prot · GN0945 · 1999-12-13 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:45Måndagen den 13 decemberKl. 10.00 - 17.5419.00 - 20.02Det justerade protokollet beräknas utkomma ------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 6 och 7 december.2 § Meddelande om information från regering-enTalmannen meddelade att onsdagen den15 december omkring skulle statsministerGöran lämna information om toppmötet iHelsingfors den 10-11 december.3 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1999/2000:116Till riksdagenInterpellation 1999/2000:116 av om smittskyddsinstitutet.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den25 januari 2000.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 6 december 1999SocialdepartementetLars EngqvistInterpellation 1999/2000:128Till riksdagenInterpellation 1999/2000:128 av omidrott och fysisk aktivitet i skolan.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 17 februari 2000.Skälet till dröjsmålet är stor arbetsanhopning.Stockholm den 6 december 1999UtbildningsdepartementetIngegerd WärnerssonEnligt uppdragStaffan BengtssonStatssekreterareInterpellation 1999/2000:126Till riksdagenInterpellation 1999/2000:126 av om barn som brottsoffer.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den18 januari 2000.Skälet till dröjsmålet är juluppehåll.Stockholm den 3 december 1999JustitiedepartementetLaila FreivaldsInterpellation 1999/2000:127Till riksdagenInterpellation 1999/2000:127 av om straffrabatt.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den18 januari 2000.Skälet till dröjsmålet är juluppehåll.Stockholm den 3 december 1999JustitiedepartementetLaila Freivalds4 § Hänvisning av ärenden till utskott och be-slut om förlängd motionstidFöredrogs och hänvisadesProposition1999/2000:35 till konstitutionsutskottetKammaren biföll talmannens förslag att motions-tiden för ovanstående proposition skulle förlängas tillfredagen den 21 januari 2000.5 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återSocialförsäkringsutskottets betänkanden1999/2000:SfU5, SfU1, SfU6 och SfU26 § Utgiftsområde 16 Utbildning och universi-tetsforskningFöredrogsutbildningsutskottets betänkande 1999/2000:UbU1Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforsk-ning (prop. 1999/2000:1 delvis och 1999/2000:5delvis).Anf. 1 ():Fru talman! Med jämna mellanrum genomförs ut-bildningspolitiska debatter i . Olika partierredovisar sina lösningar, sina förslag. Men ofta fårman en känsla av att man glömmer det väsentliga iden utbildningspolitiska debatten, och det är att Sve-riges riksdag bestämmer villkoren. riksdagsätter upp reglerna. Det är ofta en diskussion därriksdagens ledamöter betraktar skolan uppifrån. Vikanske ska ändra perspektiv. Vi kanske ska sättaeleven i centrum, inte bara i ord utan även i handling.Skolan är nyckeln till framtiden, och det är vi somhar nyckeln. Få saker har sådan betydelse för ett landsmöjligheter som kunskap och utbildning. Hur utbild-ningssystemet fungerar och vilka resultat som blir ärav strategisk betydelse för våra möjligheter att seframtiden an med tillförsikt. Det handlar om kvalitet,det handlar om empati människor emellan, det hand-lar om synen på oss själva och andra, det handlar ommöjligheter till tillväxt och mycket, mycket annat.Skolans uppgift är att fostra, utbilda och lära. Ty-värr ser vi en verklighet som inte svarar upp till deambitioner som vi har. Samhällsklimatet hårdnar.Det ringer klockor i . De ringer inte för attberätta om ett kommande millennieskifte. Det är istället varningsklockor som berättar att det är pro-blem i skolan. Dessa varningsklockor hålls av , av revisorer och de hålls av kam-marens ledamöter. Andra som håller i dem är fackligaorganisationer, lärare och elever.Utredning efter utredning, rapport efter rapport vi-sar att dagens system inte svarar mot de högt ställdakrav som måste ställas på resultat av de investeringaroch satsningar som vi gör på skolan. Det är ett under-betyg till nuvarande skolsystem när av elevernalämnar utan fullständigt avgångsbetyg.Det är illavarslande att upp till 100 000 barn mårdåligt i skolan. De vantrivs, känner sig utsatta förmobbning eller saknar studiemotivation. Det är enkatastrof för de 5 000 elever som lämnar grundskolanutan att kunna läsa, skriva och räkna lämnade var tredje invandrare-lev med betyget Icke godkänd i svenska2, vilket innebär att de inte är behöriga till gymnasie-skolans nationella program. kan vi läsa att från-varon i gymnasieskolan är på vissaprogram i . rapportvisar att en av fyra inte fullföljt sina gymnasiestudierdet år de fyllt . Bland elever med utländsk här-komst är andelen nästan 45 %.Känner eleverna i skolan trygghet? Känner de attde har möjligheter att lyckas? Nej, dessa rapportervisar ju att så inte är fallet.Vilka är det då som drabbas om skolan inte funge-rar och inte lyckas leva upp till de högt ställda kravsom vi har? Jo, det är framför allt de svaga eleverna.Men alla elever drabbas. Fungerar inte skolan för desvagaste, då fungerar den heller inte för de starkaeleverna.Samtidigt konstateras att villkoren för grundsko-lorna varierar beroende på vilken del av landet deligger i - ja, det gäller inte bara grundskolorna utanäven gymnasieskolorna. Variationerna beror dels påpolitiska prioriteringar och ställningstaganden men ärockså beroende av respektive kommuns ekonomiskasituation.I vissa kommuner utvecklas skolan genom att bl.a.friskolor uppmuntras att starta. I andra kommunerförsöker kommunledningarna aktivt att förhindra ensådan utveckling.Över 200 av landets kommuner är utflyttnings-kommuner, med de konsekvenser som det för med sigi form av minskade skatteintäkter, tomma lägenheter ikommunala fastighetsbolag som belastar budgetenoch som ger allt sämre förutsättningar att göra desatsningar som är nödvändiga i den skola vars resultatvi alla är så beroende av.Av redovisningarna framgår att kommunernassatsningar på skolan varierar med en faktor två i lan-det. Variationerna har sina förklaringar, bl.a. olikahyressättningssystem, interndebiteringar och over-headkostnader. Men det handlar också om att skolansandel av respektive kommuns budget är så stor att ien kommun med sviktande ekonomi är det i skolansom politikerna på lokal nivå skruvar åt i väldigtmånga fall - i alldeles för många fall. Det är situatio-nen i ett utbildningssystem som enligt lagar och re-gelverk beskrivs i termer av likvärdiga villkor. För vem ska de likvärdiga villkoren gälla?Det finns skolor som visar på mycket bra resultatoch som lyckas. Det är skolor där elever, föräldraroch lärare tillsammans arbetar fram bra resultat. Detär dessa exempel vi ska bygga vidare på.I våra motioner med anledning av budgetproposi-tionen har vi redovisat vad vi anser vara nödvändigtför att ta vara på den utvecklingskraft som finns iskolan. Skolan måste byta perspektiv. Det är dags attsluta se eleverna som ett stort kollektiv och att slutase lärarna som ett kollektiv. Vi måste börja betraktabåde elever och lärare som enskilda individer. Sko-lans misslyckande blir elevens misslyckande. Det äreleverna vi har skolan för, inte kommunpolitikernaoch inte föräldrarna. Skolan är inte heller en syssel-sättningsfrämjande åtgärd. Det är resultaten sommåste få tala.Fru talman! Utbildning är en nationell angelägen-het. Det framgår inte minst av att det är riksdagensom formulerar och antar skolans mål. Vi anser attdet då också ska vara staten som har ansvaret förskolans finansiering. Därmed kan också gåfrån ord till handling. Om vi är överens om beskriv-ningarna av problemen i skolan har vi också möjlig-heter att skapa de verktyg som är nödvändiga för attfå en positiv inriktning på och utveckling av skolan.Vårt förslag att via en nationell skolpeng låta sta-ten svara för finansieringen av har somsyfte att låta de goda exemplen växa medan de sominte håller måttet antingen ska göra något åt sin situa-tion eller läggas ned. En viktig princip för en sådanutveckling är att skilja på finansiering, drift och upp-följning/utvärdering av skolan. Genom beslut i riks-dagen fastställs den nationella skolpengens storlekoch innehåll och vilka villkor som i övrigt ska gälla.Uppgiften att driva skolor ligger på dem som upp-fyller de krav som beslutar måste uppfyllas.Vi kommer att se olika alternativa driftformer, ochdet tror vi är bra. Men vi kommer också att se kom-munala skolor sida vid sida. Gemensamt är att de skauppfylla de krav som har antagit.Jag har en fråga till skolministern: skolminis-tern beredd att delta i och diskutera en förändring avskolans finansiering genom införande av en nationellskolpeng?Vi satsar också på att byggaupp ett fristående nationellt kvalitetsinstitut utifrånvår uppfattning att granskningen, utvärderingen ochredovisningen av skolans resultat måste läggas utan-för skolan. Skolan kommer alltid att ha en roll när detgäller att redovisa, självklart. Men för att vi ska kun-na visa allvaret bakom orden om resultat, utvärdering,uppföljning och kvalitet föreslår vi bildandet ochinrättandet av ett fristående nationellt kvalitetsinstitut.Beträffande gymnasieskolan vill vi ha en förnyel-se som innebär att en kvalitetsgaranti införs. Denbygger på tre komponenter. För det första är det frittskolval. För det andra är det obligatoriskt genomfö-rande av gymnasieskolan. För det tredje är det attäven gymnasieskolans resultat granskas. Vi har sommål att även gymnasieskolan ska finansieras via ennationell skolpeng.Vi anser att gymnasieskolan måste reformeras,bl.a. genom att begränsa antalet kärnämnen, införaalternativa kärnämneskurser, avskaffa timplaner ochinföra fler betygssteg. Vi lägger makten över skolornahos eleverna, föräldrarna och lärarna i en skola därdet är resultaten som räknas. Är skolministern bereddatt göra detsamma?Vi föreslår också större satsningar än regeringent.ex. när det gäller att stärka lärarnas IT-kunnande,läromedel för handikappade och bidrag till svenskundervisning i utlandet. Vi avvisar regeringens för-slag om den s.k. storstadssatsningen. Vi anser attproblemen med utanförskap och beroende inte lösesmed mer statsbidrag till vissa kommuner. Det sombehövs är i stället att alla elever ges goda möjligheteratt välja skola och att staten tar över finansieringen avskolan.Regeringen vill införa en maxtaxa inom förskole-verksamheten och skolbarnsomsorgen. Maxtaxeförslaget är dyrt och kommer attinnebära fördyringar för kommunerna. Vi anser ocksåatt förslaget negativt kommer att påverka möjlighe-terna för alternativa barnomsorgslösningar. Vi ifråga-sätter även de fördelningspolitiska effekterna av för-slaget eftersom många barnfamiljer ställs utanför.Fru talman! Vi står självfallet bakom samtligamoderata reservationer med anledning av detta betän-kande, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbarttill reservation 3 under mom. 2.Anf. 2 ():Fru talman! ska vi debattera ett område somalla berörts eller berörs av. Det gäller allt från för-skolan för de små barnen, genom hela utbildnings-systemet till den forskning som handlar om skeendeni tiden och i vid mening syftar till en bättre framtid.Vi politiker bygger på olika sätt system för att mötade uppgifter som varje samhälle på något sätt fullgöroch för att medborgaren ska få den kunskap somkrävs för att vara delaktig i samhället. Det handlarockså om att lägga grunden för kunskaper som krävsför att utveckla samhället i rätt riktning.Men vad är då rätt riktning? För detta finns i läro-planen en väl uttalad värdegrund. Det finns från vårtparlament fattade beslut om vilka värden, vilkengrundsyn, systemen ska bygga på. Dessa är bindandesom riktlinjer för regeringens konstruktion av sys-temen och bör stämma för alla dess delar. Därför kanjag i den här debatten inte dela upp systemen mellanforskning, högre utbildning och skola. Huvudpunkteni detta anförande är ju att de av beslutaderiktlinjerna för utbildningspolitiken, dvs. systemenskonstruktion, ska följas men i vissa delar inte följs.Kristdemokraterna har inga invändningar mot degrundläggande värden som riksdag beslutatom och som finns nedtecknade i läroplanen för detobligatoriska skolväsendet, för förskolan och för defrivilliga skolformerna.Lyssna här på 1 kap 2 och 9 §§: "Det offentligaskolsystemet vilar på demokratins grund. Skollagenslår fast att verksamheten i skolan ska utformas iöverensstämmelse med grundläggande demokratiskavärderingar och att var och en som verkar inom sko-lan ska främja aktningen för varje människas egen-värde och respekten för vår gemensamma miljö. "Dessa värden har vi varit överens om. Huvudfrå-gan är således hur vi ska förverkliga dem i det dagligalivet och i hela utbildningssystemet. Jag befarar attregeringen i sitt nuvarande arbete inte till fullo åstad-kommer vad dess värden säger. Man måste byggasystemet också på andra sätt. I själva verket är det hären djupt moralisk fråga för oss politiker. Ska männi-skor ha tilltro till vårt arbete måste de också se att visöker de mål som högsta beslutande organsatt upp. Om regeringen avstår från att följa riktlin-jerna och i stället väljer egna lösningar är det barasunt om man på detta vis åstadkommer en typ avpolitikerförakt.Jag vill här uppehålla mig kring några exempel påfelaktigheter utifrån begreppen samhällssyn, männi-skosyn och kunskapssyn. Av tidsskäl väljer jag attbara göra några djupdykningar.Först till detta med samhällssyn. Undervisningenska belysa hur samhällets funktioner och vårt sätt attleva och arbeta kan anpassas för att skapa en hållbarutveckling. Vi ska bevara kulturarvet och lägga grun-den för samhällets utveckling.Kulturarvet, som gestaltas i denpraktiska kunskapen, hantverksskunskapen, har förlo-rat i status . Ett exempel är att vuxna inte fårtillgodoräkna sig betyg i estetiska ämnen som meritvid ansökningar till högre utbildning. Yrkesutbild-ningar finns i alltför liten grad i de uppbyggda sys-temen.Genom att ha ambitionen att de flesta ska gå vida-re i högskoleutbildningar undervärderas lätt de sominte gör det. Vill vi egentligen ha ett samhälle där allaska ha akademiska yrken? Hur ska vi då förflytta ossutan taxiförare, få våra middagar utan restaurangper-sonal och få parkeringstillstånd utan vaktmästare?Det är viktigt att yrkesinriktade utbildningar får högrestatus och betydelse. Vi kristdemokrater vill ha yr-kesutbildningar på olika nivåer. Samhället behöveryrkeskunnigt folk. Olika arbeten har ett värde i sam-hället och ska värderas som ömsesidigt beroendedelar av samma helhet.I gamla placerades de som sökte sig tilluniversitet på en plats beroende av statens behov.Deras egna intressen fick föga respekt. I dagens Sve-rige styr regeringen genom att tilldela medel ensidigt,åtminstone när det gäller utökningen till naturveten-skapliga och tekniska högskoleutbildningar därför attstaten behöver dem. Anser utbildningsministern attdenna styrning är förenad med respekten för indivi-dens frihet och integritet? Vi kristdemokrater tyckerinte att det är förenat med det mänskliga samhälle våröverenskomna vision bygger på. Då behövs högsko-leutbildade och forskare som värnar om människansliv i ett högteknifierat samhälle. Vi behöver t.ex. flerspecialistläkare . En sådan ambition skulletala för mer av tvärvetenskap.Vi har en skolform, särskola, för dem som är för-ståndshandikappade. Vi särbehandlar en grupp med-borgare därför att de har särskilda behov. Att ha ensärskild skolform för dem kan vara nödvändigt avadministrativa och organisatoriska skäl. Men dettarättfärdigar icke särbehandling av andra kvalitativaskäl, vilket regeringen accepterar. Omsärbehandling av utvecklingsstörda i utbildnings-sammanhang återkommer jag till i debatten om studi-estödet här , där särbehandlingen i dagens betän-kande är den åttonde i oordningen av de punkter somjag har funnit som diskriminerande.Jag övergår nu till att tala om människosyn. Sko-lans uppgift är att låta varje enskild elev finna sinunika egenart och därigenom kunna delta i samhälletgenom att ge sitt bästa i ansvarig frihet.Det lilla barnet har föräldrar som känner det ochförstår dess unika behov. Föräldrarna vill ge sitt barndet bästa och bör få välja olika system för sitt barn.Gunilla Tjernberg kommer senare att ta upp bristenpå valfrihet i förskolan. Jag går därför vidare tillgrundskolan. I den byggs system som likriktar, häv-dar jag. Alla ska fortfarande lära ungefär lika mycketpå ungefär samma sätt och på ungefär lika lång tid.Om de faller utanför mönstret blir de etiketterade sombarn i behov av särskilt stöd, som särskolebarn ellersom barn som är besvärliga på något sätt. Det senareanvänds mest attitydmässigt, men dock.Om vi har en västerländsk humanistisk människo-syn - alla är unika och kan och har förmåga att ut-vecklas i en social gemenskap skapar vi system som istället söker efter hur barns behov ska mötas utifrånvars och ens begåvning. Då är det inte barnen sometiketteras och delas upp utan den kunskap som deska få vid olika tillfällen och på olika sätt.Med mina ute i skolverksamhet på olikanivåer i olika ämnen kan jag bara konstatera att dedisciplinsvårigheter som lärare understundom fåruppleva t.o.m. kan ses som ett sundhetstecken utifrånett elevperspektiv. Du och jag är inte heller motivera-de att lära allt. Om barnet inte har det ringaste intres-se och kanske tidigt förlorat fästet i kunskapsbyggan-det, kan det t.o.m. ses som naturligt att det reagerar pånågot sätt. Detta är en fråga som jag undrar hur vårskolminister tänker på.Vi menar att skolsystemet måste byggas mer uti-från elevers olika intressen och begåvning och måletatt de ska uppleva lusten att lära. Det gäller hela ut-bildningssystemet. Gymnasieskolan måste t.ex. kunnaerbjuda ett lärlingssystem. Ensidiga teoretiska kun-skaper passar helt enkelt inte dem med praktisk be-gåvning. Lusten att lära upplevs inte av tvång utan avfrihet förknippad med krav och fasthet. Allsidighetenkan erbjudas över tid.En av våra främsta pedagogikforskare verkadeunder i gamla . Wygotsky är hansnamn. Hans verk har blivit kända . Detär inte för inte som hans kunskap inte spreds underden gamla sovjetiska regimen. Ett av hans viktigastebidrag är att det inte är barnets förmåga vid ett speci-fikt tillfälle som är det viktiga utan den nivå sombarnet kan utvecklas till om det får den hjälp som detbehöver i relation till sina möjligheter. Det är ettbudskap som strider mot ett system där människorska likformas.Det livslånga lärandet är en idé som tar sin ut-gångspunkt i att människor lär under hela sitt liv. Detsom man inte lärt tidigt lär man senare i livet. Denåterkommande utbildningen ger möjligheter för män-niskor att göra omstart på olika sätt. Kristdemokrater-na välkomnar den idén. handlar det om att rege-ringen tar konsekvenserna av den människosynen iutbildningssystemets olika delar i sina olika förslag.Beträffande kunskapssynen vill jag säga följande.I riksdagsbeslutet om kunskapen framgår att kunska-pen i skolan ska bygga på moderna teorier och be-greppsbildning. Vad innebär då moderna teorier ochbegreppsbildning? Jo, kunskapen ska vara konstrukti-vistisk, dvs. bygga på redan vunna kunskaper. Kun-skapen ska vara kontextuell, dvs. förstås mot sittsammanhang. Det blir den grunden som gör det möj-ligt att bygga vidare. Kunskapen ska vara funktionell.Den ska kunna användas på något sätt som redskap.Vidare ska det sociala sammanhangets betydelse förelevens tankemässiga utveckling fokuseras.I skollagen betonas elevens harmoniska utveck-ling, vilket innebär att elevernas olika anlag ska fåutvecklas allsidigt. Här föreligger det således ingenmotsättning mellan skolans fostrande och personlig-hetsutvecklande uppgift å ena sidan och skolans kun-skapsuppgifter å den andra. Men med den organise-ring som finns i skolans verksamhet har maninte tillräckligt beaktat det ömsesidiga samspeletmellan fostran och lärande. Fostran har blivit ett lad-dat ord, och i stället för att se den uppgiften som ensida av lärandet, så blandas fostran och kunskapsut-veckling. Inte alltför sällan blir elever med svagaförutsättningar för lärande offer för mobbning, ochelever som behöver fostras får specialundervisning.Varje elev ska ha rätt till goda lärare, goda läromedeloch en god arbetsmiljö, och varje barn ska ha rätt tillnågon som fostrar dem. Med fostran menar jag attöverföra grundläggande värden, regler och hand-lingskompetens. Det värdegrundsarbete som skolmi-nistern initierat kan här få sin givna plats, om det gesett innehåll, dvs. vilka värden, vilka regler och vilkenhandlingskompetens som ska överföras.Skolans primära uppgift måste vara att ge denstimulans och arbetsmiljö som behövs för eleverslärande. Och för detta krävs också lärare med arbets-tillfredsställelse. Lärarna måste få möjlighet att uti-från sina föreställningar och de förutsättningar somfinns utforma sin undervisning och inte styras genomföreskrifter. Arbetsmiljön måste förbättras och läraresstatus på olika sätt höjas. Genom en resursfördelningsom bygger på en del lika för alla elever och en delsom är behovsprövad för individen kan flexibla lös-ningar nås där man utgår från den enskilda elevensbehov. För att lära nytt och för att kunna utvecklakunskap måste eleverna kunna läsa, skriva och räkna.Dessa baskunskaper måste tränas tidigt.Fru talman! Jag har ägnat mig åt att lyfta fram tredelar i en grundsyn på utbildningspolitiken. Jag harsagt att ställer sig bakom den synpå samhälle, människa och kunskap som riksdagenhar beslutat ska vara riktlinjer för skolsystemet. Menjag har också sagt att vi inte till fullo ställer oss bak-om regeringens systembyggande på vissa punkter.Vi vill ha ökad valfrihet inom barnomsorgen ochökad flexibilitet inom skolan där etiken i praktikenska tydliggöras. Vi vill ha ökad hänsyn till ungdo-marnas intressen i gymnasieskolan, mer lärlingsut-bildning, mer av yrkesutbildningar och mer av huma-niora i universitetsutbildning och forskning.De beslut om grundläggande synsätt som vi harmåste finnas i systemen. Om regeringen går egnavägar riskerar vi att anklagas för hallucinationer sna-rare än för visioner. Därför bör regeringen beakta desynpunkter som reserverat sig för iutbildningsutskottets betänkande. Jag ställer migbakom reservationerna i deras helhet men för tidsvinnande yrkar jag bifall endast till reservation 1under mom. 12.Anf. 3 ():Fru talman! "Skolan är jätteviktig tycker jag. Jagvill att den ska ställa höga krav, det får inte vara förenkelt. När jag började sjuan var det första vi fickgöra att repetera alfabetet! Sen frågade läraren om vikunde dom fyra väderstrecken! Sånt som vi lärde ossi ettan - - - ska jag börja gymnasiet. Jagvill gå i en skola där det är blandat, svenskar ochinvandrare. "Fru talman! Detta sade Efram i Barnom-budsmannens rapport från 1999.Även om målet är lika för alla - att nå kunskap -kan vägen till målet se mycket olika ut. Skolan ska haen långtgående frihet att välja arbets- och organisa-tionsformer. Vi måste se till alla elevers individuellaförutsättningar. Det innebär att skolan ska anpassasefter eleverna, inte tvärtom. Skolan ska vara flexibelbåde i sitt arbetsätt och , för att möta alla eleversolika behov. Alla ska kunna nå kunskapsmålen menman gör det på olika sätt.Jag tycker att regeringen och dess medhjälpare harmisslyckats med att ta initiativ för en bättre skola.Efter alla löften från valrörelsen och efter drygt ettriksdagsår har skolan uppmärksammats mer än nå-gonsin av oss i oppositionen men de konkreta försla-gen från regeringen lyser fortfarande med sin frånva-ro. Detta innebär att vi återigen har sett en stor mängdelever gå ut skolan utan godkända kunskaper. Deuteblivna förslagen och den bristande politiska viljanfrån regeringen tycker jag faktiskt är ett svek motlandets alla skolelever och deras föräldrar.Partierna slogs om att ha den bästa skolpolitikenoch om att ta fram förslag som kunde vända trenden ivalrörelsen . Inte minstSocialdemokraterna upprepade mantrat skola, vårdoch omsorg i alla sammanhang där man kunde kom-ma åt att göra det. Ingen kunde ta miste på att kris-hanteringen nu var över. Någonting skulle göras åtskolan.