prot · GN099 · 1999-09-30 00:00:00 — Jag sätter ett litetfrågetecken för om man verkligen kan göra på det härviset.När det gäller den demokratiska processen kringhur många tingsrätter vi ska ha har rentlagtekniskt bemyndigat regeringen att hantera denfrågan. har väldigt många syn-punkter på det här. Det är djupt olyckligt att man intekunde hantera den frågan i den här kommittén. Jagtror, vilket många har sagt, att den här frågan är av ensådan dignitet att vi i parlamentarisk ordning bordehantera den på ett bättre sätt. håller man på underhand ute på fältet. Det blir inte den övergripandetyngd som krävs för detta. Jag tror också att det finnsett visst parlamentariskt stöd för att man ska hanteradet här på ett bra sätt. Men jag skulle ändå vilja frågahur justitieministern tänker i det stycket.Tack!Anf. 6 ():Fru talman! Det svenska rättsväsendet bygger påtradition och kultur. Utmaningen för oss politiker äratt anpassa det i tiden. I det arbetet måste vi alltidkomma ihåg vem vi är till för, nämligen den rättssö-kande allmänheten - medborgarna.I ett demokratiskt samhälle är medborgarnas för-troende för och tillit till rättsväsendet avgörande. Vi iCenterpartiet ser med oro på de senaste årens utveck-ling och menar att många människor upplever atträttstryggheten och rättssäkerheten har blivit naggad ikanten. har nämligen inneburit kraf-tiga besparingar, omorganisationer och centralise-ringar. När nu domstolsväsendet står inför stora för-ändringar - det ska reformeras och moderniseras -finns det några saker som vi särskilt vill markera.Fru talman! Låt mig först säga att Centerpartietbejakar en modernisering av domstolsväsendet. Vi ärberedda att vara med och ta ansvar för att reformeraoch modernisera domstolsväsendet. Men förändring-arna måste ske under överinseende ochunder politiskt ansvar. När det gäller förändringarnamåste man ta fasta på det goda i dagens struktur. Ensjälvklar utgångspunkt för oss är att det ska vara enfortsatt decentraliserad organisation.Det är med stor oro som vi ser på Domstolsver-kets sparbeting. Vi är rädda för att sparkravet kom-mer att gå ut över de mindre tingsrätterna och leda centraliserad tingsrättsorganisation. Vår oro för-stärks av att besparingarna inte riktar sig åt någotbestämt håll. Att bara lägga ett generellt besparings-krav utan att ange i vilken riktning verksamheten börgå förmedlar en känsla av att kravet inte är särskiltrealistiskt.Våra domstolar är redan nu hårt pressade. Arbets-belastningen inom hovrätter, läns- och kammarrätteroch även Regeringsrätten är oroande. Vi ser nu attförhandlingstiderna, genomströmningstiderna ochantalet inkommande mål ökar medan antalet avgjordamål minskar. Bilden är inte generell i den meningenatt den gäller för varje domstolsslag och varje instans,men bilden har flera gemensamma nämnare. Bakombilden och statistiken ser vi domstolspersonal somsliter med ärenden medan högarna växer. Vi ser män-niskor som väntar, ibland , för att få besked omutfallet av ett skattemål eller ett socialförsäkringsä-rende. Enskilda medborgare och skattebetalare fårsväva i ovisshet om utgången i mål som för dem haren stor praktisk betydelse. Dessa förhållanden ärsjälvfallet oacceptabla.Centerpartiet kommer i budgeten att utöver rege-ringens förslag satsa ytterligare en halv miljard pårättsväsendet. En stor del av den satsningen kommeratt komma domstolarna till del.Fru talman! För är det viktigt att slåvakt om närheten och tillgängligheten till hela rätts-väsendet, inklusive domstolarna. Genom ett väl ut-byggt nät av tingsrätter inom ramen för utvidgadedomkretsar kan onödiga resor och tidsspillan undvi-kas. Lokalt förankrade tingsrätter har ett betydandevärde för rättskipningen, bl.a. tack vare den person-och lokalkännedom som de små tingsrätterna besitter.Förtroendet och respekten hos medborgarna fördomstolarnas avgöranden ökar med vetskapen om attdet är lokalt verksamma domare och nämndemän somdeltar i dömandet. Lokalt förankrat dömande motver-kar anonymitet och ger offentlighetsprincipen ettverkligt innehåll. Med utvidgade domkretsar ökarmöjligheterna till samverkan, specialisering, inbördesarbetsfördelning och också flexibelt resursutnyttjan-de. På så sätt kan man hjälpas åt vid arbetstoppar.Genom att man ökar samverkan inom och mellandomstolsslagen skapas också möjligheter att bibehålladagens decentraliserade struktur.De försök som har gjorts och som ännu pågår börutvärderas, och erfarenheterna bör spridas. Om nubesparingarna faller ut så som skisse-rar är det viktigt att man inte gör om gamla misstag.Såväl polisen som åklagarna sade upp civilanställdaadministratörer när de genomförde sina besparingar.Detta har lett till att poliser och åklagare runtom ilandet får ägna tid och kraft åt saker och ting som devarken är utbildade för eller särskilt bra på.Om domstolsväsendet skulle anamma sammastrategi vore det, enligt vår uppfattning, förödande föreffektiviteten och kvaliteten i den dömande verksam-heten. De civilanställda - administratörer, domstols-sekreterare, föredragande och andra - behövs inomdomstolsväsendet. De gör ett värdefullt arbete och harmed sina långa anställningstider samlat en oerhördkompetens och erfarenhet som domstolsväsendet inteklarar sig utan.Anf. 7 ():Fru talman! Vi vet att rättsväsendet står inför storautmaningar inför 2000-talet. Avsikten är, som det ståri budgeten, att domstolarna ska moderniseras med ettmedborgarperspektiv som ledstjärna. Det är en riktigtanke. Men det räcker inte att säga att domstolarna nuska ges större frihet att själva genomföra detta. Vimåste också ge vettiga instrument till det.Några frågor bland många vill ställa . Hur ska t.ex. domstolarna kunna genomföra enkvalitetsförbättring i sitt arbete med de kortsiktigabudgetvillkor som vi nu har? Hur ska man kunna tatid och utrymme till kompetensutveckling i det pres-sade arbetsläge som finns för personalen inom dom-stolsväsendet? Och hur ska rationaliseringarna gå till,så länge lagstiftningen och domstolsväsendets yttreorganisation ser ut som de gör och därmed innebär attdomstolarna själva inte kan påverka?Vi ska nämligen komma ihåg att de viktigastedelarna inom domstolsadministrationen inte sköts avdomstolarna själva. Domstolsadministrationen liggeri många delar hos andra samhällsorgan än domstolen.Det är alltså vi i , regeringen och som i realiteten har huvuddelen av upp-gifterna på området.Ett problem för den yttre domstolsadministratio-nen är att normstyrningen, budgetstyrningen och deandra styrformerna i många avseenden inte är välsynkroniserade. Det finns konflikter mellan budget-styrning och normgivning. Normgivningen uttryckerde generella, materiella förutsättningarna för dom-stolsverksamheten. Vi ska då komma ihåg att någotväldigt speciellt för domstolarna är detaljeringsgradeni normgivningen i fråga om hur verksamheten skastyras. Vi ska också vara medvetna om att det kanfinnas yttre förhållanden som domstolen inte råderöver och som innebär att domstolen faktiskt får över-skrida budgeten. Då är det också viktigt att kommaihåg att det är ett skyddsintresse att budgeten inteinrymmer åtgärder som undergräver domstolenssjälvständiga ställning utan att denna permanent kanupprätthållas.Den yttre domstolsadministrationen i ärsom sagt en uppgift för riksdag, regering och dom-stol. Men då är det också viktigt att vi i fårvara med och diskutera, argumentera och fatta beslut,att vi med bred förankring kommer överens om huruppgifterna mellan dessa ska fördelas, vilken grad avoavhängighet ska ha samt vilken gradav medbestämmande, delaktighet och inflytandedomarna och domstolscheferna ska ha i sin verksam-het.Inte oviktigt är också hur ska varasammansatt. Hur ska man utse ledamöterna? vara en vanlig förvaltningsmyndigheteller ska vi tillåta en högre grad av autonomi? Vadska egentligen domstolarna själva administrera, ochvilket ansvar ska man ha som domstolschef?Detta bedömer vi i som mycket viktigafrågor som vi måste ta tag i.Självklart instämmer vi i också i attdet behövs en mer rationell och likformig domstols-organisation. Men då är det viktigt att alla faktakommer på bordet, att alla siffror kommer fram ochatt man när man har en utredning verkligen får dis-kutera alla variabler. Det fick man inte i de utred-ningar som har varit.Större frihet för domstolarna behövs, menar vi iFolkpartiet, för då kan man ha skärpta kravpå resultat. Här måste vi också tänka på några saker.Vi måste ge domstolarna makten över statistiken ochresultatredovisningen. Det får då inte inskränka sigtill en dialog med över huvudet pådomstolarna. Vilka är det som bäst känner sin verk-samhet? Jo, det är de som jobbar i domstolarna.Självklart ska de då få tillgång till instrumenten ochfå ställa kraven.Vi i håller med om att det behövs ettvisst utrymme för försöksverksamhet. Men vi villunderstryka att det finns ett grundlagsfäst krav på atthuvuddragen i domstolarnas organisation ska framgåav lag. Därför ser vi det som självklart att vi i riksda-gen ska diskutera huvuddragen.Hur ska man då få dynamik och utveckling ochsamtidigt bevara självständighet och permanens inomdomstolsväsendet? Måste man avstå från effektivi-tetsförbättringar för att värna domstolarnas oavhäng-ighet? Ja, säger vi i . Man kan inte drivaeffektivitets- och produktivitetstänkande på sammasätt när det gäller domstolar som när det gäller andraoffentliga förvaltningar. Den konstitutionella princi-pen om domstolarnas självständighet har sitt pris.Medborgarna har rätt att kräva ett domstolsväsendesom värnar om denna princip men som kanarbeta effektivt och svara mot högt ställda servi-cekrav. Den enskilde - det måste vi komma ihåg -måste kunna lita på lagstiftning och myndigheter. Dåmåste vi få domstolar som har möjlighet att påverkasin situation.Anf. 8 (mp):Fru talman! Att det behövs en förändring har varituppenbart . Domstolarnas organisation flertal gånger i parlamentariskt tillsattakommittéer. Denna aktuella debatt beror alltså inte pånågot som hänt just , utan detta problem har upp-kommit . Politisk enighet har dock intekunnat nås. De politiska partierna har visat oförmågaatt komma med förslag. Jag saknar även dengenomgripande analysen: Vad är det vi måste göratillsammans?Den förändring som diskuterats och som fått ge-hör bl.a. hos domarna är en nedläggning och sam-manslagning av tingsrätterna, en centralisering efterförebild av länsrätterna. Det finns dock en oviljabland partiernas medlemmar ute på berörda orter - isamtliga partier. Budskapet är: Rör inte vår tingsrätt!Och det budskapet anammas.Det finns alltså två motsatser här, och därförkommer vi inte vidare.Fru talman! anser att en genomgri-pande förändring av den inre domstolsorganisationenbör genomföras, mer genomgripande än vad rege-ringen föreslår i budgetpropositionen. Vi kan bifallade målformuleringar som regeringen ställer upp -modernisering, höja kompetensen, mer flexibel,mindre sårbar, attraktiva arbetsplatser - men de kon-kreta åtgärderna för att nå målen skiljer, liksom ord-ningen och takten på förändringarna. Vi skulle viljaöppna fönstren och göra korsdrag.Medborgarnas rättssäkerhet och rättstrygghet krä-ver en genomgripande reformering, både av domarut-bildningen och av de inre arbetsformerna. Vi har ettålderdomligt då fungerande, nu förlegat system, då-ligt anpassat till nuvarande omständigheter för attmöta den nya tidens krav. Detta innebär tyvärr ävenen omdaning för att uppfylla kraven från EU-lagstiftningen. Det kommer att bli svårare för politi-ker i att ändra lagar efter ett HD-domslut somen övervägande majoritet anser felaktigt. är detfler och fler EU-lagar som är överordnade svenskalagar.Fru talman! Den enskilde domarens ställning iSverige är svagare än i andra demokratier. Det sam-manhänger med den hierarkiskt uppbyggda domar-karriären. av sin utbildning ägnar sigden blivande domaren åt dömande verksamhet avsamma slag som en ordinarie domare men utan densjälvständiga ställning som en ordinarie domartjänstinnebär. Det går ej längre att ha en domarutbildningsom ska stå för arbetskraften i domstolarna.Det är både dyrt och ineffektivt. Även de föredragan-de och de som ska bereda målen behöver vara fleroch mer inarbetade än vad nuvarande system tillåter.Domstolssekreterarna, som utgör basen i berednings-organisationen, är också väldigt viktiga. Det är enfara, när vi nu pratar om att spara, att deras tjänsterkommer att dras in. Detta skulle innebära stora nega-tiva effekter. Vi vill därför markera vikten av attdenna personalkategori i beredningsorganisationenbehålls.En ständig genomströmning av personer som ut-bildas och utgör arbetskraft kan inte organi-seras i fasta, effektiva arbetslag. Att domaren måsteha en kompetent och effektiv beredningsorganisationtill sin hjälp är uppenbart. Detta är en förutsättningför att man ska kunna renodla domarrollen, så attdomaren kan ägna sig åt dömandet.Fru talman! Inte heller de personer som genomgårdomarutbildning har bra förhållanden. De får flyttaomkring till olika orter, och de har svårt att få domar-tjänster, eftersom dessa är få i förhållande till antaletdomaraspiranter som är under utbildning. Dessutomär de helt beroende av goda vitsord och får anpassasig efter sin handledare.Skrota den nuvarande domarutbildningen och in-för fasta tjänster samt en domstolsakademi som er-bjuder olika grund- och fortbildningar som även gerutrymme för specialiseringar.Vad är nu anledningen till att domarna slår larmom att de budgeterade pengarna inte kommer atträcka till den nuvarande verksamheten? Vad är detsom har hänt?Budgetramarna för domstolarna har inte sänkts.Anledningen är att domarna har fått till stånd en storlönehöjning som ska finansieras inom ram. Progno-sen som budgetramarna baserades på var att det fannsett utrymme på för avtalsperioden. Istället blev avtalet en löneökning för deordinarie domarna.Nu står där med en ofinansieradkostnadsökning för hela på 100 mil-joner kronor . Det är en av anledningarna tillatt aviserat en besparingsplan på ca10 %.För , fru talman, är det viktigaste att fåtill stånd en genomgripande förändring av den inreorganisationen, och skulle den modell vi förespråkarinnebära även en yttre omorganisation är vi bereddaatt diskutera detta.Det viktigaste är att rättssäkerheten för den en-skilde är hög, framför allt att handläggningstiderna ärkorta, att tingsrättslokalerna känns säkra för vittneoch brottsoffer och att arbetsmiljön för domstolsper-sonalen är tillfredsställande. Därför är det nu dags attgöra en förändring från grunden, annars kommer vialdrig att få ett modernt och effektivt domstolsväsen-de.Anf. 9 Justitieminister ():Fru talman! Det är faktiskt många intressanta in-lägg. Jag tror knappast att vi i denna riksdag har haften så pass bra diskussion om domstolsväsendet tidi-gare. Det tror jag att både de domare och de domsto-lar som är involverade i förändringsarbetet uppskat-tar, och jag ser det som ett stöd i det arbete som jaghar ansvar för i regeringen.Det är flera idéer av olika slag som har framförts,och jag tänkte kommentera en del av dem. Den endasom inte hade någon egen idé var faktiskt . Den som initierat den här debatten står tomhäntnär det kommer till att ha en egen åsikt, en uppfatt-ning. Kritisera går ju, ställa frågor går ju, men attkonstruktivt delta i en diskussion om hur vi ska gåvidare, vad som är viktigt, vilka prioriteringar vi göroch vilka lösningar vi ser hörde jag ingenting om frånGun . Det tycker jag är beklagligt.Gun tog upp kravet på att det borde fin-nas en plan, en utarbetad detaljerad plan för hur re-formarbetet ska gå till.Först och främst tycker jag nog att det som bud-getpropositionen säger om reformarbetet, dess inrikt-ning och regeringens avsikter i sammanhanget är enbra utgångspunkt för reformarbetet. Därutöver mot-sätter jag mig bestämt att regering eller riksdag idetalj skulle bestämma hur reformarbetet i domsto-larna bör drivas. Det här tror jag i mycket stor ut-sträckning är en uppgift för dem som är verksamma idomstolarna. Det är, som sade, de somarbetar i domstolarna som bäst vet vad verksamhetenkräver och var möjligheterna finns. Det är det som ärbakgrunden till att vi har uppmuntrat och givit i särskilt uppdrag att stimulera och stödjaförsöksverksamheter av olika slag.Det regelverk vi har ger nämligen ett stortutrymme för domstolarna att utveckla sin egen verk-samhet. Det gäller t.o.m. den inre organisationen.Regelverket har förändrats, t.ex. när det gäller vemsom bestämmer hur många avdelningar en domstolska vara indelad i. Det har överlåtits till domstolsche-fen att själv avgöra, för han vet det bättre än regeringoch riksdag.Jag tror inte, till skillnad från , attdet ligger en fara i ett reformarbete som bedrivs iprojektform. Eftersom det arbete som sker i projekt-form sker inom befintligt regelverk, med iakttagandeav de regler som finns , kan jag inte se någonfara i det. Jag kan bara se fördelar i det, därför att detföds nya idéer och nya möjligheter. Dessutom födsdet krav på regering och riksdag att göra förändringarav regelverket. När man märker att man inte kommerlängre i den egna verksamheten, utan att det befintli-ga regelverket lägger hinder i vägen, fast man ser attdet skulle finnas möjligheter, kommer nya idéer ochnya krav på förändringar. Och måste regering ochriksdag agera.Dessutom är det så, och det tycker jag är viktigtatt poängtera, att de domstolar som bedriver ett aktivtförändringsarbete också har visat framgångar. Det är ide domstolarna som man klarar av att hantera sinabegränsade resurser och ändå åstadkomma föränd-ringar och förbättringar av verksamheten.Vi har frågan om handläggningstider, som flerahar tagit upp. Det är ett bekymmer. Vi har för långahandläggningstider. Men det visar sig att det finnsmöjligheter att arbeta på ett annat sätt, med en annaninre organisation, en annan fördelning av arbetsupp-gifter och inte minst i samarbete med andra myndig-heter inom rättsväsendet, med polis, åklagare ochkriminalvård, för att åstadkomma korta handlägg-ningstider. är ett bra exempel närdet gäller att hantera våldsärenden i domstol. Detkräver faktiskt korta handläggningstider för att män-niskor ska ha förtroende för systemet.Anf. 10 ():Fru talman! Jag är väldigt ledsen, men jag måstefaktiskt få lov att från talarstolen tala om att jag be-tackar mig för den nedlåtande och ironiserande tonsom justitieministern använde mot mig. Jag tyckerinte att det hör hemma i en sådan viktig församlingsom riksdag och dess kammare.Justitieministern sade att reformarbetet var enuppgift för dem som är verksamma inom domstolsvä-sendet. Jag tycker inte att det enbart är en uppgift fördem som är verksamma inom domstolsväsendet. Jagtycker däremot att det är otroligt viktigt att vi tar varapå den kunskap, den kompetens och de synpunktersom finns inom domstolsväsendet. Det är också detsom är bakgrunden till att vi moderater begärde dennadebatt.Jag ska kommentera en del som justitieministernsade i sitt första inlägg. Justitieministern sade attdomstolarnas makt ökar och därmed även deras an-svar. Jag skulle i och för sig kunna föra en diskussionom orden. Jag tycker att orden säger saker som jagskulle ha uttryckt på ett annat sätt. Men låt mig ta detsätt som justitieministern uttrycker det på för gott.Justitieministern sade också att domstolarna måsterustas för denna förändring. Då måste jag fråga justi-tieministern om justitieministern tycker att rätt sätt attrusta våra domstolar för denna förändring är, för attanvända samma uttryck som generaldirektören iDomstolsverket, ett tryckprov.Tryckprov är bra och behövs när man ska testa omcisterner och liknande håller. Men då är det ocksåvärt att komma ihåg att tryckprov använder man ickepå i bruk varande cisterner, utan det använder man påtomma cisterner för att se om det är möjligt att ta demi bruk. Det som sker just nu är att tryckprov användspå fungerande verksamhet, verksamhet som är avotroligt stor betydelse för enskilda individer.Vi kanske ska komma ihåg att när sprickornakommer, när innehållet rinner ut, då är det enskildaindivider som drabbas av att tryckprovet visade attdet inte höll.Justitieministern talade också om medborgarnaskrav på bl.a. snabbhet. Då måste jag fråga mig: Bäd-dar man för att medborgarnas krav tillgodoses närman, exempelvis när det gäller , harett sparbeting på totalt , varav avser löneök-ningarna? Ska detta sparbeting genomföras måsteHögsta domstolens personal minskas med ca 25 %.På vilket sätt tillgodoser vi därmed bättre medborgar-nas krav på snabbhet, ett krav som faktiskt inte ärtillgodosett ?Justitieministern talade vidare om resursförstärk-ningen. Då ska vi komma ihåg - det nämndes tidigarei debatten - att löneökningarna är högre än resursför-stärkningen eller ligger på ungefär samma nivå.Dessutom är en stor del av resursförstärkningen enengångsförstärkning.Anf. 11 ():Fru talman! Jag vill börja med att säga att vi iVänsterpartiet ser det som väldigt positivt att det iden här debatten har kommit fram mycket saker frånde olika partierna som visar att diskussionen om för-ändringsarbetet kan fortsätta i en ganska stor politiskenighet.Sedan vill jag också ta upp vad jag menade medfaran i att bedriva förändringsarbetet i projektform.Det är inte projektformen i sig eller att det är ett un-derifrånarbete. Faran består ofta i att utvecklingenkan dra år olika håll, att det blir brister i uppföljning-en, att det är bristande samordning, att man inte tartill vara de positiva effekter som kan ha uppstått påolika håll. bedrivs, känner jag ibland, i pro-jektform emellanåt, och det är alldeles för dåligt närdet gäller uppföljning. Men klarar man av den bitenär det här ett viktigt sätt att driva förändringsarbetetpå.Jag vill påpeka att det förekommit en hel del avden budgetdebatt som vi egentligen kommer att förahär i kammaren om budgetramar ochhur det kommer att se ut inom domstolsväsendet.Men det är också viktigt att påpeka från talarstolen attdet inte är besparingskrav på rätt över. Det härhar varit ett sätt att göra en jämförelse mellan de olikatingsrätterna om den olika höga belastningen för attkunna göra en effektivare fördelning mellan domsto-larna.Det här kommer vi i att följa. Vi ärhelt övertygade om att det här sättet att arbeta påkommer att gynna domstolsväsendet, även om de-batten bara visar de negativa sidorna. Dettakommer att medföra att man får en fördelning mellandomstolarna som mer uppfyller de krav som finns ide olika tingsrätterna.Anf. 12 ():Fru talman! Jag skulle vilja lägga till ytterligareen fråga som jag kanske kan få svar på. Visst kan jaginse att det är oerhört värdefullt med det arbete sompågår på golvet, dvs. att domstolarna själva hittar påmetoder för att förbättra sitt arbete. Några övergri-pande saker måste vi ändå ta upp i andra samman-hang. Det är antalet tingsrätter och hur tingsrätterna istort ska se ut.Om det nu finns en stark folklig vilja att ha tings-rätter lokalt förankrade måste väl statsmakterna ac-ceptera det i en demokrati. Det har inte hjälpt med enborgerlig eller socialdemokratisk regering eller vilketstuk regeringen än har. Att lägga ned tingsrätter ärinte någonting som svenska folket vill vara med på.Då får man acceptera det. Det är inte bra om fyller på och stänger kranarna när detgäller ekonomin i enskilda tingsrätter och vi får enutsvältningseffekten. Det är ett sätt för den verkstäl-lande makten att inkräkta på domstolarnas självstän-dighet, som vi i och för sig alla är överens om att vivill värna. Misstanken är väldigt stark att det sker enpåverkan från regeringen när det gäller möjlighetenför en tingsrätt att överleva.Därför skulle jag helst se att de här bitarna åter-fördes till en ny utredning, där de politiska partiernatar sig samman och löser de övergripande problemen.Sedan finns det löpande saker som måste hanteras påett annat sätt, men de övergripande måste vi lösa i enny utredning.Anf. 13 ():Fru talman! Det här är en angelägen debatt justnu, för det är mycket som händer ute i verksamhetenför tillfället.