prot · GM0995 · 1999-05-18 00:00:00 — Omutlänningen sedan reser tillbaka till kan haneller hon på nytt söka uppehållstillstånd. Enligt deriktlinjer som finns beviljas uppehållstillstånd oavsettlängden av den tidigare vistelsen i om ut-landsvistelsen varat i högst . Andra riktlinjerfinns beträffande längre utlandsvistelser.Avslutningsvis kan konstateras att intehar någon utresekontroll. Det är därmed mycket svårtatt belägga om någon vistats utomlands i syfte attdelta i stridigheter. Rörelsefrihet råder i vårt land, ochdet gäller även människor från Kosovo. Jag tycker attdet är anmärkningsvärt att - när helavärlden bekymrar sig för situationen i Kosovo - istället oroar sig för utbetalning av socialbidrag.Talmannen konstaterade att interpellanten inte varnärvarande i kammaren och förklarade överläggning-en avslutad.7 § Svar på interpellation 1998/99:342 om flyk-tingar och krishjälpAnf. 27 Statsrådet ():Fru talman! har frågat migom regeringen har för avsikt att inom ramen för detinternationella biståndet eller på annat sätt bidra tillarbetet för att hjälpa flyktingar med krisreaktioner tillföljd av upplevelser i samband med flykten från Ko-sovo.Det är riktigt som säger attkunskapen i om hur man bäst kan hjälpaflyktingar som upplevt svåra psykiska trauman ut-vecklats . Inte minst har de 50 miljo-ner kronor som tidigare anvisat för att sti-mulera insatser för förbättrad rehabilitering inomlandet för människor som utsatts för tortyr, hållits ifångenskap i koncentrationsläger eller drabbats avvisst annat massivt extremt övervåld medverkat tilldetta. Dessutom har under ett flertalår lämnat projektmedel till landstingen för att stimu-lera utvecklingen av den psykiatriska vården förasylsökande och flyktingar. Kunskapsspridning harskett genom dokumentation och konferenser anord-nade av bl.a. , Kansliet för tortyr- och traumaskadade,landstingen och och mänskligarättigheter. Nätverk för att möta människor med be-hov av psykiatri samt av andra medicinska och psy-kosociala insatser har byggts i olika delar av Sverige.Inom många sjukvårdsområden har såväl landstingensom exempelvis Röda korset upprättat särskilda en-heter för att ta emot asylsökande och flyktingar ibehov av att bearbeta svåra trauman.Landstingen är ansvariga för att asylsökande m.fl.erhåller akut vård och tandvård samt vård och tand-vård som inte kan anstå. Därutöver lämnas viss annanvård, exempelvis mödra- och förlossningsvård. Barnsom inte fyllt har rätt till hälso- och sjukvårdenligt samma principer som alla andra barn. I dennavård inbegrips även specialistvård av olika slag fördem som varit utsatta för svåra trauman. Staten läm-nar ersättning till landstingen för denna vård.Barbro tar upp den svåra psykosoci-ala situation många flyktingar befinner sig i efter fleradagars flykt under fruktansvärda omständigheter.Vittnesuppgifterna är samstämmiga om de övergreppmånga civila drabbats av. Utsattheten gäller särskiltkvinnor och barn, något jag själv kunnat konstateraunder mina besök i och Albanien.Sverige har snabbt bidragit med humanitära insat-ser till de drabbade i Kosovo. Vårt stöd har framförallt kanaliserats via de internationella organisationer-na, där är en av de största bidragsgivarna. Vihar också givit omfattande bidrag till svenska enskil-da organisationer. Sammanlagt uppgår de svenskahumanitära insatserna direkt till Kosovo till drygt 80miljoner kronor.I den svenska bedömningen av humanitärt stöd ianledning av konflikten i Kosovo har flera kriteriervarit vägledande. Det har i första hand varit nödvän-digt att kunna bidra med omedelbara och effektivainsatser för att ge de nödlidande tak över huvudet ochmat för dagen. har ett långsiktigt perspektivvägts in redan på ett tidigt stadium. I detta långsiktigaperspektiv är bl.a. den aspekt som tar upp med stöd till flyktingars krishanteringsärskilt relevant. Jag ser krishantering som en integre-rad del av organisationernas arbete på plats i flyk-tinglägren. Detta gäller såväl de FN-organ vi stödjersom Internationella Röda korset och enskilda organi-sationer. Jag kan här nämna några exempel:· har just beslutat om stöd till () på . Idenna insats ingår stöd till lokala hälsostrukturer iAlbanien och som ar-betar mycket med flyktingars psykosociala hälsa.· Internationella Röda korset (ICRC) har ett häl-soprogram med stöd till flyktingar. ICRC har ock-så omfattande verksamhet för familjeåterförening,något som vi ser som särskilt viktigt, och Sverigeär en av ICRC:s största bidragsgivare.· har det samordnande ansvaret för barnspsykosociala hälsa i . Organisa-tionen har utarbetat ett särskilt program i dettasyfte. tillhör tre största bidragsgi-vare. bidrog vi med drygt 500 miljonerkronor till organisationen.· Svenska har ett särskilt avtal medSida enligt vilket utan internatio-nella kostnader kan ställas till internationella or-ganisationers förfogande. En representant förRädda Barnen har i detta syfte stått till förfogandeför UNHCR i flyktinglägret iAlbanien. arbetar ju särskilt medbarns psykosociala hälsa.· Organisationen till kvinna har arbetat medatt återupprätta ett nätverk i Kosovo och i regio-nen för särskilt utsatta kvinnor.Jag vill avslutningsvis nämna att ett möte hölls avstatssekreterare föratt diskutera vad kan göra för att bidra medkunskap och erfarenhet för att stödja kvinnor frånKosovo som utsatts för kränkande behandling. Viddetta möte deltog olika frivilligorganisationer, Sidaoch Statens invandrarverk.Som framgår av den redovisning jag lämnat bidraroch stöder på ett flertal områden - såväl härhemma som inom ramen för det internationella bi-ståndet - arbetet med att hjälpa flyktingar från Ko-sovo att bearbeta sina traumatiska upplevelser. Jagvill betona att regeringen även i fortsättningen kom-mer att ha särskild uppmärksamhet riktad på flykting-arnas psykosociala hälsa.Anf. 28 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för en mycket ut-förlig och bra redovisning av situationen och av bi-ståndet. Vi har en katastrof vars dimension vi harväldigt svårt att föreställa oss här hemma. Jag tror attdet är bra att det också beskrivs vad det är i omgiv-ningen som kan utlösa krisreaktioner. I det s.k. beskriver Forum för svensk förening för hälsaoch mänskliga rättigheter fortlöpande vad som hän-der. Där kan man läsa att t.ex. en röd tröja på någonkan utlösa en krisreaktion, vrede och reaktioner somvi som lever ett stillsamt liv här i inte riktigtkan förstå. Även ett ljud kan framkalla minnen somingen kunde föreställa sig. Bara knattret från en datoråterkallade minnen av tortyr hos en person.I denna skrift, som jag råkar ha framför mig, åter-ges hur en person som var fängslad dag ut och dag inbevittnade hur människor avrättades vid ett träd. Tillslut var det hans tur att ställa sig vid detta träd medbindel för ögonen. När han hör skottet känner han hurnågot varmt rinner längs benen på honom. Han trordå att han är död. Det var han inte. Man hade skjutit iträdet, och han hade kissat på sig.Att bära den typen av minnen med sig resten avlivet utan att få hjälp att bearbeta dem är några exem-pel på problemets omfattning.Jag vill komplettera med en fråga, trots att svaretär mycket uttömmande. Vi behöver skaffaoss ny kunskap. Vilka är de bästa metoderna? Hurkan vi arbeta mest effektivt med tanke på att det rörsig om så väldigt många människor? Ingår det i dettabistånd att den svenska expertis som vi har kommeratt ingå i projekt? Detta är ju projekt som man samar-betar med internationellt. Hur skall man bäst arbeta?Hur kan man följa upp resultaten? Vad kan man läraför framtiden? Detta är mina frågor till . 29 Statsrådet ():Fru talman! Jag är tacksam för att röna uppskatt-ning för det som gör. Vi gör så gott vi kan idetta avseende. Vi arbetar på två fronter. När jag åktened till bjöd jag med en representantfrån organisationen till kvinna för att på platskunna utröna behovet och hur där skullekunna hjälpa till på olika sätt. Kvinna till kvinna harnu etablerat sig i området och bidrar med sin erfaren-het, inte minst från . Det är ett sätt somman kan verka på. Det pågår alltså projekt där medSidapengar.Även här hemma har vi stort behov av att utvecklaomhändertagandet och solidariteten med flyktingarna.Det har gjorts undersökningar av medicinska journa-ler som gäller asylsökandes somatiskahälsa. Det har visat sig att den i regel har varit ganskagod. har varit friska. Men däremot harman underskattat den psykiska ohälsan ordentligt.Därför håller man nu vid den socialmedicinska av-delningen vid på med ett upp-drag som regeringen har gett att följaupp innehållet och omfattningen av den vård somlandstingen åtagit sig att ge asylsökande, särskilt närdet gäller den psykosociala sidan. Det uppdragetkommer att redovisas till UD, och dåkommer vi att återkomma. Då får vi kanske en förstabedömning av den sidan här hemma i Sverige.Vi måste alltså arbeta på båda fronterna, i områdetmed de enskilda organisationerna, med , medUNHCR, osv. och själva här hemma inom hälsovår-den.Anf. 30 ():Fru talman! Jag tror också att det kan vara viktigtatt de forskare som vi har t.ex. vid CTD på Karolins-ka sjukhuset, på Röda korset och vid institutet förpsykosocial medicin har möjlighet att medverka iprojekt lokalt. Det finns ju ingen möjlighet att ta emotalla i något enskilt land, utan jag tror att man får läraväldigt mycket av vad man kan ge för hjälp på platsoch redan nu när man är i dessa förläggningar. Jagundrar om det finns några tankar på att involveradessa andra institutioner?När regeringen kommer så långt som till att skrivaden forskningspolitiska proposition som skall läggasfram skulle det, som jag känner det, intevara helt fel att också ta upp detta som ett särskiltinsatsområde. Det är ju fråga om en tvärsektoriellforskning som kan vara svår att få till stånd för t.ex.ett enskilt forskningsråd. Jag tror att det måste tillsärskilda insatser för att få i gång denna typ av verk-samhet.Anf. 31 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror att det som tar upp ligger i linje med det arbete som pågår. Idet ligger också att den samlade kunskap som vi fårin på detta område också sprids till olika personalka-tegorier. Men självfallet sker arbetet enligt de linjersom antydde här. Huruvida dettaskall tas in i forskningspropositionen eller inte får vise. Men det tror jag är en god idé.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1998/99:353 om psy-koterapi till flyktingbarnenAnf. 32 Statsrådet ():Fru talman! har frågat migom regeringen avser verka för att extra medel till-skjuts så att personalen vid BUP och PBU kan erbju-da flyktingbarnen från Kosovo terapeutisk hjälp.Jag vill börja med att redogöra för den ordningsom kommer att gälla för hälso- och sjukvård förflyktingarna från Kosovo.Som jag tidigare nämnt här i kammaren är lands-tingen ansvariga för att asylsökande m.fl. erhållerakut vård och tandvård samt vård och tandvård sominte kan anstå. Barn som inte fyllt har rätt tillhälso- och sjukvård enligt samma principer som allaandra barn vilka är bosatta i landet.För denna vård lämnar staten ersättning till lands-tingen, huvudsakligen i form av en schabloniseradersättning per asylsökande vars storlek är åldersdiffe-rentierad. Schablonersättningen skall i princip täckaall den vård som den enskilde normalt kan behöva.För vård som överstiger för en vårdkontaktlämnar staten särskild ersättning.Fru talman! Med anledning av den stora flykting-invandringen från f.d. har lämnat projektmedel till lands-tingen för att stimulera utvecklingen av bl.a. denbarnpsykiatriska vården för asylsökande och flyk-tingar. Som jag tidigare nämnt har kunskapsspridningskett genom dokumentation och en mångfald av kon-ferenser där olika vårdgivare som i sitt ar-bete möter såväl barn som vuxna asylsökande delta-git.Många PBU-mottagningar, barnpsykiatriskamottagningar och olika personalkategorier inombarnomsorg och skola har utvecklat goda metoder föratt erbjuda dessa barn en terapeutisk hjälp. Behovetav psykoterapi och annan psykiatrisk vård till asylsö-kande och flyktingar har även uppmärksammats vidmöte mellan och företrädare förolika vårdgivare. Mot bakgrund av vad jag här redo-visat drar jag slutsatsen att landstingen har en bered-skap att möta flyktingarna från Kosovo.Regeringen följer fortlöpande huruvida statens er-sättningar täcker landstingens kostnader för den vårdsom ges till asylsökande m.fl. Av genomfördauppföljningar har framkommit att den statliga ersätt-ningen i form av schablonersättning till landstingenför sjukvård till asylsökande m.fl. täckt landstingenskostnader på ett nationellt plan. Jag kan i detta sam-manhang också nämna att regeringen givit Socialsty-relsen i uppdrag att följa upp innehållet och omfatt-ningen av den vård som åtagit sig att getill asylsökande m.fl. Särskild uppmärksamhet skallbl.a. ges till den vård som lämnats till barn som varitutsatta för tortyr och/eller trauma.I avvaktan på ytterligare resultat av dessa uppfölj-ningar har jag inte för avsikt att före-slå några ytterligare medel utöver den statliga ersätt-ning som redan nu lämnas till landstingen för sjuk-vård till asylsökande m.fl.Anf. 33 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Jagskulle också vilja tacka , varsinterpellation mera handlade om innehållet i fråga omden här krishjälpen; det är bra.Skälet till att jag skrev den här interpellationenvar att gått ut om att barn som komhit från Kosovo skulle på landets barnpsykiatriskamottagningar få hjälp med att bearbeta sina svåraupplevelser. Jag blev då bekymrad därför att det ärlånga köer till både BUP och PBU - köer av tidigareflyktingbarn och köer av svenska barn. Jag funderaröver hur man skall klara av detta.Statsrådet säger att man har utvecklat goda meto-der för att erbjuda de här barnen teknisk hjälp. Det ärjättebra men köerna funderar jag, som sagt, över.Vidare säger statsrådet, vilket är alldeles rätt, att barnsom inte fyllt har rätt till hälso- och sjukvård,precis som alla andra barn.Tyvärr har jag erfarit, och det har också Barnom-budsmannen gjort, att för barn utan permanent uppe-hållstillstånd har en viss restriktiv praxis tillämpatsnär det gäller att sätta in mera långvariga behandling-ar. erfarenheter har ju visat att krig och kon-flikter ofta blir långvariga. En stor del av de barn somkommer till från krigsområden blir därförofta kvar väldigt länge, ibland under resten av sinbarndom. Jag kan alltså inte undgå att vara bekymrad.Barn som är - det gäller i och för sigockså svenska barn - får inte komma till barnpsyk,utan de är hänvisade till vuxenpsykiatriska klinikersom dock - det är min erfarenhet - inte har sammaberedskap för att ta emot just unga vuxna.Flyktingsituationen i sig är en väldigt otrygg ochosäker tillvaro. Många av de barn som i dagarnaväntas till har dessutom ohyggligt svåratraumatiska upplevelser bakom sig. De har förloratsina hem och gått igenom ett flertal uppbrott. Syskonoch föräldrar kan ha dödats eller ha försvunnit. Där-för är behovet av psykoterapi stort för flyktingbarnen.Även föräldrarna behöver hjälp.Precis som statsrådet påpekar, nämligen att detfinns bra utvecklingsmetoder för barnpsyk, har skolaoch barnomsorg utvecklat metoder. Där finns vuxnapersoner som har stor erfarenhet närdet gäller att möta flyktingar även i skolan. Men barnutan permanent uppehållstillstånd omfattas inte avrätten till förskola. Den rätten gäller endast för i Sve-rige folkbokförda barn. Även i fråga om utbildningenär det så att för den som inte har permanent uppe-hållstillstånd är utbildningen i viss mån begränsad.Man har inte samma timantal i skolan t.ex. Det härstämmer inte så bra överens med -vare sig när det gäller artikel 2 eller när det gällerartikel 28. Det är alltså många bekymmer som jagpekar på i detta mitt anförande.Anf. 34 Statsrådet ():Fru talman! Den senare frågeställningen somKerstin-Maria kom in på är förknippad med attdet rör sig om just tillfälligt uppehållstillstånd i mass-flyktssituationer. Då råder inte riktigt exakt sammaregler, exempelvis när det gäller utbildning och rättentill skola. Däremot bör man se till att ha en sådan typav utbildning som underlättar för återvändandet. Vadhela omvärldens handlande går ut på är ju att manskall få rätt att återvända till Kosovo.Samtidigt anser jag att det är väldigt viktigt att vimed särskild uppmärksamhet följer särskilt barnenoch dem som varit utsatta för olika trauman. Det ärdärför som regeringen har givit iuppdrag att följa upp både innehållet och omfattning-en av den vård som har åtagit sig att geasylsökande m.fl.Vi räknar med att av de upp till 5 000 flyktingarsom kan komma från Kosovo och få temporärt uppe-hållstillstånd är barn . Detfinns alltså all anledning att följa det här med storuppmärksamhet.Anf. 35 ():Fru talman! Tack för orden om att följa det härmed stor uppmärksamhet! Jag kan dock inte hållamed statsrådet om slutsatsen att landstingen har be-redskap att möta de kosovoalbanska flyktingar-na/Kosovoflyktingarna. Jag tänker då på barnen. Minerfarenhet och min kunskap är att man på barnpsyki-atriska kliniker går på knäna. Det är ett oerhört storttryck och en väldigt stor belastning där. Kön är väl-digt lång. Jag hoppas därför verkligen att detta följsupp och att man kontrollerar detta mycket noga.Det har gjorts uppföljningar, säger statsrådet. Menjag tycker att det är lite dåliga uppföljningar. Det är juinte så bra som man tror. Statsrådet säger att schablo-nersättning till landstingen för sjukvård till asylsö-kande m.fl. är täckt men det räcker inte som det är idag.Med så svåra upplevelser i bagaget som de härbarnen har är det kontrainducerat, ja, faktiskt farligt,att inte ge hjälp . Därmed bär man det härmed sig. Känslomässigt, socialt och ekonomiskt ärdet olönsamt på lång sikt. Att avvakta ytterligareresultat är faktiskt grymt. Det är ett grymt experimentatt resonera så. Redan nu vet vi ju hur illa det är att dehär barnen måste stå i kö.En orolig boende i ett område dit Kosovoflykting-ar skall komma sade i radion: Hur skall dekunna klara sig här? De kommer inte att kunna skötatiderna i tvättstugan. Det kommer bara att bli bråk.Med tanke på det håller jag verkligen med om attnätverk behövs. Jag blev glad över att höra om nät-verken, som jag vet finns genom WHO och Rödakorset. Men även staten måste föregå med mycketgott exempel. Jag ser alltså verkligen med tillförsiktfram emot att uppföljning sker , att mankontrollerar hur det verkligen står till i landstingetoch hur det går. Tack!Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1998/99:368 om an-höriginvandringAnf. 36 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vil-ka åtgärder jag avser att vidta i tre avseenden: För detförsta för att invandrare som etablerat sig i Sverigeskall få en rimlig chans till återförening med åldrigaföräldrar som är kvar i hemlandet, även om ansökangörs senare än efter det att barnenkommit hit. För det andra för att tolkningen av syn-nerliga skäl i lagtexten även skall innefatta att hänsyntas till föräldrars och andra anhörigas ålder och häl-sotillstånd. För det tredje för att beakta andra kultu-rers familjebegrepp.Sverige har en invandringspolitik som väl svararmot internationella åtaganden och humanitetens krav.I många avseenden har vi gjort långtgående nationellaåtaganden därutöver. Men eftersom det inte är möjligtatt ha oreglerad, fri invandring måste gränser sättas.Avvägningar krävs när det gäller vilka som skall fåinvandra utöver de ganska vida kategorier människorsom vi internationellt förpliktat oss att ge uppehålls-tillstånd. En sådan mer omfattande avvägning gjorderiksdagen senast när den beslutadeom de ändringar av utlänningslagen som trädde i kraftden . För anhöriga utanför kärnfamiljeninnebar detta mer begränsade möjligheter att invandratill Sverige.Det ligger i sakens natur att utlänningslagen lik-som annan lagstiftning mer eller mindre kontinuerligtmåste ses över. Utfallet av en lagändring kan t.ex. hablivit annorlunda än det avsedda. Omvärlden kan haförändrats. Uppfattningen om vilka intressen som ärmest väsentliga att tillgodose kan ha skiftat. De resur-ser regering och riksdag är beredda att avsätta påområdet kan ha ökat eller minskat.Socialförsäkringsutskottet konstaterade den2 mars i sitt betänkande Migration och asylpolitik(1998/99:Sfu05) att de bestämmelser om anhörigasrätt att invandra, som trädde i kraft den 1 januari1997, nu tillämpats under och att detdärför bör göras en skyndsam utvärdering av lagstift-ningen. Där borde uppmärksammas speciellt uddaoch ömmande fall, liksom även sista-länken-fall ochandra speciella anknytningar. har därefterbeslutat att ge regeringen detta till känna som sinmening.Fru talman! På frågor vill jagsvara att jag har för avsikt att föreslå regeringen attlåta se över utlänningslagens bestämmelser om anhö-riginvandring. De aspekter som fram kommer då att uppmärksammas. Men ävenmöjligheten att t.ex. ställa krav på någon form avförsörjningsbidrag för invandring i vissa situationerkan då bli aktuell.Anf. 37 ():Fru talman! Först ett tack till för detpositiva bemötandet av min interpellation. Jag kanförsäkra att jag kommer att följa den här frågan fram-över för att se hur regeringen kommer att förändraoch åtgärda utlänningslagens bestämmelser om anhö-riginvandring.Jag är helt överens med statsrådet om att vi intekan acceptera en helt fri invandring. Det har dockingenting med den aktuella frågeställningen att göra.Det handlar i stället om huruvida det verkligen ärrimligt att man ställer så höga krav på anknytningsin-vandring som är fallet efter den 1 januari 1997.Vid den tidpunkt då barnen har flyttat till Sverigekanske föräldrarna själva är ochfortfarande har förmåga att ta hand om sig själva.Allteftersom åren går och situationen i hemlandetförändras har återföreningen med barnen i pånytt blivit aktuell. Men då har redan anknytningsre-geln från lagändringen 1997 över-skridits.Som skriver i sitt svar innebär dennya utlänningslagen begränsade möjlighe-ter för anhöriga utanför kärnfamiljen att invandra tillSverige. Det är tämligen uppenbart att när man istället för orden särskilda skäl använder synnerligaskäl i sina bedömningskriterier är det så gott somomöjligt att få hit en anhörig.I väntan på en lagändring som tar större hänsyntill de gamla är det livsviktigt att regeringen kommermed sådana auktoritativa uttalanden som ger och vägledning.Om regeringen förhåller sig passiv är det stor risk attvi kommer att matas med nya fall liknan-de den 80-åriga iranska som utvisas trots att hon inteens har en bostad att återvända till. Barnen, numerahemmahörande i , har bara en enda önskan,och det är att få ta hand om sin mamma.Det är positivt att regeringen skall se över till-lämpningen, men då det kan ta tid måste regeringenmed hjälp av en förordning eller eljest se till att skyd-det för anhöriga stärks. , , konstaterar att det inte finns mycketutrymme efter regeringens skärpning 1997. Han kon-staterar att regeringens anvisningar lägger ribban högtoch tillägger: Fallet i är inte unikt.Pierre skriver att han skall föreslå rege-ringen att se över utlänningslagens bestämmelser omanhöriginvandring. Jag är tacksam över det, men dåär mina frågor till statsrådet:Ministern skriver i sitt svar att all lagstiftningkontinuerligt måste ses över därför att utfallet av enlagändring kan ha blivit annorlunda än det avsedda.Medger ministern att utfallet av lagändringen från1997 har blivit annorlunda än som var avsett?Är beredd att gå tillbaka till de gamla reg-lerna, som gällde och byggde på särskildaskäl?Är statsrådet beredd att , med hjälp av enförordning eller eljest, se till att skyddet för de äldreanhöriga stärks, så att vi slipper den situation som vinu har i ? Vår utlänningsnämnd får faktiskt enmycket negativ uppmärksamhet såväl inom som utomlandet. Det är inte bra för Sverige.Anf. 38 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror att man skall se den insnäv-ning som gjordes 1997 i ljuset av att hade enväldigt stor invandring från det första Balkankriget.Det var 70 000-80 000 människor som fick perma-nent uppehållstillstånd. Skulle vi ha haft kvar dengamla lagstiftningen skulle man kanske ha fått fem-dubbla antalet. Det var inte möjligt.