prot · GN0916 · 1999-10-20 00:00:00 — Det är viktigt att viföljer detta väldigt noga framöver.Genom att anlägga ett genusperspektiv i forsk-ningen kan forskarna bidra med nya kunskaper somvi generellt sett kan använda i arbetet för att öka jäm-ställdheten i samhället i stort.Det internationella samarbetet inom forskningenblir allt viktigare. Vi ingår ju nu också i Europeiskaunionens gemensamma forskningspolitik. Somsvenskt ordförandeland kommer vi att varamed aktivt och driva inriktningen av det sjätte ram-programmet, och det arbetet kommer att vara högak-tuellt under vår ordförandeskapsperiod. Detta blir föross en väldigt strategisk uppgift.Forskningsetiken måste diskuteras på ett djupareoch bredare sätt. Det är klart att den fantastiska ut-veckling som vi ser, inte minst inom genomforsk-ningen, ger stora möjligheter att lösa mycket svåragåtor och problem som drabbar mänskligheten. Detställer också till mycket svåra etiska frågor.I den allmänna debatten har vi sett att vi kan ham-na lite var som helst om vi inte har ett öppet forskar-samhälle som kan föra ett resonemang med männi-skor om inriktning och verktyg och hur forskningenbedrivs. Vi har som grund den utredning om forsk-ningsetiken som avgav sitt betänkandet ,och det finns anledning att komma tillbaka till detta iden forskningspolitiska propositionen.Vi bör också lägga större vikt - och det har tagitsupp i debatten - vid att möjliggö-ra profileringen inom forskningen, att se till att vitillvaratar de förutsättningar som finns vid de olikalärosätena, högskolor och universitet, att profilera sigoch att kraftsamla kring områden där man känner verkligen har en forskning som ligger mycketlångt framme.Det är klart att ur denna aspekt måste vi se överresurssystemet. Vi tillsätter nu en utredare som meddessa utgångspunkter ska se om dagens resursfördel-ningssystem är adekvat i den meningen.Detsamma gäller möjligheterna att faktiskt använ-da de stora resurser som finns inom forsknings-systemet för att finna gränsområdena mellan olikavetenskapsområden. Det är ingen tvekan om attmycket av det intressanta och spännande sker mellantraditionella ämnesområden. är vårt system förstelt för att kunna reagera på detta och föra över re-surser till områden som kan bli mycket dynamiska iframtiden. Då blir det också viktigt att det på vårahögskolor och i våra forskningsråd finns ledningaroch styrelser som orkar med att ibland göra svåraprioriteringar.Det kan inte vara så att en gång fördelade resurseralltid ska ligga fast för evigt, utan man måste ocksåpå en högskola via styrelser och fakultetsstyrelserkunna fatta prioriteringsbeslut som gör att resurserförs över till nya spännande, dynamiska områden.Dagens forskningsfinansieringssystem är ganskauppsplittrat. Det finns en mängd olika forskningsfi-nansiärer. Det är nog inte alltid som de sammantagetbidrar på bästa sätt för att driva på kvalitetsutveck-lingen inom forskningen. Det finns anledning att seöver detta, både grundforskningsrådens inriktning ochden mängd av sektorsforskningsorgan som vi har.Jag tror inte att den enkla sanningen är att ju flerforskningsfinansiärer, desto bättre blir det. När vi frånstatens sida resonerar om gemensamma skattemedelfinns det skäl att fundera över hur vi bättre kan sam-ordna och se till att driva kvaliteten i forskningenframåt. Vi lär få återkomma till med för-slag med anledning av den utredning som sitter.Tack för ett bra arbete med kollegerna i riksdagen.Det här är början på en långsiktig process, där forsk-ningspolitiken ska bidra till att som forsk-ningsnation också i fortsättningen kommer att vara enav de mest framstående nationerna i världen.Anf. 19 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är positivt att ut-bildningsministern talar om vikten av forskningsetik.Men jag tycker att det är synd att inte rege-ringen och majoriteten anser att man kanfatta ett principbeslut, som föreslår, angå-ende obligatorisk utbildning i forskningsetik och gåvidare med dessa frågor.Annars talar ministern mycket om ökad satsningpå forskning och kvalitet. Många saker är positiva,men jag efterlyser redan nu lite mer konkreta exempelpå hur man ska gå till väga för att nå en förbättring.Det är sant att vi har en stor andel pengar som gårtill forskning i , men vi får också tänka på attvi har haft en oerhört kraftig utbyggnad där satsning-en på kvalitet inte har hängt med. Kostnaderna perstudent i är lägre än för några årsedan. Alltför många studenter kommer inte i kontaktmed forskarmiljöer och forskare. Alltför många stu-denter har inte disputerade lärare. En diskussionmåste alltså föras om förhållandet mellan kvalitet ochkvantitet.De åtgärder som regeringen nu föreslår räcker inteför att komma i kapp när det gäller t.ex. de etableradeuniversiteten, som inom många områden, inte minsthumaniora, ofta lägger ned mindre utbildningar som ifinsk-ugriska, hebreiska osv. vilka hör till ett kultur-land.När det gäller den naturvetenskapliga forskning-en, fru talman, efterlyser jag mer resonemang omsamband mellan skola och högskola. Det finns platseri naturvetenskaplig utbildning, men eleverna sökerinte dessa utbildningar i gymnasieskolan.Först som sist när det gäller humaniora och sam-hällsvetenskap skulle jag vilja ha en kommentar frånministern om ifall han är intresserad av att göra någonförändring av de stela regler för doktorander ochforskning som slår ut en massa intresseradehumanistiska forskare.Anf. 20 Utbildningsminister ():Fru talman! väljer i stora delar av sinareplik att fokusera på utbildningen. Det är riktigt attdet finns ett starkt samband mellan forskningspoliti-ken och utbildningspolitiken, och jag ska ta upp dentråden.Vi är mitt inne i en väldigt kraftig utbyggnad avsvensk högskola. Man kan inte komma ifrån att detinnebär en viss anspänning med tanke på de högaambitioner vi har. Vi bygger ut med nästan 90 000platser . Det som är slåen-de med svensk utbildning är att vi har en generellt settgod kvalitet på våra högskoleutbildningar.Vi har valt att göra så att när vi bygger ut hög-skolan följer det med varenda student en ersättningför att studenten ska kunna få en utbildning av godkvalitet. När andra länder expanderar väljer de attinrätta en fri antagning där alla som söker kommer in.Utslagningen blir då desto större senare i utbildnings-stadierna, dvs. att väldigt många antas på grundnivån,att det sedan ställs stenhårda krav som gör att stu-denter slås ut eller två och bara de yp-persta blir kvar. Då är det bättre att se till att bygga uthögskolan med ersättning per student. Det gör alltid vet att det kommer en resurs med en ut-byggnad.Vi, liksom alla andra statliga verksamheter, harnaturligtvis en besparingsperiod bakom oss. Menfortfarande ligger vi väl till när det gäller ersättningper student vid en internationell jämförelse. Vi ac-cepterar inte fri antagning och utslagning, utan vi villse till att när vi bygger ut ska varenda plats ha enstark kvalitet i botten.Jag tror att vi behöver ta ytterligare steg när detgäller kvalitetskontrollen av våra utbildningar - kva-litetsutvärderingen. Jag tror att studentinflytandet inteminst kan vara en väldigt viktig drivkraft i kvalitet-sarbetet. Jag kommer att återkomma till riksdagenmed förslag till åtgärder i dessa delar.När det gäller forskarutbildningen och humaniorahar utgångspunkten vid en del institutioner på dethumanistiska området varit att välja att anta många,många fler doktorander än vad man har haft resursertill. Också där har utslagningen av doktorander varitstor. Många har aldrig någonsin blivit klara. åter-går vi till grundprincip, att anta forskarstu-derande om man har resurser för dem.Anf. 21 () replik:Fru talman! Även om vi har en ersättning per stu-dent, så har den minskat kraftigt. Jag har inga snitt-siffror, men jag har varit på många nya högskolor där40 % av lärarna är odisputerade. Med tanke på attplatser står tomma och är svåra att fylla måstefrågan ställas om man inte bör dämpa utbygg-nadstakten något när det gäller antalet studenter och istället föra över dessa pengar till doktorandtjänster,forskning och disputerade lärare.Anf. 22 Utbildningsminister ():Fru talman! Det är klart att vår målsättning måstevara att öka andelen och antalet disputerade lärare.Det är inte så att man inte är en behörig lärare omman inte har disputerat. Det har alltid vid våra hög-skolor funnits ganska många odisputerade lärare somhar gjort väldigt viktiga insatser. Men det är klart attdet i sig är ett viktigt kvalitetsinstrument att se till attså många som möjligt har disputerat och därmedockså har förmågan att följa med i forskningen ochvara den länk som studenterna behöver mellan under-visning och forskning.Vi har valt att koncentrera utbyggnaden på natur-vetenskap och teknik, framför allt på grund av attsamhällsbehovet är så stort på dessa områden. Låt ossinte glömma, om vi ser , vaddet är vi har prioriterat i , nämligen samhälls-vetenskap som har exploderat både vad gäller forsk-ning och utbildning.Det kanske inte är så tokigt om vi någon gångtänker på att det faktiskt också är viktigt med natur-vetenskap och teknik, inte minst med tanke på detsamhälle vi lever i med ett väldigt naturvetenskapligtoch tekniskt orienterat näringsliv där vi behöver flerkompetenta personer.Den grundläggande och långsiktiga problematikenblir hur stort intresset bland ungdomar är att söka sigtill naturvetenskap och teknik. Om basen av ungdo-mar som väljer en sådan inriktning på gymnasiet inteökar, kommer vi till slut till läget att en fortsatt ut-byggnad på området inte är möjlig.Det är klart att en fortsatt utbyggnad inom sam-hällsvetenskap och humaniora inte är förbi. Vi har nuvalt att koncentrera oss och göra en kraftsamling förnaturvetenskap och teknik, men jag utesluter inte allsatt den kan avlösas av en stark expansion också på dehumanistiska och samhällsvetenskapliga områdena.Men det har av totala samhällsskäl varit viktigt attförst koncentrera oss på de naturvetenskapliga ochtekniska områdena.Anf. 23 () replik:Fru talman! Jag har hört flera här som hartalat och diskuterat om att den bra expansion som vihar haft av våra högskolor i måste följas aven ökad forskning och en stärkt kvalitet. Jag stöderfullt den diskussionen.För att göra det kan jag tala om att Centerpartiethar en idé, en idé som jag har framfört och fleragånger tidigare. Det handlar om den kvalificerings-trappa som vi förordar. Varje gång som jag har lagtfram förslaget har utbildningsministern avvisat detmed en rad olika argument. Jag kan inte riktigt förståvarför utbildningsministern känner en sådan oro föratt stärka just forskningen och kvaliteten, som vårtförslag om kvalificeringstrappa innebär, på våra hög-skolor och universitet.Jag skulle vilja fråga vad ser förmöjligheter att stärka kvalitet och forskning - då inteenbart med några enstaka insatser under de två kom-mande åren utan insatser för en långsiktig och hållbarutveckling. Hur ser utbildningsministern på detta?Vilka åtgärder ser utbildningsministern som långsik-tigt hållbara?Anf. 24 Utbildningsminister ():Fru talman! Om man ser på vad som har hänt un-der , så är det egentligen en formidabelutveckling. Alla högskolor har fasta forskningsre-surser. Alla våra högskolor skaffar sig därmed entradition av att forska och får också en stark förmågaatt samverka med det omgivande samhället som oftahar ett intresse, inte minst i den region där högskolanfinns, av att bidra till forskningsverksamheten. Det ger ju också en koppling mellan forsk-ningen och den undervisning som sker vid alla vårahögskolor och universitet.Sofia föreslår att det ska finnas en auto-matik i hur statens resurser ska fördelas. Om SofiaJonsson får möjlighet att sitta i en rege-ring kommer att inse att det är omöj-ligt. Vi måste också gemensamt göra en budgetpröv-ning av alla nya åtaganden som vi vill göra. Det skagälla resurser, hur mycket resurser vi har till vårtförfogande. står vi inför en växande period. Detska ställas inför forskningspolitiska överväganden;vad är det strategiskt viktiga framöver?För regeringens del är det viktigt att se till att vikan fullfölja satsningen på grundforskning och fors-karutbildning. Det är viktigt att vi kan fortsätta följahögskolornas strävan att bli starkare på forsknings-fronten och stötta i de lägen där vi har resurser attgöra det. Det är viktigt att vi kan stärka miljöer där viligger väldigt långt framme i och där detfinns behov av förstärkning för att se till att vi kanfortsätta att ligga vid den internationella forsknings-fronten.Inbilla oss inte att det går utan svåra avvägningaroch medvetna politiska beslut! Att ha automatiskatrappor där vi ser en vandring utan att ha kontrollöver utgifterna fungerar inte. Låt mig ge ett bra ex-empel. När man som högskola får ett vetenskapsom-råde, dvs. rätten och ansvaret att bedriva forskarut-bildning, då menar regeringen och majo-ritet att det också följer ett ansvar för finansieringenav detta. Då sker en viktig prövning i frågeställning-en: Ger man ett vetenskapsområde eller inte? Får manvetenskapsområdet har vi ett gemensamt ansvar att setill forskarutbildningen kan växa fram och bli stark påden högskolan. Men automatiska trappor? 25 () replik:Fru talman! Jag vet inte riktigt vad det är för för-slag funderat ut i sitt eget huvud. Vårtförslag, förslag, med en kvalifice-ringstrappa innebär ju att alla i grunden ska få ettanslag för sina studenter och sin skola. Därefter skerdet inte med automatik att man ska kunna fortsätta haexamensrättigheter osv. Det sker ju en prövning, enprövning för att skolorna ska kunna se vilka möjlig-heter de har och vilka möjligheter till resurser dekommer att få. Det är ju på precis samma sätt som förregeringen. Här kan man ge en möjlighet till kvali-tetssäkring och forskning.Thomas sade själv i sitt anförande att stör-re vikt måste läggas vid att möjliggöra profilering ochforskning. Det är det som är möjligheten. Vi måste setill att högskolorna ska kunna profilera sig och fåspets inom vissa områden. halvknap-pa förslag innebär att de här högskolorna i en världfylld av proffscyklister får kuska runt på några halv-gnetiga trehjulingar. Det är inte det som är meningen.Vi måste ge den grund och den möjlighet som krävsför att alla högskolor ska kunna utvecklas till profil-högskolor. Vi måste ge möjlighet till forskning ochspetskompetens.Anf. 26 Utbildningsminister ():Fru talman! Detta med forskningsresurser vid allavåra högskolor är en väldigt central strategisk fråga.Huvudinriktningen har lagts fast ; attvi ska ha ett högskolesystem i där alla vårahögskolor har möjligheten att bedriva forskning. Detvar i sig ett mycket viktigt och radikalt steg.Nu säger att det inte är någon riktigtrappa. Man kan inte vandra den här trappan på egetbevåg utan det ska ske en prövning. Då blir det ipraktiken den typ av budgetprövning som vi i dagsitter i.Vi vill alltså se till att öka möjligheterna till fors-karutbildning vid flera av våra lärosäten. Det beslutet,att ge rätten till forskarutbildning, innebär med nöd-vändighet att vi tar ett gemensamt ansvar för att se tillatt detta blir möjligt, dvs. att vi ger resurstillskott. Dåinnebär det att när vi får ansökningar om vetenskap-sområden görs det två prövningar. Dels handlar detnaturligtvis om kvalitet, som är grundläggande. Delshandlar det om forskningspolitisk strategi och bud-getprövningar. Det kommer inte ifrån.Att man blir tvungen att göra budgetprövningarvisar ju när man , efter några fram-gångsrika år med samarbete med socialdemokratin,överger synen på att vi behöver stärka högskolornamed nya platser över hela landet. I stället drar manned på det och använder resurserna till annat. Det ärtragiskt på många sätt. ledarsida beskrevdet som att den enda vinnarfrågan egentligenhade har man nu övergett. Det tycker jag är bekym-mersamt för del. Vi står fast vid att fortsättastärka den här utvecklingen.Anf. 27 PER () replik:Fru talman! Låt mig börja med de positiva delarnai utbildningsministerns anförande. Jag tycker ocksåatt det är mycket viktigt att vi försöker hitta ett brasystem för att ta hand om unga talangfulla forskare -gärna sådana som kommer tillbaka efter några årsutlandsforskande. Det är också bra att vi försökerhitta sätt att få riktig spetskompetens. Att öka infor-mationen om den svenska forskningen är också all-deles utmärkt. Jag håller med utbildningsministernom att vi måste få in fler kvinnor och synliggöra debarriärer som finns. Det ger fler perspektiv. Det gerstörre mångfald och ökad kompetens och kvalitet.Vi brukar också vara överens om att vi ska försö-ka söka talanger från hela den svenska befolkningen.Många tekniska högskolor har ju problemet attde egentligen får av sina sökande från en fjär-dedel av befolkningen. Det är både en social sned-vridning och en könssnedvridning, och det är defini-tivt inte bra.Det är tio som jag tillhörde enforskargrupp i absolut världsklass och min professorblev överköpt till . Stora delar av gruppen följdemed - så också jag . Jag vet hur svårtdet ekonomiskt var att flytta tillbaka. Jag vet ocksåhur mycket svårare det är , tio ,att flytta tillbaka. Det finns fler som lockar, det finnsmånga fler universitet som kan erbjuda både dubbellön och hälften så mycket skatt som vi har i idag.Sedan har vi de här OECD-siffrorna, visserligenmed ett tillägg, en liten brasklapp. Men är det intedags att vi ändå använder Forskning 2000:s ärligadefinition? Om man räknar bort vad näringslivetsforskning och militärforskningen har att ge är statensinsats inte något som vi ska skrävla särskilt högt ochbrett om.Anf. 28 Utbildningsminister ():Fru talman! Det finns anledning för attkänna sig lite stolt över både uppdragets vikt och denersättning man får om man lyckades locka tillbakaPer till och riksdagsmannauppdraget.Jag tror att det finns ett problem i vårt sätt att be-skriva verkligheten när det gäller våra välutbildadeunga människors rörlighet. Krafter i samhället har nuunder valt att beskriva detta som ett stortbekymmer för oss - att alla med en begåvning nå-gorlunda över genomsnittet håller på att lämna landetoch bara vi andra blir kvar. Det är ju inte så när mantittar på siffrorna och den faktiska verkligheten. Sve-rige är ju ett land med en tradition av att uppmuntrarörlighet. Titta på studentsidan! Vi har gått från att bara kanske 7 000-8 000har sökt sig utomlands till att 30 000 söker sig utom-lands på mycket kort tid.Det är ingen slump. Det beror ju på att riksdagenhar fattat beslut om studiemedel och annat som gördet väldigt förmånligt att söka sig utomlands. Dettahar vi gjort på grund av att vi tycker att det är en storfördel för vårt land om folk söker sig utomlands. Jagskulle önska att denna andel fortsätter att öka.Detsamma gäller de utexaminerade, det här medatt t.ex. civilingenjörer söker sig utomlands ett par år.Tittar vi på siffrorna ser vi att det inte finns någotstort utflöde. Men man beskriver flyttar som ettmycket stort problem. Det är väl en fördel för ossockså det; att många människor jobbarutomlands. Det borde det vara många som tycker attdet är intressant att göra. De allra flesta kommer na-turligtvis tillbaka.Vi påverkas av omvärlden, och vi måste iblandställa om och förnya för att följa med i omvärldensutveckling. Det är ingen tvekan om det. Men i grundoch botten är det väldigt positivt att vi har en storrörlighet i . Vi är ju moderna i en globaliseradvärld. Det är många andra som ligger långt efter urden aspekten.Sedan kan jag inte se det som en nackdel attsvenskt näringsliv är forsknings- och utvecklingstättoch starkt. Det är en fördel för oss.Anf. 29 PER () replik:Fru talman! Det sistnämnda kan jag inte heller senågra problem med.Visst finns det både positiva och negativa saker irörligheten, utbildningsministern. Men jag tror att detär viktigt att man försöker fundera över vadsom är de positiva sakerna och vad som är de negati-va sakerna. Jag tror inte att det bara är skrämskott attvi nu faktiskt ser en brain drain. Problemet är juockså att vi inte ser den brain gain som vi skulle viljaha, dvs. att vi kan locka amerikaner, tyskar och italie-nare att komma hit och göra forskningsinsatser, vilketvar ganska vanligt . Jag tror att det handlarom att ha råd att flytta tillbaka efter utlandsvistelseroch att ha råd att flytta till för att forska.Låt mig sedan också ta upp det som jag taladelänge och väl om med ,nämligen statens roll. Visst ska staten ha ett starktinflytande, framför allt när det gäller grundforskning.Men jag tror att väldigt många forskare med bävankommer ihåg vad som hände under tid,de härjningar med osthyveln som då skedde. Att kalladet långsiktighet tycker jag verkligen inte är ett bravalt ord. Det handlade väldigt mycket om att man fickförlita sig på den mångfald av finansiärer som fanns,och den mångfalden vill jag bevara och dessutomutveckla.Anf. 30 Utbildningsminister ():Fru talman! När jag har talat med forskare tror jagatt jag aldrig har mött åsikten om att politiker engage-rar sig för lite i forskningspolitiken. Det finns snarareen mycket stark önskan om att komma tillbaka till entradition som kanske fanns i under 50- och60-talen. Man talar drömskt om period ochHarpsundssamtal, diskussioner om inriktningen avforskningspolitiken. Det finns en stark önskan i detsvenska forskarsamhället att vi deltar i det forsk-ningspolitiska samtalet tillsammans med forskare.Man ser inte politiken och politiker som ett hot, utanman inser att det är här som källan till den fria forsk-ningen finns, de som kan prioritera och ställa resursertill förfogande för ett fritt kunskapssökande.Det är klart att när man som Per och har valt att se det på ett väldigt märkvärdigt sätt,nämligen att den enda forskning som är fri är den sombedrivs av t.ex. stiftelser, vilkas styrelser utser sigsjälva och som inte har någon kontakt med de ur-sprungliga finansiärerna och det demokratiska sam-hället. Då skapar man ju mycket svåra konflikter. Ochdet var det som inträffade. tror jag att forskar-världen generellt är helt överens om att det var väl-digt olyckligt att man gjorde på det sättet, att manskapade stiftelserna på det sätt som man gjorde ochatt man inte från början bjöd in riksdag, politiker ochallmänhet att vara med och påverka användningen avdessa stiftelsemedel. Det skapar enorma spänningar,och det inser forskarna att man förlorar på på långsikt.Den inställning som Per har delas inte, somjag upplever det, av forskarsamhället, utan man vill semer aktiva och insiktsfulla politiker och politiker medåsikter också om inriktningen.Men självklart ligger själva friheten i att man harrejält med resurser på högskolor och universitet somman själv beslutar om. Och det är klart att det bara ärforskarvärlden som kan avgöra vad som är kvalitetoch vad som inte är kvalitet. Det klarar naturligtvisinte vi av.Anf. 31 () re-plik:Fru talman! Utbildningsministern har sagt mångabra saker. Ändå finns det en del som vi kanske intehar fått en fullständig förklaring av. Han talar omforskningens sociala och kulturella betydelse, omvikten av att befäster sin ställning som enframtida forskningsnation, om en medveten strategiskforskningspolitik och en långsiktig politik och omkunskapsstrategier på skilda områden.Frågan är då: Vilken samhällsanalys finns bakomdessa strategier, och vad är själva målet när det gällerdetta i det framtida samhället? Då undrar jag: På vilkavärden vilar denna forskningsstrategi, och var förssamtalet om det framtida samhälle som vi vill ha? Jagska konkretisera det lite grann. Vi har en intensivteknisk utveckling. Många känner sig lite funder-samma över vart människan tar vägen. Är det männi-skan som ska styra den tekniska utvecklingen, ellerkan tekniken ta över så att vi människor snällt fårfölja med i samhällsutvecklingen? Detta var ett slagskonkretisering av vad jag är ute efter. På vilka värdenvilar den strategi som vi vill ha inom forskningspoli-tiken. Och vad är målet, var finns det nedskrivet ellervar förs samtalet om det?Anf. 32 Utbildningsminister ():Fru talman! På de som jag har till för-fogande är det inte möjligt att föra ett mer djuplodan-de resonemang om detta.