prot · GM0991 · 1999-05-05 00:00:00 — Det är ju en mycketomfattande reform som vi säkert får anledning attåterkomma till inom en relativt nära framtid.Reservation nr 2 handlar om kroppsbesiktning.Det är uppenbart att det finns en mycket bred förank-ring i rättsmedvetandet hos människor i Sverige- och glädjande nog på många håll i - om attsamhället bör ägna mycket stor uppmärksamhet åtnarkotikabekämpning. De - polisen m.fl. - som be-kämpar narkotikabruk i alla dess former måste ha debästa av vapen mot denna brottslighet.Det är viktigt att polisen får de möjligheter som viutvecklar i reservation nr 2, att under tillsyn av sjuk-vårdspersonal ge olika former av kräkmedel för attkunna avslöja de - som jag brukar kalla dem - dö-dens kurirer som sväljer heroinkapslar och på detsättet gör det omöjligt för polisen att binda personer-na till denna handling.Detta är ett mycket allvarligt ingrepp mot den per-sonliga integriteten. Men hur mycket skall man vägaden personliga integriteten mot det mycket legitimakravet från medborgarna i samhället på att man medalla till buds stående medel skall bekämpa narkoti-kamissbruket och narkotikahandeln?Ärligt talat - och jag har sagt det tidigare i dennakammare - tycker jag inte att den typen av handlare,dödens kurirer, är den första grupp som vi skall slåvakt om när det gäller personlig integritet.I reservation nr 3 behandlas en principiellt mycketviktig fråga - för att anknyta till detta med avvägningmellan å ena sidan medborgarnas anspråk på attbrottsligheten skall bekämpas effektivt och det berät-tigade kravet på att man skall ha stor respekt för denpersonliga integriteten.Vi ser allt tydligare hur brottsligheten blir grövreoch grövre. Brottsligheten utnyttjar alltmer förfinadteknik för sina syften. Vi ser att brottsligheten blirmer och mer gränsöverskridande. Brottsligheten blirmer och mer svårutredd av dessa skäl. Då är detganska naturligt att medborgarna kräver att det of-fentliga samhället totalt sett utrustas med de bästavapnen för att upptäcka och bekämpa brottsligheten.Annars blir det lätt så att människor skräms till tyst-nad. Människor tar saken i egna händer, och det ärdefinitivt ett hot mot rättssamhällets fundament.På något sätt ligger det i sakens natur att brottslig-heten, vilket slag det vara må, alltid ligger något föredem som skall bekämpa brottsligheten. Ett sätt somhar behandlats är att använda de möjligheter sompoliser har, att efter tillstånd av domstolanvända tvångsmedlen hemlig telefonavlyssning ochteleövervakning och ge möjligheter att upprätta re-gister över misstänkta. Det är klart att detta innebärallvarliga hot mot integriteten.Inom bereds nu den s.k. förslag om att använda just den härtypen av tvångsmedel som nytt straffprocessuellttvångsmedel vid förundersökningar om grova narko-tikabrott med minimistraff fyra års fängelse.Det är angeläget att understryka att sedan dennautredning, vilken som sagt bereds i ,tillsattes har det hänt en hel del. Inom ramen för Eu-ropasamarbetet har det skett en hel del. Europol blirsnart i operativt skick. Konventioner om rättshjälpmellan medlemsstaterna med inslag av hemlig telefo-navlyssning kommer.I vårt eget land, liksom i många andra länder, ärdet en tilltagande debatt om hur man skall kunna göraen avvägning mellan berättigad brottsbekämpningoch personlig integritet. Det är en debatt som vi frånmoderat sida tycker - och jag tror i och för sig att detär ett allmänt politiskt intresse - borde utvecklas, attvi skall ta till oss och delta i den.Från moderat sida är vi utomordentligt tveksam-ma till att förslag och deförslag som rimligtvis övervägs och bereds i Rege-ringskansliet kan ligga till grund för ett framtida be-slut. Vi kräver ytterst omsorgsfulla övervägandenmed större bredd. Vi tycker att det är dags att vi sätterned fötterna och säger att det är dags att se över helabredden av integritetsfrågor i ett sammanhang.Sverige är faktiskt ett av de få länder som saknaren generell personrätts- och integritetsskyddslagstift-ning. som vi saknar denna nationellapolitik blir vi märkligt nog mer och mer uppbundnaav internationella överenskommelser och konventio-ner, vilket känns lite märkligt i ett land som vårt.Mot denna bakgrund anser vi, vilket vi utvecklat ireservation 3, att regeringen helt enkelt bör tillsätta enutredning med breda direktiv om att utreda och för-hoppningsvis lägga fram förslag om en generell per-sonrätts- och integritetslagstiftning. Det är en viktigfråga, och den kommer att ta tid. Men vi tror att tidenhar kommit dithän att det är dags att se frågan i heladess vidd. Det innebär att vi inte kan fortsätta att årefter år ta ut delar och bitar av detta vida frågekomp-lex.Jag skall kommentera ytterligare en reservation,reservation nr 9, som gäller bemötande av vittnen ochmålsägare i domstol. Det är utomordentligt viktigt hurvittnen och målsäganden bemöts och framför allt hurde upplever att de bemöts både när de kallas till för-handlingar och hur de bemöts i domstolsbyggnaden iväntan på förhandlingarna liksom givetvis underförhandlingarna.Det är en central sak i rättsstaten, fru talman, attkunna vittna, att med sitt vittnesmål ge ytterligarekunskap som underlag för en korrekt dom. Det ärockså viktigt att kallelsen till och bemötandet i endomstol sker i former som gör att man inte räds ochundrar vad som är aktuellt när man kommer dit. Detär på något sätt fundamentalt i rättssamhället att kän-na sig välkommen och veta att gärningen uppskattas.Det är viktigt att säga här i talarstol attdet är en hel del arbete på gång. Det har skett mycket.Det finns domstolar där detta fungerar på ett utomor-dentligt sätt. De goda exemplen skulle kunna varaförebilder för andra domstolar, så att de kan görasammalunda.I reservationen tycker vi också att det finns anled-ning för regeringen att påskynda Domstolsverketsarbete både vad gäller kallelser till förrättningar ochvad gäller sättet att bemöta vittnen och målsägare idomstolens lokaler. Det är inte rimligt att människorskall uppleva någon form av skräck och undran närde blir kallade och att de inte alls har något grepp omvad det innebär att vara där, när de har det goda upp-såtet att bringa klarhet i ett förlopp som de är kalladeatt vittna om. Som jag har sagt är det funda-mentet i rättssamhället att människor vågar och villge sig till känna. De får inte skrämmas till tystnad.Fru talman! Det finns ytterligare ett par reserva-tioner som vi självfallet står bakom. Jag ber att fåyrka bifall till reservation nr 1 i detta betänkande.Anf. 109 ():Fru talman! Jag skall börja med att yrka bifall tillreservation 5 och reservation 8. Båda reservationernakan faktiskt sägas ha en internationell anknytning.Reservation 5 handlar om behandlingen av fri-hetsberövade personer. Vi i har skrivitmotionen utifrån den kritik som gång på gång harriktats mot från tortyrkommitténär de har varit i och granskat vårt rättsvä-sende. De har påpekat att enligt den svenska lagstift-ningen finns det inte någon självklar rätt att kontaktaanhöriga om man blir häktad eller anhållen. Man harinte rätt att låta sig biträdas av en advokatoch inte heller rätt att kontakta en läkare och denläkare man själv vill.Regeringen har aviserat ett beredningsarbete somtar sikte på rätten att kontakta anhöriga och att före-trädas av advokat. Men trots att detta arbete pågår,vidhåller vi fortfarande vår reservation. Det har näm-ligen skett tidigare att man som svar på kritiken frånEuroparådets tortyrkommitté säger att man skall vidtaåtgärder. Men ingenting har hänt under väldigt mångaår.Varför är detta så viktigt? Vi lever ju i en ganskarättstrygg stat där även människor som grips ändå kankänna en ganska stor rättssäkerhet. har också skrivit, när de har kritiseratSverige, att de inte har hittat några direkta punkter ikonkreta fall där någonting har drivits som skullekunna kritiseras. Men bara det att det finns brister ivår lagreglering är allvarligt nog.Varför är det då så allvarligt? Jo, har in-ternationellt ett stort och högt anseende när det gälleratt driva frågor om mänskliga rättigheter och männi-skors skydd och rättssäkerhet. Det fungerar inte att vii det internationella arbetet kräver en reglering somgaranterar rätten att kontakta advokat, rätten att kon-takta läkare och rätten att meddela sina anhöriga omman har blivit anhållen eller häktad.Även om det fungerar så i praktiken här i Sverigekan vi inte kräva att andra länder skall ha en lagstift-ning som går längre än vad vi själva vill. Och det ärjust i länder där dessa problem finns, där människorutsätts för förtryck och förföljelse, som den här lag-stiftningen är så viktig. Då är det viktigt att Sverigeföregår med gott exempel och att vi själva har enlagstiftning som garanterar våra medborgare demänskliga rättigheterna, skyddet och rättssäkerheten.Vi från hoppas att regeringen tar itumed de här frågorna möjligt och att det härvar som fick den här kritiken frånEuroparådets tortyrkommitté. Vi i Vänsterpartietkommer inte att släppa den här frågan, för den ärockså internationellt viktig. Vi skall ha en lagstiftningi som vi kan vara stolta över när vi åker ut-omlands. Vi skall ha en lagstiftning som kan vara ettföredöme för länder som behöver utveckla sig i de-mokratin och när det gäller rättssäkerheten.Nästa reservation som jag skall gå in på handlarom forumregler i tvistemål. Det är en lite svår fråga,det skall jag erkänna själv, eftersom det här är enmycket speciell lagstiftning. Men det man måste tittapå, och det är glädjande nog, är att det i den interna-tionella utvecklingen nu går mot ökade möjlighetertill lagföring av personer som är ansvariga för allvar-liga övergrepp mot mänskliga rättigheter. Vi harkrigsförbrytartribunalen i . Vi ser att förrediktator har gripits i Storbritannien.Där kräver en utlämning.Det här sker på fler och fler områden. Men det ärockså viktigt att se att åtalet när det gäller straffrätten,för det är där man har fokuserat det, inte är det endasättet att komma åt det här. Också möjligheten medskadestånd, som är en civilrättslig aktion, kan varaviktig för att i någon mån gottgöra övergreppen. Detär viktigt i de här sammanhangen.Jag skall ta ett exempel. I har man en sådanhär lagstiftning. Jag skall översätta - nu blir det kan-ske inte exakt när det gäller den juridiska lydelsen. IUSA gäller det här varje stämningsansökan från enutlänning enbart på grund av kränkning som ger rätttill skadestånd, begången i strid mot folkrätten ellerett internationellt fördrag som har ingått.Det innebär att i har faktiskt blivit delgiven en stämning gällande skade-ståndskrav. När man först drev det här i och detkom till lägsta instans ansåg denna sig inte vara be-hörig, för den här lagstiftningen ligger längre tillbakai tiden. Men när det kom till högre instans skickadesdet tillbaka till lägre instans. Man ansåg att den lägreinstansen är behörig. Det är en viktig markering;ingenstans internationellt skall någon av de här krigs-förbrytarna och de som begår brott mot de mänskligarättigheterna kunna känna sig säkra - varken civil-rättsligt eller skadeståndsmässigt.Svaret från utskottet på den här motionen är attdet blir mycket svårare för den målsägare som stäm-mer i en civilrättslig process att driva sin fråga om detinte finns någon åtalsprocess som drivs . Dåhar man ju inte det här underlaget till den civilrättsli-ga stämningen när det gäller skadestånd. Men detviktiga här är ju ändå att målsägaren själv måste harätt att välja. Det är ett steg framåt. Även om det ärsvårare att driva en civilrättslig process när det gällerskadestånd utan underlaget bör man kunna välja själv.Nästa invändning är att det skulle vara svårt attverkställa och att det nog bara skulle fungera i en delEU-länder. Men det är ändå principiellt viktigt att vitar det första steget. Vi behöver utveckla det här i detinternationella arbetet, men bör vara med.Sverige bör vara det land som tar det första stegetockså när det gäller de här frågorna för att se till attingen skall kunna känna sig trygg som har begåttbrott mot mänskliga rättigheter.Sedan, fru talman, skall jag kommentera några avde andra reservationerna och det som togs upp här italarstolen. När det gäller reservationen om kroppsbe-siktning stämmer det att det är en mycket integri-tetskränkande åtgärd att tvångsmedicinera någon.Och det är inte så att polisen står helt maktlösnär man ser och möter det här. Man har möjlighet attfaktiskt plocka in människor och vänta på att detkommer ut den naturliga vägen. Man kan säga att detockså är integritetskränkande, men det finns en storskillnad mellan det och att ta steget att tvångsmedici-nera någon, att vi skall ha sjukvårdspersonal somskall utföra en tvångsmedicinering.Argumentet här, att det kanske inte i första handär den gruppen som vi skall skydda när det gäller denpersonliga integriteten, skulle ju faktiskt kunna an-vändas i de flesta sammanhang när det gäller brotts-bekämpning. Och hundraprocentigt säker kan ju poli-sen aldrig vara när man griper och tvångsmedicinerarnågon om denne verkligen har svalt eller inte. Ettsådant tvångsmedel kommer givetvis också att drabbaoskyldiga människor. Då kan man se att det är ettoerhört stort ingrepp.Jag förstår att polisen är frustreradoch vill få tillgång till ett snabbare tillvägagångssätt.Men i avvägningen när det gäller att tillåta ett såallvarligt tvångsmedel ställer sig nega-tivt.Sedan måste jag säga att vi från Vänsterpartietssida ser väldigt positivt på att , som tidi-gare konsekvent varit anhängare av buggning, i daghar börjat svänga i den frågan. De säger inte likatvärsäkert att vi skall införa buggning utan menar måste ta ett helhetsgrepp på den här frågan. Jagtror att vi kommer att ha många diskussioner, och jagtror att vi faktiskt gemensamt över partigränsernaskall kunna lyfta fram integritetsfrågorna i ett störreperspektiv.Jag är inte beredd att stödja den här motio-nen med tanke på de formuleringar som också finnsom buggningsfrågan och delvis de ställningstagandensom har funnits tidigare, men jag tror att vi kommeratt kunna bli överens i sak. Integritetsfrågan måste sesi ett helhetsperspektiv, och måste vi få en helhets-bild över hur utvecklingen har gått och hur läget serut innan vi tar steget till något nytt.Anf. 110 (m) re-plik:Fru talman! Låt mig först uttrycka en glädje överatt jag tror att det kommer att gå - jaghoppas att det kan komma ytterligare inlägg sombekräftar min positiva tro - att få en samling kring dethär med en form av samlat grepp kring rättighets- ochintegritetsfrågorna. Det må vara att det finns formule-ringar som gör det svårt just nu anta detta. Men jagser ändå inlägg som ett fall framåt, omjag så får säga, och som en markering av att hon delarvår uppfattning att det är viktigt att vi tar itu med dehär frågorna.Det känns, som jag själv antydde i mitt inled-ningsanförande, något egendomligt att är ettav de få länder som inte har en heltäckande sådan härlagstiftning. Vi skall så att säga få in den bakvägengenom internationellt samarbete där vi får godkännaolika konventioner. Det är glädjande att notera detta.Låt mig sedan säga något om det här medtvångsmedlet att tvångsmedicinera. Vi är helt över-ens, jag tror inte att det finns någon annan uppfatt-ning, om att detta är ett ingrepp i den personliga in-tegriteten. Jag är övertygad om att om den här möj-ligheten stod till buds skulle man från polisens sidamed gott omdöme använda denna metod ytterst re-striktivt. Man skulle använda den just i situationer därdet kanske handlar om att , i ställetför dagar, få fram bevissäkring. Det kan ju finnassituationer där man kan nysta upp en härva just ge-nom att man vinner . Om polisen har ettgott omdöme, och jag hoppas ändå att vi i grundentilltror polisen att ha detta, så tror jag att de skullekunna hantera detta.Anf. 111 () replik:Fru talman! Jag skall börja med integritetsfrågor-na. Där är jag övertygad om att vi mycket snartkommer att kunna hitta gemensamma steg framåt. Nudök den här reservationen upp väldigt sent på ettmöte. Jag var själv inte ens närvarande när de härfrågorna diskuterades, men jag är övertygad om att dekommer tillbaka och om att vi gemensamt kommeratt driva frågan om att vi måste få en helhetsbild närdet gäller det här.När det gäller kroppsbesiktning råder det delademeningar, men där skall man ju också se på mängdennarkotika. är det inte alltid mängden det gällerutan frågan är om man kan nysta upp större härvor.Men mängden narkotika som man kommer att kunnabeslagta när man använder den här tvångsmedicine-ringen kommer ofta att vara ganska liten. Den kom-mer inte att rendera några högra straff. Man får ocksåse på den relationen. Jag ser problem med att användaett sådant här tvångsmedel för att uppnå detta.Man kan ha förhoppningar om att kunna nystaupp flera , om man lyckas och kan ta de skyl-diga snabbt. Men det finns för många "om". Det är ettför stort steg att ta för oss. Jag kan ha förståelse föratt det kravet kan komma från dem som arbetar dag-ligen med detta problem, t.ex. ute på "Plattan".Anf. 112 (m) re-plik:Fru talman! Det är alldeles uppenbart att sådanaönskemål i vissa situationer kommer från polisen,bl.a. från dem som jobbar ute på "Plattan", som AliceÅström uttryckte det. Jag är övertygad om att detockså kan finnas ett brett stöd i allmänhetens rätts-medvetande för att den möjligheten borde kunna ståtill buds i vissa situationer. Det skulle ge en möjlighetatt klara av en situation som man eljest inte skulleklara av och vinna tid. Vi kan alltid föra en diskus-sion om huruvida man lyckas. Vi har gjort våra ställ-ningstaganden.Redan förra året väckte vi frågan om en bredareöversyn av det heltäckande personliga integritets-skyddet. Det var inte i polemik mot någon annan. Jagnoterar med glädje inställning. Vissafrågor tar tid. Gradvis har vi möjlighet att få en majo-ritet för en sådan översyn. Det skulle vara utomor-dentligt glädjande. Det finns inget självändamål i attha en majoritet i frågan. Jag önskar att ett enigt ut-skott skulle ställa sig bakom förslaget för att markeraatt det är en viktig fråga. Jag är övertygad om attsvenska folket tycker att det är en utomordentligtviktig fråga. Det är fundamentalt i en rättsstat medtilltro till att det är möjligt att bekämpa brott. Dettamåste ställas mot de mycket berättigade integritets-kraven och skyddet för den personliga integriteten,som allmänheten anser att vi skall bevaka.Anf. 113 () replik:Fru talman! Jag hoppas att vi skall kunna kommaframåt i frågan och få ett enigt utskott. Jag är ocksåövertygad om att det i alla partier finns funderingarpå de svåra avvägningarna kring integritetsfrågorna.Eftersom det har varit en sådan explosionsartad ut-veckling har vi själva inte hun-nit tänka efter och få en samlad bild. Behovet av ettsamlat grepp uppstår alltmer hos alla partier.Jag återkommer till frågan om kroppsbesiktning.Jag tror att vi skulle kunna få stöd hos det allmännarättsmedvetandet för ganska stora och integri-tetskränkande ingrepp för att bekämpa narkotika ochbrottslighet. Människors naturliga svar är: Självklart,gör allting, vi måste sätta åt dem. Vi måste skyddavåra barn. Man tänker så till den dag då man kanskekommer underfund med att ens eget barn, som fak-tiskt var oskyldigt, har drabbats. Det var den konsek-vensen det fick.Det finns en fara i hävda att det allmänna rätts-medvetandet skulle kunna ställa upp på mycket närdet gäller narkotika och grov brottslighet. Vi politikermåste göra en helhetsbedömning, där vi gör dessaavvägningar. Jag har respekt för att gören annan avvägning än vi. Men vi har kommit framtill att det vore att gå ett steg för långt.Anf. 114 ():Fru talman! Jag skall inte gå in på alla våra reser-vationer i betänkandet JuU26 utan bara beröra några.Jag vill dock säga att vi står bakom alla våra reserva-tioner och yttranden. Jag yrkar bifall till reservation10 under moment 13. Jag skall inte nu beröra allafrågor. Jag tycker att justitieutskottets medlemmargör det bra som sitter här och ändåär så engagerade i debatten.I reservation 10 beskriver vi vår inställning attbarn som har utsatts för brott skall ha ett starkt stöd.Det nuvarande stödet bör förbättras i flera avseenden.Mer utbildning och kunskap behövs för de människorsom i olika sammanhang, bl.a. i våra domstolar, mö-ter barn som fallit offer för sexuella övergrepp.Reservation 9 handlar om våra gemensamma kravpå kraftfulla åtgärder för att förbättra vittnenas situa-tion.Bemötandet av vittnen i våra domstolar har gettanledning till många diskussioner både i kammarenoch i utskottet. Vi kristdemokrater har motionerat omdetta ett antal gånger och ser det som en mycket an-gelägen fråga som vi vill följa tills vi nått resultat.Det handlar delvis om ersättningen för förloradarbetsinkomst och resor. Det är enbart nämndemänoch vittnen som ännu inte fått någon kompensationför inflation, kostnadsökningar och höjningar av löneroch arvoden, som alla andra parter i domstolen harfått . Ersättning på täcker på intetsätt förlorad arbetsinkomst för vittnena. Blir det dess-utom inställda förhandlingar på grund av att den till-talade inte infinner sig, så måste vittnet infinna sig pånytt och detta kanske vid ett flertal tillfällen.Hur skall vi kunna upprätthålla rättssäkerhet ochförvänta oss att vanliga människor i samhället skallvåga utsätta sig för den press som vittnen får göra ochsamtidigt betala för det?Nu skriver regeringen att en diskussion förs omatt höja ersättning för förlorad arbetsinkomst till600 kr. Det anser vi kristdemokrater är ett minimi-krav.Kristdemokraterna har arbetatför att förbättra vittnenas situation. Det kan kännasolustigt att som vittne konfronteras med den tilltaladeoch kanske utsättas för dennes hotfulla blickar ochkroppsspråk. Många vittnen känner sig också räddaför vad som kan hända när man har vittnat. Kommerden tilltalade eller någon i hans bekantskapskrets atthämnas, kanske hota eller skada vittnets familj? Den-na rädsla måste vi som beslutsfattare ta på ytterst stortallvar.Bemötandet av vittnen är alltså något som vikristdemokrater ser som mycket allvarligt och ange-läget att diskutera. Det handlar om att visa med-mänsklig respekt.Vittnet har tagit sitt samhällsansvar, men när mankommer till rättegången möts man av en främmandemiljö, som man har mycket lite insikt om. Ofta place-ras man i en korridor och konfronteras med den till-talade. I själva rättegången möts man sedan av ut-frågning, iakttagelser ifrågasätts och detta under for-mer som är högtidliga, med kylig, saklig juristprosasom är främmande för de flesta vanliga samhälls-medborgare. Allt detta tillsammans med rädsla förvad som händer sedan - kan jag gå säker för dem somär tilltalad? - bidrar till att alltfler inte vågar ställaupp som vittnen.Som ett yttersta bevis för sin samhällsinsats fårman dessutom inte full ersättning för förlorad ar-betsinkomst, utan vittnet får betala för allt man varitmed om.I tidningen belyses situationenute på domstolarna. hade endast 22 avdrygt 90 tingsrätter separata väntrum. säger man ibetänkandet att domstolarna tills vidare bör ha bered-skap för att ordna ett avskilt väntrum när behovetuppstår. Hur skall denna möjlighet komma vittnenatill kännedom när de inte ens får kännedom om hurrättegången skall gå till? De får knappast heller in-formation om sina rättigheter.I betänkandet hänvisar man till det åtgärdspro-gram som har påbörjat. har inlett en översyn av de kallelser somsker till vittnen etc. I det åtgärdsprogram som påbör-jats föreslås att det i utbildning och fortbildning avsamtliga personalkategorier vid domstolarna skallinföras beteendevetenskapliga moment och annanutbildning om brottsoffer. Det här är en viktig del föratt personal som möter vittnen skall ha förståelse förhur svår situationen kan vara.Efter det att förslag pre-senteras, Brottsoffer - Vad har gjorts? Vad bör gö-ras?, har ambitionen hos höjts. Bl.a.skall ett informationsblad utformas som skall skickasut till vittnen tillsammans med kallelsen. skall informera om hur en rättegång gårtill. Vid domstolarna skall finnas personer med ansvaratt svara på frågor från vittnen och målsägande.