prot · GN0948 · 1999-12-16 00:00:00 — Den svenska kärnkraften tillhör densäkraste i världen. Och det som kärnkraftsavvecklar-na nu medverkar till är ju att försämra miljön intebara genom kolimport utan stora mängder av koloxidtill atmosfären kommer att bli följden - fyra miljonerton bara för att ersätta en reaktor i Barsebäck.Men det bekymmersamma är ju att under denkallaste perioden skedde importensamtidigt från grannländerna , ,och . Och genom det finska elsystemetshopkoppling med det ryska har man i praktiken im-porterat rysk kärnkraftsel till under dennaperiod, och man riskerar att utöka denna import frånde verkligt farliga kärnkraftverken, nämligen Tjerno-byl, Sosnovyj Bor och . Genom denna kärn-kraftsavvecklarpolitik medverkar kärnkraftsavveck-larpartierna till att stötta farlig kärnkraft i öst. Detta ärju rent absurt.Överläggning var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §. )9 § Redogörelse för företag med statligt ägan-deFöredrogsnäringsutskottets betänkande 1999/2000:NU7Redogörelse för företag med statligt ägande (skr.1999/2000:20).Anf. 125 PER ():Fru talman! I näringsutskottets betänkande 7 medredogörelse för företag med statligt ägande finns detett särskilt yttrande från de fyra borgerliga partiernamed en påminnelse om det oerhört starka behovet avatt få i gång privatiseringsarbetet med de statligaföretagen.Fru talman! Tillåt mig att därmed anknyta till dendagsaktuella frågan, där ju detta står i absolut blixt-belysning med skötseln av de statliga företagen ochbehovet av privatisering. Det är en fars, eller ett tu-mult, som vi ser kring statens kanske absolutviktigaste företag med betydande spetskompe-tens. Det är ett av viktigaste företag inomdet s.k. telekomklustret, där man är en aktiv part i denunika kompetens som finns i . Det är ettbolag som har ett särklassigt stort värde för skattebe-talarna i ekonomiska termer jämfört med allt annatstatligt företagande och som stegvis under en peri-od av håller på att köras sönder steg försteg. Jag tänker på flyktande kunder, problem medpersonal, problem med människor som kräver var-andras avgångar, strid inom styrelser, strid med ägareoch ett otal olika konflikter som kör sönder förtroen-dekapitalet, skadar bolaget och dessutom gör attskattebetalarna förlorar miljarder kronor.Vi tycker att debatten kring har förts på ettdåligt sätt, inte minst från de regeringsbärande parti-erna. Vi moderater gick ut medkravet på att skulle privatiseras, och det var inteutifrån några strikt dogmatiska skäl. arbetade dåpå en av de första och mest avreglerade telemarkna-derna och fick därmed ett försprång i förhållande tillandra teleoperatörer och hade därmed möjligheter attbli en mycket aktiv partner i omstruktureringen avteleindustrin i . Man hade ett försprång fram-för alla, ett extra värde, som därmed har förfaritsunder åren som gått genom att man har bundits insom ett helstatligt bolag. och framtill har regeringen arbetat med en propositionsom sedan har lagts fram om att man ska slå sammanTelia med och börsintroducera bolaget kom-mande vår. Man har gjort det som de sista ländernamed helstatliga telekommonopol och gjort det i sistastund, kanske mot sin vilja, och därmed kommit attbacka in och åstadkommit en lösning isamband med både fusion och börsintroduktion sombolaget och hela tar utomordentligt stor skadaav i dag.Vi är inte emot en fusion i sig. En fusion kan varaindustriellt riktig, men den borde naturligtvis ha före-gåtts av att såväl som börsintroducerats,att rätt värden satts och att ett strikt kommersielltbeslutsfattande hade skett i respektive bolag. görman det i stället som helstatliga bolag som fusioneras.Men inte nog med det, man sluter ett utomordentligtspektakulärt aktieägaravtal mellan den norska statenoch den svenska staten. Någonstans borde larmklock-orna ha ringt för regeringsunderlaget närnorska och den proposition som föregickdetta beslut i hade andra tolkningar av dettaaktieägaravtalet än vad vi hade här i meddet beslutsunderlag som fanns. Men aktieägaravtaletgaranterade statligt majoritetsägande framåtsamtidigt som man skulle ha ett strikt kommersielltbeslutsfattande i bolaget, en motsättning som natur-ligtvis alltid leder till konflikter i och med att kom-mersiellt beslutsfattande har en målsättning medanpolitisk kontroll har en annan målsätt-ning. Därmed bygger man in en omfattande konflikt ibolaget.Men man nöjde sig inte med detta, utan aktieäga-ravtalet kom dessutom att innehålla rösträttsregleroch kvoteringsregler mellan norrmän och svenskarom hur man skulle rösta i speciella fall. Men manlade inte ens in det i bolagsordningen, utan det fickligga i avtalet och därmed vara föremål för merajuridiska spetsfundigheter och bristande för-troende.Vi moderater har , medvetet försökt varavarsamma med orden och ta ett ansvar för att absolutinte skada ett av viktigaste bolag. Vår mål-sättning har varit att en industriellt riktig fusion skakunna genomföras under ordnade former och att vidärmed inte ska börja försöka förhandla från opposi-tionens sida utan låta regeringen fullfölja förhand-lingarna och, förhoppningsvis, hitta en bra lösning.Men en bra lösning ställer krav. Den ställer kravpå att den här cirkusen - farsen eller såpoperan, vadman nu vill kalla det här för - snabbt får ett slut i ochmed att det allvarligt skadar bolagen, allvarligt skadarbåde och anseende och stör relatio-nerna mellan våra respektive länder.Det ställer också följande krav: Ska man börsin-troducera ett sådant här bolag måste man återupprättadet förtroende som man så grundligt kört sönder.Dessutom ska det vara ett strikt kommersiellt bolagsom fattar kommersiella beslut, ett bolag där ledning-ar och styrelser inte kräver varandras avgång och därdet framstår som att respektive statsråd försöker styrabolagen från baksätet i en bil och indirekt styra viasina representanter i styrelsen.Klarar man inte detta kommer det att bli stora po-litiska rabatter i samband med börsintroduktionen. Dåförlorar skattebetalarna - det är huvudsakligen svens-ka skattebetalare som förlorar, som avtalet är kon-struerat - på ett helt oaccep-tabelt och oansvarigt sätt.Vi säger alltså: Det måste bli ett slut på den farssom pågår. Låt regeringen fullfölja förhandlingarnapå ett ansvarsfullt sätt! Återupprätta förtroendet förbolagets kommersiella beslutsfattande!Vi kan inte se att detta kan ske på annat sätt än därmed säger och garanterar att staterna ochpolitikerna ska avstå från politiskt inflytande och därmed också säger att man inom en överskådligframtid ska sälja en aktiemajoritet, en klar majoritetav det sammanslagna bolaget.Klarar man inte att återupprätta det förtroendet,klarar man inte att få stopp på den här såpoperan,måste man enligt min uppfattning försöka hitta enciviliserad, värdig avslutning på detta som räddar såstora värden och som bygger så mycket förtroendemellan länder och företag som över huvud taget ärmöjligt.Jag hoppas att vi får en industriellt brafusion - industriellt riktig. Men jag måste säga attmöjligheterna därtill avtar i mycket snabb takt. Snartfinns det ju inte någon vars avgång man inte krävt iden här processen.Fru talman! har i blixtbelysningkommit att framstå som ett praktexempel på varför viinte ska ha statliga företag med den inneboende mål-konflikten mellan kommersiellt och politiskt besluts-fattande.Jag kan bara säga att det gäller att avslutaden här farsen och att konstatera att politik och politi-ker ska syssla med politik, inte med fusioner, och inteförsöka styra bolag eller skriva juridiska avtal där ettstort antal problem låses in som man inte själv klararav att lösa och sedan bara stilla hoppas att de ska lösasig av sig själva. Problem ska lösas när man skriveravtal - innan man skriver på, inte under konflikteroch i tumultartade former som riskerar att kosta skat-tebetalarna stora summor och köra söndernågra av absolut viktigaste företag.Fru talman! Jag vill med detta säga att det särskil-da yttrande som vi har i detta betänkande är oerhörtviktigt, inte minst i den process som vi nu ser. Jag villdärmed fästa kammarens uppmärksamhet på dettayttrande.Anf. 126 ():Fru talman! Den här diskussionen skulle ju ägnasåt den skrivelse som regeringen har lämnat till riks-dagen. Tyvärr kom den enligt Per atthandla om bara ett av det sextiotal företag som be-skrivs här. Det kan jag i och för sig ha viss förståelseför.De argument som Per här tar upp ärkända argument som vi debatterade i samband medbehandlingen av den förra skrivelsen om de statligaföretagen. Jag skulle vilja furnera Per Westerbergmed en fråga, nämligen om det i så fall bara är statensom gör dåliga affärer, om det i så fall bara är statensom misslyckas med fusioner. Jag vet andra företaginom den privata sfären som också gått på pumpen -om det nu skulle vara så att vi inte klarar av det här.Jag tycker att det är för tidigt att nu dra slutsatsenatt det här är fel. Vi har argumenterat för och sagt attvi tror och tycker att det var en bra tanke att slå ihopTelia och . Att det sedan kan ha skett vissaförvecklingar på vägen här kan väl knappast förnekasmen att det skulle bero på att det är staten som ärföretagsägare har jag väldigt svårt att tro. Jag hoppasnaturligtvis, liksom Per , att det går attklara av det här. Vi lär väl få ett beskedom hur det blir med den saken.I övrigt tycker jag inte att det finns särskilt mycketatt kommentera när det gäller det som Per Westerberghar sagt. Vi kan räkna upp många företag som statenäger och som bedrivs på ett professionellt sätt, lönan-de och på affärsmässiga grunder. Dessutom finns detföretag som staten absolut bör ha i sin ägo på grundav den inriktning på verksamheten som bolagen har.Den här diskussionen kommer vi förmodligen attbehöva komma tillbaka till när regeringen har redovi-sat policydokumentet om att äga och driva statligaföretag. Då kanske det finns anledning att mer för-djupa sig i den här diskussionen.Anf. 127 PER () replik:Fru talman! Jag blev något chockerad över K GAbramssons konstaterande att allt är känt. Ändå ver-kar han inte ha någon ånger i fråga om vad som häntunder när det gäller två av Skan-dinaviens viktigaste företag.Det är aktieägaravtalet som bär skulden men deinbyggda konflikterna och de inbyggda motsättning-arna var kända. Vi riktade hård kritik från de borger-liga partierna mot dem . De är huvudorsaken tillproblemen, inte att det råkar vara en vd och någravice vd:ar, några i styrelser och några ordförande ochvice ordförande som eventuellt är mer eller mindrebra. Det handlar om ett politiskt ansvar, om att detbyggts in konflikter. Det måste man självfallet tafasta på och markera att det här inte sker i någonstörre omfattning i andra stora företag.Visst slår man ibland upp fusioner men inte undertillnärmelsevis så stort tumult och med så stora ska-dor som det är fråga om för de här bolagen. Det finnsmånga gränsöverskridande affärer i somförvisso har gnisslat lite grann men som på det helataget genomförts på ett bra sätt.Det är inte så att det här är ett undantag i sig. Dethar gått alldeles snett. Jag vill peka på, och det för-sökte jag göra i hela mitt anförande, den målkonfliktsom finns inneboende mellan politisk kontroll ochsamtidigt ett kommersiellt beslutsfattande, något somhela den här farsen egentligen har handlat om. Jagkan, fru talman, inte tro att man kan lösa detta omman ska ha fortsatt politisk kontroll, något som K GAbramsson tydligen vill se.Anf. 128 ()replik:Fru talman! Det är ju så att det väl inte är självaaffären i så fall som inte var bra och det är förmodli-gen inte det faktum att det är den norska och densvenska staten som är ägare till respektive företagsom i så fall har stökat till det. Men om det nu skullevara så att det går över styr skulle man kanske kunnasöka orsaken i att man möjligen inte har formuleratdet avtal som Per pratar om på ett riktigtoch ett schyst sätt, såtillvida att man inte kunde förut-se vad som skulle kunna hända vid ett sådant härsamgående.Per gör frågan om generell dumhet som staten skulle tillämpa i alltföretagsägande, men så är inte fallet. Om Per Wester-berg hade ägnat åt att läsa den skrivelsesom regeringen har lämnat, skulle han ha sett att detfaktiskt finns mycket framgångsrika företag i denstatliga ägarsfären. Men Per ägnar sigbara åt när det nu har kärvat till sig såhär. Jag vill inte dra den slutsats som Per Westerberggör, att staten inte skulle kunna äga och driva företagbara därför att det nu har trasslat till sig i den häraffären. Det gör jag definitivt inte.Anf. 129 PER () replik:Fru talman! Jag vågar säga att det är ett utomor-dentligt bra exempel på vad som sker när man får förmycket av politisk insyn och kontroll över ett bolag.Om vi mätte hur mycket tid som statsråden ägnade åtolika bolag är jag ganska säker på att de som de inteägnar nästan någon tid alls kanske är de som klararsig bäst. Där man ägnat sin huvudsakliga tid är desom det har att trasslat till sig för. Om de hade läm-nats till att drivas strikt kommersiellt, likt motsvaran-de privata företag, hade väldigt många problem avden här arten kunnat undvikas.Fru talman! Vi har anledning att återkomma tilldetta . Jag vill , i och med att det är minsista replik till , ändå markeraatt grunden ändå är att det är ett mycket olyckligtavtal, att man inte gick till börsen med då manborde ha gjort det när facken och företagsledningenkrävde det och att man först gjorde det i sambandmed en fusion med ett mycket olyckligt avtal, medkrav på politisk kontroll. Det har skapat de här pro-blemen och denna olyckliga situation.Anf. 130 () replik:Fru talman! Jag tror inte det är den politiska kon-trollen som har skapat de här bekymren, utan det är iså fall andra saker som har stökat till det. Det är möj-ligen såsom jag var inne på tidigare, att aktieägarav-talet eller de avtal som finns mellan den svenska ochden skulle kunna ha formulerats på etttydligare sätt. Jag tror inte att avsikten bakom detman skriver i avtalen är att försöka lämpa över frågori något dunkelt område, frågor som skulle kunnatolkas olika av den ena eller den andra sidan, beroen-de på vilken sida av gränsen man befinner sig. Dettror jag inte.Det har också varit ganska tydligt uttalat från re-geringens sida och från vår sida att det blivande nyaföretaget ska skötas på professionellt sätt och påkommersiella affärsmässiga grunder. Det har ocksåuttalats att statens företrädare inte skagå in i den operativa driften i företaget. Det har sagtsväldigt tydligt. Det tycker jag också har bekräftats avde diskussioner som vi hört den senaste veckan.Jag tycker att Per gör en alldeles förstor sak av den här affären och försöker generaliseradet till att gälla allt statligt företagsägande och statligtföretagande och påstår, bara därför att det här eventu-ellt inte går bra, att staten inte ska syssla med affärer.Jag är inte av den uppfattningen.Anf. 131 ():Fru talman! Per använder ett i övrigtenigt betänkande till att utveckla sin syn på Telia-Telenor-fusionen. Vi vet om att Per integillar statligt ägande. Just den delan är knappast nå-gon överraskning. Men han säger också att han fortfa-rande hoppas att fusionen genomförs.Jag vill också notera att varit före-dömligt försiktiga i ordvalet tidigare, till skillnad frånett annat parti här i . Det är nämligen så kan prata sönder affärer. Det blir inte bättre ompolitiker på olika sidor lägger sig i debatten på olikasätt. Då försvårar man arbetet ytterligare.Fram till nu har alltså hållit en an-svarsfull ton. Men här i talarstolen säger mitt under pågående, såvitt jag kan begripa, rättsvåra förhandlingar - under det att han tidigare framtills nu varit väldigt lugn - att det är en fars, en tu-mult; körs sönder steg för steg; skattebetalarnaförlorar miljarder; borde ha privatiserats. Då harman inte orkat att vara ansvarsfull hela vägen ut.Åtminstone borde man tänkas vänta tills man får ettdefinitivt besked om hur situationen är och vad somegentligen kommer att hända.Riksdagen har beslutat om och gett regeringen ettbemyndigande att genomföra fusionen. Det tycker jagatt ska stå bakom tills det kommer andratydliga signaler från den som fått bemyndigandet.Jag anser alltså att det är helt fel när olika partiernu på olika sätt försöker att ytterligare försvåra ochprata sönder den viktiga fusionen mellan ochTelenor.Anf. 132 PER () replik:Fru talman! Självfallet ska man inte prata sönderfusioner. Det vi har sagt har vi sagt med varsamheteni orden och ansvaret för bolaget. Vi kan dock inteheller bara vid sidan om stå och se på när det inte gårbra och när det hela rasar sönder. Det är därför vi harvarit väldigt tydliga och sagt att den här offentligafarsen, med allas krav på allas avgång, måste få ettslut. Den är förödande för allt och alla.Det är därför jag ställer kravet på att man måsteåterupprätta, för att kunna klara att fullfölja fusionen,den kommersiella trovärdigheten för bolaget. Jag hargjort den enkla påminnelsen om vårt ståndpunktsta-gande tidigare, nämligen att jag inte tror att det gårmed mindre än att staterna lämnar majoritetsägandet ibolaget.Det räcker inte. Det är ett avtal där det finns in-byggda motsättningar om man börjar avskeda männi-skor till höger och vänster. Den signalen skickar jag.Det är inte så att alla är galna bara därför att de jobbari eller . Tvärtom är det både kunnigaoch kompetenta människor som har uttalat sig. Det äri stället fråga om inbyggda brister i avtalet som manmåste lösa för att klara fusionen och klara något somindustriellt kan vara riktigt för Skandinavien.Anf. 133 () replik:Fru talman! Om vi hade haft till in-nan juluppehållet, kan jag tänka mig att Per Wester-berg hade väntat tills ett definitivt besked hade kom-mit. är det faktiskt så att vi har ett riks-dagsbeslut som ligger till grund för regeringens ar-bete. Det arbetet måste vi avvakta innan vi agerarfullt ut. tycker jag faktiskt att och PerWesterberg inte har klarat av att hålla ut hela sträck-an.Anf. 134 PER () replik:Fru talman! I så fall känner jag mig trygg närVänsterpartiet säger detta. Jag kände mig betydligtmindre okomfortabel tidigare. Vi tar ansvaret förbolaget, vi ser till bolagets bästa och därmed till Sve-riges bästa. Vi skickar en signal även till förhandling-en i sig, att det inte räcker bara med att låta någrahuvuden rulla. Det tror jag egentligen är samma slut-sats som alla till slut har kommit fram till.Vi har inte gått in i förhandlingarna. Vi har inteförsökt bryta upp dem men däremot klart markeratnär man överskrider anständighetens gräns. Det ärvårt ansvar.Jag har här försökt klart markera de misstagsom har begåtts i processen. Den här privatiseringenborde naturligtvis ha kommit till stånd för många årsedan. Man borde ha fått det kommersiella besluts-fattandet att ge ett bättre resultat. Man hade kunnatundvika att hamna i den här situationen och ävenkunnat visa hur det kan finnas utgångar.Anf. 135 () replik:Fru talman! Det är ändå så, Per , attdet finns ett riksdagsbeslut. Jag vet att Moderaternavid det tillfället hade de här synpunkterna. Men bordeman inte efter det riksdagsbeslutet avvakta regering-ens handläggning fullt ut? Även om vi ser skrivningari press och medier måste väl vi som politiker följa deregler vi själva har ställt upp.Anf. 136 ():Fru talman! Den skrivelse vi diskuterar just nuhandlar om statligt ägda företag. Bakom betänkandetstår ett enigt utskott. Vi har konstaterat att redovis-ningen till har blivit bättre än vad den harvarit tidigare, vilket regeringen förstås ska ha en elo-ge för.Till betänkandet är fogat ett särskilt yttrande somtar upp frågan om den principiella synen på statligtföretagande när det gäller konkurrensutsatt verksam-het.Vissa företag ska, anser vi Kristdemokrater, dri-vas av staten och ägas av staten, om det finns t.ex.hälsomässiga sociala skäl som fordrar det. Men statenbör inte driva företag med verksamhet som lika gärnakan skötas av affärsdrivna företag. Statens roll är attstifta lagar och se till att de lagarna upprätthålls påmarknaden. Staten ska inte fungera både som domareoch spelare.Den ägarspridning av de här företagen som vi för-ordar tror vi är bra för företagen själva. Det ger före-tagen möjlighet att få del av riskvilligt kapital närman står inför expansioner, företagsköp eller annat,och det gör företaget bättre rustat för framtiden. Detär bättre för de anställda när det är bra för företaget.Ett företag som har tillgång till kapital för att kunnaexpandera eller investera står bättre rustat än ett fö-retag som inte har motsvarande möjligheter. Få av osstror väl att staten över budgeten skulle tillföra pengartill företag som behöver en expansion, när de medlenska ställas mot vård, skola, omsorg och allt det som vigemensamt tycker är angeläget.Vi tror att det är bra med en ägarspridning förkonkurrensen och för priserna på marknaden. Vi trorockså att det är bra eftersom det leder till ett ökatsparande och en bättre tillgång till riskkapital.Det är svårt att som denna avstå från attsäga något om Telia-Telenor-affären.För min del anser jag att det är en oerhört pinsamhistoria för alla oss som sysslar med politik. Mångamänniskor måste ju fråga sig vad vi sysslar medegentligen, som ägare av de här, med nordiska måttmätt, oerhört stora företagen. Den här fusionsvägenhar varit kantad av missgrepp. Vi kan minnas histori-en sedan förhandlingarna skedde och gick i stöpetunder den dåvarande näringsministern fram till de senaste dagarnas scener.Vi anser att borde ha sålts sedan.Man borde få möjligheter att finna partner på affärs-mässiga grunder, inte föras samman med ett annatstatligt företag på ideologiska grunder, vilket tordevara det som har styrt regeringen i det här samman-hanget.Jag anser att regeringen uppträder ungefär somföräldrar som för sina barns skull ingår ett resone-mangsäktenskap, någonting som är möjligt praktisktmen som kanske inte grundar sig på känslor ellertycken som skulle kunna göra förhållandet verkligtlångvarigt.Fru talman! Vi lär med all säkerhet få återkommatill den här frågan senare här i kammaren. Jag villyrka bifall till hemställan i betänkandet.Anf. 137 ():Fru talman! Den skrivelse om statligt ägda företagsom vi diskuterar här har även vi något att sägaom.Vi anser att regeringen har blivit bättre, precissom anförts här tidigare, men en hel del återstår fort-farande att göra.Vi har i ett gemensamt särskilt yttrande framförtkritik mot staten som ägare av företag. Jag menar förmin del att är ett utsökt och lysandeexempel på det här misslyckandet.Fru talman! Jag skulle vilja upprepa en del av vadjag anförde i Telia-debatten , ganska exaktför . Då sade jag ungefär så här. Folk-partiets kritik kunde redan då sammanfattas i fyrahuvudpunkter.1. Det är ett för dåligt underlag. fick intealls de alternativ som man hade behövt för ett braavgörande. Det var ungefär som bilhandlare vad ni vill, bara ni tar en svart. Det var intemycket att välja på.2. Det var ett för dåligt förhandlingsresultat från densvenska sidan. 60-40 är inte oomtvistat alls. Detkunde ha varit ett helt annat resultat.3. Ett fortsatt statligt ägande ger stora politiska ra-batter. Ett statligt ägande är ingen bra lös-ning, särskilt inte i den här branschen som är ensnabbföränderlig telekombransch. Det ser vi nu.4. En oviss framtid för jobben på grund av den poli-tiska inblandningen bl.a. för Internet och mobil-telefoni.Det, fru talman, sade från den här ta-larstolen . Den kritiken håller isig än i dag.Det är svenska folket som i slutänden får betalaför den socialdemokratiska regeringens inställning tillstatlig inblandning i ett företags ägande och företagspolitik.Så här går det när politiker ska driva företag. Medett politiskt ägande går det inte att krypa bakom enstyrelse. Alla viktiga beslut som borde fattas på af-färsmässiga grunder blir i slutändan politik. Manskulle, enligt vår mening, först ha börsnoterat ochprivatiserat . Det hade kunnat bli en stark fol-kaktie inom ett mycket expansivt och intressant om-råde. Sedan hade en ny styrelse och en ny företags-ledning fått ta ställning till eventuellt samarbete ochsamgående på affärsmässiga grunder. Det kan jut.o.m. tänkas att det hade lett till ett samgående medett likaledes privatiserat .