prot · GN0944 · 1999-12-10 00:00:00 — Samtliga partier i har varit delaktiga idetta, men det låter inte alltid så.Den här debatten har vi mött ganska ofta inte barai kammaren utan också på gator och torg, i insändar-spalter och på debattsidor. Vi beslöt därför att försökaatt ta reda på vad som faktiskt hade hänt med den handikappolitik som har beslutats avdenna kammare.Vi gav i uppdrag attta reda på vad som har hänt med de anslag som riks-dagen förfogar över när det gäller handikappolitikenunder 90-talet. Vi kunde när vi fick rapporten i vårahänder konstatera att det - precis som vi själva redantrodde - har blivit avsevärt bättre. Vi kan dessutomsäga att människor med funktionshinder inte drabba-des av saneringspolitiken, i varje fall inte på sammasätt som många andra grupper i samhället.Jag börjar med att titta på handikappersättningen.Handikappersättning betalas ut antingen som ensjälvständig förmån eller som tilläggsförmån till ål-derspension eller förtidspension-sjukbidrag. Antaletpersoner med handikappersättning som självständigförmån har ökat med ca 500 , somär den period som vi har tittat på.Det har blivit vanligare att få han-dikappersättning som tilläggsförmån. Antalet perso-ner har ökat med 13,6 %.Vad gäller vårdbidrag kan jag nämna att antaletpersoner som får sådant har ökat från 15 000 till26 000. I pengar räknat har anslaget ökat från 725miljoner till 1 656 miljoner kronor.Assistansersättningen, som har diskuterats flitigthär , har genomgått en likartad utveckling. För år1994 anslogs 2,3 miljarder, och föreslås ett anslagom 5,1 miljarder. Härtill ska läggas de 600 miljonersom överfördes till kommunerna i samband med denförändring av reglerna som gör att kommunerna i allalägen betalar för de första 20 timmarna.När det gäller stöd till handikapporganisationer,som också har varit på tapeten här, kan vi konstateraatt det statliga stödet till dessa ökatfrån till 129 miljoner kronor.25 000 personer uppbär bilstöd. Staten har ansla-git till bilstöd. Settpå årsbasis har stödet ökat från till129 miljoner kronor.Fru talman! Jag tyckte mig vara tvungen att göradenna uppräkning, eftersom några kolleger har påståttatt assistansersättningen har försämrats sedan 1994.Det är inte sanningen. Assistansersättningen har för-bättrats. Aldrig har så många haft så många assi-stanstimmar som . Vi behöver inte säga att vi ärnöjda med detta. Det är vi inte. Vi vet att fler kommeratt få assistansersättning i framtiden.Men om vi ska diskutera förbättringar för männi-skor med funktionshinder tror jag att det vore bra omvi hade de diskussionerna med utgångspunkt i defaktiska omständigheter som råder, i stället för attmed retoriken som grund försöka svartmåla andrapartier, och erkänna att vi har lite olika lösningar ochatt vi ibland gör olika prioriteringar, men att det ärinte med någon ond avsikt. Dessutom är jag överty-gad om att en av de grupper som har den allra bästanyttan av att vi har sett till att är i god eko-nomisk ordning är gruppen funktionshindrade.Fru talman! Jag vill avslutningsvis yrka bifall tillhemställan i betänkandet i dess helhet och avslag påsamtliga reservationer och motioner.Anf. 111 () re-plik:Fru talman! säger att vi inte skasvartmåla; vi gör olika prioriteringar. Jo, men det ärju det vi bör föra en politisk debatt kring! Vi har olikasyn, och det är inget konstigt med att vi har det. Vi iFolkpartiet tycker att det är viktigare med de härfrågorna, dvs. att även i ekonomiskt svåra tider prio-ritera människor som behöver vårt gemensammastöd. Vi tycker att det är viktigare än ni gör. Låt ossdebattera det! Det tycker inte jag att vi ska rubricerasom svartmålning, utan det är en debatt om politiskafrågor där vi inte är eniga.Det är inte så enkelt, säger vidare,att från genomföra förändringar. Nej,det är det inte, om man förbereder förändringarnanågra dagar före ett årsskifte. Det här handlar ju omvad vi har för ambitioner och vad det är vi vill åstad-komma. Det är klart: Börjar vi nu fundera över hur viska återställa handikappreformen - ja, nog är det litesent att få förändringar till stånd från !Det handlar om politiska värderingar det här, och detär bra att vi får debattera dem!Anf. 112 HANS () replik:Fru talman! Det är bra att nyan-serade sig något i förhållande till anförandet fråntalarstolen. Men jag tycker att vi än en gång ska klaraut att det inte har varit några försämringar, HaraldNordlund. Som jag redovisade för en stund sedananslås nu ganska mycket mera pengar till olika an-slagsposter som berör gruppen funktionshindrade änvad som skett tidigare och vad som var fallet ävenunder den regering som hyllar.Riksdagens utredningstjänst har visat att funktions-hindrade värnades under saneringstiden.Sedan vill jag gå över till detta om när man kangenomföra olika förändringar. Jag har respekt för attFolkpartiet har en annan tidtabell. Jag tycker också attvi ska ha respekt för att ingen kan gå i gång med ettförberedelsearbete för en förändring förrän kammarenhär har fattat beslut. Det skulle ju vittna om att vi interespekterar som det högsta beslutandeorganet. Regeringen har att invänta beslutinnan man gör den ena eller andra förberedelsen. Ochnär vi har tagit beslutet kommer regeringen att inledaförberedelsearbetet för att ta bort 65-årsgränsen.Anf. 113 () re-plik:Fru talman! När det gäller förbättringen är det heltvisst så att om vi jämför med da-gens situation så är det klara förbättringar. Det ärännu större förbättringar om vi går längre tillbaka itiden.Vad vi säger är att vi vill återställa handikappre-formen och återinföra den. Vi vill alltså reparera deskador som man åstadkom genom beslut under 1996och 1997, och det är det vi diskuterar i den här de-batten.Anf. 114 HANS () replik:Fru talman! Det blir ännu bättre, för nu talar Ha-rald om att återställa, och då är vi på rättnivå. vill förändra i reglerna och återgå tilldet ursprungliga. Men det handlade inte tidigare in-lägg om, utan då handlade det om att Socialdemo-kraterna, exempelvis tillsammans med , harförsämrat. Det har vi inte gjort. Vi har förändrat reg-lerna, men trots dessa förändringar har fler fått assi-stansersättning, och de som har fått assistansersätt-ning har fått fler timmar, . Det kanman aldrig kalla försämringar.Anf. 115 () replik:Fru talman! Jag begärde replik med anledning avHans Karlssons påstående här att det är för kort omtid att utvidga LSS från och slopa 65-årsgränsen. anger att man måste utar-beta övergångsregler och att man måste upprätta avtalmed kommunerna.Jag häpnar när jag hör det! Det här skälet har jutidigare angetts av i början av debat-ten.Det är ju egentligen så här: har faktisktbeslutat och gett regeringen i uppdrag att utvidgaLSS, och det är . Då upplever jagatt man har avvaktat här för att sistamånaden komma och anse att det är . Så tidhar faktiskt funnits här!Då det gäller det andra som vi har kritiserat är detöverlag så, vad gäller vissa reformer som berör defunktionshindrade, att lagstiftningen finns, har utök-ats och ger en viss trygghet, men i praktiken fungerarju inte alltid det här. Det är ju många människor somomfattas av den här lagstiftningen men som ändå intekommer åt sina rättigheter. Då funderar jag: Har viinte tillräckligt med verktyg och instrument, eller vadär det som glappar mellan den lagstiftande försam-lingen och de människor som omfattas av det denbeslutar om?Anf. 116 HANS () replik:Fru talman! När det gäller 65-årsgränsen var detju så att bad regeringen att överväga möj-ligheterna att ta bort 65-årsgränsen i den budget somvi nu diskuterar. Det har man gjort och konstaterar attdet är för kort om tid för att efter ett riksdagsbeslutkunna genomföra det här från , därför attdet ska till övergångsregler och överenskommelsermed kommunerna, eftersom staten och kommunernaär två parter när det handlar om assistansersättningen.Jag förstår att det finns synpunkter på det här åretsdröjsmål, men jag tycker att vi ska ha re-spekt för att det är viktigt att sådana här förändringargörs på ett sådant sätt att de är väl genomtänkta. Ettskäl till att den socialdemokratiska regeringen ocholika majoritetskonstellationer har gjort vissa änd-ringar i lagen om assistansersättning är ju att detfanns vissa luckor inledningsvis som gjorde att peng-arna inte alltid hamnade hos dem som bäst behövdedem. Det är viktigt att sådana här förändringar skerefter ett noggrant förberedelsearbete. Därför tyckerjag att man ska ha respekt för det här årets fördröj-ning.Anf. 117 () replik:Fru talman! Jag upprepar frågan, och jag tänkerfrämst på den lagstiftning som gäller för barnen inomLSS. Där finns det många exempel på att det faktisktinte alls fungerar. Jag skulle gärna vilja ha någonförklaring till vad tror att det beror på.Anf. 118 HANS () replik:Fru talman! Jag tror att det finns brister i hur lag-stiftningen tillämpas. Det handlar om utbildning, attutvärdera och att försöka att få en mer lika tillämp-ning över hela landet. Det är ganska komplicerat medtanke på att reformen trots att nu har gåttändå inte är så välkänd och inte så noga inpräntad ochstuderad hos alla som handlägger.Jag vet att det finns brister, men jag är inte säkerpå att de bristerna finns i lagstiftningen. De kanskemer finns i hur lagstiftningen tillämpas. Det finnssjälvklart anledning att följa utvecklingen och dess-utom att kanske göra en översyn av lag-stiftningen. Men det är för tidigt att säga attlagen måste ses över.Anf. 119 () replik:Fru talman! Jag delar den uppfattning som HansKarlsson framförde inledningsvis. Vi ska inte trätaom sådant vi är överens om. Det finns en tendens frånsocialdemokrater att betrakta all kritik som svartmål-ning. riskerar man t.o.m. att bli brännmärkt omman kritiserar för hårt.I det här sammanhanget har vi på de områden somHans Karlsson räknat upp där det skett förbättringarav stödet till de handikappade varitöverens på alla punkter utom på en, nämligen densom flera av oss kritiserar här. Det gäller förändring-en i två steg av assistansersättningen. Inte heller detvar någon försämring, säger . Jag blirdå lite förvånad.Vi har föreslagit ett extra anslag på 1,3 miljarderkronor för att återställa assistansreformen till det somursprungligen gällde. Om jag tolkar Hans Karlssonrätt hade vi inte behövt anslå några pengar, eftersomdet som genomfördes inte var någon försämring. Såär det naturligtvis inte.Det är fler som omfattas av assistansersätt-ning. Vi har fler unga handikappade som har börjat nåungdomsålder eller vuxenålder och ska bo i egen regi.Därför kostar det mer. Men det innebär inte att dethar blivit bättre för de enskilda som redan från börjanvar inne i systemet.Jag skulle vilja ha ett förtydligande av HansKarlsson av påståendet att även förändringarna avassistansersättningen har varit en förbättring. Omman nu återgår till de regler innan förändringarnaskedde /1997, skulle det då innebära högrekostnader, lägre kostnader, eller oförändrade kostna-der för staten? Det är fråga nr 1. Fråga nr 2 är: Skulledet innebära att fler handikappade skulle få fler tim-mar med assistansersättning?Anf. 120 HANS () replik:Fru talman! Jag tror säkert att det skulle innebärahögre kostnader. Jag är inte säker på att det skulleinnebära att fler får assistansersättning.Det har ibland sagts att omprövningsinstrumentetskulle vara en del i vad några här i kammaren kallarför försämringar. Men omprövningsinstrumentet haralltid funnits i lagstiftningen. Självklart ska man om-pröva en insats om förutsättningarna ändras. Det ärvad som sker. De som hanterar detta lär sig.Jag har ett antal exempel där jag tycker att det ärriktigt och att man från början var för generös. Jagtycker att det är riktigt att man har gjort omprövning-ar och dragit ned i vissa fall. Man har också gjortomprövningar och höjt i vissa fall. Det tycker jagockså är lika riktigt. Man lär sig hur man ska hanteralagstiftningen och vad som var lagstiftarens intentio-ner. Det tycker jag är bra.Sedan till svartmålningen. Jag hittar inte någotannat sätt att beskriva det. När man talar om att dehandikappade och de funktionshindrade har fått detsämre under den socialdemokratiska regeringstidenkallar jag det svartmålning, . Det ärinte sanning. Säg i stället att vi har ännu högre ambi-tioner. Då kan vi föra ett seriöst samtal om detta.Moderaterna vill ju ta från andra viktiga områdenför att lägga på pengar. Hur går det för den funk-tionshindrade om man gör den fullständiga nedmon-tering av arbetsmarknadspolitiken som moderaternaföreslår? Hur ska man då ha resurser att stödja defunktionshindrade på arbetsmarknaden?Dessutom: Om var närvarandehär i kammaren när vi röstade om enlag om förbud mot diskriminering av funktionshind-rade i arbetslivet, röstade han i så fall emot? Detgjorde flertalet av . De ville inte ha ettstöd till de funktionshindrade.Anf. 121 () replik:Fru talman! Jag ska inte använda ordet svartmål-ning men möjligen misstolkning på den sista punktsom tog upp. Det fanns ett antal olikayrkanden. Det yrkande och krav som vi moderaterförde fram när det gällde diskriminering i arbetslivetvar att vi ville att regeringen skulle återkomma meden samlad lagstiftning i stället för ha tre olika lag-stiftningsförslag på diskrimineringsområdet. Jaganvänder inte ordet svartmålning, men det är en med-veten eller omedveten misstolkning av vad vi faktiskthar stått för.Jag konstaterar att vissa handikappade har fått för-sämringar. Dessa vissa är inte få. Jag har under resansgång under det år som jag har följt frågan konstateratatt den stora reaktionen mot de förändringar somgenomfördes /1997 kom från handläggare menframför allt anhöriga och handikappade som person-ligen drabbades av den förändring som genomfördes.Vi vill ge dem rätten tillbaka. Att sedan andra handi-kappade har tillkommit och fått del av det mer snävastödet förbättrar inte saken för dem som har fått ettförsämrat stöd genom förändringen av assistanser-sättningen.Anf. 122 HANS () replik:Fru talman! Jag tror säker att påsamma sätt som jag har mött dem som fått färre tim-mar eller kanske t.o.m. blivit av med assistansersätt-ningen. Jag vet inte vilka möter. Jaghar sett några exempel. I flertalet av de fallen var detkorrekt. Det var inte lagstiftarens intention från be-gynnelsen att de personerna skulle ha assistansersätt-ning. Det var en för generös bedömning. Det finns enbeskrivning i lagstiftningen av vilka kriterier somgäller. Jag gör den bedömningen att det var på detsättet. Därför är omprövningen bra. Den ska ske föratt man ska se till att pengarna används tillrätt personer.Sedan till frågan om diskriminering i arbetslivetav personer med funktionshinder. Varför gjorde inteLars Elinderson som och krist-demokraterna? De sade: Okej, vi vill också ha ensamlad lagstiftning. Men för att inte ytterligare perso-ner med funktionshinder ska diskrimineras i arbetsli-vet säger vi nu ja till lagstiftningen, och sedan ska viarbeta för en gemensam diskrimineringslag.Det är också vi socialdemokrater inne på. Menvarför ska fler funktionshindrade diskrimineras iarbetslivet i väntan på att vi löser helheten? Varförinte ge dem ett skydd? Det gjorde tack och lov kam-maren. De har det skyddet från . Därville inte vara med. När det kostar på,vilket det gör hos en del arbetsgivare, vill moderater-na inte stödja en sådan förändring.Anf. 123 ()replik:Fru talman! Jag vill först göra en kommentar. Vitalade om dem som fick färre timmar med den scha-blonersättning som infördes. Det drabbade även demsom har stort vårdbehov. De kunde inte få så mångatimmar som de behövde, eftersom de har så stortvårdbehov. Sedan fanns det också några som scha-blonersättningen gav dubbelt upp fastän de inte enshade begärt det. Det blev också den effekten. Men detvar inte vad jag ville fråga om.Vi talade om bidragen till handkapporganisatio-nerna och att det var ojämlik fördelningen mellanframför allt och övriga föreningar.Jag vill för det första fråga om hankänner till hur det blir med detta och om det kommeratt bli någon utjämning och för det andra om detkommer att bli föremål för beslut.Anf. 124 HANS () replik:Fru talman! Jag börjar medatt ta upp det som åtminstone jag uppfattade det somatt diskussionen mellan mig och om, nämligen omprövningsfrågan. Man hararbetat fram tillämpningar som gör att det hela blirmer lika över landet. Det innebär att en del får mer,och andra mindre. Man utmejslar en tydligare be-dömning av olika kriterier.Det är riktigt att schablonen också innebar föränd-ringar. Men vi ville förenkla hanteringen, och det harnaturligtvis ett pris. Jag uppfattar att det i huvudsakfungerar bra, men vi ska följa frågan och se om detkanske finns bättre instrument. Men där är vi inte justför ögonblicket.Jag övergår nu till frågan om bidragen. Som jagsade tidigare här har handikapporganisationerna fåttväsentligt mer stöd . Fler organisationerhar också tillkommit. Det innebär att det fanns ettbehov av att se över kriterierna för hur pengarnaskulle fördelas. Utredningen om detta ligger nu påregeringens bord. Regeringen bereder det hela, ochhar också överläggningar med handikapporganisatio-nerna. Man försöker hitta en lösning som man kan hasamsyn kring.Jag är säker på att vi får tillfälle att återkommaoch diskutera denna fråga i samband med att dennationella handlingsplanen ska diskuteras här undervårriksdagen.Anf. 125 CARLINGE WISBERG (v):Fru talman! Jag skulle vilja börja med att noteraatt jag hade svårt att känna igen talmannen när hongjorde entré i kammaren. Jag konstaterar att det fak-tiskt är så att den kvinnliga delen av befolkningen harstörre möjligheter att genomföra förvandlingsnummerän vad vi män har.Fru talman! I budgetpropositionen konstaterar re-geringen att tandhälsan blir allt bättre hos både barn,ungdomar och vuxna. En viktig orsak till detta sägerman är den fria tandvården för barn och ungdom. Detäger också sin riktighet.Den 1 januari 1999 infördes en ny tandvårdsför-säkring. Det är en försäkring som vi betraktar som engrund att bygga vidare på. Konstruktionen på försäk-ringen är sådan att den möjliggör att man successivtbygger på den ytterligare.Även om tandhälsan har förbättrats genom årenkvarstår dock stora skillnader hos befolkningen. De-batten styrker också detta resone-mang, vill vi hävda. Undersökningar visar att blandhushåll med en inkomst på högst har vartredje person skjutit upp eller helt avstått från tand-vård. Dessutom blir det allt vanligare med provisoris-ka åtgärder i stället för varaktiga - och detta av kost-nadsskäl.En som vi tycker mycket olycklig utveckling ärdessutom att folk av kostnadsskäl väljer, alternativttvingas till, att helt enkelt dra ut tänder i stället för attgenomföra en åtgärd som skulle möjliggöra ett beva-rande av tänderna. Detta visar, vill vi påstå, att det ärav yttersta vikt att tandvårdsförsäkringen ytterligarereformeras på ett sätt som innebär att ingen av kost-nadsskäl måste avstå från nödvändig och fullt möjligbehandling. Om detta inte sker står vi säkerligen snartinför den situationen att regeringen i kommande bud-getpropositioner faktiskt får börja med att konstateraatt vi har en alltmer sviktande tandhälsa i samhället.I ett sådant här reformarbete anser vi också att detär viktigt att försäkringen konstrueras på ett sådantsätt att administrationen minimeras. Synpunkternafrån när det gäller den hantering vi harjust nu är inte direkt uppbyggliga.Vi har också kunnat konstateraatt man från LO:s sida också påtalat behovet ochvikten av att vidareutveckla den tandförsäkring somgäller . Även socialministern har vid något enstakatillfälle uttalat en liknande viljeinriktning. Vi harockså hört liknande uttalanden från ansvarig frånregeringspartiet på utskottssidan.Ett annat inslag som kan ha påverkat tandhälsannegativt är det faktum att besvärsrät-ten när det gäller ekonomiskt bistånd har tagits bort.Vi har då och då i medierna fått ta del av uppgifterom att kommuner har valt att bara betala den billi-gaste formen av tandvård, nämligen tandutdragning.Vi menar att risken för tandhälsan är uppenbar i ettlängre perspektiv då inte överklagansrätt föreligger.Nu är det dessbättre så att den socialtjänstutred-ning som presenterade sitt förslag vill återin-föra möjligheten att överklaga beslut om ekonomisktbistånd. Det är ett förslag som vi från Vänsterpartietssida givetvis är varma anhängare av.I är vi öppna för diskussioner omhur försäkringssystemet kan vidareutvecklas. Våruppfattning är att även tandvårdsförsäkringen på siktbör konstrueras på något liknande sätt som när detgäller hälso- och sjukvården.Fru talman! I frågan om möjligheten till tandsane-ring har vi en ordning som hela tidenhar vänt sig emot, nämligen landstingens för-handsprövning av en åtgärd. ser detsom ett klart framsteg att landstingen nu har ansvaretför den tandvård som behövs av medicinska skäl.Men vi finner det mycket märkligt att när en läkaremed specialistkompetens i samarbete med tandläkaregjort bedömningen att byte av tandfyllningar behövergöras ska detta ytterligare förhandsprövas. Man kanmed fog ställa frågan om utifrån vilken ytterligarekompetens en sådan förhandsprövning ska göras.Dessutom kan man fundera omkring på vilka gemen-samma bedömningsgrunder en sådan förhandspröv-ning sker över landet.Vi anser också från sida att sys-temet med förhandsprövning inte är förenligt medden grundläggande idén om specialistläkares kompe-tens att avgöra behandlingsbehovet. Vi föreslår därföratt den förhandsprövning som gäller vid försäkrings-kassorna även ska gälla vid tandsanering. Där finnsen besvärsrätt, och i och med detta också en störrerättssäkerhet.Med detta, fru talman, instämmer jag i de yrkan-den har gjort.Anf. 126 ():Fru talman! Jag måste hålla med Carlinge Wis-berg om att det är en fröjd för ögat att se talmannen.Fru talman! Jag kommer i första hand att tala förden tvärpolitiska motion där representanter för allariksdagens partier, utom och Kristde-mokraterna, finns med - motion So225. Socialut-skottet behandlar två av yrkandena i betänkandet. Detgäller yrkandena 13 och 19 om att kunskaperna omhomosexualitet och transfrågor måste öka och om enutredning av homosexuellas, bisexuellas ochtranspersoners situation i glesbygden. Ett liknandeyrkande återfinns i motionen Ub431, yrkande 2. Därbegärs en utredning om homo-, bi- och transsexuellapersoners livsvillkor. Två reservationer återfinns ibetänkandet, reservationerna 13 och 14, till stöd fördessa två motioner. Jag vill redan nu yrka bifall till detvå reservationerna.Fru talman! Vad säger utskottet om yrkandena?Ingenting. Vilken bedömning gör ut-skottet? Jag är givetvis förvånad, inte minst medtanke på att två reservationer stöder motionernaskrav. Den enda motivering som utskottets majoritethar lyckats åstadkomma är att man skyfflar över sittpolitiska ansvar på . Vad berordetta på? Utskottets majoritet har faktiskt inte enstagit sig tid att undersöka hur Folkhälsoinstitutetsuppdrag ser ut. Det är anmärkningsvärt, fru talman. har inte fullt ut det uppdragsom motionerna behandlar. Inte heller kan svara för uppgifter. Jagtror egentligen inte att utskottets majoritet är illasin-nad, snarare att man inte har läst motionerna.Fru talman! i historien behand-las transpersonernas situation i motioner här i riksda-gen. Det handlar bl.a. om att kunskapen i samhället ärobefintlig. Då ingen kunskap finns uppstår ofta för-domar som i de flesta fall leder till utanförskap ochintolerans från samhällets sida. Jag är övertygad omatt samma okunskap kring transfrågorna som finns isamhället i övrigt även återfinns bland en majoritet avbåde utskottets och ledamöter. Jag kaninte tolka behandlingen av motionerna på något annatsätt.Vad är det då vi pratar om? Jo, fru talman, sedanmånga år tillbaka har behandlat frågorkring homosexuellas och bisexuellas situation, menman har aldrig behandlat transpersonernas situationoch livsvillkor. De flesta vet vad en damimitatör är.En del känner också till begreppen dragshow ochtransvestit. Men få vet vad som egentligen gömmersig bakom alla dessa män i kvinnokläder - dragshow-artister, transvestiter m.fl. - som kort uttryckt sam-manfattas under begreppen könsöverskridande ellertranspersoner.