prot · GN0942 · 1999-12-08 00:00:00 — Jo, Riks-teatern - som bortsett från några gravt olyckliga fel-skär på teaterns isbana i samarbete med Kriminalvår-den, naiva och blåögda, både låtit det strömma nazist-slogan från scenen och underlättat allt från rymningtill brottsplanläggning - har faktiskt självmant ökatdistributionen av andras uppsättningar, dock inte alls iden omfattning som detta borde ha skett.Låt mig säga att det inte ska vila någon skuggaöver för deras föreställningar som helhet.Det gläder mig speciellt att kunna säga det nu närRiksteaterns informationschef sitter på åhörarläkta-ren. De här problemen ligger framför allt på den poli-tiska sidan. Det är många utmärkta föreställningarsom har producerats men, som sagt var, från politiskthåll har man fortsatt att äta kakan och ha den kvar. Enannan inriktning som jag anser strider mot ur-sprungsintentionerna är att man i alltför stor utsträck-ning spelar på orter som redan har ett eget utbud ellerligger i närheten av orter med god tillgång till teater.Fru talman! Vi moderater framhärdar i att föreslåatt uppdelas med en föreningsdel heltskild från den producerande delen och att denna sena-re del endast ägnar sig åt sådan teaterverksamhet somdet är svårt att underlag till regionalt över hela landet.Det gäller t.ex. tyst teater, musikaler, barnteater ochbalett.Hur fint man kan lyckas genom samordning ochsatsning regionalt kan vi se under innevarande spelåri - också jag beklagar att inte ÅkeGustavsson är här. Där har samgåendet mellanlänsmusiken och länsteatern i Musik ochTeater givit en ny musikteater. Huvudan-svaret har tagits av regionen. Vi tycker att sådanainitiativ ska främjas.Vi anser i likhet med att denlöpande utgivningen av fonogram i olika former skaske på samma villkor för alla producenter. Där speci-alutgivningar ska göras bör detta ske efter ett vanligtanbudsförfarande i konkurrens. Det är ett av skälentill vi, förutom detta med som redannämnts, anser att minskningar ska ske av anslaget tillRikskonserter.Då dessa inte ska ha ett eget ansvar för blåsmusi-ken, vilket ytterligare minskar skälet för anslag, ochdå vi också stöder förslag omtillskapande av genrecentrum med nationellt ansvar,är vårt förslag att man genom avtal tilldelar någon avde kvarvarande blåsorkestrarna en sådan roll. Det-samma kan komma i fråga för andra musikgenrer,t.ex. jazz, allteftersom. Sådana genrecentrum skullekunna ge stabilitet åt sina respektive musikformer ochvara en basresurs för de många skapande, entusiastis-ka amatörensemblerna.Fru talman! Jag har tidigare i anförandet berörtfilmen och den betydelse den kom att få som kom-plement och konkurrent till teatern. Helt kort vill jagbara uttala min tillfredsställelse över filmen och överatt den numera har fått en ställning som egen konst-form. Jag noterar att vi för fattadebetydelsefulla beslut om filmens framtid i relativt storenighet här i kammaren.Så till mitt eget särskilda yttrande. Det rör tre in-stitutioner med stor regional, för att inte säga natio-nell, betydelse. Det gäller , densvenska opera - det har vi redan hört - som förnärvarande har störst publik. Det gäller Göteborgssymfoniker, tillika nationalorkester, avmånga kännare betraktad som för-nämsta orkester. Båda dessa har högsta internatio-nella anseende. Slutligen gäller det Göteborgsmusi-ken, som borde få uppdraget att vara genrecentrumför svensk blåsmusik och i samband därmed erhållade extra pecunia som detta bör medföra.Från och regeringen brukar alltid påpe-kas att det är viktigt att huvudmännen genom ett ökatansvarstagande visar sitt intresse för kulturinstitutio-nerna för att dessa jämväl ska kunna räkna med stat-ligt stöd där sådant bör komma i fråga.Fru talman! Höstens beslut i Västra Götalandsre-gionen och i har givit ökade anslag tillde institutioner man är huvudman för. Detta borde,enligt de principer som hävdas centralt i kulturpoliti-ken, redan nu ha lett till motsvarande uppjusteringarav anslagen till de uppräknade kulturinstitutionerna.Jag utgår också från att vi kan sesådana effekter av den pågående diskussionen, inteminst då det även förekommit s-motioner på området.Motionerna Kr220, Kr237 och Kr238, bakom vil-ka det står representanter från fyra respektive fempartier, från till , borde hatillstyrkts.Fru talman! Jag ska inte göra några yrkanden. Deyrkanden som kommer i fråga på utgiftsområde 17framförs av andra.Så bara kort till den tredje punkten, vilken be-kräftar att man aldrig okritiskt ska tro på det som stårtidningarna. I kanman läsa följande:"flyttas till . I ett be-tänkande som blev klart säger utskottetatt denna omlokalisering från till Karls-krona ska fullföljas. Det innebär att i sinhelhet kommer att uppmana regeringen att verkställadetta.Redan våren 1998 sade utskottet att det fanns enhel rad skäl för placering i . Det råddebland annat enighet om att det är av värde att spridastatlig och kulturell verksamhet över landet. "Det framkommer aldrig egentligen i artikeln attdet rör sig om något annat än att kulturutskottet skaflyttas. Jag får bara tala om att detta ju självfallet inteär sant.Sedan vill jag bara raskt i katalogform ta upp nå-got av det som har sagts här. Jag tycker för det förstaatt det är fascinerande att vi diskuterar Stockholmskommunalpolitik i kammaren. Där tycker jag inte allsatt den hör hemma. Jag är ledsen att ministern gick,men så mycket 1968-retorik, med torpeder, barbarioch extremism, har jag inte hört sedan vi debatteradepå studentkåren för 30 år sedan.Det har sagts att vi på något sättskulle ha invändningar mot den regionala nivånsexistens rent politiskt. Det värsta är att man aldrigtycks kunna diskutera med de andra partierna omannat än just landsting i den frågan. Vi har sagt att detfinns ett antal olika sätt att lösa just den frågan på.Här har också från andra partier räknats upp i ka-talogform de punkter där vi moderater har lägre an-slagsförslag. Men ingen har självfallet tagit upp de 37punkter där vi har samma eller högre nivå som rege-ringen i våra förslag. Bortser man från de punktersom berör just folkbildningen och forskningen, där vihar fört över till andra utskott, rör sig skillnadenmellan det moderata förslaget och majoritetsförslagetom 260 miljoner - på en budgetram på 6,4 miljarder.Det är alltså skillnaden mellan den bästa tänkbarakulturpolitiken och en ren katastrof. Jag tycker att detär ett ganska ynkligt argument.Annika hade ett uttalande förut som jagtyckte var lite skojigt. Hon talade om hur det såg ut iStockholm och undrade om det inte var lite besväran-de. Då ska jag säga samma sak. I liggernästa års moderata budget överden socialdemokratiska på kultursidan. Är inte det litebesvärande, ?Vi har ju hoppat ganska friskt mellan olika frågorsom kanske inte alltid haft med budgeten att göra.När det gäller filmen om var detfaktiskt så att filmer med avsikt varutan texter under för att man bl.a. skulle lära sig eng-elska bättre. Man kan väl säga att: Thou has not cor-rectly comprehended.En bok för alla har dykt upp här ock-så. Det låter ungefär som om någon kvalitetslitteraturtill lågt pris bara kommer ut den vägen och inte någonannanstans. Det finns utredningar som pekar på vilkasom nås av En bok för alla. Man kan också se vilkasom över huvud taget utnyttjar de kultursubventionervi har. Det är inte de man avser att nå. Vad är det förskillnad på En bok för alla och t.ex. ? för alla har en liten begränsad utgivning. Den nåren liten begränsad grupp människor, medan utbudetpå den privata marknaden med lågprispocket ärmycket bredare. Om det gäller att nå många männi-skor är det snarare det man borde underlätta. Detskulle man bl.a. kunna göra genom att vi får den avalla här omvittnade behövliga sänkningen av bok-momsen.Det verkar som om en del tycker att det är lite be-klagligt att vi har lite olika uppfattningar här. Då kanvi antingen skicka kulturutskottet till ellerlägga ned det. Sedan kan det sitta några stycken ochbara göra indexuppräkningar. Vi måste hela tidenkunna debattera och ha den skillnad som gör att viförnyar både politiken och kulturen.Anf. 230 () re-plik:Herr talman! Först vill jag visa min djupa upp-skattning för att inte har talat omStockholms kommunalpolitik så att jag kan vara medi den här debatten.Det som tog upp om regionernaoch att han har andra lösningar var intressant. Enligtden retorik som jag har hört i samband med valrörel-ser och liknande handlar det om att kultur, turism,utbildning och liknande hör till kommunerna ochsjukvården till en sjukvårdsförsäkring. Därmed kan vilägga ned den regionala nivån. Det har jag hört. Nufinns det tydligen andra tongångar. Det var spännan-de.Sedan tycker jag nog att är mycketbättre på språk och liknande än på matematik. Hansade nu att det skilde 260 miljoner. Om den tabellsom är på s. 123 i utskottets handlingar stämmer ärden moderata minskningen 1,43 miljarder. Om vi dåtar bort de 875 miljoner som är överförda till andrautskott - det tycker jag är schyst att ta bort - ärminskningen nästan 600 miljoner i förhållande tillvårt förslag. Som jag nämnde tidigare är skillnadenpå folkbildningens område 300 miljoner. Det tycker jag är mycket att ta bortpå . Det är, enligt mitt förmenande, inte bra förfolkbildningen lindrigt sagt.Anf. 231 () replik:Herr talman! Jag är naturligtvis glad över att kas-sören i kulturföreningen i tillika iriksdagens kristna grupp är en duktig räkneherre. Dethar vi sett i andra sammanhang också. Men det berorpå vad man jämför med. Om man på ettnegativt sätt tillgodoräknar oss det som man, i detutskott dit vi har velat föra de här pengarna, har tagitbort kan man få den här skillnaden. Men faktum är attom man tittar på den verksamhet som vi vill ha kvarunder utgiftsområde 17 och tar bort det som vi harskickat ut till de andra utskotten, blir skillnaden 261miljoner, om man ska vara noggrann. Det är alltsåinte samma siffror vi talar om.Anf. 232 () re-plik:Herr talman! Jag får det fortfarande till 561 miljo-ner, men vi får väl titta på detta tillsammans efteråtför att se vad skillnaden är. var den nämli-gen ungefär 520 miljoner. Det stämmer ju eftersommånga av minskningarna av anslagen återkommer i årockså. Jag har alltså räknat bort 875 miljoner. Vi äröverens om att det är det som är överfört till utbild-ningsutskottet.Anf. 233 () replik:Herr talman! Nej, det vi har tagit bort är 1,150miljarder varav 850 miljoner tas upp i det andra ut-skottet. Om vi ska jämföra vad vi minskar i förhål-lande till majoriteten på den kulturverksamhet somligger under utgiftsområde 17 rör det sig om dessa261 miljoner.Sedan gällde det olika former för hur man skakunna styra. borde veta att det sättsom vi arbetade med för att t.ex. få till stånd Göte-borgsoperan inte gick via landstingen. Där var vi tillslut tvungna att föra en diskussion i en helt annan typav specialkommun för den frågan. Där ingick bl.a.Lennart Kollmats egen kommun. På det sättet kanman lösa mycket.Anf. 234 ():Herr talman! Jag vill inleda med att säga att jag etttag satt och frös i kammaren. Jag kände hur kylanbredde ut sig. Jag måste ge en eloge.Han har faktiskt värmt upp stämningen lite här. Närvi diskuterar kultur känns det ofta som om vi inte harkulturen med oss in i kammaren. Det blir oftast enkylig atmosfär. Jag instämmer i det som LennartFridén sade. Det är klart att vi måste kunna debatterahär och också kunna debattera utifrån att vi har olikainställning allihop. Det är det som är den politiskakulturen.Så till mitt anförande. Jag vill instämma i Char-lotta Bjälkebrings anförande för en hel del timmarsedan, men ni minns säkert vad hon sade. Jag kom-mer att inrikta mig på teater-, dans- och musikfrågor-na och även beröra konstnärernas försörjning.Som nämnde i sitt anföran-de och som kammaren säkert också känner till samar-betar med regeringen och Miljöpartietom själva budgeten. Samarbetet har ännu inte ut-vecklats till att fullt ut även innehålla den faktiskaverksamhet. Vi är med andra ord överens om bud-gettaken, men det ingår inte riktigt fullt ut i det ut-vecklade samarbetet på vilket sätt pengarna ska an-vändas under de här taken - inte än i alla fall. Det ärdärför vi i gärna skulle vilja se en heldel andra lösningar. Vi vill i alla fall diskutera andralösningar inom utgiftsområdet än de som regeringenväljer att lyfta fram. Här tycker jag att den politiskadiskussionen är intressant och viktig.Annika nämnde tidigare filmen om Ro-meo och . Jag är från samma stad som ,nämligen , och lika gammal som hon. Jagråkade gå och se samma film och fick inte alls sammaupplevelse. Visst är det väl detta som är kulturenstyngd och innebörd? Visst innebär väl kultur att allamänniskor, alla individer, har sin egen personligaupplevelse. Det är just upplevelsen som är styrkan ikulturen. Vi var väldigt många teaterelever som upp-skattade den här filmen. Vi satt t.o.m. kvar och lästeeftertexten.Jag måste hålla med när hontalade om att har varit dåliga på attmarknadsföra sin kulturpolitik, . Vi ärtydligen väldigt många som har missförstått era siff-ror och er inriktning.Även jag är intresserad av att få vara med när niförklarar lite mer. Vi kanske inte behöver vara såaggressiva från talarstolen om ni egentligen faktisktbara menar väl.Med anledning av frågorna inom teater och dansvill jag och lyfta fram några av defarhågor vi ser i regeringens konkreta förslag. Det ärdet här vi vill diskutera. Vi vill föra upp debatten föratt få ett större djup i vår kulturpolitiska diskussion.Vi vill inte bara diskutera om saker som kanske inteleder till konkreta resultat. Jag hoppas att vi även påsikt ska kunna nå gemensamma resultat.Jag skulle vilja jämföra den här diskussionen medstämsång, där varje enskild stämma är oerhört viktigför att skapa musikalisk harmoni. Men då det en gångför alla uppstår falska toner i stämsången upphörgenast harmonin och därmed även stämsången.Jag skulle vilja citera några av de nationella kul-turpolitiska mål som återfinns i betänkandet och somkom upp i och med den nya kulturpropositionen1996. De är bl.a. "att värna yttrandefriheten och ska-pa reella förutsättningar för alla att använda den" och"att främja kulturell mångfald, konstnärlig förnyelseoch kvalitet och därigenom motverka kommersialis-mens negativa verkningar". Vidare är de "att ge kul-turen förutsättningar att vara en dynamisk, utmanandeoch obunden kraft i samhället" och "att främja inter-nationellt kulturutbyte och möten mellan olika kultu-rer inom landet".Det finns huvudsakligen en majoritet i kammarensom är enig i de nationella kulturpolitiska målen.Regeringen och kulturministern för fram de här må-len och jobbar också efter dem. har ju kulturmi-nistern lämnat kammaren, men min fråga måste ändåbli: Betyder verkligen de här målen olika saker föross? Målsättningen med att kulturen ska vara en ut-manande och obunden kraft måste ju också vara att viska ge förutsättningar, precis som målen säger.Ser man till de rent faktiska förslagen om t.ex.nationalscenerna finns det år kostnadsuppräk-ningar, och år går staten in och tar sitt ansvar.Staten tar sitt ansvar i form av ökade bidrag, i form avatt föra en diskussion om på vilket sätt man ska kunnautveckla det här.Vi i ser också att i riksdagsbeslutet1996 sade att kulturinstitutionerna och defria grupperna skulle få sina bidrag uppräknade medlönekostnadsindex. Men ser man till verklighetenstämmer inte det.Vi kan ta som exempel, som ju är enav våra största institutioner. Där är det ingen ökning.Tvärtom har vi sett att verksamheten på Riksteaterndrastiskt har förändrats. Vad är det som har tvingatfram en förändring? Är det enbart frågor om ekono-mi? Eller är det de konstnärliga frågorna som har fåttRiksteatern att ompröva och framför allt att hela tidenutsättas för ett ifrågasättande?Det är märkligt när och Moderaternadriver frågan att lägga ned verksamhet.Det är märkligt när man inte ser vikten av det arbetesom utförs där.De kulturpolitiska målen måste även ställas uppnär det gäller den fria scenkonsten. De fria gruppernafår återigen stå med i utökade anslag. tog upp det här tidigare också. Det har faktisktinte tillkommit en enda krona till de enskilda friagrupperna. De har inte fått några utökningar. Samti-digt säger vi att vi ska främja kulturen, att den skavara utmanande och obunden.I dag är det institutionerna som får möjlighet attvara obundna, medan den fria scenkonsten faktisktblir uppbunden. Den blir uppbunden av att Kulturrå-det ger medel till verksamheterna, inte i den utsträck-ning som grupperna söker medel, men i mindre om-fattning. Däremot kräver man av de fria grupperna:Ni ska producera det som ni har sökt pengar för. Menvi ger er inte de pengar som ni behöver för att klaraav det.Ewa tog också upp en annan viktig fråga.Det handlar om pensioner och löner och om hurkonstnärer över huvud taget ska kunna fortsätta attskapa konst i . Det handlar om hur vi, statenoch kulturpolitiken faktiskt suger ut konstens mästa-re. Konsten sugs ut genom att vi utnyttjar den konst-närliga arbetskraft som försöker skapa, som försöker jobba utifrån de modeller och denkonstnärliga frihet man tycker att man befinner sig i.Det kan väl inte vara rätt att vi ska fortsätta meddet här. Samhället får en subventionerad konst,en subventionerad teater, genom att skådespelare,dansare och andra konstutövare tvingas arbeta gratisåt staten. Ska det verkligen vara på det sättet?Vi i vill ha en bred diskussion i dehär frågorna. Vi vill föra upp frågorna om konstensutveckling. Vi kan också se strukturella vinningarmed att vi behöver ta nästa steg. Vi har en kulturpoli-tik, vi har ställt upp kulturpolitiska mål, men vi fårinte lov att stanna.Det har hänt mycket inom kulturen. Mycket posi-tivt händer . Alla konstutövare presenterarenorma upplevelser för folket i . Men samti-digt ser vi också en fara. Hur länge kan man fortsättaatt låta människor jobba ihjäl sig genom att de inte fårnågonting tillbaka?Vidare tar vi upp konkreta förslag när det gällermöjligheter till turnéverksamhet. Den fria scenkons-ten brottas med frågor om hur man ska kunna föra utkulturen i landet. De förutsättningarna ges inte i denanslagstilldelning vi har . Anslagen räcker nättoch jämt till att klara av att producera den konst ochverksamhet som finns ute på teatrarna i landet. Sam-tidigt tvingas konstnärerna att leva på dåliga löneroch man kan inte komma ut och turnera.Vem bär ansvaret? Jo, staten, landstingen ochkommunerna har ett oerhört ansvar för det här. Vemdrabbar det här i förlängningen? Jo, precis som Bir-gitta tog upp här tidigare drabbar det barnenoch skolan. Det drabbar de människor som faktisktska ta över efter oss. Det drabbar dem som kommeratt sakna allt det som kultur innebär. De kommer attsakna hela den demokratiska aspekten, yttrandefrihe-ten, i det som skapandet faktiskt tar fram.Vi i föreslår konkret att man på all-var ska se över frågan om turnéstöd. Det är bara enliten del i den omstrukturering som vi vill diskuterajust vad gäller den fria scenkonsten.Vi vill gå vidare i kulturpolitiken och föra en breddiskussion. Vi föreslår att man ska ha ett särskiltturnéstöd och att regeringen ska återkomma medkonkreta förslag i frågan om på vilket sätt vi skakunna genomföra det.Ett annat konkret exempel är centrumbildningar,teatercentrum, som arrangerar stora manifestationeroch visar vilket utbud man har. Det är andra organise-rade former som också visas på samma sätt. tän-ker man förlägga en festival till där friscenkonst ska få visa sin verksamhet. Men när manförlägger en verksamhet utanför storstäderna, utanförteatergruppernas närområde, blir det genast ökadekostnader för resor osv. Vad menar vi med målsätt-ningen att hela ska ha tillgång till det kultu-rella utbudet? Vi ger inte möjligheter till detta närkonstutövarna hindras att komma ut och arbeta ute ilandet.Jag yrkar med detta bifall till reservation nr 5.Jag har tagit upp det ansvar som vi politiker här iriksdagen och politikerna på andra nivåer i landetspelar för konsten. Jag menar att den fria scenkonstenblir uppbunden bl.a. genom att vi politiker styr vilkaproduktioner som framförs på landets fria scener. Såska det inte vara. Jag tror att vi alla här i kammaren äröverens om att politiken inte ska styra det konstnärli-ga innehållet och utbudet, men ändå blir detta resul-tatet.Jag efterlyser att man även från regeringens sidaska lyfta fram detta. Regeringen är ju inte omedvetenom hur det ligger till, men av någon konstig anled-ning väljer man att inte lyfta fram dessa frågor. Minfråga är: Varför ska konstnärerna fortsätta att sub-ventionera sitt eget arbete? Vem tvingar en läkare, ensjuksköterska eller en riksdagsledamot att själv sub-ventionera det arbete som de utför? Konstnärerna fårhela tiden göra det, eftersom de brinner för sin konstoch för sin yttrandefrihet.Jag vill slutligen beröra de nationella uppdragen.Som tidigare här har sagts har vi efterlyst ännu flernationella uppdrag, framför allt inom konstområdetdans. Det är intressant när t.ex. läggerfram förslag om Norrdans i . Kulturrådethar vägt olika alternativ i verksamheten och föreslåratt Norrdans ska få ett nationellt uppdrag. Jag tyckeratt det är en mycket bra skrivning i betänkandet, därman talar om att man förväntar sig att regeringen skaåterkomma med förslag till ett konkret nationelltuppdrag på dansområdet.Anf. 235 ():Herr talman! Teater är en konstform som ger storamöjligheter till inlevelse och identifikation. Det ärdärför tillfredsställande att teaterns föreställnings-och besökstal totalt sett ökade . Det fram-går däremot inte om publikökningen också innebär attinstitutionerna har nått nya publikgrupper.Att barn tidigt får komma i kontakt med teater ochdärigenom lära sig att uppskatta denna kulturform ärav avgörande betydelse, dels för barnet, som därige-nom får göra nya upplevelser, dels för främjandet aven positiv utveckling av teatern . Teaterverksamheten i skolorna behöver ut-vecklas. För att teaterbesöket inte ska hänga i luftenär det viktigt att samarbetet mellan skolorna och tea-terbranschen stärks. Möjligheten för eleven att fånärmare kontakt med teatervärlden är avgörande föratt väcka intresset för teater hos nya grupper.Ett stort område med anknytning till teater är detalltmer efterfrågade dramapedagogiska arbetet. Dra-mapedagogiken används t.ex. med stor framgång iolika problemsituationer i skolan. Det är viktigt attinte bara tala om känslor utan att även arbeta medkänslor. Om förmågan till empati, till inkännande,kan tränas, kan dramapedagogiken vara en bra metod,eftersom drama skapar stark förmåga till inlevelseoch förståelse.Herr talman! Dramapedagogernas utbildningssitu-ation måste aktualiseras. Yrkesutbildningen bedrivs endast på två folkhögskolor i landet, och antaletsökande till utbildningsplatserna är mycketstort. Vi kristdemokrater föreslår att det görs en ut-redning som får se över efterfrågan och utbildnings-situationen för dramapedagoger.Jag vill också säga något om amatörkulturen. Denutgörs av människors egna aktiviteter, och dess bety-delse är stor. Den innebär demokratisk och socialfostran, utveckling av kommunikationsmedel ochmötesmöjligheter.Barns och ungdomars kulturutövande måste stöd-jas. Därom är vi alla här i kammaren överens. Det kanjag förstå av den debatt som vi har fört här undereftermiddagen. Barn har för sin egen utveckling be-hov av eget skapande men också av att erövra kom-petens i olika kulturtraditioner, exempelvis inommusik och dans. Det finns en oro för mångavuxnas bristande insikt i barns villkor och förmåga atttillgodogöra sig kulturella upplevelser. Detta pekar påvikten av pedagogiskt utvecklingsarbete och av insat-ser i syfte att höja kompetensen hos lärare och perso-nal bl.a. inom barnomsorg och skola. Ett liknanderesonemang förs i betänkandeKulturpolitikens inriktning.Herr talman! är ett uttrycksmedel för indivi-den som den har en social funktion och kanstärka gemenskap och samarbetsförmåga. somkonstnärligt uttryck har länge endast betraktats somen exklusiv konstform, men dansen befinner sig se-dan i ett expansivt skede, och dettaär bra. Intresset för att se dans på scen har ökat, lik-som människors intresse för att själva delta i dansak-tiviteter.