prot · GN0911 · 1999-10-12 00:00:00 — Vid dagens justeringssammanträde i utskottetjusterade vi även det betänkande som innebär att devuxna som går ut gymnasiet inte får tillräkna sig detpraktiska kunnandet eller de estetiska ämnena i sinabetyg. Men detta kanske kan komma upp till debatt iett annat sammanhang.I varje fall tycker jag att det är väldigt viktigt attden diskussion som förts här i kammaren ocksåförs ute på skolorna. Att döma av reviso-rers rapport är det tyvärr inte alltid så att det som vimed aldrig så goda ambitioner har för avsikt förs nedpå klassrumsgolvet. Därför får vi allihop hjälpas åt attuppvärdera de kunskaper som vi tycker är viktiga föross i samhället. Jag tackar för detta.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.12 § Svar på interpellation 1999/2000:13 omkärnämnen i skolanAnf. 48 Statsrådet ():Herr talman! har ställt ett antalfrågor till mig som rör fastställande av kursplaner ikärnämnen i skolan.Nuvarande system för skolans styrning är tydligt.Jag delar här uppfattning. An-svarsfördelningen i skolfrågor mellan ,regeringen och , utgår från de ramar somriksdagen fastställt i främst skollagen. Där framgårockså vilka frågor som regeringen har riksdagensbemyndigande att delegera till Skolverket.När det gäller skolans måldokument fastställer re-geringen läroplaner för samtliga skolformer. Förgrundskolan fastställer regeringen även kursplaner församtliga ämnen och för gymnasieskolan fastställerregeringen programmål.Enligt tidigare bestämmelser i gymnasieförord-ningen fastställde regeringen kursplanerna för kär-nämneskurser medan fastställde kurspla-ner i övriga nationella kurser. I propositionen Gymna-sieskola i utveckling - kvalitet och likvärdighet (prop.1997/98:169) meddelade regeringen sin avsikt attändra bestämmelserna så att i fortsättning-en även ska fastställa kursplaner för kärnämneskur-ser. Propositionen lades på bord i maj1998. Regeringens avsikt att låta fastställakursplaner för kärnämnen i gymnasieskolan har såle-des varit känd längre än vad angernär hon hänvisar till regeringens uppdrag till i april i år.Genom en ändring i gymnasieförordningen i au-gusti 1999 har nu regeringens bemyndi-gande att fastställa kursplaner i samtliga ämnen igymnasieskolan. Jag vill i sammanhanget upplysa omatt det är en fråga för att besluta om vilkaämnen som ska utgöra kärnämnen.I uppdrag ligger att verket ska utar-beta kursplaner utifrån de riktlinjer som finns i skol-lag och läroplaner. Att utveckla kursplaner är ett svårtoch kvalificerat arbete. Den kompetens som Skolver-ket skaffat sig på området är därför nöd-vändig för att kursplanerna ska fungera som ett pro-fessionellt styrdokument för lärarnas undervisning.Skälet till att regeringen anser att skafastställa kursplaner även för kärnämnena är att dethar bedömts som pedagogiskt och organisatorisktlämpligast. På vissa program finns flera av ämnenabåde som kärnämnen och karaktärsämnen, t.ex. ma-tematik, samhällskunskap och religionskunskap.Uppdelning av ämnenas kunskapsstoff i kurser måstegöras utifrån en pedagogisk och ämnesmässig kom-petens. I gymnasieskolan finns mer än 100 äm-nen som är uppdelade i mer än 800 kurser. Skolver-kets uppdrag att utarbeta kursplaner och betygskrite-rier för dessa måste ske i ett sammanhang.I interpellation finns en oroför att tjänstemän inte kan omsätta vikti-ga politiska ambitioner till kunskapsmål i kursplaner.Yvonne anser vidare att det är tveksamt urdemokratisk synvinkel. Jag delar inte oro och uppfattning. Min uppfattning är attregeringen genom beslut om läroplan och program-mål för gymnasieskolan har en tillräcklig arena för attformulera viktiga mål för utbildningen.Yvonne frågar mig också om jagkommer att ta initiativ till en förändring av beslutsni-vån för kursplaner i ämnen. För närva-rande har jag inga sådana planer.Jag har som påtalar i interpel-lationen ett stort intresse av att värdegrundsfrågorfokuseras i skolarbetet. Genom ett särskilt projektinom görs flera insatser föratt stödja läroplanernas riktlinjer för skolans värde-grund och uppgifter. Jag förväntar mig att resultatetav detta projekt bl.a. ska leda till att värdegrundsfrå-gorna uppmärksammas aktivt i skolornas dagligaarbete.Anf. 49 ():Herr talman! Jag vill först tacka skolministern försvaret på min interpellation. Jag tycker att skolminis-tern har förstått mina funderingar och också försöktbesvara dem. Jag delar inte till fullo uppfattningen isvaret, men det är en annan fråga.Jag beklagar att jag inte kände till att förändringenav delegationen från regeringen till hadeaviserats så tidigt, men det får väl hänföras till minkorta tid i . Jag kan möjligen glädja migmed att det var många med mig som inte kände tilldetta.I min interpellation kritiserar jag alltså regering-ens delegation till det statliga verket att besluta överinnehållet i gymnasieskolans kärnämnen. Jag tänkerspeciellt på religionskunskapen. Religionskunskapenär en arena för värdegrunden. Det finns ett problemmed att ska bestämma över innehålletsamtidigt som och regeringen beslutar omvad som ska ingå i skolans uppgifter.Vi kan ta tiden som exempel. Värdegrunden haren given plats i ämnet religionskunskap. Det områdesom skolministern värnar mycket om kan i sämsta fallha fråntagits sin plats i religionskunskapsämnet. Detär ju tjänstemän som beslutar om vad som ska ingå idet. Då hjälper det inte hur mycket vi tar upp detta.Där har ju mina farhågor redan besannats. I den kurs-plan som finns vid handen för religionskunskap-sämnet är kristendomen i princip borta medan denhade en mycket uttrycklig och tydlig ställning i dentidigare kursplanen. Det blir naturligtvis en fråga omvilket förtroende man kan ha när en sådan här föränd-ring sker.Den plattform som vi har haft för värdegrundengenom att den utgår från religionskunskapsämnetminimeras - och då går jag tillbaka till tiden. Inomvarje ämne på gymnasieskolan, kärnämne som ka-raktärsämne, är det otroligt mycket kunskapsstoffsom tävlar med varandra och tränger ut varandra. Detär inte så säkert att ett sådant svårt område som vär-degrunden prioriteras av de lärare som oftast inte ärdirekt utbildade att ha den typen av undervisning. Vihar kunskapsstoff inom alla ämnen. Därför är detviktigt att vi bevarar de delar som vi har för värde-grund, demokrati, självkritik, rannsakan osv. och somvi vet utvecklar oss som människor. Vad finns detannars för tid mellan lektionerna att ta upp detta?Jag hyser den här oron. Jag vill gärna, herr tal-man, att vår skolminister utvecklar sina tankar om varutrymmet ska tas till den här undervisningen.Anf. 50 Statsrådet ():Herr talman! Den situation som råder pågymnasiet, att vi har ungefär 800 kurser och mer än100 ämnen, är i sig ganska komplicerad. Riksdagenhar fattat beslut om den inriktning som det nya gym-nasiet ska ha. Det ställer oerhörda krav påatt samtliga lärare är väl informerade om vilket utbudsom finns inom gymnasieskolan och känner till kurs-planernas olika innehåll. Framför allt ska de kunna hauppföljning och utvärdering av att just det innehållsom är beskrivet i kursplanerna verkligen finns med.De ska också ha betygskriterier som passar till deolika kurserna.Frågan om hur många kurser det över huvud tagetär realistiskt att ha är kanske en fråga som man senarekan komma tillbaka till och diskutera här i riksdagennär vi tittar på hur gymnasiet kommeratt se ut i framtiden.Om uppgiften skulle ha legat kvar på departe-mentet gör jag den realistiska bedömningen att detfaktiskt hade varit en omöjlighet med den typen avgymnasieskola, med tanke på att vi har den organisa-tion vi har. har väldigt små departement iförhållande till andra länder, och i stället har vi valt,t.ex. när det gäller skolan, att lägga ut det på våraverk, i vårt fall och . Om vi hade dethär ansvaret skulle alltså departementets storlek göraatt det inte vore realistiskt att genomföra det. Jag villeförklara denna rent praktiska sida, som också är enorsak till att vi har fattat beslutet att detta ska ligga påSkolverket.Den andra delen gällde själva värdegrunden. Den-na har vi samtalat om tidigare här, ochjag vet att vi har precis samma uppfattning om värdetav att den genomförs. har vi vårt värdegrundsår,och vi följer noggrant de projekt som pågår runtompå olika håll i våra skolor. Jag tittar då även på ut-formningen: Hur väljer man att ta tid till ämnet vär-degrund? Har det blivit ett eget ämne? Det kan jag sepå en del håll; på andra håll har man valt att tydligtmarkera det i ett antal ämnen. Det finns alltså olikasätt att lyfta värdegrunden.Jag vill följa det här, och jag kommer också attfundera över om detta är tillräckligt eller om värde-grund i sig kommer att behöva vara etteget ämne. I så fall, om jag kommer fram till det,kommer jag givetvis att återkomma.Anf. 51 ():Herr talman! Jag tackar för det. Jag tycker att detkänns betryggande att värdegrundsprojektet följs uppoch utvärderas och att skolministern, herr talman, ärberedd att göra de förändringar som behövs för attvärdegrundsarbetet ska kunna fortsätta och bli enkontinuerlig del av skolans vardag.Jag skulle då vilja övergå till min andra fråga, minkalla det gärna oro över att regeringen delegerar vik-tig makt till ett statligt verk med dess tjänstemän. Detfinns ju, och har alltid funnits, någon typ av makt-kamp mellan regering - beslutsfattare - och tjänste-män - yrkeskunskapens folk, så att säga. Som jag harförstått har arbetsrutinerna tidigare varit sådana attregeringen har använt sig av professionella yrkesmän,man har tillsammans fått fram beslutsunderlag i be-redningen av ärenden och sedan har regeringen fattatbeslut. väljer man alltså att låta tjänstemännen fåfatta beslut. I vad mån tjänstemännen använder yr-keskunnigt folk vet vi inte riktigt, och vi har inteheller som politiker riktig koll på den processen.Det här blir en demokratisk fråga: Var ska männi-skor ha rätt att kräva ett politiskt ansvar när vissabetydelsefulla delar i politikområdet faktiskt inte ärföremål för beslut av politikerna? Det här tycker jagär just en sådan fråga som har diskuterats i väldigtmånga sammanhang: hur man politiserar områden ivissa fall och i andra fall, som detta - en mycket svårfråga - överlämnar den politiska makten till tjänste-män.Detta ställer också en annan fråga på sin spets,nämligen roll. Är regeringensförlängda arm? I så fall, kan man tillmäta det ett neu-tralt ansvar för tillsyn, uppföljning och utvärdering?Och vilken roll ska ha framöver? Skolver-ket kan ju knappast ansvara för tillsynen av sitt egetarbete, vilket det här i princip skulle kunna mynna uti.Detta är jag naturligtvis intresserad av att höra vårministers uppfattning om, herr talman.Anf. 52 Statsrådet ():Herr talman! Först vill jag säga att jag har detstörsta förtroende för de tjänstemän som arbetar påSkolverket. Jag har inte haft förmånen att träffa demalla, men jag har träffat många och jag har gjort det iolika former. Vi har suttit i dialog runt rapporter somde överlämnat, de har informerat mig om pågåendearbete osv. Kompetensen ifrågasätter jag alltså inte.Jag har förtroende för tjänstemännen.Däremot är jag precis som in-tresserad av hur man arbetar med t.ex. kursplanereller, vilket jag nu kanske har tittat mest på, hur manarbetar med programmålen, som har överlämnatstill mig. Arbetsformerna är sådana att man har bjuditin ett antal lärare från hela landet att vara med i olikareferensgrupper. Man har mötts - ofta har man påmodernt vis kommunicerat via IT - och tagit framolika idéer och åsikter. har dessasammanställts, och sedan har det lett fram till detförslag som nu har lagt fram till mig. Iförslaget redovisar man också hur olika organisatio-ner, skolor osv. har reagerat på de framlagda försla-gen.Arbetsgången här är alltså densamma som ärbruklig även när man jobbar med kursplaner osv.Man använder sig av den kompetens som finns ute ilandet. Om man gör det tillräckligt mycket eller omman kan göra det ännu bättre tycker jag däremot är enviktig fråga som man alltid ska ta upp. Därför frågarjag alltid, när jag möter lärare som har varit involve-rade eller personal, om man tycker har kommit med tillräckligt i processen. Jag harinte fått någon sådan här oerhört negativ reaktion fråndem som har varit med i de olika referensgrupperna.De kan ha haft smärre synpunkter, men man är påhela taget nöjd.Jag tror dock att vi kan utveckla detta samarbetetill att bli ännu bättre. För mig är det väldigt viktigtatt professionen är med och samarbetar med Skolver-kets fasta tjänstemän.När det sedan gäller frågorna om tillsynen, somockså har diskuterats här , tycker jag attuppgiften med tillsyn är oerhört viktig för myndig-heten. Det är just genom tillsynen vi verkligen kanfastställa om vi har en likvärdig skola. Jag tror ocksåatt tillsynen kan förändras. Tillsyn är ofta är på en skola och har vissa krite-rier som man tittar på. Jag ser gärna att tillsynen ut-vecklas mer mot processutveckling, att man fortsätteratt ha en dialog också efter tillsynen och ser vad somhar hänt . Det ska inte bara vara ett ned-slag då man tittar på något, utan det är själva utveck-lingen som jag tycker är viktig. Jag kommer för att ha en dialog med om hur vi kanförändra den här delen.Det andra är att vi nu också har en kvalitets-granskningsnämnd, som ganska är tillsatt. har vi representanter från olika delar av samhäl-let. Där väljer vi ut vissa specifika områden som vitycker att vi speciellt vill titta på. Dessa områden harjag lyssnat av. kan det vara någonting som haruppmärksammats i och debatterats fleragånger. tar jag något från rapporter som jagfått på annat håll, eller via , som visar atthär är ett område som vi särskilt ska belysa. Nämndenkommer dock också att själv kunna ta initiativ, efter-som man har representanter från samhället, utifrånvad man själv har upplevt att det behövs en speciellgranskning av.Det tredje när det gäller tillsyn och granskning ärdet som vi understryker till våra egnakommuner: deras egen kvalitetsgranskning. Den kanju också innefatta att titta på ett enskilt ämne.Anf. 53 ():Herr talman! Då får jag tacka för den genomgång-en.Slutligen och sammanfattningsvis vill jag förhöramig om att jag har uppfattat vårt meningsutbyte rätt:Värdegrunden ska alltså försäkras ett utrymmeoch följas upp, och i de fall det visar sig vara nödvän-digt är skolministern beredd att ge avsedd tid på sko-lans schema för att den ska få finnas där. Det var detena.Den andra delen var att delegationen när det gällerkursplanerna inte avses drabba den obli-gatoriska skolan eller , som vi säger.Det tredje var att den tillsynsfunktion som har följs upp så att den om möjligt ska fungerapå ett säkert och bra sätt också framöver.Det fjärde var att det faktum att regeringen valdeatt delegera makten till statliga tjänstemän när detgällde att besluta om kursplanerna hade sin grund i attdet var funktionellt och praktiskt för regeringen.Detta är min sammanfattning av vad jag hoppasatt vi är överens om efter denna debatt. Och meddetta vill jag tacka.Anf. 54 Statsrådet ():Herr talman! Jag följer frågan om värdegrundenmycket noggrant, och jag kommer också, precis somjag uttryckte tidigare, att se hur man använder tidenför att värdegrunden verkligen ska kunna genomsyraalla ämnen men kanske också belysas särskilt vidvissa tillfällen. Det är det som jag personligen harsom ett ämne för att kunna fundera över om vi intehar nått fram till de mål som jag själv har satt upp ochsom läroplanen visar. Då är jag beredd att vidta åt-gärder för att åstadkomma en förändring.När det gäller visade jag på den prak-tiska sidan i att det är ett stort antal kurser, men jagvill också understryka det andra som jag sade om denpedagogiska kompetensen som också finns inomSkolverket. Vi har en bra pedagogisk kompetensinom vårt utbildningsdepartement. Det vill jag ocksåunderstryka så att det inte blir något missförstånd.Men med den utformning som gymnasiet har i daghar vi inte utrymme att kunna hantera detta inomdepartementet. Därför tycker jag att vi har en bralösning när tar ansvaret.Beträffande tillsynsfrågan var det nog på det sättetsom sammanfattade den.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1999/2000:14 ombarn med multifunktionshinderAnf. 55 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vilkaskäl jag har för att lägga fram förslag om en nedlägg-ning av , vilka åtgärder jag ämnar vidta föratt barn med funktionshinder ska ha rätt att väljaskola, vilka ytterligare åtgärder jag ämnar vidta för attsamtliga kommuner i landet ska kunna nå sammakompetensnivå som samt hur jag avsergarantera att blinda barn med multifunktionshinderfår en likvärdig och högkvalitativ skola i hela landet.Sten Tolgfors har vidare frågat om departementetutvärderat hur kommunaliseringen av andra skolor förbarn med funktionshinder fallit ut, hur jag avser rådabot på bristen på speciallärare med kompetens attundervisa blinda barn med multifunktionshinder ochslutligen vilka åtgärder jag ämnar vidta för att allakommuner ska klara av att finansiera skolgången förde svårast funktionshindrade barnen.Jag vill inledningsvis framhålla en av hörnstenar-na i svensk handikappolitik, nämligen principen omatt barn med funktionshinder så långt som möjligt skaerbjudas en anpassad utbildning i sin hemkommun.Dessa barn och ungdomar ska därmed, i likhet medövriga, ha rätt att kunna bo hemma med sina föräldrareller i deras närhet. Som säkert vetinnebar handikappreformen att personlig assistansalltid ska övervägas som ett alternativ för att barn ochungdomar ska kunna bo hemma. Som jag också tidi-gare förklarat i ett frågesvar till är dettaockså en realitet för den absoluta majoriteten barnsom tillhör målgrupp. Dessa barn borsåledes hemma och får sin undervisning i den kom-munala särskolan.Med dels insatser från resurscenter,dels med stöd av LSS är jag övertygad om att vi kannå bra helhetslösningar som tillgodoser såväl barnenssom föräldrarnas behov, förutsatt att verksamhetenvid resurscenter utökas och når fler, inteminst i gymnasiesärskolan. Jag vill härmed under-stryka att förslaget om inte innebär ennedläggning, utan en förändring av verksamheten föratt bättre kunna stödja eleverna på hemmaplan.Vissa kommuners domstolstrots när det gällerLSS är oacceptabelt. Kommuner är givetvis skyldigaatt följa de lagar som gäller och de är också skyldigaatt rätta sig efter beslut som meddelats i domstol.Som information kan jag nämna att regeringen avseratt återkomma i denna fråga i samband med den han-dikappolitiska proposition som överlämnas till riks-dagen i vinter.När det gäller möjligheten att välja skola vill jagpeka på att såväl förslaget till förändrad stödorgani-sation som satsningarna på kompetensutveckling ochforskning syftar till att öka kvaliteten i undervisningoch bemötande av elever med funktionshinder i denkommunala skolan. För synskadade elever med fler-funktionshinder liksom för elever med grav språk-störning görs dessutom särskilda insatser genom attresurscentrumen för dessa målgrupper utökas. Tvärt-emot vad tycks mena, bör möjlighetenatt välja skola öka genom detta utökade stöd tillkommunerna. Det är, enligt min uppfattning, först närkommunerna har tillräckliga förutsättningar att erbju-da en individuellt anpassad utbildning som det finnsen verklig valfrihet för de barn som vi pratar om.Om jag nu går vidare till att diskutera StenTolgfors fråga gällande hur alla 289 kommuner skakunna nå samma kompetensnivå som , villjag understryka vad jag sagt i ett frå-gesvar, nämligen att det inte är realistiskt att tro attalla kommuner i förväg ska kunna bygga upp ochutveckla kunskap när det gäller ovanliga eller komp-lexa funktionshinder. Jag är väl medveten om att debarn som tillhör målgrupp kräver ettmycket individuellt anpassat stöd. Därför måsteEkeskolans resurscenter ges möjlighet att arbeta di-rekt med barnet, dess föräldrar och den personal somfinns runt barnet. Som resurscentrumet är dimensio-nerat , finns inga möjligheter att tillgodose be-hovet av stöd till den absoluta majoritet av barn medsynskada och flerfunktionshinder som finns i denkommunala skolan, företrädesvis särskolan. Det ärjust detta kvalificerade stöd som jag vill främja ge-nom en kraftig utbyggnad av resurscentrumets verk-samhet. I kombination med möjligheten till visstids-placeringar menar jag att den framtida resurscenter-verksamheten har mycket goda förutsättningar attsvara mot målgruppens behov.Sten Tolgfors anklagar regeringen och menar atttanken skulle vara att "- - - barnen mot sin vilja skaintegreras i den kommunala skolan". Jag vill i sam-manhanget påminna om att förslaget rörandeEkeskolan innebär en avveckling genom intagnings-stopp just för att de barn som går på ochhar inrättat sig efter detta inte, mot sin vilja, ska be-höva ändra på detta. När det gäller bristen på utbilda-de specialpedagoger, kan jag bara kort nämna attfrågan behandlas i samband med beredningen avLärarutbildningskommitténs betänkande som avsesresultera i en proposition till under år 2000.Regeringens förslag rörande ska förövrigt inte ses som ett sätt att skära ned statens utgif-ter. Elever med funktionshinder är, enligt regeringensuppfattning, definitivt inte ett område som lämpar sigför besparingar. resurser ska således fort-sätta att komma målgruppen till del, men genom enförändrad verksamhet både genom att möjliggörakraftfullare insatser och genom att nå fler av elevernai målgruppen. Allt färre elever söker sig till Ekesko-lan för att tillbringa hela sin skoltid där, medan deäldre eleverna ökat i antal. Detta menar jag dels un-derstryker behovet av att resurscentrets stöd till eleveri de högre årskurserna i särskolan respektive gymna-siesärskolan utökas, dels understryker behovet av ettutökat stöd till de yngre barnen för att så långt möjligtförhindra att de får problem när de kommer upp i dehögre årskurserna. När det gäller visstidsplaceringarvill jag framhålla att det inte är tänkt att avgifterna fören sådan placering ska ligga på en sådan nivå attkommunerna av ekonomiska skäl avhåller sig från attanvända sig av en sådan möjlighet. Det är med andraord viktigt att vi finner en nivå som medger att det ärelevens behov som avgör om en sådan åtgärd skavidtas.Anf. 56 ():Herr talman! Jag vill att ska vara kvar,för det var där som jag lärde mig att skratta.Så sade en av tjejerna på när barnendemonstrerade i . Barnens skyltaruttryckte vanmakt, ilska och besvikelse. Det räckerinte, skolministern, att säga att dagens elever får gåklart. Frågan handlar precis lika mycket om att debarn som kommer efter och som har samma behov iframtiden måste få gå på . Dagens eleverinser det, och det gör mig ledsen att skolministerninte gör det.Kritiken mot en stängning av , landetsenda specialskola för blinda och multihandikappadebarn har nått stormstyrka. Över 11 000 personer harhittills protesterat mot förslaget att skolan ska läggasned. har det inkommit över 300 nya namn.Jag har med mig 9 323 namn på protestlistor tillIngegerd . Och många listor med namnfinns fortfarande ute på olika platser.467 personer har protesterat på Hemsidan till för-mån för . Per den8 oktober har 979 vykort inkommit till statsrådetseget departement. Människor protesterar där motstängningen av . Det är en folkrörelse attprotestera mot stängningen av den här skolan.Men när besökteÖrebro tog hon sig inte ens tid att besöka skolan. Honhar inte förklarat för barnen varför hon vill stängaderas skola. Hon har inte lyssnat på barnens syn-punkter trots att barnen har bett henne att göra det.Hon har inte prövat sina egna uppfattningar motverkligheten. Hon har under hellerinte prövat dem mot oppositionens.Minns då särskilt att det är fråga om barn som intesjälva kan resa till för att med plakat de-monstrera på eller besöka . Deär alla blinda eller svårt synskadade. De har alla etteller flera allvarliga tilläggshandikapp, såsom hörsel-skador, autism, rörelsehinder eller en rad andra olikasyndrom, t.ex. Spielmayer Focht.