prot · GM0975 · 1999-03-25 00:00:00 — Det varinte vi fick utredningar som visadedet. Det gör att vi mer börjar förstå varför människorreagerar som de gör i vuxenlivet.Den analytiska förmågan förvärvar vi under årenslopp. Därför är det väldigt viktigt att vi också hjälpervåra barn att få en god analytisk förmåga.De här viktiga sakerna, som är så avgörande föratt vi skall få så få unga lagöverträdare som möjligt,diskuterar vi väldigt lite, och det är mycket anmärk-ningsvärt. Det är mycket anmärkningsvärt att vi görså lite åt det.Vi i hävdar alltid att man aldrig nogkan trycka på hur viktigt det är att arbeta brottsföre-byggande. Man kan aldrig nog ofta påpeka att ävenden mest förhärdade brottsling faktiskt börjat somamatör. Det är viktigt för oss att ta hand om amatö-rerna, helst innan de blir amatörer. Redan när debörjar lukta på fel gång skall vi ta tag i dem.Det är också viktigt att komma ihåg att det är i all-ra högsta grad inhumant av oss, inte bara motbrottsoffren, utan även mot brottslingen, att låta dettaske, att vi inte gör någonting.Men hur skall vi då klara av allt detta som vi fak-tiskt alla så gärna vill? Jo, genom att vi ser till att vihar ett gott samarbete med de här barnen och ungdo-marna som har föräldrar eller familj och när det be-hövs skall det vara ett gott samarbete med social-tjänst, skola och polis eller vad det kan vara.Men vi får inte glömma bort att det finns ett antalbarn och ungdomar som antingen själva är utsatta försjukdomar eller att någon av deras nära är det. Delever alltså i social misär. Och, vilket är det allravärsta i bedrövelsen, det finns barn och ungdomarsom blir utsatta för brottslig handling och övergrepp.Då vill jag ställa frågan till oss allihop: Varför ärdet så svårt för de här barnen och ungdomarna att blihörda? Varför får de alltför sällan hjälp, och varförfår de alltför sällan rätt?Vi beter oss bedrövligt när vi tillåter så mycketsocial misär och sjukdom. Våra barn och ungdomarblir t.o.m. utsatta för sexuella övergrepp inom famil-jen. Det är fortfarande alldeles för svårt för de härungdomarna att bli hörda.Hur skall vi då klara allt det här? Det gäller somjag sade tidigare att förebygga. När det händer skallvi hjälpas åt. Vi skall visa respekt för varandras förut-sättningar. Vi måste också ha förtroende för den per-son som vi kanske har betänkligheter mot. Det skallgälla mellan de olika generationerna och det skallgälla myndigheter, också mellan de olika myndighe-terna.Jag och säger precis som alla andrahar sagt att när det händer skall man agera snabbt ochresolut. Och när det går för långt, vilket vi måste setill blir mycket mer sällan, är faktiskt det nya system-et med sluten ungdomsvård bra. Vi skall se till att såfå som det över huvud taget är möjligt skall hamna ifängelse.Men för att vi skall få så få som möjligt dit måstevi se till att det blir en öppen dialog. Vad är öppendialog? Det är att man vågar bry sig även när det ärbesvärligt. Vi skall uppmuntra till en öppen och kon-struktiv debatt och kritik. Det är precis det vi inte göri dag. Vilka är det som har svårast att säga ifrån ochifrågasätta gentemot de vuxna? Jo, det är ju våra barnoch ungdomar. Vi lyssnar ju inte tillräckligt på dem.Vi måste alltså se till att våra barn och ungdomarvågar säga ifrån och att de vet att de då får hjälp.Man kan verkligen bli bedrövad när man vet att vihar ett antal lagar som säger att myndighetspersonersom upptäcker att det begås brottsliga handlingarskall säga ifrån och så har vi utredningar som visar attdet kanske bara sker i av fallen.Nej, vi skall våga visa de frusna barnen och ung-domarna värme, men det skall ske i vardagen. Vimåste alltså se till att allt det här utvecklas antingendet gäller föräldrarna, skolan, ellerpolisen, men framför allt dem dagens betänkandegäller, barn och ungdomar.Herr talman! Jag vill också yrka bifall till reser-vation 2.Anf. 141 (mp):Herr talman! Detta betänkande om ungdoms-brottslighet innehåller frågor som vi har diskuteratnästan varje termin, som jag kallar det. Det bygger påmotioner från allmänna motionstiden, och det finnsmånga, långa motioner som man vid det tillfället haratt läsa igenom och ta ställning till. Bilden blir litesplittrad.Jag tycker att området är mycket intressant ochengagerande, speciellt den diskussion som har utbru-tit om familjen och de olika sätten att sepå den. Jag har därför roat mig med att ta fram fakta.Jag har tittat på vad forskningen säger och gått tillba-ka lite i historien för att se vad vi själva i Miljöpartiethar sagt på området.Jag har funnit att vi pratar om barn och ungdomargenerellt. Men faktum är att ungdomsbrottslighet iallt väsentligt är ett manligt fenomen, herr talman.Det är pojkar. Man skulle kunna forska i detta. Vad ärdet som gör det? Visst finns det flickor. Den allmännatendensen är att det blir fler flickor, men det är fortfa-rande ett manligt problem. Är det strukturer i sam-hället? Är det familjens struktur? Är det medierna?Är det manliga producenter som sköljer över oss medfilm, video och reklam?En amerikansk sociolog, , visade i enstudie om unga män i olika europeiska länder hur deresonerar och fungerar. Hon fann en smalt avgränsadkönsroll. Den innehöll svartvit tänkande, att stänga avsig själv, förhärligande av mansrollen och förakt avmodern.79 % av männen hade pappor som såg ned påmamman. Pojkar i många familjer växer upp meddubbla budskap: Pappa säger åt dem att respekteramamman, men behandlar pappan sin kvinnasom underlägsen.Alla pojkar har inte patriarkaliska fäder, men allt-för många har det. Många av pojkarna som går ut ivuxenlivet har alltså farfars kläder på sig. Detta är enviktig aspekt.När säger att normer och vär-deringar skall överföras, ja, då är det viktigt att sägavilka normer och värderingar det är fråga om. Dettaär utgångsläget för de pojkar som hamnar i brottslig-het.Den norske barnpsykologen -som även reser runt i - säger att vi skall tackaalla kvinnor för alla bra pojkar. Han anser att alltförlite har förändrats i den patriarkaliska familjen. Poj-kar formas i en skadlig könsroll.Magne har startat ett föräldraprogram iNorge. Varje kommun är en samlad enhet och kan nåföräldrarna tidigt.Mer faktum: Allvarlig kriminalitet utvecklasmycket sällan utan föregående problem under barn-domen och nästan aldrig efter . Majorite-ten av de ungdomar som lagförs för brott återkommerinte . En typisk brottskarriärbörjar med busstreck i närområdet. Ju mer långvarigtoch mer omfattande en pojkes engagemang i dennatyp av relationer blir, ju svårare är vägen tillbaka tillett socialt accepterat liv. Sammanfattningsvis gällerföljande: Den som börjar begå brott tidigt fastnar medstörre sannolikhet i en brottskarriär som vuxen än densom börjar med brott under den senare delen av ton-åren. Detta är basfaktum som vi alla kan bygga vidarepå.Det finns ett nära samband mellan brottslighet ochsociala problem. av samtliga barn och famil-jer har tunga psykosociala problem. Relationerna tillföräldrarna är klart betydelsefulla.Ungdomsbrotten ligger på en gans-ka hög stabil nivå. Dessutom visar undersökningar attbarns psykiska hälsa har försämrats. Barn som behö-ver särskilt stöd inom barnomsorgen, andelen elever igrundskolan med behov av särskilt stöd och anmäl-ningar till har ökat de senaste åren.Ökningen gäller både barn som far illa och ungdomari missbruk och kriminalitet.Detta har betydelse för synsättet i fördelningen avpengar i budgeten. och Kristdemokra-terna har en reservation som innebär att familjen skallsköta problemen i alla lägen, och det syns i budgetenatt mindre pengar läggs på förebyggande åtgärdermed vuxna inom alla dessa verksamheter i det offent-liga.Jag yrkar bifall till reservation 8. Den berör fråganom narkotika. Det låter drastiskt med drogtest av barnunder . Det låter inte trevligt. Men faktum är attnarkotikabruket har gått ned i åldrarna. För att upp-täcka dessa barn kan testen vara en hjälp för att kunnasätta in resurser tidigt.Syftet är att hjälpa dessa barn innan de fastnar i ettberoende. Det tycker vi är vettigt.Hur fungerar det med dessa barn som är i riskzo-nen ? Det är som ansvarar förinsatser, skall följa utvecklingen och vidta förebyg-gande åtgärder.Men där finns problem. Det är fråga om två pa-rallella synsätt. Först och främst gäller de generellainsatserna för alla barn inom barnomsorg och skola.Inom gäller en individinriktning. Det ärdärför samspelet mellan dessa organisationer interiktigt stämmer. De är parallella i synsätten om rikta-de och generella insatser.Det som skall göras är att hitta riskbarnet ochsamordna dessa parallella system. Jag instämmermycket i det som och harsagt, nämligen att det är viktigt att samordna de resur-ser som finns.Jag har slagit upp vad sade om ung-domsbrottslighet 1990/91. Vi begärde en utredningom en bättre samordning. och hari dag en reservation om samma sak. Det är inte såmycket som har hänt fastän man har identifierat varproblemen kan ligga.Det nuvarande brottsförebyggande programmetbygger på medborgarinitiativ på lokal nivå, situatio-nell ansats - dvs. att förebygga brottslighet med hjälpav bättre lås, bygga på annat sätt osv. - och en gene-rell välfärdspolitik. Men en samordning av de insat-serna saknas i det nuvarande brottsförebyggandeprogrammet. Man har glömt den aspekt som jag villtillföra.Vad säger då forskningen? I den nyutkomnaskriften till kofot ställer : Kan de brottsförebyggande insatserna för barnoch ungdom göras effektivare? Det är intressant föross politiker. Det finns inte någon särskilt omfattandeforskning som beskriver resultaten av insatser motungdomsbrottslighet. Det finns inte mycket underlagför optimism i resultaten av insatser mot ungdomar iriskzonen. Man har inte kunnat påvisa positiva ef-fekter på tidig reaktion på begångna brott. Sarneckigjorde en studie . Vistelse på § 12-hem har inteförändrat levnadssituationen för de barnen jämförtmed pojkar som har vistats på mellanhem. Ävenungdomsprojekt och föreningsstöd för barn i riskzo-nen har inte gjort någon skillnad.Den socialkriminologiska forskningen har visat attresurserna är otillräckliga. Men forskningen visar intevilka insatser som faktiskt ger resultat för barn meddåliga prognoser. Barnhälsovården förfogar inte överde insatser som skulle behövas.Den generella uppfattning bland oss och blandforskare är att det är bra med tidiga åtgärder. Menfråga är vilka åtgärder som skall vidtas och hur de börutformas. Jag kommer att arbeta för att utöka forsk-ningsområdet. Det behövs mer forskning om hurolika åtgärder slår.Vi skulle behöva en förändring av . är så upptagen av transfereringar,dvs. att betala ut bidrag. Vi skulle behöva en social-tjänst med en egen tongivande avdelning som kansamordna de organisationer som finns på ett effektivtsätt.Jag tycker att vi kan ta efter och inrätta ettprogram för föräldravägledning. Det finns en utred-ning, Stöd i föräldraskap, SOU 1997:161, men dethar inte blivit något av den utredningen. Det är kan-ske dags att titta på den norska modellen.Hänsyn till barnens bästa och barnperspektivetstår ibland faktiskt underordnat vuxenperspektivet.När det gäller barn i misshandelsfamiljer tenderarbarnens situation ofta komma i skymundan för devuxnas problem. Det gäller alla former av problem ifamiljer. glöms barn bort, och barnens proble-matik blir inte tillräckligt bearbetad.Nyutkomna skrifter och böcker i ämnet är det väl-digt viktigt att sätta sig in i, det tycker jag, för osssom skall fatta beslut. har skri-vit en avhandling med titeln familjen.Hon visar att sexövergrepp inom familjen ofta be-döms mildare i domstol än de som sker utanför fa-miljen. har skrivit Trots alltmöjligt och Orsakerna till kriminalitet: Varför? Vida-re finns en oerhört stark skildring i en ny bok somheter Ohörda rop. Det handlar om en flicka som heterMary och som var bara barn när hon själv döda-de två små barn. Alla fördömde henne och tyckte attdet var fruktansvärt. Men en kvinna studerade falletväldigt noga och fann att mamman var prostitueradoch hade sado-masochism som inriktning. Mammanhade flickan med i lekarna. Ingen hade upptäckt hurflickan hade det.Dessutom såg jag ett TV-program i förra veckansom hade uppe just missbrukarfamiljer. vuxnasatt och diskuterade om sin barndom. Man kom framtill att de här familjerna hade väldigt välputsade fasa-der utan chans till inblick i hur dessa barn hade haft idessa familjer. Det var inte någon rolig kunskap att tadel av.Moderaterna säger i en reservation att man skallha polishämtning. Jag vill kommentera det. Det ärprecis som när man var liten och hörde någon annansföräldrar säga: det inte så kommer farbrorpolisen och hämtar dig. Det är exakt samma innebördi reservationen.Hur skulle ungdomars attityd till polisen bli omdet var polisen som letade efter ungdomar? Hurskulle man kunna finansiera detta? Hur skulle kom-munikationscentraler och telefonväxlar kunna fungeranär det klagas på att väsentliga anmälningar intekommer fram? När jag var väldigt ung befann jagmig i . Där hade sin guardiacivil. Där fick inte ungdomar under en viss ålder varaute efter . Det var lättare, för man kundehämta allihopa i bussar och köra hem. Hurskall man kunna hitta de barn som man vill ha hem,eftersom det inte är alla som skall hämtas? Det är somatt leta efter en nål i en höstack. Hur mycket skulledetta kosta, och hur mycket problem skulle det inteställa till för polisen? Det verkar nästan som ettskämt.Moderaterna säger att det är viktigt att vi förebyg-ger i tidig ålder. Men syns det i er budget? Vad före-slår ni mer än familjen, för den behöver vi inte höratalas om mer i detta sammanhang?Jag kommer att stödja reservation 2 av Centernoch . Den handlar om samordning, som jaghar talat om.Anf. 142 () replik:Herr talman! Jag håller med som ti-digare sade, även om hon inte stöder vår polisstödsre-servation, att det gäller att få tag i våra ungdomaräven om de bara känt lukten av den brottsliga banan.Vi tycker att det skall finnas fler poliser. Någon nål ien höstack har vi aldrig talat om. Det är att förlöjligaförslaget. Det här är ett förslag som skulle ge stöd tillföräldrar som behöver det stödet.Anf. 143 (mp) replik:Herr talman! Det står uttryckligt i er reservation 4:"Det finns andra situationer, t.ex. när föräldrarnabeslutat att barnet skall vara hemma , dåföräldrar kan behöva myndigheternas bistånd." Detbetyder väl att man skall ringa till polisen och polisenskall hämta hem det speciella barnet. Jag förstår inteatt jag sagt något fel utan precis det som står i reser-vationen.Anf. 144 () replik:Herr talman! Jag upprepar vad jag sagt tidigare.Det här är en mycket viktig reservation. Möjlighetenskall ges att stödja de föräldrar som vi vill ge stöd till.Polisen med sin kunnighet och kompetens kan medord ibland stödja men har också möjlighet att körahem en ungdom. Det är viktigt att markera gränser.Jag sade i mitt anförande att det är många levandemiljöer alltför många tider på dygnet.Anf. 145 (mp) replik:Herr talman! Det handlar ändå om hur dettakommer att fungera praktiskt. Om mamman ringer tillpolisen och säger att min dotter är på ett rejv-party, kan ni hämta hem henne för hon har inte kom-mit hem och klockan är och hon skulle ha varithemma , hur skall det praktiskt gå till?Anf. 146 ():Herr talman! behandlar nu justitieut-skottets betänkande 19 angående unga lagöverträdare.Det är ett omfattande betänkande. Från vår sida har videlat upp uppgifterna, jag och . Jagkommer att tala om brottsförebyggande åtgärder. Detinnefattar familjens och skolans betydelse. Det gällerockså förslaget om polisstöd åt föräldrar. Dessutomkommer jag att tala om registrering, drogtest av barnunder och föräldrarnas roll i domstolsprocessen.Yilmaz Kerimo har hand om påföljdsfrågan och be-handlingen av häktade ungdomar. Jag ber övrigadebattörer att iaktta vilka områden vi har när detgäller eventuella repliker.Först om familjens och skolans betydelse. Det harlyfts fram i ett antal motioner från ,. Detta har ocksåblivit föremål för ett särskilt yttrande från Miljöparti-et.Tonen i den här debatten har varit någotmer försonlig än i motionerna. talare har i endel fall understrukit att vi faktiskt är överens i detstora hela när det gäller hur vi ser på familjens ochskolans betydelse. Men i motionerna ser man etttypexempel på en konstruerad konflikt. Där verkardet som att de olika partierna verkligen har ansträngtsig för att inte förstå vad de andra menar.I motion heter det exempelvisatt regeringens brottsförebyggande program baranämner familjens betydelse i förbigående. Det uppre-pade också i sitt inlägg. Men omman läser programmet ser man att det där inte är sant.Jag citerar ur programmet om familjens och föräld-rarnas brottsförebyggande ansvar: "Föräldrarnas rollär central i detta avseende. Föräldrarna är troligensamhällets bästa brottsförebyggande resurs, eftersomdet är de som har den största möjligheten att erbjudasina barn en god social utveckling." Det är väl ensjälvklarhet. Det är ju solklart vilken utgångspunktdet här brottsförebyggande programmet har. Vad ärdet egentligen vi diskuterar?I särskilda yttrande heter det att fa-miljen som institution inte är någon garant för att gebarn och ungdom en trygg uppväxt. Inte är någongarant - men det är ju en självklarhet. Det hävdas inteheller i betänkandet. Det hävdar inte vi socialdemo-krater heller. Det hävdar, såvitt jag förstår, inte mode-rater eller kristdemokrater heller. Då är frågan igen:Vad är det egentligen vi diskuterar?Från socialdemokratiskt håll vill vi vara tydliga påden här punkten. För oss är familjebegreppet alltförviktigt för att det skall användas som partipolitisktslagträ i en konstruerad konflikt.Det är en självklarhet att det är föräldrarna somhar huvudansvaret för fostrandet av barnen. Det inne-bär att när det gäller att lära ungarna att skilja på rättoch fel och mitt och ditt är det föräldrarna som harhuvudansvaret. Föräldrar som tar det fostraransvaretär också de bästa brottsbekämparna.Det är också en självklarhet att många barn växerupp i familjer som är trasiga och där föräldrarna intetar sitt ansvar. Det kan förekomma missbruk ochkriminalitet under barnens hela uppväxttid. I värstafall kan det begås svåra övergrepp inom hemmetsväggar, kvinnomisshandel och sexuella övergrepp. Isådana fall är familjen inte en del avlösningen utan en del av problemet.Båda dessa bilder är sanna. Vi skall inte idealiserafamiljen, men vi skall inte heller döma ut den. I fa-miljer som fungerar och där föräldrarna tar sitt fostra-ransvar på allvar, där är riskerna mindre för att entonåring skall hamna snett i livet. Så jag förstår ärligttalat inte var motsättningarna på den här punktenegentligen ligger.Herr talman! Världen är inte enkel. Den är komp-licerad och sammansatt. Det glöms ofta bort när vitalar om brott och straff. Det är de enkla teserna somständigt förs fram. En säger att allt blir bra om vi baralåser in förbrytarna . En annansäger att allt blir bra om vi bara litar på familjerna -det har vi precis diskuterat.På kriminalpolitikens område florerar fördomarmer än på andra områden. För oss socialdemokraterär det viktigt att lyfta fram två saker.För det första måste den kriminalpolitiska diskus-sionen grundas på fakta och forskning, inte på fördo-mar.För det andra måste vi ha en helhetssyn där vi ut-går ifrån att brottsligheten i ett samhälle hänger sam-man med en lång rad faktorer. Här finns naturligtvisde sociala faktorerna i botten med klassklyftor, ut-slagning, segregering och utanförskap. Här finnsockså frågorna om normer och värderingar i samhäl-let och om fungerande familjer. Och här finns förståsockså frågorna om samhällets repressiva funktioner:polisens arbetssätt, domstolarnas effektivitet, krimi-nalvårdens funktion. Allt detta är en helhet och måstefungera som en sådan.Folkpartiet tar i en motion upp vikten av att myn-digheterna samverkar för att stödja barn och ungdo-mar som är på väg att hamna snett. Den uppfattningenbygger såvitt jag förstår just på denna helhetssyn, ochutskottsmajoriteten delar förstås uppfattningen att detbehövs bättre samarbete på lokalplanet där alla godakrafter kan dra åt samma håll. Det gäller polisen,skolan, osv.Men lyckligtvis händer det saker varenda dag, ochBrottsförebyggande rådet står i centrum för den ut-vecklingen. Från har BRÅ tagit överuppgifter från när det gäller att hjälpa till att utveckla detlokala brottsförebyggande arbetet. För detta har BRÅockså fått resurser anvisade av riksdagen.När det gäller sekretessfrågorna i förhållandetmellan olika myndigheter vill jag också påpeka att detpågår en översyn av sekretesslagen som vi bör av-vakta.Utskottsmajoriteten delar alltså folkpartimotio-nens grunduppfattning, men man anser inte att denbör föranleda någon ytterligare åtgärd. Därför yrkarvi avslag på den motionen.Herr talman! har också lagt fram sittförslag, som de kallar för Polisstöd åt föräldrar, ellersom det står i motionen: Föräldrastyrt utegångsför-bud, det står faktiskt så. har talat om föross att detta är viktigaste brottsförebyg-gande förslag. Då undrar jag: Kunde ni verkligen intekomma på något bättre? Är detta ert viktigaste brotts-förebyggande förslag? Och vad går det ut på?Polisen skall kunna hämta hem tonåringar som ärute när de inte har lov att vara ute. är det så attpolisen tar hem ungdomar om man stöter på dem i enolämplig miljö, det stadgas i polislagens 12 §. Det äringet konstigt med det. Träffar man på ungdomar i enknarkarkvart blir de alltså hemkörda.Men här tänker sig alltså högern något slags utök-at ansvar för polisen att köra hem tonåringar, såmycket har jag förstått. Men detaljerna är fortfarandeoklara, och här har jag en fråga till : Vemär det egentligen som skall bestämma när tonåringenskall kunna hämtas med polis?I motionen sägs det: "Frågan om vilken ålders-gräns och vilka tider som skulle omfattas bör lämp-ligtvis överlåtas till den lokala nivån att avgöra." Vadmenas med den lokala nivån? Betyder det föräldrar-na? Betyder det kommunen eller kommundelen ellernärpolisområdet? Vem är det som skall bestämmatidpunkten för när tonåringarna skall kunna hämtashem av polis?När man sedan läser i reservationen verkar detsom att det ändå är föräldrarnas beslut om tid somskall gälla. Alltså: Vill en förälder ha hem sitt barn , så skall han eller hon kunna ringapolisen och begära hämtning. Så måste man tolka det.Men det absurda är att om en förälder vill ha hem sintonåring direkt efter skolan, då bör väl också polisenställa upp och hämta ungarna, t.ex. kl. 3 på eftermid-dagen? Är detta också innebörden i moderaternasförslag?Sedan är jag nyfiken på om kan redaut detta för . Vad är egentligen innebörden iert förslag? Vem skall bestämma när eller Lisaskall kunna hämtas med polis?Herr talman! Oavsett svaret på den frågan är för-slaget bisarrt, och det ur flera aspekter. Det gällernaturligtvis först resursfrågan. Hur skall värdefullapolisinsatser användas? förslår ju litemer pengar till polisväsendet än vad vi gör, det gör dealltid. Det hör till spelets regler. Även om vi hadeföreslagit att hela statsbudgeten skulle gå till polisenskulle har försökt att sticka över.Men det är inte särskilt mycket mer pengar sommoderaterna föreslår. Var och en förstår ju att ompolisen skall köra hem tonåringar som missat sistabussen hem från festen, ja, då kommer de extrapeng-arna att vara uppätna i ett nafs.Sedan finns det naturligtvis också andra frågor.Jag vet inte om , , JeppeJohnsson alltid kom hem på slaget vad era föräldrarsagt när ni var i tonåren. Jag gjorde det i alla fall inte,och jag tycker faktiskt att borde funderaöver följande fråga: Vad är det för samhälle vi får närpolisen skall rycka ut för att gripa tonåringar på dis-kotek, när det enda brott som de har begått är att deville dansa sista dansen? Vad är det för samhälle attväxa upp i?Jag tycker att borde fundera överdetta och utrota det här förslaget från sinamotioner.Herr talman! Jag skall bara avslutningsvis kort be-röra de tre återstående förslagen i motionerna.