prot · GN0934 · 1999-11-26 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:34Fredagen den 26 novemberKl. 9.00 - 10.51Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1999/2000:103Till riksdagenInterpellation 1999/2000:103 av ()om kärnkraftsutvecklingen.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den18 januari 2000.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa den29 november och att det inte finns ytterligare tid förinterpellationssvar den 30 november.Stockholm den 22 november 1999NäringsdepartementetEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:104Till riksdagenInterpellation 1999/2000:104 av ()om elförsörjningen i södra kommer att besvaras tisdagen den18 januari 2000.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa den29 november och att det inte finns ytterligare tid förinterpellationssvar den 30 november.Stockholm den 22 november 1999NäringsdepartementetEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:105Till riksdagenInterpellation 1999/2000:105 av () om Leaderprogrammet.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den18 januari 2000.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa den29 november och att det inte finns ytterligare tid förinterpellationssvar den 30 november.Stockholm den 22 november 1999NäringsdepartementetEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:107Till riksdagenInterpellation 1999/2000:107 av () om att rekrytera utan att diskriminera.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den25 januari 2000.Skälet till dröjsmålet är utländskt besök den18 januari 2000.Stockholm den 23 november 1999NäringsdepartementetMona SahlinEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:110Till riksdagenInterpellation 1999/2000:110 av Per () om Posten och Postgirot.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den8 februari 2000.Skälet till dröjsmålet är att det inte finns tid förytterligare interpellationssvar den 18 januari 2000.Stockholm den 23 november 1999NäringsdepartementetEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:100Till riksdagenInterpellation 1999/2000:100 av drogen GHB.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 27 januari 2000.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 25 november 1999SocialdepartementetEnligt uppdragErna Zelmin-ÅbergExpeditions- och rättschefInterpellation 1999/2000:101Till riksdagenInterpellation 1999/2000:101 av () om konkurrensneutralitet mellan offentligoch privat tandvård.Interpellationen kommer att besvaras den18 januari 2000.Skälet till drösjmålet är att det inte finns någon tidi december för interpellationssvar i kammaren.Stockholm den 24 november 1999FinansdepartementetLars-Erik LövdénInterpellation 1999/2000:112Till riksdagenInterpellation 1999/2000:112 av Per () om det kommunala utjämningssystemet.Interpellationen kommer att besvaras den18 januari 2000.Skälet till dröjsmålet är att det inte finns någon tidi december för interpellationssvar i kammaren.Stockholm den 24 november 1999FinansdepartementetLars-Erik Lövdén2 § Svar på interpellation 1999/2000:88 omlagreglering av mediet InternetAnf. 1 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig om jagavser att ta ytterligare initiativ inom Internetområdet isyfte att få skärpt lagstiftning för att förhindra dennegativa användning av Internet som han beskriver isin interpellation.Internet är ett fantastiskt hjälpmedel för kommu-nikation över alla gränser. är nätet natur-ligtvis användbart också för brottslig verksamhet. Detkan t.ex. vara fråga om brottslig spridning av materialvia nätet, såsom när det gäller barnpornografi ochrasistisk propaganda, men också om kommunikationsom är ett led i någon annan brottslig verksamhet.På nätet gäller samma regler för vad som är tillåtetatt yttra som i andra sammanhang. Och så måste detockså vara enligt min mening. Vi kan inte ha snävareregler för vad som t.ex. utgör hets mot folkgrupp ifråga om yttranden på Internet än i förhållande tillyttranden i en tidning eller på ett möte.I de flesta fall omfattas kommunikation på Inter-net endast av vanlig lagstiftning. I vissa fall kan dockyttrandefrihetsgrundlagen med alla dess särskildabestämmelser vara tillämplig. Detta måste man prövai varje enskilt fall, och utgången av en sådan prövningär beroende av en rad tekniska kriterier. Detta kanställa till problem i den praktiska tillämpningen. Detär viktigt att yttranden i olika medier inte omfattas avolika bestämmelser bara därför att de formella av-gränsningarna för bestämmelserna är förlegade och iotakt med den tekniska utvecklingen. Den snabbautvecklingen gör det nödvändigt att kontinuerligtbevaka och anpassa de olika regelverken på området.I februari i år tillsatte regeringen en parlamentariskutredning som bl.a. närmare ska analysera behovet avoch förutsättningarna för en mer teknikoberoendegrundlagsreglering av yttrandefriheten. Kommitténska föreslå de grundlagsändringar och andra lagänd-ringar som den anser motiverade och redovisa sittuppdrag senast den 31 december 2000.Brottslighet i samband med användning av Inter-net liksom IT-kriminaliteten i övrigt är kompliceradtill sin natur och växer i takt med den snabbt ökandeIT-användningen. Vi vet att upptäcktsrisken är enviktig brottsförebyggande faktor. Vi måste därför haett modernt och effektivt rättsväsende som kan utredadessa brott på ett bra sätt och en lagstiftning somförser myndigheterna med de verktyg som de behö-ver. Vid pågår för närvarandeen översyn i syfte att se till att de straffprocessuellatvångsmedlen kan tillämpas även i kommer vid årsskiftetatt presentera resultatet av ett projekt som syftar tillatt kartlägga IT-relaterade brott, bl.a. användningenav Internet för att begå brott. Vid Rikskriminalpolisenfinns bl.a. polisens särskilda IT-brottsrotel med speci-alistkompetens när det gäller att upptäcka och utredaIT-kriminalitet i alla dess former. När det gäller Rik-skriminalpolisens och arbete mot IT-brottslighet och rättsväsen-dets omfattande utbildningssatsningar på området berjag att få hänvisa till mitt svar i årpå en riksdagsfråga om Internet och prostitution (frå-ga 1998/99:909).Det är dock inte bara ett ansvar för det allmännautan också för det civila samhället att verka för enlaglig användning av nätet. Det finns också exempelpå hur det allmänna och det civila samhället kansamverka. ,och har t.ex. i skolor runt-om i landet med syftet att göra barn och ungdomarmedvetna om de risker som är förknippade med an-vändningen av Internet.De stora Internetoperatörerna arbetar också myck-et med självreglering, vilket är utmärkt. När det gällert.ex. rasistisk hatpropaganda och barnpornografi me-nar jag att alla måste ta sitt ansvar. Branschen självhar nog också de bästa förutsättningarna att utvecklade flexibla metoder som krävs. Vi vet dock att allaoperatörer inte är lika seriösa. Det finns t.ex. nystar-tade företag som mot betalning förmedlar kontaktmed vissa nyhetsgrupper med barnpornografi. Lag-stiftning och självreglering är båda nödvändiga ochkompletterar varandra, men lagstiftaren sätter ramar-na. I har vi som bekant särskild lagstiftningsom innebär att de som tillhandahåller s.k. elektronis-ka anslagstavlor har skyldighet att hindra spridningav exempelvis barnpornografi och rasistisk propa-ganda samt att ha rimlig uppsikt över de tjänster somerbjuds.Personer i som vill använda Internet föratt sprida t.ex. rasistiskt material är ofta väl medvetnaom att det kan vara svårt att göra det obehindrat häri-från. Dels är det troligt att de svenska operatörerna tarbort deras material, dels riskerar de naturligtvis ingri-panden från svenska myndigheter. De vänder sigdärför gärna till utländska operatörer och sprider sittmaterial från servrar utomlands. Insatser enbart iSverige är alltså inte tillräckliga. deltarmycket aktivt i det omfattande internationella arbetegällande IT-brottslighet som pågår inom bl.a. EU,och FN. Som exempel kan jag nämnainitiativet inom EU till ett beslut för att bekämpabarnpornografi på Internet och arbetet i Europarådetmed en konvention mot brott i cyberrymden. Detinternationella arbetet kommer sannolikt att leda tillatt vissa minimikrav ställs på ländernas straffrättsligalagstiftning mot IT-brottslighet och en förstärkning avdet internationella samarbetet vid utredning av ochlagföring för brott. På toppmötet i nyli-gen framhöll också EU-medlemsstaternas regerings-chefer att framtida insatser mot högteknologiskbrottslighet är prioriterade. Detta är alltså något vikommer att arbeta vidare med framöver.Den snabba utvecklingen gör det nödvändigt attkontinuerligt bevaka och anpassa regelverken påområdet både i och på det internationellaplanet. Jag avser att verka för att så sker och för attfrågan får den uppmärksamhet den förtjänar.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill först börja med att tacka mi-nistern för ett ingående och informativt svar på mininterpellation om lagreglering av mediet Internetavseende den negativa sidan av användandet.Jag tycker att ministern har fångat upp vad fråganhandlar om, inte minst sett från min synpunkt. Svaretär bra och stimulerar till fortsatt debatt inför framti-den.Anledningen till att jag skrev interpellationen ärde erfarenheter som jag har fått i möte med männi-skor. är på många sätt ett fantastiskt land,t.ex. kommer alla barn som börjar första klass att fåsin egen e-mail-adress som kan följa dem genomgrundskolan, gymnasiet, och sannoliktgenom livet - om de så önskar. Tanken är svindlandepositiv. Jag är personligen mycket positiv till använ-dandet av IT-miljöer.Internet ger möjligheter för människor över helavärlden att knyta kontakter och samtala med varand-ra. Detta är oerhört positivt. Vi är redan inne i kun-skaps- och IT-samhället med alla dess möjligheter.De nya medierna påverkar oss alla på olika sätt.Jag vill bestämt säga att jag inte är någon förbud-sivrare, men just vissa saker måste jag reagera motstarkt. Det handlar om att det finns en liten del avInternet som vi aldrig kan acceptera, nämligen dendel som handlar om kriminalitet, användning av porrav olika slag, rasism, försäljning av narkotiska prepa-rat eller läkemedel som t.ex. Viagra, förhärligande avvåld riktat mot både människor och djur. Det kanvidare gälla förnedrande behandling och bisarra in-slag som det inte ens går att ge uttryck för i dennakammare. Detta är kanske en del av svårigheterna iatt kunna föra ett seriöst samtal människor emellanoch väcka debatt.Till detta följer att mängden av nya Internetan-vändare växer oerhört starkt för . Chansentill sanering av den dåliga sidan av Internet blir dåkanske svårare.De uppgifter som finns om beräknat antalInternetanvändare uppgår till 108 miljoner männi-skor. Ungefär 150 miljoner människor har surfat påInternet i en eller annan form. Inom en femårsperiodfinns det prognoser som säger att det kan handla omupp till 700 miljoner användare. Det är en oerhördframmarsch inom området.Jag skulle vilja ställa ett par kompletterande frå-gor till ministern. Om barn och ungdomar uppleveratt samhället inte tar klart avstånd från den dåligasidan av Internetanvändningen, om vuxenvärlden integer ungdomarna normer eller ramar för det som kanupplevas som rätt och riktigt, klart uttalar och väckerdebatt kring frågan om den dåliga sidan av Internet,hur kommer framtiden att se ut i samhället? Vad gårdet att göra för att få till stånd den debatt jag efterly-ser? På vilket sätt tror ministern att vi ska kunna fåtill stånd en debatt kring den positiva delen men ock-så kring den lilla negativa delen?Anf. 3 Justitieminister ():Fru talman! pekar på något som äroerhört väsentligt, nämligen att människor får klartför sig vad det nya mediet faktiskt innebär i bådepositiv och negativ riktning. Detta medium innebäroanade nya möjligheter till kommunikation för män-niskor. Det måste människor få klart för sig, så att dekan utnyttja de nya möjligheterna. måstemänniskor få klart för sig att detta medium fungerarpå ett annat sätt än det vi tidigare är vana vid.I fråga om t.ex. information som förmedlasvia etablerade medier går det att värdera budgivaren.Man vet vad det är för tidning, man vet något om TV-kanalerna, radioprogrammen och vilka som är avsän-darna. Man kan välja vem man vill lyssna till. Är manute på Internet och samlar information är det mycketsvårare att göra en bedömning av vem det är somligger bakom informationen. Det är det fantastiskamed Internet, och det är det som är det svåra. Dettakräver att människor har en mycket större medveten-het om att det inte finns någon gradering av värdet,sanningshalten, i det som finns att hämta på Internet.Man har själv större ansvar att ta reda på ytterligareinformation som kan vara till hjälp i värderingen avdet som finns Internet. Stort som smått blandas. Klo-ka och kunniga vetenskapsmäns information blandasmed okunniga, fördomsfulla och ibland brottsligapersoners informationsgivning.Detta ställer höga krav på bl.a. våra skolor. närskolorna satsar på att använda datorer i arbetet, attanvända Internet för att skaffa information, gäller detatt ge information till barnen om vad Inter-net är, hur det fungerar och hur man ska förhålla sigtill det. Det är oerhört viktigt. Våra barn ska inteokritiskt hantera mediet och all den information somfinns där. Det är naturligtvis viktigt att de myndighe-ter som har all möjlighet att ingripa mot det som ärolagligt också gör det. Det var därför jag pekade imitt svar på det arbete som pågår inom polisen, bl.a.genom att utveckla kompetensen för att kunna reage-ra. Det är därför vi ser över lagstiftningen för att ökamöjligheterna till att ingripa mot brottslig verksamhetpå Internet.Men här kvarstår det viktigaste, nämligen samar-betet över gränserna. Internet fungerar över alla grän-ser. Då måste vi se till att de rättsvårdande myndig-heterna, de som ska ingripa mot det vi inte accepterar,också kan verka över gränserna. Där har vi mycketkvar att göra.Anf. 4 ():Fru talman! Med tanke på hur jag uppfattar dennafråga och ställde denna interpellation är jag mycketglad för det svar jag har fått. Det visar på att vi försvenskt vidkommande har ett bra grepp. Vi vet vad vivill.Nu hamnar vi vid sluttanken kring att väcka de-batt. Arbete pågår nu t.ex. vad gäller frivilligorgani-sationer - det är jättebra, och det kanske borde varafler. åberopas ofta i kammaren.Oftast är det rätt att åberopa den, men i det här sam-manhanget finns det anledning att fundera över detinternationella samarbetet eftersom Internet är såvärldsomspännande. Det är så lätt att diskussionenövergår till att synpunkter alltid uppfattas som nega-tiva. Jag vill bestämt säga att det inte är så.Ministern talar om eget ansvar. Jag delar den upp-fattningen. Men vilka möjligheter har de minsta bar-nen och ungdomarna att själva ta ansvaret? Dethandlar om att skydda barnen från attinte behöva utsättas för de hemskheter som finns påInternet.Jag prenumererar på dagordningen till samman-trädena i . Jag fick för en tidsedan via "" dagordningen för fredagen den 19november. Där skulle diskuteras hur föräldrar skakunna kontrollera barns TV-tittande mot den nyadigitaltekniken. Just barns TV-tittande är inte alltid enlätt fråga. Men där har man ändå en viss överblick.Det var kanske lättare förr att ha överblick över vadens barn hittade på. Men att titta i någons annan dator- även om det är ens eget barns - är nästan som förrnär man tjuvtittade i någon annans dagbok. Men detgjorde man inte, för där gick gränsen.Var förs diskussionen i samhället kring frågor omuppbyggnad av programvaror och hur sökmotorerjobbar? När man använder vissa oskyldiga sökbe-grepp kan man plötsligt rusa in på sidor som defini-tivt inte är angenäma. Dessa sidor kan sedan varasjälvautomatiserande och kan starta hur mycket annatsom helst. Om man frågar föräldrar om de har tittatpå dessa sidor slår alla ifrån sig och säger att de intetittar på sådant. Vi föräldrar borde kanske ta ansvarför sådant och fundera över vad det är vi pratar om.Min avslutande fråga till ministern ställer jag justmed tanke på att webben och Internet är så världsom-spännande. är ett litet land, men vi har fått etterkännande och andra känner ett mycket stort förtro-ende för oss inte minst när det gäller frågorna kringFN:s barnkonvention. Vi pratar om detta inom EU,inom Europolsamarbetet, osv. Vi har kanske inte enssamma lagstiftning som grund, men vi skapar ändåsamsyn kring dessa viktiga frågor. Vi ska kanskeockså på något sätt försöka få till stånd samsyn inter-nationellt vad gäller lagregleringar och miniminivåer.Min fråga är om är berett att ta detta storagrepp, förutom allt det andra vi gör.Anf. 5 Justitieminister ():Fru talman! Den beskrivning gerav föräldrarnas dilemma och svårigheter i samman-hanget är jag beredd att skriva under på. Jag är dess-utom rädd för att många barn har kommit mycketlängre i IT-användningen än vad deras föräldrar har.Detta skapar naturligtvis problem när det ändå ärföräldern som har ett ansvar för vad det egna barnetägnar sig åt, vilken information det får och vilkenkommunikation det har med omvärlden.Här kan man bara önska att alla föräldrar intresse-rar sig för sina barns IT-användning och för en dialogmed barnen för att på det viset få en egen IT-mognadav bättre slag än och försöka hjälpabarnet att inte råka illa ut i sin IT-användning. Ävendet kan hända.Det är viktigt att detta uppmärksammas. Jag hållermed om det. Det handlar om att det debatteras i för-äldrakretsar, i lärarkretsar, i föreningar och i mångaandra sammanhang. Jag är rädd för att det fortfarandefinns en stor IT-omognad, om man uttrycker det så,hos många människor i vårt samhälle. Jag är nog själven sådan som känner sig ganska omogen när det gäl-ler vad det egentligen handlar om.Detta är en utmaning för framtiden, för vi vill hadenna teknik. Vi vill använda den. Vi ser alla dessmöjligheter, men då måste vi också mobilisera krafterför att skydda oss mot det som är negativt särskilt iförhållande till barn.Det internationella samarbetet, som tar upp, är oerhört viktigt just med tanke på dengränslöshet som finns och på att vi inte kommer attkunna klara att hålla det rent brottsliga borta frånnätet om vi inte samarbetar. Jag vill påstå att Sverigeär mycket aktivt i alla internationella fora, både i EU,i och i de globala organisationerna. Vihar på ett tidigt stadium insett att vi inte kommer såmycket längre nationellt när det gäller att motarbetakriminalitet i rymden om vi inte kan mobilisera restenav världen.Detta är ett långsiktigt och svårt arbete, men jagtycker ändå att jag i det arbetet ser att det faktisktfinns en mycket stor medvetenhet hos alla länder somhar kommit långt med att använda de nya kommuni-kationerna. Det finns absolut en vilja att hitta formerför att stärka de brottsförebyggande och brottsingri-pande lagverken.Anf. 6 ():Fru talman! Jag vill bara än en gång framföra ettmycket varmt tack, inte minst för det sista inläggetfrån ministerns sida. Det är just det som det handlarom. Det berör oss alla. Egentligen kunde man ställafrågan om Internetanvändning till vilken minister somhelst i regeringen eller till vilken myndighet ellerorganisation i samhället som helst. Det berör oss alla,precis som ministern säger.Jag går härifrån mycket glad och nöjd med svaret.Än en gång: Ett varmt tack!Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1999/2000:55 om ettöppnare SÄPOAnf. 7 Justitieminister ():Fru talman! har frågat vilkaåtgärder som regeringen avser att vidta för att förbätt-ra insynen och öppenheten i verksamhet.Frågan ställs mot bakgrund av att sekretess fortfa-rande är huvudregel i register, något somMarianne själv fått erfara när hon fåttavslag på en begäran om att få se vad som eventuelltfanns registrerat om henne.Marianne är kritisk mot direktiven tillHumanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådetsforskningsprojekt och menar att de är för snäva. Ma-rianne skriver också att Registernämndentycks vara oförmögen att hjälpa medborgarna med attpröva vilka uppgifter som kan lämnas ut utan att detriskerar rikets säkerhet.Det är av stor betydelse för medborgarnas förtro-ende för att det finns största möjliga insyn ioch kontroll över dess verksamhet. Det är dock vik-tigt att komma ihåg att en säkerhetspolis av naturligaskäl inte kan arbeta helt öppet och att sekretess måstegälla för delar av dess verksamhet.Mycket har ändå gjorts för att ökainsynen och öppenheten.Före , då ändringarna i sekretessla-gen trädde i kraft, rådde absolut sekretess för inne-hållet i register. Även efter de lättnader isekretessen som då infördes är sekretess fortfarandehuvudregel och måste så vara för att det ska varamöjligt för att bedriva sin verksamhet. Sekre-tess gäller alltså fortfarande för uppgifter som rörunderrättelseverksamhet och verksamhet föratt förebygga eller avslöja brott mot rikets säkerheteller förebygga terrorism. Detta gäller om det inte stårklart att uppgiften kan röjas utan att syftet med be-slutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller denframtida verksamheten skadas.Tidigare kunde inte lämna ut några regis-teruppgifter över huvud taget, hur harmlösa de än var.En konsekvens av lagändringen är att den som finns iregistren på grund av att tidigare visat intresseför henne eller honom kan få reda på det. Det finns nuockså ett antal personer som har fått ta del av uppgif-ter om sig själva hos SÄPO.SÄPO:s generaldirektör redovi-sade i en artikel i för ett par veck-or sedan statistik över beslut i de ärenden om begäranom att få ut uppgifter som kommit in efter lagänd-ringen. hade t.o.m. avgjort736 sådana ärenden. I 685 av ärendena har sökandenfått avslag medan 51 personer har fått ut uppgifter omsig själva.Säkerhetspolisen har gjort bedömningen att be-stämmelsen i 5 kap. 1 § sekretesslagen innebär hindermot att lämna ut också upplysningar om att personerinte förekommer i ärende hos eller iSÄPO-registret. Att så många fått avslag beror därförpå att av samtliga prövade ansökningar, dvs. 736,förekom 81 av sökandena i register. Såledesförekom av dem som begärt uppgifter iregistret. Eftersom 51 av dessa fått ut uppgifter inne-bär det att bara 30 av de 685 som fått avslag faktisktförekommer hos . De som fått avslag fast definns i registren förekommer där på grund av att de ärintressanta för i dag.Att det är få personer som finns registrerade visarstatistik från . Av de nästan 80 000ärenden om registerkontroll som behandlades underförra året fanns det i register uppgifter sominte handlade om tidigare registerkontroll i endast504 fall, dvs. i klart av de prövadeärendena.Regeringsrätten har tagit upp ett mål rörande av-slag på en begäran om att få ut handlingar från Säker-hetspolisen. Regeringsrättens avgörande kommer attvara prejudicerande. Jag menar därför att det är kloktatt avvakta Regeringsrättens tolkning av de nya sek-retessbestämmelserna innan frågan om regelföränd-ringar ens börjar diskuteras.Registernämndens uppgift är dels att i ärenden omregisterkontroll pröva frågor om utlämnande av upp-gifter i polisregister och vad som framkommit vidsärskild personutredning, dels att följa regist-rering av uppgifter i polisregister. Meningen har ald-rig varit att nämnden skulle vara en bakväg för densom inte själv fått ut handlingar ur register.Däremot innebär nämndens verksamhet en ökad in-syn och kontroll av verksamhet när det gällervilka uppgifter som ska lämnas ut vid registerkon-troll. har dessutom fått i uppdrag attundersöka hur tidigare hanterat personuppgif-ter i samband med personalkontroll. Denna verksam-het kan leda till att enskilda får veta om lämnatut uppgifter om dem till arbetsgivare eller i sambandmed att de sökt arbete.Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrå-det har fått i uppdrag att genomföra ett forsknings-program om den militära underrättelsetjänsten. Det ärviktigt att komma ihåg att forskningsprogrammet interör . Regeringens avsikt med programmet harhela tiden varit att studera den militära underrättelse-och säkerhetstjänsten.