prot · GM09105 · 1999-06-02 00:00:00 — Det är väldigt svårt att frigöra sig från att detär politiska syften som ligger bakom majoritetensskrivningar.Jag yrkar bifall till reservation nr 1.Anf. 104 () replik:Fru talman! Jag kan bekräfta för attför min del ligger det tydliga politiska syften bakomatt jag har skrivit under majoritetstexten. Det härhandlar nämligen om politik. Det vore väldigt kons-tigt om det var på något annat sätt.Är inte detta politik för ? Är det somjag försökte att beskriva det, att detta är någontingsom vi får ovanifrån, en ingivelse, eller handlar detom något slags vetenskap som är helt fristående frånden ekonomiska politiken? Självfallet handlar det omen politisk debatt när det gäller hur vi ser på Riksban-ken.Mats frågade om vi ansåg att en låg räntavar förenlig med folkflertalets intresse. Svaret är ja.Räntan får inte vara för låg, men det är bra med enlåg ränta.Kritiken handlar om avvägningen mellan hur vik-tigt man tycker att det är med låg ränta i förhållandetill andra saker, framför allt då till full sysselsättning.Det finns ett berömt yttrande från presidentGerald som han fällde 1975 inför börssällskapeti . Han sade då: Trots allt, mina vänner,arbetslösheten berör av folket, men inflatio-nen berör ju . Då ställde sig hela börssällskapetupp och jublade. uttryckte härmed dennya doktrinen: är det inte längre så viktigt medden fulla sysselsättningen, utan nu lyfter vi framinflationsbekämpningen. Det är detta som det handlarom.I motsats till anser jag och Vänster-partiet att sysselsättningen och bekämpning av ar-betslösheten är det viktigaste. Det är bra med låginflation, men jobben är ännu viktigare.Anf. 105 () replik:Fru talman! Jag blir inte särskilt överraskad överatt tycker sig höra när det mullrar utirättens krater att det är låg ränta som man förväntarsig.Majoritetens skriver att borde ha styrtmera mot det nominella tvåprocentiga KPI-måttet föratt hålla uppe inflationen. Det hade då krävt att Riks-banken paradoxalt nog hade hållit en högre ränta.Min fråga till är: Delar han den ana-lysen? Eller tycker han att ledning harfel?Det leder ändå fram till slutsatsen att han måste taställning. Står bakom den kritik sommajoriteten har framfört, att inte harhållit sig inom det toleransintervall som majoritetenanser att man skulle ha gjort, dvs. inom strikt KPI-mått? får nog ändå förklara vad hananser. Annars blir det något märkligt.Är det så, , att majoritetstextenskrav på en strikt tillämpning av KPI-mål ocksåskulle ha lett till att hade fått hålla enhögre ränta? Det är det som är viktigt för att vårtsamtal skall kunna bli meningsfullt.Anf. 106 () replik:Fru talman! Kritiken går ut på att i ett första skedevar för senfärdig i att sänka räntan. I ettandra skede höjde man räntan just precis när man inteskulle göra det. Delvis är vi ju överens om kritiken.Det är bara det att av en för mig outgrundlig anled-ning vill inte , trots att harvarit självkritisk, inte vara med på att rikta en sådankritik.Sedan vill jag passa på att bemöta en annan saksom var inne på i sitt anförande. Vi villinte skylla den alltför låga sysselsättningen enbart påpenningpolitiken. Vi vänsterpartister anser också tog i lite för mycket 1996 och 1997 i budgetsa-neringen. Det var viktigt och väsentligt med en bud-getsanering på det hela taget, men man tog i lite förmycket. Därför borde inte bara penningpolitiken utanockså finanspolitiken ha varit något lättare.Mats säger att riksbankschefen har visat ettoändligt tålamod. Jag tycker att vi har haft ganska braoch öppenhjärtiga utfrågningar. Jag hoppas verkligenatt den borgerliga offensiven i denna fråga inte bety-der att någon känner sig skrämd till tystnad i denfortsatta debatten. Jag tycker att vi kan fortsätta att haen öppenhjärtig och kritisk inställning. Jag skall intedra mig för att kritisera och även minpartikamrat . Om han inte sköter sigtänker jag rikta mycket skarp kritik också mot ho-nom.Anf. 107 () replik:Fru talman! står ändå i långastycken bakom den penningpolitik som har förts utomvid de tillfällen då inte har samarbetatmed regeringen. Detta är det som kännetecknar enpopulist. När man själv har varit med, så är alltingbra. När man själv inte har varit inkopplad på politi-ken, då har allting varit dåligt. Och vi får väl räknamed att kommer att fortsätta med detäven framöver.För del kan jag bara säga attvi står bakom den reform som är genomförd med enuppdelning av ansvaret där riksdag och regering stårför finanspolitiken och där en självständig riksbankstår för penningpolitiken. Vi tror nämligen att dettaleder till det bästa resultatet, till att så många männi-skor som möjligt får ett jobb, till att vi får en positivutveckling som gör att vi också klarar av att ta handom de svaga i samhället.I dag befinner vi oss i den paradoxala situationenatt trots att vi har världens högsta skattetryck har viinte råd att ta hand om alla våra gamla och alla vårabarn. Vi måste göra det möjligt för flera att komma iarbete, och då är en reform av den art som vi nu hargenomfört ett viktigt steg.Anf. 108 ():Fru talman, ledamöter! stod densvenska ekonomin på randen till en avgrund. Sedandess har till mångas stora överraskning lyck-ats väl med att förbättra sin situation. Inflationen ärlåg, och räntorna har kunnat sänkas från tillknappt 3 %.Inriktningen på prisstabilitet som mål för pen-ningpolitiken har, tillsammans med sanering av stats-finanserna där har lagt ned ett stortjobb, varit ett väsentligt bidrag till den ekonomiskastabilitet som vi nu har i landet.I operativa termer formulerades målet för pen-ningpolitiken som att inflationen, mätt som konsu-mentprisindex, KPI, skulle begränsas till i årligförändringstakt med ett toleransintervall på plus mi-nus en procentenhet. Detta mål började fullt ut attgälla fr.o.m. 1995.Riksbanken har en mer oberoendeställning . Det gör det väl motiverat attgranska och utvärdera verksamhet ochhur man når upp till de mål som fastställts. Jag kanhålla med utskottets majoritet om detta.En sådan granskning och utvärdering sker nukontinuerligt1. genom att ordföranden och vice ordföranden iRiksbanksfullmäktige har rätt att närvara och yttrasig vid direktionens sammanträden,2. genom en öppen diskussion vid dessa sammanträ-den,3. genom publicering av protokoll i efterhand,4. genom öppenhet med information, statistik, meto-der, analysinstrument osv.Balansen mellan denna öppenhet och Riksbankensnya ställning är mycket viktig för att det demokratis-ka inflytandet skall garanteras, men också för attarbetet med penningpolitiken skall kunna ske på ettkompetent sätt.Jag kan också instämma med majoriteten i att detkan vara förnuftigt att granska en period föratt få en period som visar hur målen uppnås i olikaskeden av en ekonomisk konjunktur.Men, fru talman, majoriteten gör en logisk kuller-bytta när man drar tillbaka granskningen av den peri-od då banken inte hade denna ställning och arbetadeefter andra regler och med andra förutsättningar.Förutom denna baklängeskullerbytta vad gällerutvärderingstiden gör majoriteten, enligt min åsikt,ännu ett misstag. De föregående åren är ju redangranskade och också godkända av denna kammare.Det ter sig då lite konstigt att återigen ta upp en frågasom redan har behandlats och ändra sin ståndpunkt iefterhand. anser att detta förfaringssättär fel.Under senare tid har den svenska inflationen varitlåg, så låg att den t.o.m. har varit en av de lägsta iEU-området och i OECD-området. Det innebär ocksåatt det uppsatta målet har underskridits. I perioder harinflationen t.o.m. legat undre det angivna toleransin-tervallet. Anledningarna till detta är flera.Förutom prisstabiliseringspolitiken har den im-porterade inflationen varit låg. KPIkan påverkas av tillfälliga faktorer, som av riksdagenbeslutade ändringar av indirekta skatter eller subven-tioner. Vidare påverkas måttet också av Riksbankensegna åtgärder, t.ex. kraftigt fall i marknadsräntor, attobligationsräntan har halverats osv.Denna bakgrund gör också att den kritik som ut-skottets majoritet riktar mot blir överdri-ven, sett i sitt sammanhang.Utskottets majoritet diskuterar de olika måtten förinflation. Så gör också vid flera tillfällen.De olika måtten, som jag inte tänker gå in på här, förunderliggande inflation har sina fördelar respektivenackdelar. Samma diskussion återfinns i många andraländer och inom EU i dess helhet.Centerpartiet anser att det finns flera skäl att dis-kutera alternativ till KPI att användas elleratt byta ut KPI mot ett annat mått. Den diskussionenbör fortsätta framöver.Under sensommaren 1997 startade valuta- och fi-nansoron i . Efter att ha haftoförändrad reporänta valde den17 december att höja den till4,. Efter det att krisens omfattning blivit mertydlig sänkte reporäntan tillbaka till4,. Den internationella avmatt-ningen och fallet i industrikonjunkturen fortsatte ochmedförde tre ytterligare räntesänkningar under sen-hösten.Utskottets majoritet kritiserar här Riksbankensvärdering av Asienkrisen, räntehöjningen i december1997 och att sänkningen inte kom förrän i juni 1998.Men, fru talman, vi kan konstatera att motsvaran-de undervärdering av de internationella följderna avAsienkrisen gjordes av nästan samtliga stora institutoch konjunkturbedömare världen över liksom, vilkettidigare har nämnts i den här debatten, också av fi-nansutskottet självt.Centerpartiet instämmer i att det är viktigt attbankens internationella konjunkturbedömningar hål-ler hög klass. Detta krav ökar i takt med ekonominsinternationalisering. Felbedömningar kostar pengar.Det är dock inte rimligt att, som utskottets majo-ritet med Vänsterns i spetsen, begäraatt skall ha en siarförmåga överstigandeden i kvällspressen kända sierskan Saidas i henneskrafts dagar.Slutligen angående motionen om ekonomiprisetsavskaffande: Vi anser att det är viktigt att den eko-nomiska, politiska och vetenskapliga diskussionenrunt ekonomiska faktorer och förändringar i vår om-värld är livlig och uppmuntras. Ekonomipriset spelardär en roll. Vi har därför ställt oss bakom den majo-ritet som föreslår avslag på motion.Johan tog i sitt anförande upp syssel-sättningsmålet kontra låg inflation och låg ränta. Detär alldeles självklart att sysselsättningsmålet är myck-et viktigt för alla dem som är utan arbete, för densvenska ekonomin, för företagen och för landet somhelhet. Men det är ju inte så att en hög inflation ochen högre ränta ensidigt garanterar en högre syssel-sättning. Det krävs en mängd andra saker som rörföretagarnas villkor och strukturer i det svenska sys-temet, vilka samverkar i det här fallet.Sedan kan man ju fundera över den ensidiga beto-ning som gör i ljuset av den ekono-miska utvecklingen i , där man just har andrastrukturer. Utan att säga att detta är det idealiskasystemet, tycker jag ändå att man kan dra en del lär-domar av vad som händer där just nu.Sammanfattningsvis, fru talman, anser Centerpar-tiet att de penningpolitiska målen måste ligga fast, attRiksbankens oberoende ställning måste respekterasoch att den bedrivna penningpolitiken de senaste åreni allt väsentligt varit väl avvägd. Jag yrkar därmedbifall till reservation nr 1.Anf. 109 () replik:Fru talman! Jag skall fatta mig mycket kort.Det är inte på något sätt så att jag tilltror just in-flationen som något slags saliggörande kraft när detgäller sysselsättningen. Det är alldeles riktigt att detockså handlar om strukturella faktorer, en lång radsådana.Jag minns ju då jag stod skuldra vidskuldra med och riktade mycketskarp kritik mot och dess senfärdighetmed att sänka räntan. Men jag tycker att det är liteledsamt, med all respekt för , att det numeratycks vara så att är på väg att inordna sig iden borgerliga, mycket förenklade synen på penning-politiken. Men, men - det är inte för sent att ändrasig. Man kan ju alltid hoppas på att skallkomma tillbaka till den nuvarande majoriteten.Anf. 110 () replik:Fru talman! är det ju så att är ettborgerligt parti som gick till val på målet att bytaregering. Det tror jag nog att även fast vid. Det är ganska roligt att höra stå i kammaren och längta efter . Jag ska framföra det när jag träffar honom, vilketjag gör med jämna mellanrum. Jag tror att han kom-mer att bli lite förvånad över det, skall jag ärligt säga.Jag tycker att det är bra att nyan-serar den här debatten som faktiskt har varit där man har ställt sysselsättningsmålet motmålen för penningpolitiken. Det är väldigt viktig attfaktiskt fundera över vilka strukturer det är som på-verkar sysselsättningen så att arbetslösheten inte ärlägre i dagens läge. Det borde den vara.Anf. 111 () replik:Fru talman! Vi har ett antal strukturella reformer.Det handlar om en arbetstidsreform t.ex. Det handlarom miljöomställning. Det är alltså de avgörande,långsiktiga, strukturella förändringarna för att kommatill rätta med sysselsättningen. Där hjälper ingenkortsiktig makroekonomisk politik.Men det är också viktigt. Det har en viss betydel-se. Hade fört en något lättare, mindredeflationistisk, politik hade sysselsättningen varitnågot högre . Jag vill inte överdriva det. Dethade inte handlat om någon gigantisk skillnad. Mendet hade varit fler människor i jobb om penningpoli-tiken hade varit något lättare under denna period.Anf. 112 () replik:Fru talman! Jag tror så här: Det som fattas ärstrukturella reformer - delvis på miljöområdet, därkan vi vara överens. Men vi har också en reservationtill huvudbetänkandet i finansutskottet på skattepoli-tikens område när det gäller småföretagare där viredovisar en plattform för företagarnas villkor somjag tror har större betydelse.Sedan är det faktiskt ett mål som saknas i den härdiskussionen, när vi pratar om sysselsättning, och detär tillväxtmålet. Det är väldigt synd att det inte finnsett mål för tillväxten. Det hade nog alla arbetslösaockså haft nytta av.Anf. 113 ():Fru talman! "Knappast på något annat områdefinner man ett så tydligt exempel på ordet makt övertanken, som när penningvärdets fortgående sänkningdiskuteras. Att en krona är en krona accepteras myck-et allmänt även när det är klart att en krona intealls är detsamma som en krona eller för tio årsedan. "Det här läser jag ur inledningen på kapitlet om in-flationens skadeverkningar i en bok av 1963. Den heter Liberal utmaning. Jag väljer attcitera av flera skäl. Dels skulle han, engammal folkpartiordförande, just ha fyllt100 år. Jag tycker att det känns bra att uppmärksam-ma det. Dels var både politiker och ve-tenskapsman - och faktiskt mottagare av Riksbankenspris till minne, det pris som Vänster-partiet vill ta bort.Lite längre fram i kapitlet skriver såhär: "Det blir då icke - som det ibland påstås - ett valmellan att offra antingen penningvärdet eller den fullasysselsättningen." menadealltså att det som m.fl. gärna förfäktar är fel.Jag menar ta det är precis tvärtom. Inflationen tarpengar från de fattiga och ger till de rika. Därför ärdet bra att kämpa mot inflation, inte för. Den härsynen som Vänstern och en del andra för fram är etträtt typiskt utslag av populism och brist på vilja att taansvar för det som politiken faktiskt arbetar med. Dethär är ett argument som man har använt, för när pen-ningpolitiken är väldigt politiskt styrd riskerar den attbli för expansiv för att vara bra. Och med den långatid det tar innan en penningpolitisk åtgärd får effektär faran att det finns en latent risk för attregeringarna driver en expansiv penningpolitik införett val och att de negativa effekterna av denna kom-mer först senare, efter valet.Det är ett av argumenten för att vi har velat geRiksbanken en självständig ställning när det gällerden praktiska utformningen dag för dag av penning-politiken. Det är inte målet för penningpolitiken, denlåga inflationen, som har förändrats, utan det är me-toden för att uppnå målet. En självständig riksbankskall sikta mot låg inflation, och den kan göra detutan att snegla på dagsaktuella händelser, valrörelsereller att försöka skylla sin verksamhet inom andraområden på att man misslyckas inom det här. Det ärockså så att det finns empiriska belägg för att de län-der som har självständiga centralbanker ofta ocksåhar lägre inflation.Det är i grunden egentligen samma tanke som lig-ger bakom att vi har ett självständigt rättsväsende.Det är egentligen inte särskilt märkligt, och inte hellernågot odemokratiskt. Men det ställer mycket storakrav på det politiska systemet att tydligt formulera deregler inom vilka , , skallarbeta. Det är också väldigt viktigt att vi har en goddemokratisk kontroll. Granskningen av penningpoli-tiken är mycket viktig. Att vi som politiker har dele-gerat frågan om den dagliga penningpolitiken betyderatt ansvar för granskningen blir desto större.En nyhet i och med det här är att finansutskottetskall granska penningpolitiken i ett särskilt yttrande.Men det gäller ju så att säga fr.o.m. den 1 januari1999. Det yttrande som vi har här utgör alltsåformellt sett inte den granskning som den nya, själv-ständiga arbete kommer att medföra. Vihar i vår reservation sagt att den här utvärderingeninte är en granskning i enlighet med nyaställning.Konstitutionsutskottet skrev så här när frågan omRiksbanken behandlades: "En ordning som föreskri-ver formell riksdagsbehandling inbjuder då till över-trädelser av instruktionsförbudet och riskerar att ska-pa oklarhet om faktiska självständighetoch därmed dess trovärdighet när det gäller infla-tionsmålet. - - - saknar inte möjligheteratt i andra sammanhang kommentera Riksbankensverksamhet. "Det är väl inte utan att man vid genomläsning avmajoritetens betänkande får en känsla av att i vart fallkonstitutionsutskottet hade en viss tendens att varasynska. yttrande blir en meningsytt-ring om penningpolitiken, och tyngden av den blirnaturligtvis beroende av bärkraften i argumenten. Jagtycker att de argument som framförs av majoriteteninte har speciellt mycket bärkraft.Johan sade tidigare å ena sidan att Riks-banken har missat sitt inflationsmål, och å andrasidan att vi med en bättre penningpolitik hade haftfler jobb. Var och en som granskar dessa två yttran-den och vad som faktiskt har hänt inser att om vi hadehaft en striktare tillämpning av målet på ökningav KPI hade det krävt räntehöjningar. Och om vi hadehaft en bättre penningpolitik, dvs. tidigare räntesänk-ningar, hade KPI i stället gått ned mer. Därför tyckerjag att det vore bra om och majorite-ten bestämde sig. Är det avvikelsen från KPI-måttetsom är värd att kritisera eller är det att man inte tidi-gare sänkte räntan? Båda invändningarna är knappasthållbara på samma gång.Fru talman! Självklart skall penningpolitiken dis-kuteras och debatteras och åsikter brytas. Jag tyckeratt det är otroligt viktigt, speciellt med en självständigriksbank. Jag skulle gärna vilja lyfta en annan fråga,nämligen valet av inflationsmått. Jag tycker verkligenatt man kan ifrågasätta om har funnit etttillräckligt tydligt mått på inflationen. harman sagt ökning av KPI. har man sagtatt det kan finnas anledning nu när man utvärderar detatt räkna bort olika saker. fick vi ettförtydligande av vad man menade att man skullekunna räkna bort eller lägga till, avvika från KPI-måttet. Jag tycker att det finns all anledning att ha enfortsatt diskussion om utveckling av måtten på un-derliggande inflation, och jag ser fram emot en fort-satt sådan debatt.Fru talman! Den andra frågan gäller ju, som endel av mina meddebattörer har antytt här, hur passsynsk man kan förvänta sig att den som arbetar medpenningpolitik eller andra frågor skall vara.Jag kom att tänka på en liten berättelse från iLönnerberga, som heter gör ett hyss. I den är detså att i ett gömme utomhus hittar 19 ägg. Hontänker att här skall det bli pannkaka. Men hon är räddför att det skall finnas sura ägg bland de där 19 äggen.De har ju legat ute. Och så krossar hon det första motstammen på ett päronträd. Det ägget var bra. Så kros-sar hon ett till. Usch, det var surt. Så fortsätter lillaIda och krossar alla 19 äggen. Hon konstaterar att detvar två som var sura. Det var väl tur att de kom ipannkakssmeten.Men, tänker , de andra 17 hade man ju kunnatha. Och så säger hon: Det är efteråt med det nu.Sensmoral ett i denna historia tycker jag är att detär väldigt lätt att vara efterklok. Vad man visste föreär inte alls samma sak som vad man vet efter. Och närman skall utvärdera om någon fattade rätt beslut före,är det vad man visste före som är det korrekta attutvärdera.Sålunda visste t.ex. inte eller vi andraatt Asienkrisen skulle inträffa. I varje fall visste viinte det i så god tid att penningpolitiska åtgärder hadekunnat vidtas i så god tid att man hade kunnat parerahändelserna.Sensmoral två i denna historia kan ju vara, vilketJohan kanske tänker, att det ju var dumt avIda att krossa dessa ägg mot päronträdet. Hon kundeju ha krossat dem i en skål och sedan använt de 17som var bra.Även den sensmoralen kan ju gälla ,nämligen att man ständigt måste arbeta med att för-bättra sina prognosmetoder och att utveckla sin be-slutsregler.Fru talman! Vi liberaler anser att regering ochriksdag först och främst skall ansvara för att genom-föra det som är deras eget arbetsområde. Det gällerfinanspolitiken och strukturreformerna. Vi vill hareformer när det gäller skattesystemen, socialförsäk-ringarna, arbetsmarknadens funktionssätt och mångaandra reformer som skulle kunna göra att vi fick flerjobb. Vi liberaler vill ha god ekonomisk tillväxt,många nya jobb och därmed bättre välfärd. En godekonomi är nämligen en förutsättning för vård ochskola och en förutsättning för att finansiera barnom-sorgen, vilket i sin tur är en förutsättning för ett braoch jämställt samhälle. Och en god ekonomisk politikoch en god ekonomi bygger på låg inflation, låg rän-ta, stabil valuta, litet budgetunderskott och litenstatsskuld, dvs. de s.k. konvergenskraven. Vi stöderalltså konvergenskraven. Den som inte gör det bordeförklara sig och inte gömma sig bakom uttryck somatt man gör saker och ting i den heliga konvergensensnamn och få det att låta som om det vore en skamligsjukdom.Fru talman! anser alltså att penning-politikens mål bör ligga fast, att skallvara självständig och att utvärderingen visar att pen-ningpolitiken i allt väsentligt är väl avvägd.Jag vill också apropå till AlfredNobels minne påpeka att även om vi alla kan varaotroligt upprörda över att aldrig fårnågot , vilket inte heller är någonvetenskap i exakt vetenskaplig bemärkelse, utan attdet alltid går till en massa obegripliga poeter, så anserinte jag att bör avskaffas. Jagtycker därmed inte heller att priset i ekonomi böravskaffas. Den ekonomiska vetenskapen är ett gottstöd för oss politiker.Jag vill avsluta med att referera en annan stor libe-ral tänkare, folkhögskolerektorn har sagt följande:Livsvärdet är så mycket större än penningvärdet,och för att livsvärdet skall kunna bli riktigt stort såbehöver vi ett stabilt penningvärde.Anf. 114 () replik:Fru talman! Det börjar bli lite följetong. Men eftersom vände sig direkt tillmig vill jag säga ett par ord.Till att börja delar jag alltså inte den bedömningsom vi hörde från riksbankschefen. Jag anser att omman hade sänkt räntan tidigare och låtit bli att höjaräntan när Asienkrisen var på gång så hade syssel-sättningen varit högre i dag.Man kan visst säga att i princip alla gjorde dennafelbedömning. Men skall vi utvärdera Riksban-kens roll, och då skall vi inte dölja att den gjorde fel.Jag måste också lite grann kommentera det somhar sagts om . Det var ju ändå så att dessaidéer om ställning och om att man inteskulle driva den aktiva finanspolitiken osv. När BertilOhlin och hade stora valframgångar 1948så lanserade alla dessa monetaristis-ka idéerna som är högsta vetenskap. dem som kraftfullt vände sig mot den politi-ken. stod, hör och häpna, betydligt när-mare i synen på detta med av-vägning mellan finans- och penningpolitik jämförtmed de nuvarande folkpartisterna. Där får faktisktKarin gå tillbaka till historieböckerna ochläsa på lite bättre.Beträffande detta s.k. vill jag säga föl-jande. Hur förklarar det faktum attenbart män har fått ?Anf. 115 () replik:Fru talman!