prot · GM0942 · 1999-01-20 00:00:00 — Det gör inte jag heller, Hans Anders-son. Men vi måste gå skilda vägar för att kunna klaradetta. klarar inte i sin modell attkvinnorna får bättre arbetstid och att kvinnornakommer fram. Det finns t.ex. betydligt fler kvinnligachefer på mellannivå i andra länder. Här i Sverigestannar det på en viss nivå av någon oförklarlig an-ledning.Sänkningen av arbetstidsmålet var inte en dröm,utan plötsligt har alla 16-20-åringar försvunnit och dåsänks målet från till . Man har glömt attden gruppen är borta ur målet.Anf. 105 HANS () replik:Herr talman! Det senare är ett missförstånd.Jag vet inte riktigt hur jag skall göra, i den mån vibåda är lika bekymrade över den ojämställda situatio-nen på arbetsmarknaden, i hierarkierna. Jag läser urSCB:s tabell och allra värst är det ju bland verkstäl-lande direktörer och verkschefer. Det är män.Tittar jag på de största företagen, börsbolagen, finnerjag att det är nättopp , alltså 99,4 %.Med demokratisk-politiska medel kommer vi litegrann åt den situation som gäller den offentliga sek-torn. Men marknadssektorn är fri, och den skall bliännu friare enligt vad det borgerliga blocket tycker.Det tycker inte jag. Jag tycker att vi skall upprätthållade grundläggande värderingarna om jämlikhet, jäm-ställdhet och frihet för alla människor. Då krävs detrejäla korrektiv från den politiska sidan om markna-den inte skall haverera.Vi kommer att få oerhört svåra situationer närmänniskor som är marginaliserade inte längre accep-terar det. Då går det inte längre så fint till i en demo-krati.Anf. 106 PER () replik:Herr talman! Jag är glad att togupp den viktiga frågan om kvinnovåld. Varje kvinnasom blir slagen i hemmet eller av någon hon kännerlever definitivt inte i välfärd utan i ofärd. Det jag ochSten Tolgfors har vänt oss emot är att det här inteinnebär att alla män automatiskt är våldsverkare ochatt alla kvinnor är offer. Vi borde kunna ha en litemer intellektuell debatt i denna mycket viktiga fråga.Anf. 107 HANS () replik:Herr talman! Jag är överens med Per . Det ärså roligt att få säga det.Men jag tror att alla är överens med Per . Jagtror inte att det finns någon som menar att alla kvin-nor blir slagna eller att alla män slår. Men det jagsäger är att det finns ett utomordentligt tydligt möns-ter av manlig överordning och kvinnlig underordningi vårt samhälle. Det är en strukturell fråga.Jag säger inte att alla kapitalister och företagsleda-re är elaka och lika lite att alla arbetare är snälla. Menjag säger att det finns mycket tydliga mönster somsocialt skiljer ut människor på grundval av klasstill-hörighet, så också vad gäller könstillhörighet.Det sexualiserade våldet tycks många i vårt sam-hälle acceptera. Till alldeles , tills vi fick ige-nom den nya lagstiftning som ni gick emot, var detockså omöjligt att komma åt grova misshandelsbrottav sexualiserad natur. Kvinnor utsattes på ett sätt somdet egentligen är ofattbart att det inte har beivrats ivåra domstolar.Anf. 108 PER () replik:Herr talman! Det finns många bra sätt, men ett avde viktigaste för att komma åt detta är att se till att detblir tuffa straff för dem som gör sådana här saker. Jagtror att det kan vara viktigare än om jag också ställerupp på att vi skall ha jämlikhet. Det är självklart atten kvinna och en man som gör precis samma jobb påett företag och är precis lika duktiga skall kunna hasamma lön.Anf. 109 HANS () replik:Herr talman! Per , ni går ju ständigt emot reg-ler som skall garantera denna jämställdhet. Ni gjordedet senast nu i våras.När det gäller synen på män och på individermåste Per inse att det finns strukturer i samhälletsom verkar. När ni säger i er artikel att en jämställd-hetspolitik måste utgå från människors lika värde ochindividens rätt att betraktas just som individ vill jagbe er att betrakta massmedierna. Betrakta hur vårtsamhälle differentierar mellan män och kvinnor ochse hur kvinnor ofta inte alls behandlas som individerav kvinnligt kön, utan som kvinnor, pinuppor, bim-bos. Den rollen tvingas på, och de kommersiellakrafterna har en oerhörd inverkan. Det måste vi somär politiker motverka. Häng med, Per , så skall detnog bli jämlikhet i vårt samhälle!Anf. 110 ():Herr talman! Flera talare har sagt att väl-färden inte bara handlar om materiella ting. Jag tänktei mitt anförande lyfta fram välfärdspolitiken utifrånvärderingar, värden och värdegrund i samhället ochmänniskor emellan.När vi ser till den materiella välfärden och till ut-vecklingen av demokrati, liksom även jämställdhet,har det trots allt gått framåt under det här århundra-det, även om det finns väldigt mycket kvar att göra.Och det är det som har debatterats mycket i dag.Men det finns också människor som trots materi-ell välfärd mår dåligt . Det kan handla om sjuk-domar som ofta hänför sig till stress och liknande.Men det kan också handla om ensamhet, uppgiven-het, fruktan för framtiden, drogbruk, offer för brotts-lighet, våld, mobbning och mycket annat. Det kanäven vara fråga om vilsenhet och villrådighet omvilka värden och värderingar som gäller.Man kan då fråga sig hur det har blivit på det härsättet, trots all materiell välfärd, den demokrati somhar utvecklats osv. Den frågan är inte helt enkel attsvara på. Det finns säkert en mängd saker som harbidragit.Man kan peka på sådant som den strukturella om-vandlingen från bondesamhället till industrisamhälletosv. Man kan peka påomflyttningen från landsbygd till städer och storstä-dernas tillväxt. Det är sådana saker som har inneburitatt föräldrars och barns vardagsgemenskap, liksomgenerationernas gemenskap och utbyte, har minskatför en del. Det finns säkert en hel del ytterligare fak-torer som i den här samhälleliga strukturomvandling-en har bidragit till att människor känner sig vilse ochutanför.Jag tror emellertid att en viktig orsak till attmånga människor mår dåligt har sin grund i sam-hällsbyggets värdegrund, dvs. att den inte i tillräckliggrad har ställts i förgrunden, diskuterats, framhållitsoch definierats som en viktig grundpelare för en godsamhällsutveckling och som en förutsättning för atttillfredsställa hela människans behov. I och med attvärdegrunden inte aktualiseras och hållslevande blir den inte heller en naturlig bas för alla ochenvar i vardagslivet, och den blir inte heller i sammautsträckning som tidigare en viktig faktor i den ungagenerationens fostran eller en självskriven del i sko-lans undervisning.Herr talman! För inte så många årtionden sedanvar den kristna värdegrunden självskriven i de flestasammanhang och en naturlig bas i vardagslivet, inteminst i skolans värld. Den kristna kulturtraditionenfördes vidare, och utan särskild dramatik implemente-rades de kristna grundvärderingarna som sedan längevarit västvärldens bärande etiska fundament.Sedan mitten av detta århundrade har denna tidi-gare ordning med odramatiskt införlivande av etiskaregler och levnadsnormer successivt avvecklats fråndagordningen i skola och annorstädes. Vad är det dåsom har lett till detta införlivande av värderingar? Jaghar inget svar. Men det tenderar till att bli en merytlig syn på rätt och fel, ett ovårdat språk, minskadrespekt för nästan, själviskhet och andra destruktivayttringar. För många har det lett till en känsla avmeningslöshet, kanske psykiskt illamående, avsaknadav livsmål osv. I en del fall kan det bli brottsligt bete-ende eller kanske ett passivt livsmönster med avsak-nad av livskvalitet.Tyvärr präglas många människor i höggrad av ett ganska ytligt betraktelsesätt av vår stundpå jorden. Materiell standard, pengar, frigjordhet ochsjälvförverkligande är några av ledstjärnorna i ettannars ofta fattigt andligt livsmönster. Tillämpningenav sådana begrepp som hederlighet, sanning, trohet,aktning osv. har däremot en tendens att devalveras.Mitt anförande och sätt att resonera kan ses somett sätt att moralisera över människors sätt att varaoch leva. Det kanske uppfattas så av en del. Men detär självfallet inte avsikten. Mitt inlägg uttrycker istället en djup oro över utvecklingen i landet vadgäller brottslighet, rasism, våld, förflackat språkbruk,människors inre otillfredsställelse och tomhet,drogbruk och annat nedbrytande. Utvecklingen harvisat att enbart materiellt överflöd inte fyller männi-skors behov av verklig livskvalitet.Det är nödvändigt att lyfta fram den värdegrundsom vi vill bygga samhället på, att vi starkare fram-håller de värderingar som skall ligga till grund för ettdemokratiskt och jämställt samhälle, att vi poängterarbetydelsen av ett vårdat och icke-kränkande språk, attvi låter vänlighet, hjälpsamhet och godhet framståsom grundvalen för ett mjukt och människovänligtsamhällsklimat, att vi låter detta synsätt genomsyrasamhället och fostrar det uppväxande släktet i dennaanda.Herr talman! En svensk genomlysning av sam-hällets fundament, dvs. den värdebas som håller ihopsamhället, är mycket betydelsefullt. Vi kristdemo-krater har lagt fram ett förslag om att inrätta en vär-dekommission med uppgift att få i gång en brettupplagd samhällsdebatt som handlar om värden ochvärderingar i samhället. Det skall vara en kommissionsom inte i första hand skall lägga fram en rapport utansom skall finna vägar att stimulera en process förökad värdeförankring i samhället. Syftet är givetvisatt vi skall få en strömning i samhällsutvecklingensom leder till ett bättre och mjukare samhälle. Det ären grundläggande förutsättning för att människankommer i centrum, dvs. att den lilla människans röstblir hörd.Anf. 111 ():Herr talman! Jag är glad över att bo i . Jagär glad över att mina barn växer upp i ett land somhar den absolut längsta föräldraledigheten inom EU.Jag är glad över att barnomsorgen från 1994 till 1997ökat med 34 000 platser, att har lägst antalmobbade elever, att har EU-ländernas lägstadödstal för olyckor med barn, att vi lever i ett landmed den lägsta spädbarnsdödligheten bland . Mina barn kan statistiskt räkna med enlängre medellivslängd än i alla andra OECD-länderutom . Min dotter kan förlösas i ett land med delägsta dödsriskerna inom EU. Barnen växer här upp iett land med den minsta fattigdomen och den mestajämställdheten i världen. Jag är stolt över den välfärdvi har, och jag är full av beundran för alla dem somarbetar inom välfärdens olika områden, dvs. skolan,vården och omsorgen. 100 000 undersköterskor har,trots tidspress, ett ord över för den som behöver.Kvalificerad vård ges, våra barn ges omsorg i för-skolan och kunskaper i skolan.Det svenska välfärdssamhället är en ung företeel-se och är därför sårbar. Vi har knappt sett det fungerai sin helhet. Det finns många brister som måste åtgär-das. Dem blundar jag inte för, men jag står ändå härsom en försvarare av det generella välfärdssystemet.Välfärdssamhället skall värnas, förbättras och ut-vecklas.Det finns de som tagit som sin livsuppgift attständigt klaga och kritisera ur välfärdspers-pektiv. De vill ge sken av att allt är uselt, grått ocharmt, och att vi lever i den sämsta av alla världar. Vidignar under orättfärdiga skatter som inte ger någon-ting tillbaka. Ingen får vård eller får lära sig något,och man lever i fullständig ofrihet. Det är som omverkligheten i vore en Norénpjäs.Vi socialdemokrater anklagas för att vara system-ets talesmän, medan påstår sig se tillmänniskorna. Ja, har rätt i att vi försva-rar rättvisa system, men de skall utgå från männi-skorna. Det är om det jag vill tala.Ett av kriterierna för ett välmående samhälle är attmänniskor har arbete. I är arbetslöshetenalldeles för hög. Vi socialdemokrater vill se full sys-selsättning. Vi har satt upp mål för arbetslösheten,och vi har genomfört flera åtgärder för att komma dit.Sysselsättningen är vår viktigaste fråga och hängerintimt samman med landets välfärd. Med arbetslöshetföljer olyckliga barn som behöver extra stöd, männi-skor som mår dåligt och behöver vård, ökad belast-ning på trygghetssystemen och många som lever påden ekonomiska gränsen. Då är det nödvändigt attsystemen fungerar, dvs. att den som behöver social-bidrag kan få det, att a-kassan går att leva på. Mode-raterna säger sig se till människorna, men vill sänkaa-kassan och ifrågasätter socialbidragen. I sina förfö-riska tal säger de att det är de som bästbehöver som skall få.Låt mig ta ett exempel från där mode-raterna styr. läste jag om den stadsdel vibefinner oss i, nämligen Maria-Gamla stan. Man skalldär spara . De förslag som harlagts fram innebär att socialbidragen skall minskakraftigt, liksom arbetsmarknadsåtgärderna. Enligttidningarna innebär det att pengarna räcker till färrehushåll och att medelbidraget måste bli lägre. Anled-ningen till besparingen är att beslutat attsänka skatten med . Vilken frihet ger det densom inte har någon inkomst, den som redan är underden ekonomiska gränsen eller den som är arbetslös?För oss socialdemokrater är det självklart att viskall ha en offentlig sektor som finansieras med skatt.Av var och en efter förmåga, till var och en efterbehov.Om vi alla är med och bidrar är vi också intresse-rade av att systemen skall fungera. När vi behöversjukvården, skall vi kunna få den utan att plånbokenskall styra. När våra barn behöver extra stöd i skolan,skall vi veta att de får det. Det är lätt att tycka att manbetalar för mycket skatt när livet är bekymmerslöst.Men den dag man står där med ett barn med läs- ellerskrivsvårigheter som inte får stöd, eller när bibliote-ket stängs för att pengarna inte räcker, har man inte såstor nytta av sin frihet att själv bestämma hur man villsatsa sina pengar i stället för att solidariskt vara medoch betala skatt.Svenska folket är positivt till att den offentligasektorn finansieras med skattemedel. Stödet för vårgemensamt finansierade och offentligt drivna välfärdhar varit starkt och stabilt och också ökat de senaste15 åren. Men som jag sagt tidigare behöver välfärdeni inte bara värnas utan också utvecklas. Det ärmycket som inte fungerar bra i dag.Det finns flera rapporter från äldrevården somskakar mig. Jag sade att jag har stor respekt för depressade vårdbiträdenas och undersköterskornas ar-bete. Jag vet att verkligheten är mycket tuff. refereras ett allvarligt fall,där en enda sköterska ansvarade för 226 äldre påBlackebergs äldreboende. besked äratt det är svårt att sätta bemanningsnormer, men detär orimligt både för de äldre och för personalen attleva i en sådan situation som den beskrivna. Om maninte förmår ha tillräckligt många i arbete måste vikanske fastställa en bemanningsnorm.Här finns återigen kopplingen till moderaternaskritik av oss socialdemokrater och vår vilja att ordnasystem. Ja, med utgångspunkt från människors bästaanser jag att det finns en hel del som vi måste reglera.Vi måste naturligtvis hitta rimliga system som gernormer men som inte är så trubbiga att de motverkarsitt syfte.Ett annat område är vårdköerna. Det är inte rim-ligt att människor skall gå sjukskrivna från sitt arbeteeller leva i smärta för att de inte får en nödvändigoperation. Vi har gett i uppdrag attsnabbt utreda förutsättningarna för en generell be-handlingsgaranti i vården, en garanti som skall gällabehandling . Utredningen skall varaklar snart. Man kan kritisera oss för att stoppa undanproblemet i en utredning, men vi vill inte lova någotsom vi känner att vi inte kan hålla.Erfarenheterna från förra vårdgarantin är blanda-de. Vårdgarantin omfattade tio diagnoser och innebaratt man skulle få behandling . EnligtSocialstyrelsens utvärdering var effekten kortade köeroch minskade väntetider, men effekten var kortvarig.Efter ett år levde nästan alla kliniker upp till målsätt-ningen. Andra året var köerna i stort sett oförändrade,och därefter ökade de. Eftersom garantin berörde ettfåtal diagnoser missgynnades patienter med andradiagnoser, t.ex. kroniska sjukdomar och brådskandeinsatser som strålbehandling. Ett annat problem varatt vårdgarantin tenderade att flytta köerna dit där deinte syntes. Många patienter fick vänta innan dekom till doktorn.Nu föreslår att en ovillkorlig vårdga-ranti införs utan att anslå extra pengar. Mot bakgrundav tidigare erfarenheter ställer jag mig mycket tvek-sam till detta.Ny kunskap, ny teknik och nya behandlingsmeto-der innebär att alltfler kan behandlas. Överlevnadsti-den i flera sjukdomar har förlängts. Antalet äldre sombehöver mest sjukvård ökar. Operationer och be-handlingar görs i betydligt högre åldrar än tidigare.Dessutom ställer dagens patienter med rätta högrekrav.Jag är ingen förespråkare för orättvisa skatter, ochjag menar också att skatten skall vara rimlig: av varoch en efter förmåga åt var och en efter behov. Menjag tycker att är oärliga när de påstår attde kan göra allt bättre för allt mindre pengar.Det finns flera exempel i , och detkommer att bli mycket intressant att se vad som hän-der med den skattesänkning som harlovat. För att människor skall kunna få den vård somde har rätt att kräva måste vi ha som utgångspunkt attvälfärden skall utvecklas och att den skall vara solida-riskt finansierad. Vi måste börja i den änden när viskall förändra det som inte fungerar.Anf. 112 ()replik:Herr talman! Jag blir lite förvånad när SusanneEberstein säger att hon är så stolt och att allt är så bra.Jag vill ta en snabb jämförelse mellan iGöteborg och län.Medellivslängden för kvinnor i är 76,1och i 83,7. För män är den i 70,1och i 79,8. Det skiljer alltså ganska mångaår.Andelen utländskt födda utom , USAoch är i och i Älvsborg8,1 %.Ersatta dagar för totala ohälsotal för åldrarna är i 66,0 och i 14,8 och föråldrarna i 202,4 och i Älvsborg56,2.Andelen med högsta utbildning efter treårigtgymnasium är i 6,2 och i 30,0.Jag hinner inte längre, men jag tycker att det härtalar för sig självt.Anf. 113 () re-plik:Herr talman! Jag valde inte just i Göte-borg som exempel, utan det här var statistik generelltför Sverige.Anf. 114 ()replik:Herr talman! Men det måste väl ändå vara vårtpolitiska ansvar att se till att alla människor har detlika bra. Vi talar om alla människors lika och unikamänniskovärde. Man kan bo i i , iSkövde, där jag bor, i eller i , ochjag tycker att man skall ha samma förutsättningar.Anf. 115 () re-plik:Herr talman! Jag vet inte om talaren menar att viskall leva precis , om det är det som är ettuttryck för den absoluta välfärden. I så fall skulle detfå väldigt konstiga konsekvenser.Anf. 116 BO () replik:Herr talman! Jag skulle vilja fråga SusanneEberstein: Är det rimligt att av låginkomsttagare ta utöver av deras arbetsinkomster i skatt? Det inne-bär ju att just de som har låga och medelstora in-komster betalar så mycket i skatt att de inte kan väljaannat än det som det offentliga erbjuder, och när detoffentliga inte fungerar är det de som drabbas. Desom alltid kan välja och kan gå förbi köer är de somtjänar mer. Det är det som den socialdemokratiskavälfärdsmodellen leder till: frihet för dem som harmen inlåsning och beroende för dem som inte har.Vår kritik är att socialdemokraterna tar ut världenshögsta skatter och ändå misslyckas. Är SusanneEberstein stolt över att uppemot en miljon människorstår utanför arbetsmarknaden, att ungefär 700 000människor behöver socialbidrag, att vårdköerna harväxt , att problemen i äldreomsorgen haraccentuerats och att skolan ifrågasätts?Anf. 117 () re-plik:Herr talman! Det finns självfallet en massa sakersom jag inte är stolt över. Jag räknade upp vad jag ärstolt över.Jag vill återkomma till Maria-Gamla stan. Här harman alltså på grund av de moderata sänkningarnaförsämrat för handikappade, så att de kommer att fåsämre vård och omsorg. Jag tycker inte att det är ettsätt att visa solidaritet och visa att man värnar omrättvisan. Det är just som försämrar förde handikappade.Anf. 118 BO () replik:Herr talman! Det är väl svårt för en socialdemo-krat i att tala om de handikappade, efter atthär ha skurit ned de handikappades ersättning mednärmare . Om det är någonting somvi i borde slå vakt om är det just de svagagrupperna.Kvar står min kritik och min fråga. Visst finns detmycket som är bra i - skam vore det annars.Problemet är att med de höga skatterna borde vi kun-na få ut mycket mer valuta, i form av en vård utanvårdköer och inte så många socialbidragstagare - omnu systemet höll, men det gör det inte.Det är inte lätt att vara politiker och ha ett så stortansvar att man inte klarar att ta det ansvaret. Det ärdet som inträffar.Låt därför människorna få en större personligtrygghet och större självbestämmande, och se till attdet gemensamma fungerar bättre genom att politiker-na koncentrerar sig på de grundläggande åtagandena!Det är vårt recept. Man kan inte vara stolt över värl-dens högsta skatter och så stora brister i de offentligaåtagandena som försvarar.Anf. 119 () re-plik:Herr talman! Vi har inte försämrat för de handi-kappade. Vi har i stället ökat stödet med 2,5 miljar-der.Anf. 120 () replik:Herr talman! Jag reagerar på att tala om att när arbetslösheten ökar är det vik-tigt att de sociala trygghetssystemen fungerar. Mendet är ju precis tvärtom i dagens samhälle. Det är justnu, när belastningen har ökat, som vi kan se de storabristerna och hur uppenbara de är. Ta bara det här attungdomar inte kommer in på arbetsmarknaden. Dehar då inte möjlighet till a-kasseersättningar. Ungasom blir föräldrar har inte heller föräldraersättning,utan mycket dåligt stöd.Det finns alltså uppenbara brister, och det är intenågonting att skryta med . Det är därför som vi iCentern föreslår att man skall se över grundtrygghets-systemet så att det omfattar alla människor i samhäl-let.Anf. 121 () re-plik:Herr talman! Jag förstår inte riktigt. Bara för talar om att man är stolt och glad över att vissasaker fungerar får man pådyvlat sig en massa påstå-enden om vad man har sagt, vilka inte alls stämmer.Jag kan inte riktigt förstå det.Det är ju faktiskt så, att människor som behöversocialbidrag får socialbidrag. De som behövera-kassa för att de står utan arbete får a-kassa. Vi haralltså ett trygghetssystem som fungerar. Grunden tillallt detta är den höga arbetslöshet vi har, och denskall vi göra allt för att sänka.Anf. 122 () replik:Herr talman! Att erhålla socialbidrag är inte denallra bästa trösten. Det sker väl i en krissituation. Detsom är viktigt är ändå att människor ser en ljusningnär det gäller deras ekonomiska förhållanden. ,när vi är på väg in i ett tredjedelssamhälle, ökar degrupper som blir beroende av socialbidragen därföratt den ekonomiska tryggheten inte är bättre utfor-mad.Anf. 123 () re-plik:Herr talman! Det är aldrig bra när människortvingas att söka socialbidrag och får leva på socialbi-drag. Men jag kan inte riktigt se att ett slags grundlönskulle göra att situationen blev helt annorlunda och såmycket bättre. Roten till problemet är faktiskt ar-betslösheten, och det viktigaste är att vi bekämparden.Anf. 124 PER ():Herr talman! är rubriken på den-na del av den allmänpolitiska debatten. Vad är dåvälfärd? Svaret, tror jag, blir väldigt olika beroendepå vem man frågar. Frågar man en stressad medarbe-tare på något av våra framgångsrika stora, medelstoraeller små företag tror jag att han skulle svara "En helgmed barnen och familjen. Det vore höjden av väl-färd". För de drygt en miljon personer som är öppetarbetslösa, deltidsarbetslösa eller dolt arbetslösa trorjag att svaret skulle bli "Ett riktigt jobb".Om man tittar på vad det står i Nationalencyklo-pedin kan man läsa följande: "Välfärd, samlandebenämning på människors levnadsförhållanden. Enbeskrivning av människors välfärd bygger som regelpå en redovisning av deras ekonomi, hälsa, utbild-ning, bostadsförhållanden, arbetsförhållanden etc.Vanligtvis försöker man inte sammanföra de olikakomponenterna till ett enda mått på individens väl-färd. Inom ekonomisk forskning ses emellertid väl-färd som individens samlade ekonomiskaresurser. "Det är två skilda definitioner i Nationalencyklo-pedin, men båda har individen i centrum - en mersammansatt och en strikt ekonomisk.I valrörelsen och även i denna debatt har vi fåtthöra att välfärd är någonting annat för socialdemo-kraterna. Tusentals och åter tusentals gånger har vihört mantrat vård, skola och omsorg. Om vi skall varamer precisa handlade det om kommunala skolor,landstingsvård och omsorg.