prot · GN0920 · 1999-10-27 00:00:00 — Jag beklagar verkligen inte valde att lyssna mer på lagrådet, som ställdefrågan om det inte hade varit på sin plats att ocksåreglera arbetslöshetsförsäkringen inom socialförsäk-ringssystemet.Jag skulle se det enbart som en fördel att ha ettsamordnat system, oavsett om man behöver få ersätt-ning för sjukdom, arbetsskada, arbetslöshet ellerförtidspension, och det är det vi vill med vårt trygg-hetssystem, den trygghetsförsäkring som vi föreslår:Allt det här skulle vara samlat under ett tak.Det saknas helhetssyn i de system som finns i dag.Tyvärr är det ju då en del som väljer att saxa sig frammellan de olika försäkringsförmåner som man kan få.Det krävs omfattande kunskap om de system somfinns och de kryphål som finns, och tyvärr finner juen del de kryphål som ofta finns när man kan få er-sättning ifrån olika system. Det hade som vi ser detvarit en klar fördel om man hade kunnat ha ett samlatsystem där allt fanns under ett och samma tak, ochjag hoppas verkligen att regeringen återkommer medförslag om en sådan här åtgärd snarast.Anf. 30 () replik:Fru talman! Det är inte antalet remissinstansersom ligger till grund för huruvida man ska lyssna pådem eller ej, utan det är naturligtvis vilket innehållremissinstanserna har i sina svar, dvs. varför mantycker att något är bra och varför man tycker att någotär dåligt. Vi har, utifrån att det finns stora olikheter iarbetslöshetsförsäkringen i förhållande till de reglersom ska vara gemensamma för de övriga försäkrings-systemen, sett att den olikheten skulle ställa till storaproblem. De vinster som man kan göra med den lik-heten i lagstiftningen skulle försvinna.Jag har redogjort för bakgrunden, dvs.vad det är i arbetslöshetsförsäkringen som gör detta.Det handlar om att den inte är obligatorisk, och dethandlar om att det inte är och som administrerar den, utan detfinns en annan myndighet eller organisation som hardet uppdraget. Det har då lett fram till det förslag somligger här.Jag tycker att för individen är det här förslagetklart och tydligt vad gäller vilka system som ska in iden nya socialförsäkringslagen, och det är klart ochtydligt vem som har ansvar för arbetslöshetsförsäk-ringen, och det är det som är det viktiga.Anf. 31 () replik:Fru talman! har på ett bra sätt redo-gjort för den nya socialförsäkringslagen men uttryck-er bl.a. frågorna om biståndsarbetarna på ett lite dun-kelt sätt.Anita säger att det är positivt med den här förbätt-ringen, men jag skulle vilja ställa en fråga: Varförskulle då inte utskottet kunna enas om en total lika-behandling av biståndsarbetarna, oberoende av omman är anställd av ett statligt företag, Sida eller någonmyndighet, eller om man är anställd av en ideell or-ganisation, en kyrka eller ett samfund? Varför ska detfinnas särskillnad mellan de här två grupperna?Anf. 32 () replik:Fru talman! När vi stiftar lagar i den här försam-lingen är det så att man tycker att manhar gjort allt klart och tydligt. Men så upptäcker manatt det kanske inte blev riktigt bra för alla och allt,och så gör man undantag. Undantag innebär alltid måste sätta nya gränser för vem som ska finnas idessa undantag.Jag tycker att det är bra att man har så få undantagsom möjligt. Men vi har då sagt att vi ska undantabiståndsarbetare, som inte är utsända av staten, i denhär lagstiftningen och säga att ettårsregeln inte skagälla, utan de ska kunna vara ute och fortfa-rande vara kvar i de bosättningsbaserade försäkring-arna. Jag tycker att det är rätt tanke.Vi har andra motioner i det här betänkandet, somhandlar om andra yrkesgrupper som man visar påockså gör ett förtjänstfullt arbete, men som arbetar förandra än en statlig arbetsgivare. Här har vi då sagt attvi inte kommer att göra något undantag för dem.Samtidigt tycker jag att det är viktigt att staten tarsitt arbetsgivaransvar och säger att de som jobbar iandra länder får ett bra försäkringsskydd. Det är na-turligtvis upp till andra arbetsgivare också att se tillatt man, när man sänder ut anställda på uppdrag ute ivärlden, försäkrar sina anställda på ett bra sätt när deinte omfattas av det allmänna, generella försäkrings-systemet.Anf. 33 () replik:Fru talman! Jag skulle gärna vilja få ett råd avAnita om vad jag i så fall ska ta med mighem till många av mina nära vänner och f.d. kollegersom arbetar inom de ideella organisationerna. Skälettill att de ska undantas från de här förmånerna, skadet vara att de är mindre värda? Varför ska de exklu-deras eller uteslutas på något sätt från den här förmå-nen, som egentligen inte är en dyr förmån, om manser till antalet anställda och dessutom deras relativtlåga lönekostnader? Det borde vara ett rimligt ochlikaberättigat skäl att de också skulle få samma för-måner som de statligt anställda biståndsarbetarna.Vad säger om det?Anf. 34 () replik:Fru talman! Jag vet inte om harsvårt att se att detta är ett undantag. Detta undantaggör man därför att man ser att de biståndsarbetaresom inte är utsända av en statlig arbetsgivare ocksågör ett bra arbete och därför bör undantas i lagstift-ningen.Alla andra som åker ut får inte denbosättningsbaserade förmånen. Om man däremot sombiståndsarbetare är anställd av en annan arbetsgivareän staten har man en möjlighet att vara ute i fem åroch ändå ha rätt till de bosättningsbaserade förmåner-na. Jag tycker att det är bra. Det är dessutom en för-bättring, eftersom det tidigare var tre år.Vi hade i utskottet en träff med Forum Syd, somrepresenterade över 100 olika organisationer. Vifrågade då organisationen: Hur ser era avtal ut meddem som åker på biståndsarbete i andra länder? Detsvar vi fick är att det oftast är som de fåruppdraget. Jag uppfattade att man från organisationentyckte att undantaget på ett bra sätt gjorde att mankunde vara ute mer än en period i sitt arbete sombiståndsarbetare. Genom att vi har gjort detta undan-tag har vi också talat om att den här gruppen gör ettmycket förtjänstfullt arbete.Anf. 35 ():Fru talman! ställer sig bakom utskot-tets betänkande. Vi har inte skrivit några motionermed anledning av propositionen trots att förslaget ärlångt från vår modell, som innebär total reform avhela grundtrygghetssystemet. Det arbetar vi för pålång sikt. Men i det nuvarande systemet är dagensbetänkande ändå en bit på vägen, och därför har vitillstyrkt det.Det nya förslaget är klart och tydligt för försäk-ringstagarna, klart och tydligt för försäkringskassor-na, och det innehåller bättre villkor för utlandsarbeta-re än förut. Men fortfarande faller grupper mellanstolarna. Vi i anser att det till stor delberor på den starka kopplingen till inkomst och in-komstbortfall. Vi arbetar för att förändra det på långsikt.Nu kommer jag in på den egentliga orsaken till attjag ändå går upp i debatten här . Det är en myck-et viktig grupp som vi alla har glömt som jag villframhålla - och som säkert ingår i den grupp somKenneth talade om - och det är Läkare utangränser. i vårt parti har skrivit enmotion om detta under den allmänna motionstiden.Den lämnades in för sent för att kunna behandlas idagens betänkande. Men jag vill flagga för att jagkommer att jobba för den gruppen och även andragrupper i framtiden.Man kan säga: Det här kan vi inte ta hänsyn till.Det är ett undantag. Det kommer andra grupper somockså vill ha det ena och det andra. Men jag tyckerinte att man ska resonera så. Systemet är konstrueratså att grupper faller mellan stolarna. Då är det vårskyldighet att rätta till bristerna.Just gruppen har fått storpublicitet genom , så den blir svår attglömma bort. Jag vill i fortsättningen försöka att varaså öppen som möjligt för att upptäcka grupper somfaller mellan stolarna och kämpa för deras rättigheter.Det är förhoppningsvis något vi kan hjälpas åt medallesammans. Jag tillstyrker dagens betänkande.Anf. 36 ():Fru talman! Eftersom dagens föredragningslista ärganska lång och många önskar debattera välkomnassäkert korta inlägg, och detta inlägg är kort.Anita presenterade utskottsmajoritetenssyn på ett mycket bra sätt. Från sidavill jag också passa på att yrka bifall till utskottsmajo-ritetens yrkande i socialförsäkringsutskottets betän-kande angående socialförsäkringens personkrets. Mittparti uppskattar den samverkan som varit kring pro-positionen mellan s, mp och v.Den nya lagen är i många avseenden komplex ochinte helt lättillgänglig. Det är därför viktigt att denpersonal som kommer att handlägga dessa frågor blirordentligt informerad och utbildad. Det står också ibetänkandetexten. Naturligtvis är det också viktigt attde grupper som främst kommer i kontakt med dennya lagstiftningen erhåller information. Det är säkertockså en ambition från regeringen och från myndig-heterna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §. )8 § Ny svensk filmpolitikFöredrogskulturutskottets betänkande 1999/2000:KrU5Ny svensk filmpolitik (prop. 1998/99:131)Anf. 37 ():Fru talman! Det vi har att ta ställning till ärett förslag som framför allt är baserat på filmavtaletför . Det gäller att se till att vi får en samord-ning av det filmpolitiska stödet och verksamheteninom ramen för Filminstitutet.Avtalet innebär att staten och de berörda bran-scherna genom avtalet påtar sig ett gemensamt ansvarför såväl finansiering som användning av behövligamedel för filmpolitiken. Vi tycker att detta är att före-dra framför en helstatlig lösning. Avtalet är också såutformat att det öppnar även för fler intressenter somkan ansluta sig och för att ytterligare medel på annatsätt än i avtalet specificerat kan tillföras.Det är alltså en rejäl satsning pekuniärt, men detsker inom ramen för kulturbudgeten. Man kanske kansäga att den hundraåriga filmen som sent omsiderblev erkänd som en egen kulturform nu också får enrättmätigare del av kultursektorns ekonomiska resur-ser.Undertecknandet av avtalet mellan staten, biogra-fägarna, filmuthyrarna, filmproducenterna, , , Våra Gårdar och FolketsHusföreningarna innebär att i stort sett alla de som ärberörda av filmverksamheten i deltar.Filmägarnas kontrollbyrå har genom påteckning påavtalet angivit att den inte har något att erinra motutformningen av avtalet.Vi har inte lagt fram något motförslag. Vi tyckeratt avtalet är en bra helhet. Det är därför inför nästaavtalsperiod som man eventuellt kan göra de juste-ringar som då kan anses vara påkallade. Avtalet ochpropositionen ger möjlighet att utveckla de filmcent-rum för produktion, utbildning och skapande föramatörer som finns ute i landet. Det ger också enmöjlighet till distribution till många orter. Man haröppnat för nya distributionsformer och därmed förden nya teknik som är på gång genom att utformaavtalet och propositionen på ett sådant sätt.Från moderat håll väckte vi en motion där vi yr-kade på två saker. Det ena var att vi bättre skulle tahand om det filmkulturella arvet. Sedan vi väl hadeskrivit motionen har framkommit att den utredningsom lades fram om just omhändertagandetav äldre filmer bearbetas i departe-mentet och att det kommer ett förslag i samband medatt budgetpropositionen framläggs för . Vi hardärför avstått från att yrka bifall till denna vår hem-ställan av bl.a. det skälet och att vi inte tycker att manska ingripa i en pågående process.Även om det inte är en statligt uppgift, eller kanläggas på , utgår vi alla i utskottet frånatt SFI i sitt arbete med filmkulturella frågor ocksåägnar uppmärksamhet åt de kulturhistoriskt värde-fulla biografer som finns i så att vi inte göross urarva på en betydelsefull och mycket viktig delav kulturhistorien.Vi kan väl säga att utskottet utan att använda pek-pinnar markerar att alla de som har ansvaret för dessabiografer också besinnar detta sitt ansvar.Fru talman! förekommer ett närasamarbete mellan TV och film. Men det skulle kunnagöras mycket mer. Det saknas medel ibland, men manförsöker. Jag vet att TV här i , och även iGöteborg och , har varit medproducent och påolika sätt deltagit i filmproduktion.Ett sätt att kunna skapa större resurser för detta ärdet som vi från håll har föreslagit iflera år, nämligen att man avyttrar den ena av de tvåTV-kanalerna och låter denna, i så fall enda all-mänägda, behålla hela den inkomst man får av licen-smedlen. Detta skulle kunna ge TV en central posi-tion i filmsektorn. Efter ett tydligt utformat s.k. publicservice-uppdrag skulle TV därmed också kunna bli enbärande kvalitetsfilm liksom förhela kultursektorn.Fru talman! Det är på denna punkt som vi reserve-rar oss emot betänkandet. Jag yrkar alltså bifall tillreservation nr 8.Anf. 38 ():Fru talman! Film, som vi ska diskutera, ärden konstart som når flest människor. De stora kon-sumenterna av film är barn och ungdomar. Filmen harsin funktion när det gäller att t.ex. uttrycka sig konst-närligt, påverka och förklara omvärlden, roa, infor-mera och även bidra till igenkännande och identifika-tion. Listan skulle säkert kunna göras längre vadgäller filmens roll och betydelse.Tillgängligheten utifrån detta är alltså oerhörtviktig. Detta beskrivs också mycket väl, och fokusläggs på det, både i och i detfilmavtal som ligger till grund för propositionen.Därför är det viktigt att bl.a. upprätthålla och utvecklabiografens roll som kulturell mötesplats i hela landet.Man måste ge fler, främst barn och ungdomar, möj-lighet till eget skapande med film och andra medierför rörliga bilder. Filmens roll bör regionalt och lokaltstärkas i kulturlivet, särskilt med tanke på barn ochungdom.Fru talman! Den övergripande frågan som riksda-gen har att ta ställning till när det gäller filmenär om ska godkänna en fortsatt avtalslös-ning eller om föredrar en helt statligt finan-sierad filmpolitik. I propositionen Ny svensk filmpoli-tik markerar regeringen att inför varje ny avtalsperiodbör villkoren för en fortsatt avtalslösning jämfört meden helstatlig modell prövas. I det sammanhanget villjag passa på att säga att vi kristdemokrater delar sy-nen på att en avtalsmodell är att föredra. Däremot ärvår bestämda uppfattning den att först haratt besluta om de yttre ramarna - om vi ska ha ettsamlat filmavtal eller inte - och vad som i så fall skaingå i detta avtal. Därefter sluter parterna avtalet.Det förfaringssätt som vi nu har innebär att denöppna arenan har ersatts med slutna dörrar, och attregeringen väljer att förelägga ett avtalkring vilket parterna redan enats. Det enda förbehållsom gjorts från statens sida är enligt propositionen attavtalet kräver regeringens godkännande. Det bordeinte bara vara formella godkännande mansöker, utan ett reellt sådant. Ett avtal med staten sompart kräver en tydlig demokratisk förankring. Denpolitiska processen hämmas när varje invändning kaninnebära att det slutna avtalet måste förhandlas om.Det känns otillfredsställande.Majoritetstexten i betänkandet vad gäller justdenna punkt lyder som följer: Tillvägagångssättetmed av i förväg uppdragna riktlinjer kundeinnebära att i förväg binder upp regeringenmed alltför fasta och detaljerade ramar, vilket skulleförsvåra regeringens förhandlingsposition gentemotövriga avtalsparter.Det är en bra beskrivning av vad som de factohänder - fast tvärtom. Regeringen binder nämligengenom det nuvarande tillvägagångssättet upp riksda-gen. Det är möjligt att kulturministern om hon hadevarit här - vilket jag beklagar att hon inte är -hade svarat på en fråga om detta. Men jag kanske fårett svar från socialdemokraterna genom - vad jag förstår är det han som ska representeradem . Det är möjligt att man kommer att säga attdetta är ett praktiserat ar-betssätt vad gäller filmavtal. Men detta faktum bordeinte hindra att förfaringssättet blir föremålför en prövning.Fru talman! Det finns ett antal delområden somhelt eller delvis saknas i filmavtalet. Jag ska beröranågra av dem.Barn och ungdomar ska uppmuntras att se film -det är en självklar utgångspunkt. Som jag sade inled-ningsvis är ungdomar de största konsu-menterna av film. Trots detta finns det knappastnågon forskning kring barns möte med film. Forsk-ningen har dessvärre - det har också utskottet kon-staterat - också gått ned något jämfört med förut. Närdet gäller de mindre barnen saknas forskning helt.Viktiga obesvarade frågor är t.ex. vilken slags filmbarn själva väljer och suger åt sig, vilket förhållnings-sätt de har till mediebruset, hur de reagerar på vålds-skildringar och om och i så fall på vilket sätt de bear-betar sina upplevelser. Behovet av sådan forskningbör uppmärksammas, vilket borde ha framgått ifilmavtalet.Kvalitet är ett överordnat begrepp i avtalet. I pro-positionen gör regeringen en i och för sig vällovligansats när man säger att kvalitet bör vara ett överord-nat begrepp i hela filmpolitiken. Det är bra att kvali-tetens betydelse markeras. Men regeringen tycks nöjasig med denna, i och för sig viktiga, ansats. Regering-en väljer att redogöra för hur begreppet kvalitet ochkonstnärlighet definierades i det första filmavtaletfrån 1963, och avslutar stycket med att konstatera att isenare filmavtal har andra, mer kortfattade, formule-ringar använts. Hur regeringen, och därmed ocksåutskottet, definierar begreppet kvalitet i det filmavtalvi nu har att diskutera är däremot höljt i dunkel. Efterendast några spridda formuleringar väljer man att heltsläppa frågan.Teaterförbundet har velat aktualisera en definitionav kvalitetsbegreppet. Det gjordes i ett remissvar tillutredningen. Som exempel ger man den definitionsom gjordes i det första filmavtalet. FilmutredarenP O menar att den formuleringen måhända äralltför vid, och att andra, mer kortfattade, kvalitetsde-finitioner säkert kan finnas. Markeringen av kvalite-tens avgörande betydelse är central. Den är en rikt-ningsmarkering om än inte en fulländad definition avett slutmål, säger utredaren. Ovanstående utdrag ochresonemang visar något som vi kan vara överens om- det är inte helt lätt att uppnå en klar definition avvad vi menar med kvalitet. Detta faktum får dock ickeleda till att vi lämnar frågan därhän.Om kvalitetsbegreppet ska användas vid Filmin-stitutets bidragsgivning bör det tydliggöras. Det ärangeläget att definitionen inte blir alltför stelbent ochinskränkt utan uppmuntrar den konstnärliga friheten,bredden och mångfalden. Här behöver det inte liggaen konflikt. Vi kunde börja i den andra ändan - medvad vi inte vill beskriva som kvalitetsfilm.En annan aspekt som bör få uppmärksamhet ärvad som händer i mötet mellan film och publik. Ensådan diskussion kunde bl.a. söka besvara frågorrörande var det etiska ansvaret bör ligga. Ska detligga på den förtroendevalde, producenten, distributö-ren eller åskådaren? Eller är det ett delat ansvar? Ensådan diskussion kan utgöra underlag och vara vägle-dande för filmsatsningen i alla led. Vårt eget behovav frihet samt yttrandefriheten, som är en viktig för-utsättning för demokratin och som det är viktigt attslå vakt om, måste kombineras med ansvar för ochhänsyn till andra människors integritet och livsåskåd-ning.Varför inte ge i uppdrag att anordnadiskussioner och seminarier i frågor rörande kvalitets-film utifrån olika etiska frågeställningar? Varje ordsom sägs och varje handling som utförs varje dagformar andan i vårt samhälle, där vi alla är delaktiga.Detta beskrivs mycket träffande av Aftonbladetsjournalist i en artikel från den 22 oktober.Hon skriver om de avskyvärda nynazistiska attentatsom begåtts , och uttryckerbehovet av att en fond för det offentliga samtaletskapas. Hon tar upp behovet av ett plank som männi-skor kunde bolla sina reaktioner mot. Att bjuda in tillsamtal är en vilja att spika upp planket, menar hon.På filmens område skulle kunna er-bjuda ett sådant bollplank. Det är vad vi kristdemo-krater förespråkar i reservation 2.Avslutningsvis, fru talman, vill jag något berörafrågan om en mer genomtänkt satsning när det gällerbarnfilmskonsulenter. Avtalet anger, enligt proposi-tionen, att ska anlita konsulenter förbedömningen bl.a. av vilka barn- och ungdomsfilm-sprojekt som ska få förhandsstöd. I detta avseende ärinte avtalet tydligt formulerat. Det går att tolka detsom att man avser att inhämta kompetensen för varjetillfälle. Vi kristdemokrater hade hellre sett att det avdet ingångna avtalet tydligt framgick att Filminstitutetska anlita en fast barnfilmskonsulent. På så sätt kankontinuitet skapas i arbetet och barnfilmskonsulentenintegreras i arbete. Detta har vi skrivitom i ett särskilt yttrande tillsammans med Folkpartiet.Eftersom denna del ligger inom själva avtalet, en delsom inte kan besluta om utan att avtaletupplöses, har vi valt att göra ett yttrande. Centerparti-et har valt ett annat sätt att hantera avtalet. Vi vill integöra på det sättet.Filmutredningen föreslog en oberoende översynav möjliggöra en överblick av kostnader, styrning och kontroll samt be-döma huruvida styrelsens bemanning är tillräcklig,för stor eller för liten. Vi hade gärna sett att så hadeblivit fallet, också med anledning av att avtalet dess-utom ger ett tyngre kulturpolitiskt an-svar. Vi kan inte finna tillräckliga skäl för majorite-tens ställningstagande, att inte följa rekommendatio-nen av utredningen. Därför har vi föreslagit att enöversyn ska komma till stånd.Fru talman! Jag står självfallet bakom samtligayrkanden från men för tids vin-nande här i kammaren nöjer jag mig med att yrkabifall till reservation 1 under mom. 1 samt reservation2 under mom. 2.Anf. 39 ():Fru talman! tycker att det är bra attdet har varit möjligt att än en gång träffa ett avtalmellan staten och filmbranschen om den svenskafilmpolitiken. Det är inte många verksamheter i sam-hället som har så stor betydelse för kulturen - natur-ligtvis - och som dessutom har stor närings- ochregionalpolitisk betydelse.På den regionala och lokala nivån har filmpro-duktionens regionalpolitiska betydelse blivit alltmeruppmärksammad. Flera regioner och orter har enga-gerat sig hårt för att få filminspelningar till sig. För deorter som har lyckats har detta inte bara betydelse påkort sikt genom de direkta sysselsättningstillfällensom skapas under själva filmandet. Många gångerkan vi se hur det ger turisteffekter, som t.ex. medfilmen , som utspelas uppe i , ochfilmen tar nog dessvärre många recensenter förgivet att de flesta filmer produceras i vår huvudstad.Jag fick en liten bekräftelse på det när jaglyssnade på morgonnyheterna. En recensent hadetittat på en film som handlade om en polis. Han sattoch funderade över vilken gata i de var påtills han kom på att det faktiskt handlade om Göte-borg. Det är väldigt viktigt att filmer sprids ut, så attde inte bara fokuseras runt de centrala orterna.Till skillnad från filmavtalet som har gällt sedan1993 omfattar det nya avtalet all verksamhet sombedrivs av , dvs. både produk-tion och kultur. Det är bra, men det finns vissa riskermed det som man måste vara uppmärksam på. Efter-som finansieringen av såväl produktion som kulturkommer att vara gemensam skulle en nedgång i bio-besöken kunna medföra att man tvingas till olyckligabesparingar på det kulturella området, t.ex. när detgäller barn- och ungdomsvisningar, visningsorgani-sationer och regional verksamhet. Det måste bli enviktig uppgift för nya chefen ochFilminstitutets styrelse att ha en sådan framförhåll-ning och planering att det kan undvikas.Följande citat kan man läsa i filmavtalet:"En av de viktigaste uppgifterna för en ny svenskfilmpolitik är att säkerställa tillgången till ett brettutbud av värdefull film i olika visningsformer i helalandet. En närliggande uppgift är att upprätthålla ochutveckla biografens roll som kulturell mötesplats ihela landet. "Det är en skrivning som jag som centerpartist gil-lar. Förutsättningarna för att fler medborgare skakunna ta del av filmproduktionen i landet ökar verkli-gen genom bl.a. stöd till distribution av parallellkopi-or, biografupprustningsstöd, stöd till film i skolan ochstimulansbidrag till biografägare som visar svenskfilm.