marknad. Därför är det naturligtvis angeläget att vifår kunskaper om t.ex. vad den förändrade framtidaarbetsmarknaden innebär för sjukförsäkringen. Dettahar utskottet tagit upp, och flera av motionärerna harockså påpekat detta i sina motioner.Utredningen som berör den arbetslivsinriktade re-habiliteringen kommer naturligtvis att både analyseradet som inte fungerar och, vilket är min för-hoppning, även se till allt det som faktiskt fungerar,och som fungerar bra. I debatten om försäkringskas-sorna kan det vara bra att komma i håg det här - attdet finns en hel del goda exempel också på rehabilite-ringens område.Men vi har för lite kunskap om många av rehabi-literingsinsatsernas effekter. Många i den här kamma-ren har vittnat om personliga möten med medborgaresom har väntat , fått hjälp och senare fått erfaraatt det ändå inte var just den hjälpen som behövdesför att komma tillbaka till ett arbete.Många av oss träffar fackliga företrädare somvittnar om vilka svårigheter de har att få gehör förvettiga insatser i syfte att få sina medlemmar tillbakai jobb. Exemplen är många.I de tre rapporter som är bakgrunden till det upp-drag att utreda rehabiliteringsfrågorna som har läm-nats finns de flesta argumenten för att utreda frågan.Utredningen ska arbeta förutsättningslöst och förtyd-liga vilka som bör bli föremål för arbetslivsinriktaderehabiliteringsåtgärder. Vi har tagit intryck, och dethoppas jag att också utredarna gör, av de studier somhar gjorts och av en del studier som pågår. Några aver har lyft fram dessa i era motioner.När vi i budgetförslaget på utgiftsområde 10 be-skriver bakgrunden till de viktiga utredningar som nuarbetar innebär det naturligtvis att vi också tittarframåt, på hur socialförsäkringarna ska se ut . Med en stabil ekonomi har vi naturligtvis bättremöjligheter att inte bara få fram bättre förutsättningar.Med hjälp av kunskap och stabil ekonomi ska viockså kunna genomföra utredningar och förslag. Viska dock inte göra det förhastat - inte bara för åtgär-dernas egen skull just nu.I flera av de motioner som har diskuterats ochsom har lämnats krävs någon form av kommissioneller någon form av bredare parlamentarisk utredningför att se över utformningen av våra socialförsäkring-ar.Till m.fl. vill jag säga att jag na-turligtvis kan se fördelar med detta. Jag har ju självgoda erfarenheter från mitt arbete i pensionsarbets-gruppen. Men vi får inte glömma bort en sak: Pen-sionsgenomförandegruppen är en förhandling mellanpartierna. Den förhandlingen och den arbetsgruppenföregicks av en mycket stor och omfattande utred-ning. När vi säger att man ska se till att sätta i gångmed arbetet nu är det viktigt att tänka på att även ettsådant arbete kräver utredningar.Nu har vi två stora utredningar. En kommer meden delrapport och med en slutrapport i juni.Den andra kommer med delrapport och med enslutrapport . Låt oss se till att ta hand omde här faktauppgifterna och kunskaperna, de veten-skapliga studierna och det som rör sig där så att vikan bedöma vilka insatser som krävs.Inkomstbortfallsprincipen och den sociala ambi-tionen är centrala för min syn på hur våra socialför-säkringar ska se ut framöver. I de motioner som harlämnats på det här området råder väl inte alldeleskristallklara formuleringar med undantag av den somhar lämnats av . Den är tydlig, åtminstonenär det gäller inkomstbortfallsprincipen.Det är bra att vi får en bred debatt om sjukförsäk-ringens funktionssätt och dess olika delar. Det finnsen rad angelägna frågor att diskutera ordentligt. Vihar diskuterat frågan om att höja taket ochindexering. Det är angelägna frågor för att garanteralegitimiteten för försäkringen.Att försäkringen också ger dem som har korta ochtillfälliga anställningar något skydd är naturligtvisangeläget redan på kort sikt. Här delar jag flera mo-tionärers uppfattning, och berederde förslag som tidigare presenterats i skrivelsen Be-räkningsunderlag för dagersättning.Låt mig också säga några ord om en del av de frå-geställningar som har berörts i debattinläggen innanjag fick ordet. Det gäller t.ex. utvecklingsprogrammetoch finansieringen av det. Det är självklart att deförändringar i utvecklingsprogrammet som presente-ras och som presenterats är oerhört viktiga förhur vi ska kunna säkerställa förtroendet för hela soci-alförsäkringen i ett längre perspektiv. Det handlar ompå vilket sätt vi kan erbjuda service i rätt tid, infor-mation i rätt tid och hur vi ska kunna skapa ett ut-rymme för personlig rådgivning och bra bemötande iförsäkringskassorna. Regeringen kommer att ta ställ-ning till den fortsatta hanteringen av detta i anslutningtill att kommer med sin an-slagsframställning.En annan fråga som har berörts i debatten handlarom de olika försöken med samverkan. SOCSAM harsju försök som pågår, och enligt vårt förslag kommerde att pågå ett tag till. FINSAM har ersatts avFRISAM. Samverkansområdet förutsätter att alla somdeltar i samverkan gör det med sina resurser, sinakunskaper och sina erfarenheter. Det finns en tendensi debatten att säga att de här försöken ska innebära ensorts dragningsrätt på socialförsäkringen, på sjukför-säkringen, och att det skulle vara allena saliggörandeför att de här samverkansförsöken ska kunna ge godaresultat. Så är det naturligtvis inte. Samverkan ärsamverkan mellan de olika ingående parterna på likavillkor. Där menar jag att FRISAM går betydligtlängre än FINSAM-försöken.Denna riksdag har fattat beslut om Prioriteringsut-redningens förslag som är en utomordentligt viktigriktgivare för hur vi ska se på människors rätt tillhälso- och sjukvård. Jag menar att det beslutet ocksåska gälla vår syn på samverkan inom ramen förFRISAM och SOCSAM.Sedan måste jag också säga någonting om DesiréePethrus inlägg. Det var ett bra och engage-rat inlägg. Jag har bara en synpunkt på slutsatsen. Detär att allt det som sades leder till en slutsats som ärprecis tvärtom, nämligen att vi inte ska gå in medakuta och snabba insatser där vi inte vet effekterna avdet som görs. Det gäller t.ex. på rehabiliteringensområde. Ett av de stora problemen är just att rappor-terna pekar på att det görs saker där man inte riktigtvet vad resultatet blir. Det är viktigt att inte göra dettaförhastat. Jag tycker att det inlägget i stället visar moten större långsiktighet och mot en starkare vaksam-het. Men vi ska naturligtvis utnyttja de resurser vihar, och det görs också.Avslutningsvis vill jag nämna något om arbets-skadeförsäkringen, fru talman. arrangerarSocialdepartementet och ettseminarium om arbetsmiljö och ohälsa. Där står ar-betsskadeförsäkringen i fokus. Syftet är återigen attskaffa oss ordentliga kunskaper och föra sammankunskaperna. Anledningen är att vi kommer att kom-ma tillbaka till med en proposition undervåren.Låt mig också säga att den här frågan är viktigtför mig också ur ett klass- och könsperspektiv.Fru talman! Våra gemensamt finansierade social-försäkringar är fördelningspolitiskt viktiga stöd förtillväxten och för goda levnadsvillkor för människor.Under 90-talets ekonomiska situation genomfördes enrad försämringar. De som drabbades av detta då, skavara de som först får ta del av en ekonomi som vän-der. Således har pensioner, föräldraförsäkring, sjuk-försäkring, vård- och omsorgsområdet undan förundan stärkts i syfte att ge just dessa grupper denförsta möjligheten att komma i åtnjutande av en star-kare ekonomi.För att få ett ytterligare underlag för fortsatta be-dömningar tillsatte regeringen den utredningsom ska göra ett välfärdsbokslut över 90-talet. Denkommer att lämna en rapport , och utifrånden kommer vi att få ännu bättre analyser om vilkafrågor som blir mest angelägna att prioritera inför detstundande seklet.Anf. 44 BO () replik:Fru talman! Statsrådet berörde flera av defrågor som jag ville diskutera med henne. Jag skaförsöka fortsätta den diskussionen.Jag tycker att det besked vi får angående takfrå-gan är lite mer allmänt. Eftersom jag har erfarenhetav en lång kamp med statsrådet om att ta bort avgif-ten ovanför taket i pensionssystemet - en kamp somtyvärr inte ledde längre än till att vi lyckades ta borthälften - känner jag till det motstånd som finns påsocialdemokratiskt håll. Kan man räkna med, frustatsråd, att ni åtminstone lägger fram förslag om attha samma löneindexering av de 7 ½ basbeloppen isjukförsäkringen som vi har kommit överens om attha i pensionssystemet? Det träder ju i kraft om någotår. Det vore åtminstone ett första steg för att se tillinte fler och fler hamnar i ett läge där de betalat för-säkringspremier men där det inte finns några förmå-ner.Sedan noterade jag kommentarerna om önskemålsom uttrycks av flera av oss om ett försök till en breduppgörelse om socialförsäkringarna. Där uppfattadejag att statsrådet ville vänta . Det ärbara att beklaga att det nu har gått mer än fem årsedan Socialdemokraterna tog återtog regeringsmak-ten. I denna viktiga fråga ska vi tydligen få väntaåtminstone till, om jag förstod det rätt. Vad ärdet som gör det så bra att få vänta så länge på ettförsök till uppgörelse på detta område? Vi har ju bådatvå goda erfarenheter av försöken på det allra störstaområdet, nämligen ålderspensionssystemet.Till sist noterar jag med ledsnad och nästan sorgatt den utomordentliga modellen för finansiell sam-ordning som har utvärderats av Riksförsäkringsverketoch och fått goda betyg tydligen skaskjutas framåt i tiden i avvaktan på några nya utvär-deringar. Det är alltså flera förlorade år som väntaross.Anf. 45 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill se till helheten när det gällertakfrågan, indexeringen och frågan om de som i daginte kommer in i försäkringen på grund av beräk-ningsreglerna för sjukpenninggrundande inkomst. Jagtycker att frågan om att höja taket är en principielltviktig fråga. Det gäller också avgiften. Men jag ärinte beredd att gå vidare och lämna ut några löften omi vilken ordning det här ska ske. Jag vill se till helhe-ten.Sedan handlade det om att göra en bred uppgörel-se. resonerar ungefär som om alla årenfrån 1991 och har gått i ett enda nafs.Så är det ju inte. Vi har ju hållit på med pensionsfrå-gan , och hade vi enutredningsperiod på innan vi påbörjadediskussionen . Jag har inte tänkt mig attdiskussionen om socialförsäkringarna ska hålla på i20 år framöver. Jag förväntar mig att få en bra rapportfrån rehabiliteringsutredaren och en god analys ochbra förslag från sjukförsäkringsutredaren under detkommande året. Då kan det väl finnas anledning, intebara för och mig utan också för andra,att fundera över huruvida det därmed finns ett under-lag för en bredare diskussion mellan alla partier.Jag håller dock med : När man läsermotionerna och reservationerna ser det för stundeninte ut att finnas någon särskilt ljus framtid för enbred parlamentarisk överenskommelse. Men vi är juinte där . Vi har fortfarande behov av att få merkonkreta underlag.Anf. 46 BO () replik:Herr talman! Jag får då notera att det uppenbarli-gen inte kommer att hända speciellt mycket i fråganom att det finns stora delar av befolkningen som ärförsäkrade men som visar sig vara oförsäkrade när debehöver försäkringen. Detta kommer tydligen attdröja.Sedan kan man förstås alltid diskutera i vilkenordning man ska göra saker. Jag dristade mig attnotera att socialdemokratin har haft ansvaret för rege-ringsmakten i det här landet och attvi uppenbarligen inte befinner oss närmare en breduppgörelse om socialförsäkringarna nu än vi gjordeför . Tiden har alltså inte varit så väldigtväl använd, trots att det har gjorts stora utredningar.En sådan var ju den som ni själva begärde i krisför-handlingarna vilket ledde fram till dens.k. Sjuk- och arbetsskadekommittén, som i ett fylligtbetänkande har gått igenom en rad av de här frågorna.Det går alltid, herr talman, att peka på att man be-höver mer utredningsmaterial. Det vi gjorde hösten1991 var att vi bestämde oss för att gå från ord tillhandling, och det var det svaret jag hade hoppats fåfrån statsrådet.Anf. 47 Statsrådet ():Herr talman! Det är oerhört viktigt att gå från ordtill handling, och det sker också. Trots att vi måstelyssna på varningssignalerna sker det naturligtvisoerhört mycket ute i vardagen. Det tycker jag ocksåatt jag sade i mitt inledningsanförande. Vi ska ta handom de frågor som ger varningssignaler när det gällersjukförsäkring - sjukfrånvaro, arbetsskador osv. -men vi ska naturligtvis inte låtsas som om det intesker någonting på alla ställen runtom i lan-det.Och återigen, : När det gäller våraförhandlingar mellan partierna fanns det en oerhörtstor utredning. Det rörde sig också om en fråga, näm-ligen ålderspensionen, och inte om ett brett spektrum.Jag kan också konstatera i motionerna att det finnsväldigt många principiellt olika ingångar till hur ensådan här flerpartidiskussion ska se ut.Jag vill dock återigen säga att jag tycker att fråganär intressant att pröva. Jag anser att alla partier bordevara intresserade av att få del av de utredningar somär beställda. Sedan får vi se och efterhöra vilka förut-sättningar som finns.Anf. 48 (m) replik:Herr talman! Pensionsuppgörelsen har ju medförtatt människor kan ta ett ansvar för sin framtidpå ett annat sätt. De vet planeringsförutsättningarna,och de kan också ställa krav på politikerna. De vet attju bättre ekonomi går långsiktigt, destobättre kommer pensionerna att bli för de enskilda.Gemensamma spelregler behövs också, tycker jag,i livet då man är arbetsför, och då ärvi inne på socialförsäkringarna.Efter utskottsordförandens rätt polemiska anfö-rande insåg jag att tiden uppenbarligen inte är mogenför att ta upp sådana diskussioner. Det är lite synd.Men sedan tänkte jag att jag skulle lyssna på statsrå-det, och då lät det i alla fall lite bättre. Visst har vi liteolika värderingar - självklart. Självklart kan vi ocksågöra lite olika analyser i ett utgångsskede. Men sam-tidigt tror jag att alla har en insikt om att man behöverge klara spelregler åt människor så att de kan planerapå rätt sätt för sina liv. Socialförsäkringens legitimitetmåste då komma i första hand, så att vi vet att denfungerar på ett visst sätt i en viss situation för varjemänniska.Detta är lite oklart . Försäkringsmässighetenär inte uttalad längre. Det blir alltmer skatt och meravgifter. Vi ser att avgiftsnivåerna måste ses över,liksom också taken. Vi har inte full insyn i systemeneftersom de inte är transparenta. De är kopplade tillbudgeten på ett sådant sätt att vi egentligen inte vetvilka förmåner vi får.Därför är det bra om vi nu kan få en lite tydligareindikation om att ingenting är stängt, att ingenting ärlåst och att detta kan bli föremål för förhandling i ettsenare skede.Anf. 49 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig börja med att säga att jagdelar grundinställning till det somGustaf inte sade.