prot · GM0953 · 1999-02-10 00:00:00 — Men vi kräver inte av de härländerna att de också skall ratificera konventionerna.Det handlar om våra samarbetsländer i bistånds-sammanhang. Ta som exempel ! Där har visysslat med minröjning . Ett mödosamt,långsamt arbete. ser vi att områden mineras igenav angolanerna själva och av andra.Inom ramen för partnerskapsavtalen som vi slutermed våra programländer, och som framför allt nukommer att testas med afrikanska samarbesländer, ärdet oerhört viktigt att man poängterar de här frågornaoch att man avtalar att länder som kommer i åtnjutan-de av svenskt utvecklingsprogram för egen del skallratificera minkonventionen, , ochförbinda sig att inte lägga ut minor vare sig hos sigsjälva eller hos andra. Det är en typ av positiv kondi-tionalitet som följer av det gemensamma ansvar sompartnerskapsavtalen innebär.En annan sådan fråga, som också skulle kunna in-gå i partnerskapsavtalen, är frågan om dödsstraffetsavskaffande. Jag tycker att våra programländer skallavkrävas att de avskaffar och slutar att tillämpa döds-straffet.Fru talman! Envisa påståenden gör gällande attdet inom asylpolitiken inte anses vara skäl för asyl attkvinnor upprepade gånger har våldtagits och på olikasätt misshandlats, som ett vapen i krig och konflikt.Här har varit drivande. Vi har från svenskutgångspunkt betonat respekten för kvinnans rättig-heter. Jag vet att det är oerhört svårt att vid utred-ningssamtal få fram om kvinnor har blivit våldtagna,sexuellt utnyttjade och misshandlade av soldater ellerpoliser och att det är det som är ett av skälen bakomderas flykt. Det krävs väl utbildade utredare på dethär området. Med konsekvens i vår syn på kvinnorsrättigheter borde detta också ge asylrätt.Det finns många olika områden som vi skullekunna förbättra för att få en ömsesidig samverkan ochen starkare utrikespolitik. Jag har nämnt några, min-problematiken och dödsstraffet, där man skulle kunnaha en viss konditionalitet, en överenskommelse mel-lan våra partnerskapsländer. Överensstämmelse mel-lan asylpolitiken och den allmänna utrikespolitiken,vari ingår respekt för kvinnors rättigheter.Andra områden där man också skulle kunna ut-veckla det här samarbetet närmare och mer konkret ärpå FN-sidan, världshandeln och globaliseringen, somhar nämnts här tidigare. Men jag får återkomma tilldetta i ett replikskifte.Anf. 28 () replik:Fru talman! talade, vilket förmig är väldigt positivt och nytt, om konditionalitetoch krav. Jag delar hennes uppfattning i de frågor därhon tog upp den här diskussionen. Men jag skulleändå vilja fråga om hon är bereddatt sätta press på regimerna.Man kan exempelvis titta på . Där harvi sett deltagandet i Kongokrisen, där har vi sett eko-nomin successivt gå över styr, där har vi sett de dåli-ga försöken till expropriation, och i förrgår greps fyrajournalister från Mirror av polisen. Ärman beredd att på allvar diskutera att skära bort detbistånd som går till ett sådant land över statsmaktenoch enbart låta det gå via enskilda organisationer?Anf. 29 () replik:Fru talman! replik visar tydligt attvi inte alls har samma syn på de här frågorna. pratar om att avbryta biståndettill regimer som inte uppför sig. Jag pratar om attutnyttja det positiva samarbete som partnerskapsav-talen medger.Partnerskapsavtalen innebär att man skall ha ettgemensamt ansvarstagande, att mottagarlandet skallvärderas och respekteras som en jämbördig partneroch att partnerskapsländerna också skall få ett störreoch bättre ägande för hela biståndet. Den konditiona-litet som talar om befäster bara givar-mottagar-förhållandet.När vi utnyttjar detta är det oerhört viktigt att detär fråga om stora, angelägna principiella frågor somatt man följer internationella konventioner. På detsättet stärker vi också FN:s verksamhet, och den villvi självklart också stödja på alla sätt.Anf. 30 () replik:Fru talman! Jag konstaterar att socialdemokrater-na har kommit en bit på väg, men de har inte nåttriktigt ända fram. Men det finns väl fortfarande hoppom det.Det jag egentligen också skulle vilja fråga om är:När man ser över organisationen av Utrikesdeparte-mentet och biståndsverksamheten, vore det inte dåockså en fördel om man lade väldigt mycket mer avledningen för biståndet till i i stället föratt ha den på ?Anf. 31 () replik:Fru talman! och jag kommer säkertaldrig att färdas på samma väg. Vi färdas möjligen påparallella körbanor men i motsatt riktning mot var-andra. Vi har olika uppfattningar i den här frågan.Man måste arbeta med mottagarländerna i ett per-spektiv av partnerskap. Jämbördigheten skall betonas.Det innebär inte - som ett direkt svar på fråga - att Sida eller UD:s biståndsavdelningskall flyttas till . Men vi skall samverka med deUNDP-kontor som finns i utvecklingsländerna, och viskall samverka på lika villkor med andra internatio-nella givare och med mottagarländerna.Anf. 32 () replik:Fru talman! tog upp två bra ex-empel. Vi skall utnyttja de avtal om partnerskap somskall skrivas med de partnerländer vi samarbetar med.Viola Furubjelke tog upp ett intressant exempelfrån asylpolitiken. Jag vill lyfta fram ett annat exem-pel, där jag anser att vårt sätt att behandla asylsökan-de går stick i stäv med den politik som vi förklaraross ha, nämligen att respektera mänskliga rättigheteroch ge människor det skydd de behöver. Jag tänker påen fråga som har varit uppe flera frågor, nämligenkonvertiter som avvisas till Iran.Jag måste fortsätta att förklara. De får inte detskydd de skall ha. De garanteras inte skydd av lagar-na.Anf. 33 () replik:Fru talman! För att alla de olika instrument somutrikespolitiken förfogar över skall kunna spela intebara olika stycken vackert utan samma musikstycke iharmoni, krävs naturligtvis att man försöker samord-na de olika politikområdena.Vi har en asyllagstiftning. Den kan i sin tillämp-ning uppvisa vissa brister. Vi har enskild prövning avvarje ärende. Det går inte att ta en enskild grupp -som nämner - och ge hela gruppen enkollektiv särbehandling. Denna fråga har vi diskuteratmånga gånger. Varje ärende utreds för sig och på sinaegna premisser.Därför blir det svar får detsammasom i betänkandet, nämligen att ärendena hanterasenskilt.Anf. 34 () replik:Fru talman! Även om ärendena behandlas enskilt,måste man se till de lagar som finns. När vi gerasylsökande möjlighet att stanna i försöker vige dem skydd. Det har de inte genom lagen i Iran.Det är olagligt att konvertera. Där är dödsstraff pådet, även om det inte har tillämpats . Så sent som tillämpades det.Den som mördar en konvertit, har inte gjort någotfel enligt lagen. Den personen kan inte lagföras fördet. Därför är konvertiterna fullständigt oskyddade,även om de inte avrättas av regimen. Amnesty Inter-national och jag menar att vi grovt bryter mot de lagarvi har, nämligen att ge människor skydd.Anf. 35 () replik:Fru talman! Jag kan bara svara på samma sätt somtidigare, nämligen att grupper av asylsökande intekollektivt kan få en rätt. Däremot är vissa skäl tillasyl stadgade i vår asyllagstiftning. Här gäller ocksåfrågan om religiös förföljelse.Det är möjligt att de som är experter på områdetinte gör samma bedömning som . Menjag har inte själv de bakgrundskunskaperna att jagskulle kunna uttala mig om att de har fel.Vi måste försöka få till stånd en utrikespolitiksom bygger på en bred helhetssyn. Det arbetet måstebedrivas på många plan . Det måste inklude-ra utvecklingssamarbetet, asylpolitiken, säkerhetspo-litiken och alla de delar som utrikesdeklarationen hartagit upp. Vi måste bedriva arbetet natio-nellt, internationellt och globalt.Det är inte lätt, men jag är övertygad om att Sve-rige är en god bit på väg. Vi ser nu den mest samver-kande och samordnade utrikespolitiken någonsin iSverige.Anf. 36 ():Fru talman! En 15-årig tibetansk pojke sköts tilldöds av kinesiska gränspoliser då han försökte fly urlandet. Ytterligare en jämnårig pojke skadades. Detillhörde båda en grupp på omkring 40 personer somhade tänkt gå över bergen till . Yeshe Dundrub,som den döde pojken hette, ville skaffa sig en tibe-tansk utbildning och bli munk. Pojkens s.k. brott varalltså att han ville få en utbildning. FolkrepublikenKina har skrivit på också den andra av FN:s konven-tioner om politiska och medborgerliga rättigheter. Detskedde 1998 i samband med FN:s högkommissarieMary besök i i och rapporterar attboklådorna är överfyllda av historisk och politisklitteratur om och av offer för utrensningskampanjerunder . Det finns böcker om mänsk-liga rättigheter och också kritiska analyser av 90-talets tillväxtpolitik.Anders har uttryckt i en rapport frånUtrikespolitiska institutet att "när den öppnare sam-hällsdebatten riktar in sig mot politikens kärna ochenpartiväldet sätter regimen stopp. Utdömande avdödsstraff tillhör vardagen i domstolarna. "säger också att alla som han träffat sä-ger att man i är beredd att tala om mänskligarättigheter, men man understryker - som väntat - attde ekonomiska förutsättningarna är annorlunda i Kinaoch att den ekonomiska utvecklingen måste kommaförst.Frågan som skall ställas är naturligtvis: Skall viför den skull ta särskild hänsyn när vi talar om demo-krati och mänskliga rättigheter i ?Fru talman! Det skall vi naturligtvis inte. UnderFN:s MR-arbete blev det allttydligare att medan västländerna tycktes sätta demedborgerliga och politiska rättigheterna högst, gjor-de kommuniststaterna och ett växande antal u-länderen annan rangordning med sociala och ekonomiskarättigheter överst. Denna skillnad består än . Detär inte för ro skull FN:s rättighetsförklaring har ordetuniversell i sitt namn. Utan krav på lika rättigheterskulle knappast någon övervakning värd namnetkunna bedrivas. Den är svår nog ändå - som någonuttryckte det.Det finns således andra länder som jag ocksåskulle kunna ta som exempel där man grovt och sys-tematiskt kränker mänskliga rättigheter och utövarförtryck mot sina medborgare. "Skamlistan" kangöras tämligen lång. Listan kan också innehålla de-mokratier. Respekten för de mänskliga rättigheternaär inte samma sak som demokrati, även om ett kon-sekvent genomförande av rättigheterna leder till ettsamhälle med demokratiska förtecken - ett samhälledär den enskilda människan kan delta i den politiskaprocessen, där det finns rättssäkerhet, där det finns ettoberoende rättsväsende. Det finns alltså uppenbarasamband mellan mänskliga rättigheter och demokrati.Men demokrati som styrelseform är ingen garanti föratt inga rättigheter kränks. Å andra sidan finns detodemokratiska stater som respekterar en del av rättig-heterna.Fru talman! Alla rättigheter är lika viktiga. Detgår inte att välja ut dem som just för ögonblicketfaller på läppen och strunta i de andra. Alla rättighetermåste respekteras oavsett ekonomisk utveckling,kultur, traditioner osv. Att jag har valt somexempel beror på att jag fick vetskap om döds-skjutningen av 15-åringen . Händelseninträffade emellertid i november förra året.Den här unga tibetanska pojken hade ett enda mål- han ville utbilda sig. Barns och ungdomars villkor ivärlden ser, som vi alla vet, olika ut. Barn och ung-domar här i har skolplikt. Det vi här i Sverigediskuterar, inte minst i denna kammare, är kvaliteten iutbildningen och hur den skall finansieras. På andrahåll har bara en bråkdel av barn och ungdomar möj-lighet att få utbildning. I de baltiska staterna är det enoroande utveckling i fråga om barns och ungdomarsvillkor vad gäller just detta. Andelen som stårutanför utbildningsväsendet tenderar att öka.Den sociala lagstiftningen till skydd för barn upp-visar också stora brister. Detta har bl.a. uppmärk-sammats inom arbete. harvarit pådrivande i denna fråga. Det är mycket bra, ochdet skall vi fortsätta med. Det gör man i den översynav barnfrågor som regeringen påbörjade under förraåret, "Barnets bästa i utvecklingsarbete".Målet "Barnets bästa" skall genomsyra in-ternationella utvecklingsarbete, och som grund förarbetet skall konventionen om barnets rättigheterligga. Genomgående skall flickors och pojkars olikavillkor uppmärksammas.Några av de viktigaste frågorna som skalldriva är ett ännu tydligare perspektiv än utifrånmänskliga rättigheter, ökad fattigdomsbekämpningoch satsning på utbildning. Strategier skall ocksåutarbetas för att stärka barns rättigheter och livsvill-kor. Det är dags, fru talman, att i handling visa attvårt engagemang för de mänskliga rättigheternapräglar hela utrikespolitiken och att det också inklu-derar barn.Regeringens nu påbörjade översynsarbete innebäratt man vill utveckla strategier på sex viktiga områ-den, som jag gärna vill nämna. Det gäller barnarbete,sexuell exploatering av barn, barn med funktionshin-der, barn i väpnade konflikter och humanitära kata-strofer, barn på institutioner och slutligen barn ochhiv/aids. Detta är väldigt bra. Jag välkomnar detta,därför att det är en strategi som fokuserar på de allramest utsatta barnen.Fru talman! En effektiv politik för mänskliga rät-tigheter bör, som jag ser det, åtminstone innehålla trehuvudgrupper: offentlig kritik, erinringar och annatmeningsutbyte vid bilaterala kontakter samt bi-ståndsarbete. Jag kommer här inte att närmare gå inpå biståndsarbete, men jag vill ändå säga attrapporter om hur mänskliga rättigheter respekteras ärav stort värde för när man skall arbeta medanalyser av vilka biståndsinsatser som fordras. Det ärdärför jag med stort intresse ser fram mot den rapportsom beställde av regeringen den 10 decem-ber i form av ett tillkännagivande.Fru talman! Jag har i stort sett fokuserat på barnoch ungdomar i mitt anförande här i kammaren ,och det finns naturligtvis en djupare tanke bakomdetta. Det är alltså min bestämda uppfattning att ge-nom våra egna och andras insatser och ansträngningarför att mänskliga rättigheter skall bli universella,också i den meningen att de gäller i hela världen, fårinte barn och ungdomar komma i andra hand. Ettsådant synsätt hindrar en långsiktig och stabil ut-veckling på detta område.Jag vill återknyta till vad jag anförde inlednings-vis: Vad hände vid gränsen till ? Jo, en 15-åringförvägrades rätten till frihet, rätten till religionsfrihet,rätten till utbildning och rätten till liv. Vittnen tillhändelsen förvägrades rätten att yttra sig i fria medi-er. Detta är en grov kränkning av demänskliga rättigheterna.Anf. 37 ():Fru talman! Mitt anförande kommer i första handatt handla om mänskliga rättigheter, regeringarnasbehandling av den egna befolkningen och stormak-tens behandling av andra folk i . Detland som mina ögon först faller på när det gäller des-sa frågor är Iran.Efter valet , då valdes till presi-dent, väcktes förhoppningar hos det iranska folket attlivet skulle bli något lättare. Valet av honom väckteentusiasm. Och folket tog sig för saker som de tidiga-re inte vågat.Detta tillstånd varade . Likafullt sked-de ingen förbättring av de mänskliga rättigheterna.Politiska mord och stening av kvinnor fortsatte trotsdetta. Inte heller har förtrycket av det kurdiska folketoch den turkmeniska minoriteten mattats.Detta våld och denna brutalitet ökade språngartatunder i och medmorden på flera författare och politiker. Jag tänker påförfattaren , , och politikernDarioush Frouhar och hans hustru. har den irans-ka regeringen, efter internationella påtryckningar,gjort undersökningar, och det har framkommit att detvar tjänstemän inom informationsministeriet sombegått morden. Men vilka straff kommer de att få?Sannolikt blir de lindriga, därför att de krafter somytterst ligger bakom morden är mycket starka i Iran.Brottsundersökning och dom är i det här fallet ett spelför galleriet.Tro inte att man slagit in på en ny väg i ,att man är på väg mot större respekt för mänskligarättigheter. I väst vill man så gärna tro det, inte minstdärför att man vill göra affärer med . Visserligenfinns det motsättningar inom regimen, men ärde när det kommer till kritan eniga om att det rådandesystemet skall bevaras.Klartecken att brottsundersökningarna är ett spelför galleriet är att en lista på 190 tilltänkta mordoffereller fler har avslöjats av avhoppade iranska agenter iTyskland och att morden på regimkritiker fortsattefter att regeringen förklarat att de arresterat Mukhta-ris och Poyandehs mördare. Till detta kan sägas attmånga av dem som nämns på regimens dödslista ärkurder eller tillhör någon annan nationell minoritet,som turkmener, balucher m.fl.Därför måste bilateralt och i internatio-nella organ kräva en oberoende internationell under-sökningskommission.Samtidigt vill jag berätta att iranier i exil ar-betar för att genomföra en tribunal i Haagför att dokumentera den iranska regimens brott motmänskliga rättigheter och demokratiska fri- och rät-tigheter. Bland dem som tagit initiativ till detta ärframstående iranska, amerikanska och europeiskaintellektuella. Jag vill appellera till alla här att stödjadenna tribunals genomförande.Fru talman! Det irakiska folket har under lång tidlidit under en diktatur under led-ning. Den irakiska diktaturen har visat sig kapabel tillmassmord och biologisk krigföring t.o.m. mot detegna folket. Den irakiska civilbefolkningen blevockså offer i , då uppskattningsvis 100 000människor dog.USA:s och militära angrepp motIrak kan aldrig försvaras med brottmot sitt eget och andra folk. Att så utmanande åsido-sätta FN och säkerhetsrådet som och Storbritan-nien nu gjort är ett brott mot folkrätten, anser vi.Genom att ställa säkerhetsrådet inför fullbordat fak-tum tar och själva på sig rollensom världspolis.I dag är en belägrad stat med en svältande be-folkning och fasaväckande barnadödlighet. Regimensitter dock orubbad och är komplett likgiltig för fol-kets lidande.Sanktionerna har visat sig så fullständigt felaktiga,därför att de var för klumpigt utformade och träffadefel mål. När nu praktiskt taget en hel generation ungairakier tagit allvarlig skada av svälten ochsanktionerna står världssamfundet lika handfalletinför situationen i . Att det irakiska folket - för-svagat och utblottat - skall resa sig och störta Saddamär mindre sannolikt än sedan.För att påskynda processen i , för att få folk-ligt stöd mot regim och för attskydda barnen och de fattigaste i krävs att Irak-frågan behandlas av och att livs-medels- och medicinsanktionerna upphävs.Fru talman! Konflikterna i är mångaoch svåra. En av de äldsta och mest utdragna är kon-flikten mellan israeler och palestinier. Den har pågåttsedan slut, då segermakterna iandra världskriget beslutade sig för att försöka döljaden oförrätt som de begick ioch med att de inte hejdade framfart ochteg om judeförföljelserna i Tyskland.Genom att föra hem en befolkning i exil, förjaga-de man en annan. Orsaken till konflikten Israel-Pa-lestina har legat i detta dilemma. I exil växte bitter-heten bland palestinierna. Staten stöddes avUSA. ingick konflikten som endel i den världsomspännande konflikten mellan östoch väst.Under decennier har palestinierna så småningomövervunnit sin bitterhet, vilket manifesteradesi det palestinska nationalrådets erkännande av Israelsrätt att existera. Likafullt har obstruktionerna ochtrakasserierna mot palestinierna fortsatt. Likafullt harbosättningspolitiken fortsatt. fortsätterregeringen att sabotera en fredsprocesssom redan från början hade många hinder att över-vinna.Det är bara att kasta en blick på vilken karta somhelst där de palestinska områdena är utsatta, så inserman att det är fråga om att inhägna, isolera ochfängsla de palestinska enklaverna.Fru talman! Skall fredsprocessen nå framgång nå-gon gång måste och EU utövahårdare påtryckningar gentemot Israel.Anf. 38 () re-plik:Fru talman! Det är en sak som förvånar mig väl-digt mycket när man talar om olika minoritetsfolk,hur svårt de har det och hur förföljda de är osv., fram-för allt i . Varför nämner man aldrig detassyriska folket? Ändå är assyrierna ett urgammaltfolk i dessa områden som har blivit utsatt för förföl-jelse, död och trakasserier på alla möjliga sätt underårtionden och ännu längre. Varför nämns aldrig assy-rierna?Anf. 39 () replik:Fru talman! Den assyriska minoriteten som finnslever mestadels i , och . Men detfinns väldigt få assyrier i . Jag pratade om mino-riteter som finns just i . Det är självklart att detassyriska folket i och är förföljt. Jaghåller med på den punkten.Anf. 40 () re-plik:Fru talman! Det var ju bra att jag fick medhåll ochatt det folkslaget har nämnts också här. Men MuradArtin nämnde även andra länder, inte bara . 41 () replik:Fru talman! Jag koncentrerade mig i mitt anföran-de just på och Palestinafrågan, och jag nämndeinga andra länder i mitt anförande. Men jag hållermed om att det finns andra minoriteter som är för-tryckta. Det gäller assyrier, syrianer, armenier ochandra minoriteter som finns i . Det finns ocksåminoriteter i som är förtryckta. Så jag är överensmed på den punkten.Anf. 42 ():Fru talman! är ett juridiskt åta-gande för som stat. Innan vi har nått fullrespekt för de rättigheter som listas i barnkonventio-nen finns det mycket kvar att göra också i Sverige.Medlemsstater i FN som har ratificerat barnkon-ventionen har åtagit sig att vidta alla lämpliga lag-stiftningsåtgärder, administrativa åtgärder och andraåtgärder för att genomföra de rättigheter som erkännsi barnkonventionen.Enligt artikel 4 i fråga om ekonomiska, socialaoch kulturella rättigheter skall konventionsstaternavidta sådana åtgärder med nyttjande till det yttersta avsina tillgängliga resurser och där så behövs inomramen för internationellt samarbete.Jag vill fokusera en del på det internationellasamarbetet där vi alltså har en förpliktelse enligtbarnkonventionen.FN:s kommitté för barnens rättigheter har hittillsgranskat våra interna svenska förhållanden de gångersom och vår nivå har varit uppe till diskus-sion när det gäller barns rättigheter. Det har handlatom omhändertagande av barn, handikappade barn,minoriteter, asylsökande barn osv.Nu börjar man successivt att fokusera på steg 2,nämligen det internationella samarbetet. Det handlarom teknisk rådgivning, tekniskt bistånd och dengrupp av artiklar som hänvisar till enskilda statersansvar när det gäller att utveckla barns rättigheter i ettinternationellt perspektiv.Förra årets beslut om att använda barnkonventio-nen som en plattform i svenskt utvecklingssamarbeteär förstås ett väldigt bra ställningstagande i det härperspektivet. Det är verkligen att barnhänsy-nen kommer fram i det svenska biståndet och utveck-lingssamarbetet.Fru talman! kommer attingå i den s.k. trojka som skall leda EU:s gemen-samma utrikes- och säkerhetspolitik. Det har intesagts någonstans hur kommer att agera i dettasammanhang. Vi från har efterlyst enoffentlig diskussion om det svenska agerandet. Detblir en hearing på fredag.Vi har också efterlyst ett engagemang där frivilli-gorganisationer och folkbildningsorganisationer kandiskutera och den europeiska unionen som platt-form i olika sammanhang.Efter Amsterdamfördraget används den europeis-ka konventionen om mänskliga rättigheter som en basför arbetet. De grundläggande principer som dom-stolen har tillämpat i sina domar har genom Amster-damfördraget förts in i de grundläggande rättsreglersom styr EU:s arbete.Men det finns ännu inte ett ord om barns rättig-heter, någonting som har efterlysts av bl.a. Unicef.Man har ställt flera frågor om EU:s agerande i det härsammanhanget.Vi från vill hävda principen att barnsrättigheter inte skall ingå enbart som en plattform närdet gäller utvecklingssamarbete, utan också när detgäller utrikespolitiskt samarbete, t.ex. inom EU:s ellerinom FN:s ram på ett annat sätt än hittills.Som exempel kan nämnas minfrågan, som berör-des alldeles här i kammaren. vardet parti som ställde ultimativa krav på ett minförbud.Vi sade ifrån i den förra försvarsuppgörelsen att viinte går med på en uppgörelse om det inte blir ettensidigt svenskt ställningstagande om förbud mottrampminor.I dagens tidningar rapporteras det om barns situa-tion i . av barnen i har mer än bly per deciliter blod i sig, och det hämmar bådetillväxten och barnens intellektuella utveckling.