prot · GM0941 · 1999-01-19 00:00:00 — Vi får inte underskatta våra goda vän-ner norrmännens förmåga att förstå ett tydligt bud-skap. Att övergå från det till något slags tjatkampanjtror jag bara skulle slå tillbaka. Jag har ett mycketgott samvete i denna fråga. Jag har gjort vad jag haransett vara det mest resultatgivande och har ocksågoda förhoppningar om att resultatet, när beslutet endag fattas, ändå kommer att vara ganska positivt förvår del.Anf. 87 ():Fru talman! Det är också, som jag sade i mittförsta inlägg, glädjande att miljöministern som han har varit miljöminister har haftkontakter med i frågan. Jag skulle ändå vilja taupp en för mig mycket intressant frågeställning somgäller om det olyckliga skulle inträffa. Jag vågartyvärr inte hoppas förrän jag ser ett beslut som inne-bär någonting annat.Är förberedd om det blir ettskjutfält på den norska sidan som får mycket storanaturkonsekvenser på svensk sida? Jag har läst utred-ningsmannens yttrande. Han säger att det, om detvisar sig att decibeltalet är för högt, kan bli fråga omskadestånd till svenskar som blir drabbade. Kan på något sätt accepte-ra en situation där främmande makt gör så stor inver-kan på svensk mark och svenskt boende att dennamakt skall betala skadestånd för vad den förorsakat ivårt land? Detta är en frågeställning som jag väldigtgärna skulle vilja ha ministern synpunkt på.Anf. 88 Miljöminister ():Fru talman! Jag vågar nog inte ge något konkrettydligt svar på den senaste frågan. Det är klart att viär förberedda på vad som eventuellt kan hända efterett mycket eventuellt norskt beslut, men jag tror inteatt det nu är tid att diskutera detta.Min förhoppning är naturligtvis att våra vänner påandra sidan Kölen har lyssnat och tagit starkt intryckav den samlade svenska opinionen i frågan och att viinte skall behöva hantera den fråga som ställdes avRådhström.Anf. 89 ():Fru talman! Det är beklagligt att vi inte kunde taoss tid att diskutera den frågan, för jag tycker att denav principiella skäl är mycket viktig. Jag är i och försig tacksam om regeringen har diskuterat frågan in-ternt och är förberedd.Som sade tidigare är tiden nuknapp. Vi riksdagsledamöter och lokalbefolkningenhar ingen möjlighet att göra något mer i denna fråga.Det sista jag och värmlänningarna kan göra är heltenkelt att vädja om att miljöministern och den svens-ka regeringen tar varje timme som återstår tills Stor-tingsbeslutet skall fattas i akt, ser på alla möjligheteroch tar fram alla konsekvenser som ett i svenskt hän-seende eventuellt negativt beslut skulle kunna innebä-ra. Ta fram de konsekvenserna innan beslutet fattas,så att de inte behöver diskuteras sedan. Även norr-männen skall veta vilken ställning vi intar.Fru talman! Jag kan slutligen säga att jag hoppasatt ingen tid går till spillo i denna fråga. Vi måstefaktiskt alla förstå att lokalbefolkningen känner attden står och vinglar på en stol under galgen.Anf. 90 Miljöminister ():Fru talman! Låt mig bara avslutningsvis tacka allavärmlänningar och andra som har engagerat sig iarbetet med att uppmärksamma norrmännen på hurman i ser på dessa problem.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på interpellation 1998/99:72 om mas-ter för mobiltelefoniAnf. 91 Miljöminister ():Fru talman! har frågat migom jag är beredd att föreslå sådana regler för pröv-ning av tillstånd till antenner för mobiltelefoni attriskerna för strålning minimeras.I lagen (1993:599) om radiokommunikation finnsbestämmelser om innehav och användning av radio-anläggningar samt om användning av radiovågor förkommunikation m.m. I lagen ställs krav på tillståndför att inneha eller använda radiosändare. Post- ochtelestyrelsen är tillståndsmyndighet och prövar frågorom tillstånd och utövar tillsyn enligt nämnda lag. Vidtillståndsgivningen ställs inga särskilda krav när detgäller hälsoeffekter. Enligt (1987:10) krävs bygglov för radio- eller telemaster.Vid bygglovsprövningen skall masten placeras ochutformas bl.a. så att dess avsedda användning intemedför betydande olägenheter för omgivningen. Viddenna prövning skall även hälsoeffekterna bedömas.Det är emellertid förhållandevis få sändare som krä-ver att nya byggs. Det innebär att det nuvaran-de regelsystemet inte garanterar att hälsoaspekternabeaktas fullt ut. Det är min uppfattning att behovet avändrade eller kompletterande regler på området därförbör utredas.Frågorna som rör eventuella hälsorisker av mobiltelekommunikation diskuteras inten-sivt. Intresset för frågeställningen har lett till attforskningen inom området har ökat de senaste åren.En intensiv forsknings- och utredningsverksamhetpågår i många länder bl.a. inom ramen för EU:s pro-gramverksamhet. Forskningsområdet är komplext ochsvårigheterna med epidemiologiska studier, främstvad gäller frågan om hur fälten skall mätas och ka-rakteriseras, behandlas särskilt. finnsdock mycket få forskningsresultat som gäller specielltmobiltelefoni. Det har dock pågåttforskning om hälsoeffekter av elektromagnetiska fältinom frekvensområden som även används inom mo-biltelefonin.Regeringen uppdrog tillRådet för arbetslivsforskning att senast den 1 decem-ber redovisa en forskningsöversikt och utvär-dering av såväl svenska som internationella forsk-ningsresultat inom området elkänslighet och hälsoris-ker av elektriska och magnetiska fält. Forskningen tarockså upp frågan om det kan finnas risk för att ut-veckla cancer eller neurologiska sjukdomar som t.ex.Alzheimer. Även akuta reaktioner i form av olikasymtom och obehagsfenomen behandlas. Forsknings-området innefattar även användningen av mobiltele-fonisystem.Rådet kommer att lämnaen särskild rapport till regeringen som rör använd-ningen av mobila telefonisystem och strålningförhål-landena kring radiosändare för mobiltelefoni.Statens strålskyddsinstitut, , har gjort flera ut-redningar om strålningsförhållandena kring dessaradiosändare. SSI har kommit fram till att de gräns-värden som rekommenderas i överskrids påavstånd närmare än en meter rakt framför radiosända-rens strålande yta, men att strålningsstyrkan avtarsnabbt. På avstånd större än något tiotal meter frånsändarna är strålningsstyrkan mycket låg, i flera fallmindre än en tusendel av gränsvärdena. Radiosändar-na har låg utstrålning i andra riktningar än i hu-vudstrålriktningen. Den tekniska utrustningen i bas-stationerna och kablarna till antennerna avger ingenstrålning av betydelse. SSI bedömer med utgångs-punkt i dessa utredningsresultat att radiosändare förmobiltelefoni inte innebär någon risk ur strålnings-synpunkt.De gränsvärden som SSI rekommenderar baseraspå de gränsvärden som International Commission onNon-Ionizing Radiation Protection, ICNIRP, rekom-menderar. De flesta länder i världen baserar sinagränsvärden på dessa rekommendationer. ICNIRP:ssenaste rekommendationer publicerades i april 1998.De gränsvärden som rekommenderas där baseras påhälsoeffekter av elektromagnetiska fält som ansesvetenskapligt belagda. Enligt ICNIRP har en genom-gång av all vetenskaplig litteratur på området inte letttill att man fått fram ett vetenskapligt acceptabeltunderlag för att fastställa hälsorisker vid exponeringför fält som är svagare än de som anges i gränsvärde-na.Enligt min mening är det angeläget att den pågå-ende forskningen följs noga och att gränsvärdenajusteras så fort ny relevant kunskap tillförs området.Det är viktigt att hälsoaspekterna beaktas. Som jaginledningsvis framhöll kommer jag också att i samrådmed statsrådet föreslå regeringen attutreda behovet av tydligare riktlinjer och komplette-rande regler på detta område.Anf. 92 ():Fru talman! Jag vill tacka miljöministern för sva-ret även om jag inte direkt fick svar på mina konkretafrågor. Sedan jag skrev den här interpellationen harjag haft kontakt med ett antal människor som berörsav de här frågorna. Bl.a. har jag insett att frågan ärmer aktuell än jag visste när jag skrev interpellatio-nen. Det gäller förstås de ärenden om tillståndsgiv-ning för byggande av för mobiltelefoni somfinns på regeringens bord just nu.Jag vill ta fasta på det sista som miljöministernsade, det om avsikten att föreslå regeringen att utredabehovet av ytterligare riktlinjer och kompletteranderegler på detta område. Med tanke på detta förutsätterjag att regeringen kommer att tillämpa försiktighets-principen vid de kommande besluten och att ingatillstånd kommer att ges för i närheten avdagis, skolor och vårdinrättningar eller mot en starkfolklig opinion.Det kan inte heller vara rimligt att i så fall ge till-stånd till ett bygge nära en elöverkänslig människasbostad, en bostad som blivit elsanerad med hjälp avbostadsanpassningsbidrag till ganska stora kostnader.Jag tyckte att jag kunde utläsa detta av svaret frånmiljöministern även om jag kanske tyckte att det varlite defensivt och att en del uppgifter var lite gamlaoch så. Men jag vill ha ett förtydligande från miljö-ministern: försiktighetsprincipen att tilläm-pas när regeringen fattar beslut i sådana här till-ståndsärenden?Försiktighetsprincipen finns inskriven i den nyamiljöbalken och skall naturligtvis tillämpas. Denfinns i , som har skrivit på. Därsägs det att försiktighetsprincipen skall iakttas närman inte har full kunskap om miljöriskerna.Precis som miljöministern säger skall enligt PBLmasten också placeras så att dess avsedda användninginte medför betydande olägenheter för omgivningen.Hälsoeffekterna skall bedömas. Det är klart och tyd-ligt. Det tycker jag att vi skulle kunna bli överens om.De myndigheter som berörs av de här frågorna,, , , SSI ochArbetarskyddsstyrelsen, har enligt Socialdeparte-mentets faktapromemoria om förslag till rekommendation till begränsning av befolk-ningens exponering för elektromagnetiska fält - detvar ganska långt, men det finns faktiskt en sådanpromemoria - antagit en försiktighetsprincip somgäller lågfrekventa fält. Den skall tillämpas, har mansagt.Jag tycker att det är väldigt viktigt att få svar påden här frågan, för det är ju ändå lite si och så medhur de här myndigheterna tillämpar den försiktighets-princip som de själva ansluter sig till. Det mest tydli-ga exemplet är agerande i ett av de härärendena. Där förordar man tillstånd med hänvisningtill att bara de andra expertmyndigheternas klaraställningstagande utifrån fastlagda risker skulle kunnautgöra grund för att tillämpa försiktighetsprincipen.De förordar alltså att bygget skall ske.Det där är ju en fullständig logisk kullerbytta. Vo-re det så att man hade full kunskap skulle man ju intebehöva någon försiktighetsprincip. Men man säger måste ha full kunskap från de andra, annars kanman inte tillämpa försiktighetsprincipen. Jag får intedet att gå ihop, och jag tror inte att de får det självaheller egentligen. Jag undrar om miljöministern kanfå det att gå ihop.Sedan förekommer det en rad missuppfattningar,en begreppsförvirring och kanske en medveten okun-skap också i den här debatten. Det talas mycket omradiovågor när det vi talar om här borde benämnasmikrovågor. Det rör sig t.ex. för GSM-systemet omden enorma volymen av 900 miljoner svängningarper sekund. Dessutom är de här mikrovågorna oftastpulsade, vilket innebär större påverkan.Det finns oerhört mycket att diskutera omkringdet här. Jag ser att min tid för det här inlägget är slut.Men jag vill ha svar på just frågan om försiktighets-principen. Sedan kan vi återkomma till andra saker isenare inlägg.Anf. 93 ():Fru talman! Det har varit väldigt intressant attlyssna på den här interpellationsdebatten så här långtäven om jag tycker att det uppstår nya frågeteckenvarje gång man tar upp frågorna. Jag tycker också attmiljöminister svar var bra även omhan, lika lite som vi andra, har alla svar. Mycket avforskningen pågår, och all forskning som man skulleönska är ju inte ens påbörjad.Även om jag alltså tycker att det var ett bra svarser jag en lucka som jag hoppas att vi kan täppa tillunder debattens gång. Jag hyser en stor förhoppningom det eftersom jag vet att miljöministern i andrasammanhang har gjort en väldigt bra prioriteringbland sina arbetsuppgifter genom den fokusering somhar satts på barnen och allergin. Det är lite grannbarnen som jag skulle vilja upp här också.När jag har sökt har jag inte funnit några forsk-ningsresultat som visar hur barn påverkas av den härtypen av strålning, av den här utsattheten. Forskarevet fortfarande mycket lite om hur barn under sinakänsliga första år påverkas av olika faktorer.Vill man ta med i beräkningen hur barn kankomma att påverkas genom att de utsätts för strålningunder hela sin livstid så vet man om möjligt än mind-re. Den generation som oroas av larm om can-cerfrekvensen och hur denna sin tur påverkas av mo-biltelefoner osv. har ändå utsatts för denna risk underen av sin levnad - helt enkelt för att det intehar funnits under hela vår levnad. Det var ganskanyss som det här blev tillgängligt för de flesta av oss.De barn som föds och växer upp nu blir den förstagenerationen som i detta hänseende utsätts för ettfullskaleförsök. Därför tycker jag att det är intressant,och jag vill understryka hur viktigt det är, med denförsiktighetsprincip som hartalat om.Samtidigt är för tester och gränsvärdeninte ett barn utan en vuxen man. Vi vet att det ofta ärså att det mesta av forskningen utförs på en normal,stor man. Man glömmer bort kvinnorna. Men det ärockså så att barnen i än högre grad blir bortglömda iforskningen. Och i den här frågan är det, som sagtvar, ganska svårt att ha någon forskning även om manhade haft den ambitionen, vilket jag inte har kunnatse att man har. Barnen är ju i sig ett fullskaleförsök.De utsätts för radiovågor. Och gemensamt för strål-ningen från de här anordningarna är ju att de inte ärjoniserade, som t.ex. röntgenstrålning och strålningfrån sönderfallande radioaktiva ämnen.Det här gäller tekniska anordningar av olika slag.Det är mobiltelefoner, datorer, vanliga telefoner,elektroniska bilnycklar, elektroniska barnvakter osv.Det finns så oerhört mycket som tillkommer helatiden. Och det är ju den här sammanlagda effektensom barnet påverkas av, inte den enskilda källan,även om den kanske kan vara nog så allvarlig attutsättas för . Här känner jag att vi måstetänka oss väldigt noga för när det gäller vad det härkan leda till för den uppväxande generationen. Jagskulle vilja ha ett svar från miljöministern när detgäller hur han ser på det här ur barnens perspektiv.Anf. 94 ():Fru talman! I början av den förramandatperioden lade jag fram en motion om det härmed mobiltelefoner. Första gången jag tog upp dethär i kammaren fick jag nästan höra skratt. Sedan, såsmåningom, var det många som stödde mig. Men dåtogs jag absolut inte på allvar.Den här forskningen om elektromagnetiska fälthar pågått . När jag kom in i 1994noterade jag att det såldes 20 000 abon-nemang. såldes det 20 000 bara på några måna-der. Sedan växte det , och är det uppe inästan fyra miljoner. Man räknar med att det 2003 skall finnas 830 miljoner användareav mobiltelefoner.Vi tog upp det här med gränsvärde. Bl.a. SAR-värdet är baserat på att man pratar i telefon i en . Men om man ser sig omkring finner manatt det pratas mycket längre. Det är det som är detsvåra.Att antalet abonnemang ökar gör ju också att an-talet sändare, eller antenner, måste öka för att detskall bli en bra täckning. I och för sig sägs det att jufler sändare som finns desto mindre ökar frekvensen.Men i och med att det sker en ökning blirdet ändå en stor risk. Som föregående talare, Marian-ne och , har sagt är det viktigtatt försiktighetsprincipen tillämpas.Miljöministern säger i svaret bl.a. att det inte finnsså mycket forskning. Men den största forskning somhar gjorts i världen är faktiskt den som gjorde på 11 000 mobiltelefonanvändare.Han såg vad användandet orsakade för besvär. Det äralltså den mest omfattande forskningen. med dethär nya som skall göras i EU får vi en bredare forsk-ning över detta.Det är mycket som interagerar. Vi får radiovågorfrån satelliter och från TV. Jag har jämfört det medatt barnen, hela mänskligheten och djurvärlden ärutsatta för ett stort experiment. Det är precis som attbefinna sig i en mikrovågsugn. Därför måste vi varaförsiktiga. Man måste också förstå de människor somär elöverkänsliga, förstå att de känner oro. Jag harpratat med en forskare på . Han säger attdetta med mobiltelefoner är helt belagt men att maninte kan mäta så mycket från antenner. Men dethandlar ju som sagt om en meters avstånd. Det händerju faktiskt att de här antennerna sätts upp utanförfönstret, alldeles runt hörnet.Jag vill höra vad miljöministern säger om detta.Vissa delar av svaret inger dock hopp.Anf. 95 Miljöminister ():Fru talman! Jag börjar med att kommentera Bar-bro synpunkter.Vi skall ta den här oron på allvar, och vi skall varamedvetna om att vi alla utsätts för nya former avpåverkan efterhand som det kommer nya tekniskahjälpmedel av olika slag, som mobiltelefonen. Jag fårdock tillägga att man skapar onödig rädsla om manjämför vår situation med att vi skulle befinna oss i enmikrovågsugn.Barbro tog upp frågan om de mastersom man kan befinna sig väldigt nära. Den typen avantenner är inte föremål för någon tillståndsgiv-ning. Den utredning som jag nu aviserar syftar bl.a.till att man skall överväga om det finns skäl att ha engenerell tillståndsgivning för alla former av sådanahär sändare och inte bara de som skall placeras påmaster; i och med att de är bygglovspliktiga utsätts deockså för en viss bedömning ur hälsosynpunkt. Detinnebär alltså ett ganska stort steg framåt i den rikt-ning som ni alla strävar åt.Till den utredningen kan man lägga att vi sedansent har en helt uppdaterad, aktuell och sålångt det är möjligt fullständig forskningsöversiktsom inte bara gäller forskningen i utan ocksåforskningen i andra länder. Därför tycker jag att vi ärpå väg mot en situation där vi har möjlighet att bådeta fram nya redskap i det här arbetet och få en samladbild av den kunskap som finns.Det är viktigt att jag får klarlägga regeringens synpå försiktighetsprincipen. Den får tolkas som att för-siktighetsprincipen träder i kraft när det finns grundadanledning att misstänka att, i det här fallet, en sändarekan ge hälsoeffekter. Det innebär att de ärenden somnu finns på regeringens bord, och andra ärenden,måste bedömas med utgångspunkt i den kunskap somvi har . Den kunskapen är ju i regel tillräcklig föratt förklara att det, när det gäller de mobiltelefonisän-dare som installeras, inte finns någon grundad anled-ning att tro att de är hälsofarliga. Och vi har ju en heldel kunskap också om effekterna av den härtypen av strålning.Det här innebär alltså inte att det införs något mo-ratorium för nya mobiltelefonisändare. Det finns enpraxis. Den granskning som kan göras och de pröv-ningar som måste göras görs enligt de regler somgäller för närvarande.Jag bedömer dessutom att det förmodligen inteefter den här utredningen, den här kunskapsöversik-ten, kommer att bli någon skärpning när det gäller desändare som är föremål för tillståndsgivning.Kunskapen är ändå så pass stor på det här området attdet finns en god grund att stå på när man installerareller ger tillstånd till nya sändare.Jag får ta upp synpunkter på barneni mitt nästa inlägg.Anf. 96 ():Fru talman! måste jag säga att jag blir liteorolig. Det första svaret andades en ganska positivsyn, men det här inlägget speglar en uppfattning omatt man egentligen vet hur det är och därför kan körapå som tidigare.Jag vet att i ett av dessa ärenden finns ett dagis på150 meters avstånd och en skola på 300 meters av-stånd. Kan man i så fall tänka sig att ge tillstånd sådan mast och säga att man vet hur det är och attdet inte finns några större risker?Det är faktiskt gamla kunskaper som miljöminis-tern rör sig med. I nya Sydways i har manhelt andra gränsvärden. Där har man lyssnat tillforskningsrapporter. Det är faktiskt inte så att det intefinns några forskningsrapporter. Sådana har kommitfram. Jag skulle kunna räkna upp en lång rad forsk-ningsrapporter som visar på hälsoeffekter med dethär; det kan jag göra för miljöministern efteråt. Där-för måste man säga att försiktighetsprincipen ändåskall tillämpas.I har vi alltså ett gränsvärde som är 450mikrowatt per kvadratcentimeter. I nya Sydways ärgränsvärdet per kvadratcentimeter.Jag tror inte att de har hittat på det för att jäklas med- ursäkta uttrycket - mobiltelefonitillverkarna ellernågonting sådant. Jag tror faktiskt att detta grundarsig på riktiga erfarenheter och på de forskningsresul-tat som finns. De säger: Låt oss vara försiktiga!Jag säger inte att vi inte skall bygga några masternågonstans i ; det tror inte jag heller på. Menjag tror att vi skall söka efter bästa placering. Och detstår ju också i vår lagstiftning att man skall undvikamiljörisker. Det står i och i nyamiljöbalken. Vi skall undvika hälsorisker så långt detär möjligt. Då kan man kanske söka en annan place-ring.Jag tycker att det svar som miljöministern lämna-de just nu andades att det nog kommer att ges till-stånd. Jag kan inte säga att det är så, men jag tillåtermig i alla fall att dra den slutsatsen. Och jag blir oro-lig om det är så.De flesta forskare erkänner att elöverkänslighet ärett problem. Sedan diskuterar de hur det är och var-för. De är inte överens om det, men att det är ett pro-blem är de ganska överens om. har tidiga-re beslutat att vi skall vara mycket generösa när detgäller bostadsanpassningsbidrag. Vi skall försökahjälpa människor. Vi skall försöka förebygga. Bover-ket fick uppdrag och gjorde en utredning som kanskeinte var så fantastiskt bra, men har i allafall gett sådana uppdrag tidigare.En människa har kanske fått bostadsanpassnings-bidrag på ett par hundra tusen för att elsanera sitt hus.Sedan kommer plötsligt någon och säger att man villbygga en sändarmast intill den här bostaden. Då är jupengarna bortkastade eftersom den här människaninte kan bo kvar i sitt hus. På något vis måste myn-digheter här i agera tillsammans, så att denena handen vet vad den andra gör. Då kan vi faktisktinte ge stöd till någonting ena dagen och saboterar detstödet med ett annat beslut någon annanstans. Jagskulle vilja att miljöministern försöker titta på det här.Det finns forskningsrapporter. Mycket av det sommiljöministern talar om är . Det finns sådantsom har hänt . Det var en stor forskarkon-gress i där man kom överens om attde gränsvärden man talar om gäller termisk strålning,dvs. uppvärmning precis som i mikrovågsugn. Det ärde gränsvärden man har . Men när det gällerbiologiska effekter av lågfrekvent strålning har manegentligen inte några gränsvärden för det över huvudtaget förutom de i Australien.Anf. 97 ():Fru talman! Det sades att det inte finns så mycketforskning. Jag nämnde undersökningen med 11 000personer som gjorts av . Med påWienkonferensen var forskare från , Nya Zee-land, , , , , Polen,m.fl. som forskat på detta. Alla forskare där var över-ens om att det är den lågintensiva effekten som är detsvåra. Man har bl.a. sett att elektromagnetfält kanblockera t.ex. melatonin så att cancer fortsätter attutvecklas som kanske hade hämmats i annat fall.Det finns väldigt mycket forskning. Som jag sadei mitt tidigare inlägg har det faktiskt forskats på dettai . I och med den stora ökningen som vi nu harmed alla elektromagnetiska fält från alla olika hållkommer vi att påverkas. Att säga att vi inte påverkasav att vi befinner oss i en mikrovågsugn, som jag villkalla det, är ganska farligt. Fåglar hittar inte längrevägen. Det vet vi beror på att luften är så full av inte-ragerande fält att de t.o.m. förlorar sin orienterings-förmåga och inte hittar rätt.Mobiltelefonin har haft en exponentiell ökning.Ökningen går mycket fort. Man försöker därför att fånya frekvenser. Det är det som är så svårt. Man måsteha fler antenner och fler sändare. En kvinnlig forskarei , , visade att mänskliga cellerreagerar vid väldigt lågfrekvent strålning. Att det ärlågfrekvent har ingen betydelse i sammanhanget. Vikan se på andra områden att låga doser över huvudtaget är skadliga. Jag hoppas att vifår se en förändring.Anf. 98 Miljöminister ():Fru talman! Som förstår harjag gått igenom en del av materialet som finns på dethär området.