prot · GM0984 · 1999-04-22 00:00:00 — Rimligastär då att kostnaden knyts till bostäderna och inte tillsvåröverblickbara skatter.Avsikten med bruksvärdeshyressystemet var ur-sprungligen att spegla människors uppfattning omnyttan av den bostad de bor i. Det här borde AndersYgeman, liksom tidigare biträdande finansministern,fundera vidare på.Ygeman föreslår trots allt i sin interpellation, ochäven i gårdagens tidningar, att när en lurad hyresgästfår tillbaka de svarta pengarna skall av summangå till det allmänna. Jag tycker att det är mycketmärkligt, och jag förstår inte hur man kan kommamed ett sådant förslag. Dessbättre har statsrådet ochandra visat hur fel han har i detta avseende.Anf. 9 ():Herr talman! är sannolikt denende stockholmaren som tror och tycker att bostads-marknaden fungerade bra under den förra borgerligatiden i Stadshuset.Sten och även sä-ger att man måste bygga den sorts lägenheter somfolk vill ha. Låt mig påminna om att 60 000 stock-holmare står i kö för att få en hyreslägenhet. Det är60 000 människor som vill ha en hyreslägenhet iStockholm. Det råder alltså stor brist på hyreslägen-heter.I en hel valrörelse mötte jag moderater på gatoroch torg, på skolor, på arbetsplatser och i TV-program, och jag frågade dem: Vill ni ha marknads-hyror, eller sluter ni upp bakom det hyressystem somgör att alla människor kan ha en bostad? Varje gångsvarade dessa moderater: , vi vill inte ha mark-nadshyror. Nej, vi ställer upp på bruksvärdessystem-et. Jag blir därför förvånad när samma moderater nustår här i talarstol och talar sig varma förett system där marknaden skall få mer och mer infly-tande över hyressättningen och bruksvärdet skall fåmindre och mindre inflytande. Det som inte går attsäga i val går tydligen att säga mellan valen.Om jag var stockholmare skulle jag vara orolig.För de flesta, för att inte säga alla, stockholmare före-slår moderata riksdagsledamöter hyreshöjningar. Detär en bristmarknad när 60 000 människor står i bo-stadskö, och då innebär marknadshyror att hyrornainte bara kommer att höjas i , påSöder, och , utan ocksåkommer att höjas i , , ,och . Där finns det också brist påbostäder, i i dag.Svaret är tydligt, och det får vi föra med oss inästa valrörelse: marknadshyror med moderaterna.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1998/99:153 om in-tegrationspolitikenAnf. 10 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag ämnar vidta för att förändra den nuva-rande integrations- och flyktingpolitiken.Inledningsvis vill jag säga att jag inte delar StenAnderssons pessimistiska syn på utvecklingen i Sve-rige. Naturligtvis innebär det stora påfrestningar attunder en ekonomisk lågkonjunktur ta emot ett störreantal flyktingar, vilket gjort under 1990-talet.Det har bl.a. fått konsekvensen att koncentrationen avmänniskor av annan etnisk härkomst och utan jobbökat i vissa storstadsområden, som redan tidigarevarit drabbade av arbetslöshet och segregation. Låg-konjunkturen har också fått konsekvenser för de per-soner som tvingats lämna sina hemländer och somkanske hade en bättre situation rent ekonomiskt i sitthemland än vad de fick i det nya landet.Som säkert vet fattade idecember 1997 beslut om nya riktlinjer för integra-tionspolitiken vars övergripande mål är lika rättighe-ter, möjligheter och skyldigheter för alla oavsett et-nisk, religiös eller kulturell bakgrund. Jag avser inteatt överge den politiken, utan jag vill i stället försökaförstärka den ytterligare.Regeringen har även tagit krafttag för att kommatill rätta med den tilltagande segregationen i stor-stadsområden och har bl.a. föreslagit ytterligare åt-gärder i propositionen Utveckling och rättvisa - enpolitik för storstaden (prop.1997/98:165) som ställde sig bakom i de-cember . Det är den största enskilda sats-ningen vi gör för att motverka segregation i utsattabostadsområden i våra tre storstadsregioner. Dennationella storstadspolitiken syftar till att ge storstads-regionerna goda förutsättningar för långsiktigt hållbartillväxt samt att bryta den sociala, etniska och diskri-minerande segregationen i storstadsregionerna. Av-sikten är också att verka för jämlika och jämställdalevnadsvillkor för storstädernas alla invånare.Som också vet har beslut om så-väl invandrings- som integrationspolitiken fattats avdet svenska folket genom dess valda ombud. Dessapolitikområden har inte utmärkts av några störremeningsskiljaktligheter mellan de politiska partiersom är representerade i riksdagen.Slutligen tycker jag inte att det finns någon anled-ning att ifrågasätta människors förmåga att rösta pådet politiska parti som de tycker bäst företräder derasåsikter. Jag vill inte underskatta de egna val sommedborgarna i vårt land gör. Jag menar därför att denförda politiken har en bred folklig förankring.Anf. 11 ():Herr talman! Jag skulle vilja knyta an till det stats-rådet säger sist. Hon påstår att den förda politiken haren bred folklig förankring. Jag skulle vilja veta hurhon har kommit fram till det och hur hon dokumente-rar det.Jag begärde att skulle ta fram mätningar på männi-skors uppfattningar i frågan under de gångna tio åren.Sammantaget och utan undantag fanns här helt klarten mycket kraftig kritik, inte mot flyktingar sompersoner utan mot politiker som drev en flyktingpoli-tik som inte var förankrad bland folkmajoriteten.Även i de partier i som vill föra enmer generös politik fanns det oväntat många sympati-sörer som var kritiska.Herr talman! När medborgarna märker att politi-ker och medier beskriver verkligheten på ett annatsätt än de själva upplever den, riskerar tilltron tilldemokratin att skadas. Det är så politiker och medierhar gjort i den här frågan. Manhar skönmålat, och man har undanhållit fakta.Vår politik är faktiskt unik, jämfört med våra nor-diska grannar i allmänhet och jämfört med övrigaEuropa i synnerhet när det gäller antalet beviljadeasyler. Vi har tydligen, enligt statsrådet och riks-dagsmajoriteten, en förmåga som alla andra länder iEuropa saknar. Jag har aldrig sett något exempel ipraktiken på att man har lyckats med den här förmå-gan, men man tror i alla fall att man teoretiskt kanhantera det här problemet.Alla som vill kan se en ökad segregation istorstäderna, tyvärr också kriminalitet och ett utanför-skap. Många invandrare eller flyktingar, både ungaoch äldre, pratar dålig svenska, vilket innebär attderas chanser att förankra sig på den svenska arbets-marknaden blir mycket små.Det här kostar enorma summor pengar, men detvill eller vågar ingen utreda. Jag kan förstå varför.Faktum är att de pengar vi lägger på detta måste tasfrån någonting annat, därför att vi har ändå bara ensumma pengar, om vi inte skall låna. Det här gåralltså ut över annat. Det är inte så, som man iblandsäger, att man inte skall jämföra äpplen och päron.Det är inte pengar från ett eget konto som bara skallanvändas till det här.Till sist, herr talman, vill jag säga att jag blir för-vånad när jag lyssnar kanske inte så mycket på stats-rådet som på den debatt som ibland förs ute i Sverige.Vi har hört hur man tar bort en viss sorts mat frånsvenska skolor. Vid skolavslutningar skall man intehissa svenska flaggan. Man skall inte få lova attsjunga t.ex. Du gamla du fria och Den blomstertid nukommer.Hur tror statsrådet att en invandrare i skallfå respekt för när svenskarna inte får lov attvisa respekt för sin egen flagga och sin egen national-sång?Anf. 12 Statsrådet ():Herr talman! När vi nu satsar stora pengar -- på storstadsområdenamenar att det går ut över något annatpolitikområde. Min bestämda uppfattning är att densegregation som vi ser i vårt land, som är starkast ochtydligast i våra tre storstadsområden, går ut över ossalla. Det måste vara ett gemensamt projekt och ettgemensamt ansvar att minska den segregationen ochse till att rättvisan och delaktigheten i stället ökar.Vi kan mäta segregationen på flera sätt. Vi kangöra det i språket, som är inne på. Vikan göra det i arbetslösheten. Vi kan göra det i bi-dragsberoendet. Vi kan t.o.m. göra det i ohälsotal ochplötslig spädbarnsdöd. Jag accepterar inte den ut-vecklingen och den orättvisan. Jag menar att det ärnationell politik som måste ligga till grund för attsegregationen i våra storstadsområden nu skall mins-ka, och det är någonting som vi alla tjänar på. Enökad segregation skapar en oro bland människor somupplever sig som utanför eller innanför det samhällesom vi bor i.Vi har ett enda land, och vi skall ha ett föralla. Det är oerhört viktigt. Jag är övertygad om att vikan känna stolthet inför flera olika flaggor. Jag äroerhört stolt över att bo och vara uppvuxen i vårtland, men jag känner också en ödmjukhet inför vadmånga andra länder har gjort och vad de represente-rar. Självklart är det så att de människor som kommerhit kan känna stolthet inför flera länder.Sten frågar mig hur jag har kommitfram till att det finns en bred folklig förankring förden förda politiken. Jag skall ta två exempel på det.Vi kan se vad som händer i det f.d. - iKosovo. När regeringen fattade beslut om att vi nugenast är beredda att ta emot 5 000 flyktingar för attunderlätta de stora problem som råder där nere blevdet en debatt inte bara här i utan ocksåmellan människor i resten av vårt land. Det blev endebatt därför att man tyckte att det var för lite. Detvar för få. Vi kan hjälpa flera, och vi kan göra mera.Det är ett exempel.För några veckor sedan anordnade också TV 4och Röda korset en insamling just för krigets offer iBalkan. lyckades man samla in ungefär 30miljoner kronor. Det vittnar inte om oengagemang,utan tvärtom. Det vittnar om en stor känsla för solida-ritet och en lust att stötta och dela med sig och ställaupp för varandra.Det är inte längre från till krigets Jugosla-vien än vad det är från till . Jag tror attdet är många människor i vårt land som känner en oronär de tänker att det som händer där kanske kunde hahänt här. Vad hade vi då gjort?Det är självklart så att vi måste föra en politik somkan hjälpa människor som under olika tider i liveteller i historien behöver mer hjälp än andra. Minbestämda uppfattning är att det finns ett brett folkligtstöd just för en sådan politik.Det betyder inte att vi skall blunda för att detsjälvklart också leder till en del svårigheter och pro-blem. Då får vi bemöta dem med starkare lagar motdiskriminering, som och jag debatte-rade , med riktade pengar till språkför-skolor för barnen och med möjligheter att kombinerasvenska för invandrare med en arbetsplatspraktik, såatt invandrare också får större möjligheter att få ettjobb på den privata eller den offentliga arbetsmark-naden, och mycket mera.Anf. 13 ():Herr talman! De två exempel som statsrådet redo-visade när hon skulle ge exempel på folkligt stöd ärinte riktigt relevanta. Jag skall återkomma till det.Som bevis på hur man agerar i , och påhur man driver en politik som absolut saknar folkligtstöd, skall jag ta ett exempel som i och för sig kom-mer från ett annat område, men som ändå passar. Vihar kärnkraftsfrågan i . En klar majoritet harde sagt att man inte accepterar denpolitik som regeringen nu driver. Fördelningen - dethandlar om procenttal - är ungefär 80/20. Det ärockså exempel på en politik som enligt statsrådetskulle kunna vara förankrad.Det är väl helt klart att de pengar man lägger pådessa åtgärder i storstäderna tas någonstans ifrån, frustatsråd. Hade de använts till att betala av statsskul-den om man inte hade lagt dem på storstäderna, ellerfinns det ett konto med pengar som bara skall använ-das för den politik som statsrådet är ansvarig för?Att det finns problem beror på att vi inte harde resurser som den politik vi driver kräver. Alla andra länder har insett att också desaknar resurser, och de har agerat på annat sätt.Vad det gäller Kosovo kan jag säga att det faktisktfinns en ny nisch i politiken. pratar man helatiden om tillfälliga uppehållstillstånd. Så fort det blirlugnt nere i Kosovo skall människorna åka tillbaka.De får alltså inte de permanenta tillstånd som man hardelat ut tidigare. Där är det en stor skillnad.Visst var det bra av - också jag såg pro-grammet - att ge svenska folket möjligheten att underett antal timmar plocka fram . Men30 miljoner är faktiskt små pengar i dessa samman-hang. De stora pengarna måste komma från dennariksdag. Det är här vi har resurser och kan satsa be-lopp med fler nollor än vad man gjorde under insam-lingen. Det var i och för sig bra, men det räcker intetill på långa vägar.Till sist, herr talman, vill jag säga att statsrådetpratar om den nya satsningen på storstäderna. Jag villpåstå att jag har hört de orden från många andra stats-råd från denna talarstol . Man säger nu skall driva en politik som lyckas och att manhar kommit på knepen. Vi läser i tidningen varendadag att politiken har allt annat än lyckats.Anf. 14 Statsrådet ():Herr talman! Mina två exempel på att människor ivårt land engagerar sig för andra människor var interelevanta, tyckte . Jag undrar bara omSten har tolkningsföreträde när det gällervad människor tycker är viktigt. Jag har större tilltrotill folk i vårt land än vad har. Jag ärsäker på att det engagemang man har visat inte baranär det gäller det som händer på utan ocksånär det gäller människor från många andra länder haren djup och en ärlig innebörd. Det är inte kosmetika,och det är inte på låtsas. Jag tror att man känner ettdjupt engagemang och en lust att visa solidaritet förnågon som har det jobbigare än vad man själv har detjust nu.Jag ser ökad mångfald som en möjlighet och somett tillväxtområde. Jag menar med bestämdhet att deåtgärder som vi nu har genomfört - de åtgärder somockså svenska har ställt sig bakom i dendebatt som vi hade - kommeratt ge resultat.Den storstadssatsning som påbörjas är denhistoriskt sett största som någonsin har gjorts medriktade åtgärder mot människor som är segrege-rade. Det är en satsning både på språk, boende ocharbetsmarknad och på många fler områden. Det ärinte, , bara vackra ord. gäller detatt gå från ord till handling.Jag skulle uppskatta om tog sigtid att åka ut till och och se vad deavtal som vi nu skall teckna kommer att leda till, föratt få positiva exempel på att det går att användastatspengar för att minska segregationen. Det är nå-gonting som vi alla tjänar på.Anf. 15 ():Herr talman! Den sista uppmaningen var väl baraämnad att fylla ut tiden. Jag bor i . Jag harRosengård på nära håll och bor själv i ett allmännyt-tigt område där fördelningen mellan svenskar ochickesvenskar är ungefär 60/40. Jag har sett proble-men. Därför tycker jag att jag har rätt att stå här i dagi talarstolen och beskriva min syn. Sedan säger jaginte att jag har rätt, men jag har rätt att tro att jag harrätt. Jag bor i det. Jag bor inte i något villaområdeeller i något fint område, och det är inte så att jagibland gör studiebesök. Politiker gör alltför ofta kortastudiebesök och blir visade fina overheadbilder, menkonfronteras sällan med verkligheten. Jag tror faktisktatt min erfarenhet väger ganska så tungt.Vad sedan gäller Kosovo har jag, om jag nu skalltala i egotermer, under i faktisktpläderat för den politik som UNHCR vill drivaoch som nu har accepterat, dvs. att i förstahand hjälpa människorna på plats, och om förhållan-dena är för besvärliga skall man låta dem få tillfälligauppehållstillstånd med sikte på att de skall kunnaåtervända till sitt land när förhållandena säkrats.Jag är glad att man har accepterat den upp-fattningen. Det finns säkert citat i riksdagfrån olika statsråd och även andra meddebattörer somvisar att de har sagt till mig att den linjen är alldelesfel.Man blir ofta tillsagd att man inte skall jämföraäpplen och päron. Men är det ändå inte så att vi hadekunnat satsa de pengar som vi satsar på detta påannat eller på att betala av statsskulden? Regeringenhar själv skapat dessa stora utgifter som inte harskapats i något annat land i hela , men vi ärunika i Sverige.Anf. 16 Statsrådet ():Herr talman! Om menar allvar närhan säger att han känner till verkligheten - jag blirförvånad om bor i - bordehan applådera de satsningar som vi nu gör via stor-stadspropositionen, därför att då vet han vilken otro-lig efterfrågan det finns på extra resurser och extrastöd för att minska segregationen. Det är inte rättvistnu. Vi kan mäta orättvisan på olika sätt.Vi kan konstatera, precis som vi gjorde i förraveckans interpellationsdebatt, att människor diskri-mineras på grund av sin etnicitet. Vi kan inte accepte-ra det, vare sig det är diskriminering på grund avetnicitet eller på grund av kön eller funktionshinder.Nu har vi lagt fram ett förslag om en rad olika åt-gärder för att minska segregationen. Vi lägger framförslagen, vi betalar av på skulden och vi håller ut-giftstaket. Vi har dessutom föreslagit en rad nya ochandra politikområden. Jag tycker att vi har gjort enrimlig bedömning.Att satsa på minskad segregation är någontingsom är bra och viktigt för alla i vårt land, inte bara förmänniskor med en annan etnisk bakgrund.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1998/99:238 om ar-betsmarknaden i DalslandAnf. 17 Näringsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att stötta iden akuta kris som råder där , vilka åtgärder jagavser att vidta för att trygga arbetstillfällen och ut-veckling i på , vad jag avser attgöra för att inre vägnät skall få en standardsom motsvarar den i andra delar i samtvad jag avser vidta för åtgärder för att Dalslandsförutsättningar för att ställa om till ett miljöanpassattransportsystem baserat på järnväg och sjöfart skallkunna tas till vara.Vad beträffar åtgärder för att utveckla näringsliveti olika delar av för regeringen en långsiktigoch strategiskt inriktad politik som bl.a. innebär enlångtgående decentralisering av insatserna till främstden regionala nivån. Inom ramarna för arbetsmark-nads-, närings- och regionalpolitiken har således t.ex.länsarbetsnämnderna och länsstyrelserna, eller som iVästra , självstyrelseorganet, stora re-surser och befogenheter för att både möta kriser isamband med strukturomvandling och för att verkaför långsiktig hållbar tillväxt.Inom ramen för denna politik ser det lyckligtvis utsom om det skall bli möjligt att snabbt ersätta en stordel av de arbetstillfällen som försvinner när LearCorporation lägger ned sin verksamhet i Bengtsfors.Bl.a. har en överenskommelse träffats mellan olikaparter och om att förlägga tillverk-ningen av en ny typ av taxibilar till Lears lokaler.Även andra projekt är aktuella.Beträffande utvecklingen på vill jagfrämst peka på det arbete med regionala tillväxtavtalsom pågår i samtliga län och där ettförslag som rör lämnats in till rege-ringen. Inom ramen för detta arbete analyserasgrundligt respektive regions förutsättningar för till-växt och vilka åtgärder som skall prioriteras under denärmaste åren. Härutöver har regeringen nyligentillsatt en regionalpolitisk utredning som bl.a. har iuppgift att utarbeta en strategi för regional balans, ettarbete som berör regioner som Dalsland.Även när det gäller transportpolitiken är en avprinciperna att besluten skall ske i så decentraliseradeformer som möjligt. Länen har tilldelats ett störreansvar för planering av den del av väg- och järnvägs-nätet som inte ingår i det nationella stamvägnätet elleri stomjärnvägarna. Gällande länsplaner innebär attåtgärderna skall bidra till tillväxt och sysselsättning ilandets alla delar och till förbättrad transportkvalitet.Planerna är ett resultat av ingående regionala be-hovsanalyser och prioriteringar mellan olika, ange-lägna åtgärder. En eventuell omprioritering i länspla-nen till förmån för åtgärder på det inre vägnätet iDalsland skall förankras och beslutas i Västra Göta-lands län.Transportpolitiken omfattar även åtgärder för attdelmålet om en god miljö skall nås. Bl.a. skall etttrafikslagsövergripande synsätt vara en utgångspunkti planeringen av transportinfrastrukturen. Regeringenhar därför inrättat en godstransportdelegation.Dess uppgift är att följa utvecklingen på godstrans-portområdet med syftet att effektivisera transportsys-temet och göra det säkert och ekologiskt hållbart.Delegationen skall komma med förslag till regering-en.Anf. 18 ():Herr talman! Det har varit en omtumlande vår iDalsland.För drygt en månad sedan kom beskedet om Learsnedläggning - en katastrof inte bara för de 860 somarbetat på utan för hela och helalandskapet som drabbas av nedläggningen. Den ilskasom nedläggningen orsakade riktades självklart motLear, och den var verkligen berättigad. Samtidigtskall vi komma ihåg att har levt med Le-ars nedläggningshot under en lång tid.Det finns åtskilliga problem i landskapet somgång på gång har påtalats utan att någonting hargjorts.Dalslands inre vägnät har länge varit ett problem,och har alltid varit eftersatt på det området.Väg 172, som jag tror att näringsministern självhar fått åka på, är av alltför dålig kvalitet. Där handlardet inte om att bygga ut för att klara stora trafikvoly-mer eller en ökande biltrafik som på så många andrahåll. Det handlar om att få vägen att över huvud tagetfungera, t.ex. att företag skall kunna frakta produkterutan att de skakas sönder.Vi har också problem med att vägnätet inte är tjäl-säkrat. Upp till hälften av vägnätet kan vara avstängtunder tjällossningstiden. Konsekvenserna för t.ex.skogsindustrin är ju stora, och sågverken har iblandtvingats stå stilla därför att det inte går att få ut någonskogsråvara ur skogen.Trots alla varningssignaler krävdes det en kata-strof för att något skulle göras åt situation.Nu skall i och för sig inte näringsministern klandrasför historien. Hans insatser för den senastemånaden har varit stora och förtjänar all uppskattningfrån oss dalslänningar.Det har hänt en hel del sedan jag ställde min in-terpellation till näringsministern. Ett paket har pre-senterats för att skapa en del nya jobb, och det hargjorts positiva satsningar på företagen i har presenterat ett förslag till tillväxtavtalför . gick företrädare för regionenut med ett förslag för att tidigarelägga en del vägin-vesteringar i Dalsland.Ändå återstår massor av åtgärder för att Dalslandskall få rimliga villkor att ta vara på de möjlighetersom finns för en god utveckling och fler jobb. För attdet skall bli någonting av regionens föreslagna sats-ning på en påskyndad upprustning av väg 172 kräverman att staten delfinansierar tidigareläggningen avinvesteringarna. Jag har ännu inte hört någon kom-mentar från näringsministern i frågan. Därför vore detintressant att nu få höra om han är beredd att stöttaregionen, så att upprustningen av väg 172 kan kommatill stånd tidigare än vad som är planlagt.Även om det nu görs satsningar som kan ge nyajobb i , förblir sårbarheten densamma om detinte görs något åt infrastrukturen. Jag hoppas att nä-ringsministern inser det här och inte nöjer sig med detkrispaket han lyckats presentera. Om regeringenmenar allvar med sin satsning i måste denockså göra något åt infrastruktur. Annarsstår vi där igen , när stöden är slut, ochhar samma problem igen.Jag hoppas nu på ett positivt svar från näringsmi-nistern om en lösning på problemen med Dalslandsinre vägnät.Anf. 19 ():Herr talman! Genom krisen i har upp-märksamheten i viss mån fokuserats på situationen ihela . Det är en positiv konsekvens av denkris som upplever, för vi är många somhar efterlyst större intresse för och kunskap om dettalilla vackra, mångfacetterade landskap. Det är tyvärrganska bortglömt. Okunskapen hos framför allt allasom finns i - myndigheter, regerings-kansli och överallt - är frapperande.Nu är det så klart lite olyckligt att landskapet be-skrivs som uppfyllt av problem med lågutbildademänniskor som på något sätt inte skulle ha förmågaatt klara sin egen situation. Det är fel. Den bilden ärfelaktig. Landskapet har förvisso mycket stora pro-blem, som jag kommer att återkomma till, men jagvill starkt betona kraften, kunskapen och förmåganhos människorna i . Detta har jag kunnatkonstatera under mångårigt samarbete både medcenterfolk och med andra i hela landskapet.