prot · GM0958 · 1999-02-18 00:00:00 — Detfinns inga belägg för att dagens lagreglering hindrartillväxten.Arbetstidskommittén redovisar i sitt betänkandeen hel del forskning som visar att det inte alls är sä-kert eller ens troligt att arbetslösheten skulle minskabara därför att vi förkortar arbetstiderna. Och såvittjag vet har inte heller någon forskning under senare årvisat på ett sådant samband. Men det är en sådanfråga som regeringens arbetsgrupp tillsammans medRådet för arbetslivsforskning naturligtvis skall tittapå.Fru talman! ser framemot den redovisning och de förslag som regeringensarbetsgrupp kommer fram till och ser inget skäl attföregripa det arbetet, varför motionerna - i den månde inte är tillgodosedda i betänkandet - avstyrks.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan.Anf. 107 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att det var en positiv över-raskning att lyssna till inlägg här. Detandades väldigt mycket precis samma tankegångarsom jag har, nämligen att det handlar om väldigt olikaförutsättningar, att man måste ha ett flexibelt tänkan-de. Det tycker jag nog att visade. Vi ärså att säga överens om problembilden.Det är klart att det här skall skötas genom parter-na. Det är de som skall förhandla centrala avtal. Se-dan skall detta läggas så långt ut som möjligt i verk-samheten. Det mår alla bäst av.Att det här är en välfärdsfråga behöver vi inteheller debattera. Många människor gillar att jobba,och att jobba mycket, och det skall de få göra. Mendet finns perioder i ens liv då man inte vill göra detoch då skall det finnas möjligheter till en flexibellösning beträffande den egna situationen.Jag uppfattade att inte anser att lag-stiftad sex timmars arbetsdag skulle skapa fler jobb.Det är väldigt skönt om vi kan rensa bort den sakenfrån debatten. Då har jag förhoppningar om det somarbetsgruppen kan komma fram till.Anf. 108 () replik:Fru talman! Såvitt jag förstår är för den här mandatperioden. Kanske är det därförsom hon blir förvånad och positivt överraskad överSocialdemokraternas inställning i frågan. Det här ärprecis det ställningstagande som vi gjorde i betänkande. Socialdemokraterna var,givetvis, med på majoritetssidan.Det går inte att säga att en arbetstidsförkortningger någon större effekt vad gäller arbetslösheten.Däremot finns det många andra värden som gör attdet kan vara riktigt att se över och förkorta arbetsti-den, just från de välfärds- och jämställdhetsaspektersom jag i mitt anförande talade om.Anf. 109 () re-plik:Fru talman! Jag har följt arbetstidsfrågan i sam-band med att jag varit engagerad på den kommunalasidan i förhandlingar där detta kommit in som ettmoment. Jag kan tydligen tolka så attförslaget om lagstiftning om sex timmars arbetsdag ärnågot som vi inte behöver vara oroliga för.Anf. 110 () replik:Fru talman! Om vi skall vara oroliga för det enaeller det andra kan jag inte uttala mig om ; detberor ju på vilka utgångspunkter man har. Det ställ-ningstagande som vi från socialdemokratisk sida hargjort och som jag redovisade i mitt anförande är attdet här är en fråga som parterna i första hand äger.Man måste titta på den i avtalsförhandlingar, vilketman också har börjat göra på många orter och imånga förbund.Men, har vi sagt, kommer man ingenstans den vä-gen får vi naturligtvis titta på om det behövs en litenpuff också på lagstiftningens väg. Vi tycker alltså attdetta är en fråga för parterna och att man måste tittapå välfärdsfrågorna i stort. Jag berättade i mitt anfö-rande om vissa förbund, framför allt förbund sombestår av många deltidsarbetande kvinnor, där maninte alls i första hand prioriterar en arbetstidsförkort-ning. I stället vill man gå upp ; man vill kunnaförsörja sig på sin lön. Det finns alltså lite olika upp-fattningar. Men visst tycker vi att det här är en oer-hört viktig välfärds- och jämställdhetsfråga.Anf. 111 () replik:Fru talman! Också jag tycker att det är roligt ochglädjande att höra att tycker att denarbetsgrupp som tillsatts skall sträva efter en gemen-sam syn. Men om man hade tyckt att frågan var rik-tigt angelägen skulle man naturligtvis ha breddat denhär gruppen och försökt att nå konsensus med allapartier, så att frågan kan få en lösning på väldigt långsikt.Att drar slutsatsen att alla männi-skor trivs om de får arbeta mindre och får mer betaltär inte förvånande. Den slutsatsen kan vi väl alla dra.Problemet är bara att det kostar lite för mycket. Detvar intressant att tog upp kostnadsas-pekten, som det ofta inte nämns så mycket om.Apropå sextimmarsdagen: Kan jag tolka LailaBjurling på det sättet att sextimmarsdagen egentligenär avskriven från agendan i arbetsgruppen, att det inteär den problematiken som i första hand skall behand-las? Stämmer den uppfattningen?Anf. 112 () replik:Fru talman! Att vi skulle kunna nå konsensusmellan alla partier i arbetstidsfrågan trorjag är en mycket from förhoppning, !Jag har nog inte riktigt samma förhoppning i det härfallet. Vi kommer nog också fortsättningsvis att halite spretande uppfattningar om hur frågan skall lösas.Vi har hört av de inlägg som varit att vissapartier inte vill ha någon reglering över huvud taget ide här frågorna, medan andra partier tycker att det ivarje fall måste finnas ett grundskydd. Man måste haett visst regelverk kring det hela som parterna självasedan kan använda sig av i flexibilitet och i ett avtals-skrivande som passar bra för de enskilda arbetsplat-serna, för de olika branscherna och också för de en-skilda anställda.Anf. 113 () replik:Fru talman! När det gäller det sistnämnda tror jagnog att det går att nå konsensus mellan våra partier.Vad som dock bekymrar mig är att det verkar spretaväldigt mycket i den arbetsgrupp som skall arbetamed frågan. Flera av de partier som är representeradedär har ju gått ut med detta om sextimmarsdag, vilketSocialdemokraterna inte verkar vara så förtjusta i. Jagskulle gärna vilja ha ett klarläggande på den punkten.Anf. 114 () replik:Fru talman! Arbetsgruppens uppgift är att läggafram ett underlag för regeringen om hur man skall gåvidare med frågan. Arbetsgruppens uppgift är där-emot inte att lägga fram ett förslag till hur detta medsextimmarsdagen skall lagregleras. Det är inte grup-pens uppgift, utan det handlar om hur man skall gåvidare i arbetstidsfrågan. Vi kommer att lägga framett förslag, förhoppningsvis , menvad resultatet blir kan vi inte uttala oss om. Densaken måste vi få jobba med.Anf. 115 () re-plik:Fru talman! Det var skönt att höra klarspråk och säga att Socialdemokraterna intetror att en generell arbetstidsförkortning genererar flerjobb. I alla fall på den punkten är vi överens.Sedan fick vi höra att det här för er socialdemo-krater i huvudsak är en välfärdsfråga. Då undrar jag:Vad menar ni egentligen med välfärd? Kan vi varaöverens om att det krävs välstånd för att människorskall få välfärd?Om ni inte tror att en arbetstidsförkortning ger flerjobb är frågan: Hur skall detta finansieras? LailaBjurling är tydligen också medveten om att detta ären reform som kostar - och som kostar mycket.Jag tror att fanns här i kammarentidigare när jag citerade . Han ärövertygad om att en arbetstidsförkortning skulle bliett dråpslag för låginkomsttagarna. Han kan inte senågot skäl till att de skulle ta emot detta som en för-bättrad välfärd. och många andra eko-nomer talar om risken för att enklare jobb rationalise-ras och automatiseras bort.Dessutom är det så att det i finnsmånga låginkomsttagare som lever under skälig lev-nadsnivå. Tycker att en generell ar-betstidsförkortning är en välfärdsfråga för dem?Anf. 116 () replik:Fru talman! var en av leda-möterna i , så det borde inteheller för henne vara någon överraskning att vi soci-aldemokrater inte ser detta med en eventuell arbets-tidsförkortning som en lösning på arbetslöshets-problemet. Detta konstaterade vi redan i det betän-kande som lade fram. Däremotkan det naturligtvis inte uteslutas att det kan skapa ettvisst antal nya jobb. Det är dock inte lösningen påarbetslöshetsproblemet. I stället är det, precis som visäger, en välfärdsfråga och en jämställdhetsfråga.Hur tar man då ut välfärdsökningar, tillväxtök-ningar och välståndsökningar? Tas de ut i form avmer pengar, i form av mer fritid eller i form av högreskatter så att vi kanske kan få en bättre gemensam,offentlig, sektor? Ja, hur vi vill ta ut vår välståndsök-ning och vår tillväxtökning väljer vi själva i det härlandet.Där tror vi att det passar parterna bäst att diskuterahur man skall ta ut denna ökning. Vi tror att det är liteolika inom olika branscher, men vi tror ändå att vi påsikt måste komma till lägre normalarbetstid. Vi harett 40-timmarsmått som vi har haft under väldigt långtid. Så har vi valt att förkorta ar-betstiden i form av olika ledigheter.Vi tycker också att det är dags att börja ta deförsta stegen, och det är det vår kongress har sagt,mot en generell arbetstidsförkortning. Däremot tror viinte att vi med ett alexanderhugg kan lösa arbetslös-hetsproblemen. Givetvis kostar det pengar. Någon-stans måste de pengarna tas ifrån. Därför passar detbäst att parterna hanterar denna fråga.Anf. 117 () re-plik:Fru talman! Frågan är: Vilka är vi som skall be-stämma hur den ökade välfärden skall tas ut och hurden skall användas? I värld är vi det-samma som politikerna och de fackliga organisatio-nerna. I Moderata samlingspartiets värld är det män-niskorna, de enskilda individerna som skall fatta detbeslutet. Därför tycker inte vi att den här frågan överhuvud taget skall diskuteras i riksdag.Åter till välfärden. vill inte lagstiftaom generell arbetstidsförkortning men är uppenbarli-gen hundraprocentigt inställd på att vi nu skall gåinför en sådan. Men på vilket sätt blir det bättre för endeltidsarbetande kvinna som gärna vill gå upp i lön?Det gör hon inte därför att hon vill arbeta mer utandärför att hon inte klarar familjens försörjning på endeltidslön. Låt oss säga att hennes man, som är med-lem i Metall, går ned . Detinnebär att familjeekonomin kommer att fortsatt varalika dålig. Men kvinnan, som förmodligen redanhåller på att jobba ihjäl sig eftersom hon har huvud-ansvaret för hem, barn och familj, får jobba mer.Hennes man - som enligt alla undersökningar använ-der sin arbetstidsförkortning till sina hobbyer, till attjobba i trädgården eller meka med bilen - får kortarearbetstid. Var finns logiken i detta?Anf. 118 () replik:Fru talman! börjar jag känna igen moderater-na. Det är den gamla moderatstilen igen: den enskildeindividen mot politikerna, mot facken. Vår uppfatt-ning, , är att de fackliga organisa-tionerna består av sina medlemmar. Medlemmarna ärenskilda individer. Politikerna, som låter lite konstigt,är faktiskt enskilda människor som företräder andramänniskor som har valt dessa för att föra deras talan.Det är ingenting konstigt med vare sig politiker ellerfackliga organisationer, utan det är den stora massanmänniskor som har valt oss att vara företrädare i vissaspecifika frågor som behöver gemensamma lösningarpå gemensamma problem. Det är inget problem föross socialdemokrater. Men jag har förstått att det ären ständig nagel i ögat på att kollektivengår samman för att jobba för gemensamma lösningar.Men det tycker vi är bra.Anf. 119 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillutskottets hemställan.Jag var i för någon vecka sedan där jagdeltog i en fristående konferens i EU-parlamentetsom hade . Ett av under-seminarierna handlade om arbetstidsförkortning, ochdär diskuterades frågan med representanter för enmängd länder i EU - , , ,, , osv. Utan överdrift visa-de seminariet att skiljer sig från andra ländernär det gäller den offentliga debatten kring arbetstid iallmänhet och arbetstidsförkortning i synnerhet.Från flera håll redovisades en intensiv och levan-de offentlig debatt, inte minst från fackföreningsrö-relsen, där man ser frågan om arbetstidsförkortningsom en central del för att fördela arbetstid men ocksåsom ett sätt att fördela gjorda produktivitetsvinsteroch fördela och därmed öka köpkraft.Den slutsatsen delas av flera, bl.a. ,en välkänd amerikansk forskare som var påbesök i . ser det som en skandal attdet inte pågår någon egentlig debatt om arbetstidsför-kortning i . "Hela diskuterar detta,men i ställer sig politiska ledare, fackligaledare och företagsledare utanför debatten. Det ärskamligt, ni borde befinna er i fronten." Allt enligtRifkin.Det är bara att instämma. har inte haft nå-gon arbetstidsförkortning sedan början av 1970-talet.Detta trots en alltmer avancerad teknologi och en alltsnabbare datorisering som gör det möjligt att klaraproduktionen med allt färre människor och trots attsamhället blir alltmer tudelat, där några är stressadedärför att de tvingas arbeta för mycket medan andrabär på en stress därför att de står utanför arbetsmark-naden.Som säger är "arbetstidsförkortning ingenutopi utan det handlar om sunt förnuft". Så visst ärdet att beklaga att hamnat i bakvattnet i en såviktig framtidsfråga. Å andra sidan betyder det att detfinns värdefulla erfarenheter att ta del av utifrån detfaktum att många länder ligger före.En arbetstidsförkortning motiveras som bekant avflera skäl, som vi hört här . Dethandlar om en välfärdsreform i livskvalitet. Dethandlar om rättvisa och ett sätt att fördela produkti-vitetsutveckling m.m. Men en arbetstidsförkortningkan också vara ett medel i kampen mot arbetslöshe-ten. Och det är här som vi kan dra nytta av de arbets-tidsförkortningar som genomförts i andra länder. Ärsyftet med en förkortning "enbart" en välfärdsreform,ja, då behövs det få eller inga styrmedel, och detmesta kan överlämnas till parterna att besluta om. Detvisade i sitt anförande flera exempelpå. Men vill man dessutom få effekt när det gällersysselsättning krävs en sammanhållen politik, därstaten på olika sätt skapar incitament för nya jobb. Dågår det inte att göra som man t.ex. gjort i ,att man trots lagstiftning lämnar över frågan till deenskilda företagen. Då riskerar man precis det som nuhänder i , nämligen att den faktiska arbetsti-den inte minskar utan att man i stället konsekventanvänder sig av övertidsuttag.Erfarenheterna visar att det, för att en arbetstids-förkortning skall ge nya jobb, för det första fordras enreglering av normalarbetstiden i botten, alltså lag-stiftning. Skälet till det är att man måste se till att enarbetstidsförkortning omfattar hela arbetsmarknaden.Det krävs också att man ser till att den faller ut i endaglig förkortning och inte exempelvis i extra se-mesterdagar eller någon form av arbetstidsbank, ef-tersom det inte skapar några nya arbetstillfällen.För det andra krävs det ekonomiskt stöd för att fö-retag, landsting och kommuner dels skall ha råd medden fördyring som uppstår när kostnaderna ökar perarbetstimme, dels skall kunna skapa incitament förnyanställning. Här har helt rätt, somnämndes . Det är bara det att Fölstertydligen inte följt med i debatten och trodde att detvar något nytt han kommit på. I själva verket tar hanupp en gammal frågeställning som varit klar förVänsterpartiet . Det fordrasekonomiskt stöd och att den här reformen sker medbibehållen lön.För det tredje visar all erfarenhet att reformenmåste kombineras med en begränsning av övertids-uttaget. Det är här, som jag ser det, som den verkligaknuten ligger och som är en av anledningarna till attdet i har varit så svårt att samla sig kringfrågan om arbetstidsförkortning. Jag tror att detta ären orsak till att fackföreningsrörelsen är splittrad isynen på avtal kontra lagstiftning. Med andra ordmåste vi börja med att enas kring syftet med en ar-betstidsförkortning.Nu har, som det nämnts , rege-ringen tillsatt en arbetsgrupp som har till uppgift attfördjupa underlaget i arbetstidsfrågan.Visst är det så att direktiven, som så ofta, kan tol-kas som om man så att säga vill gömma undan frå-gan, men de kan också tolkas som om man tvärtomprioriterar frågan. För oss som deltar i gruppen är detju ingen tvekan om saken: Det handlar om att lyftaupp frågan på bordet och om att uträtta något konkret.Jag hoppas också att gruppens arbete kommer attbidra till att frågan lyfts fram till en offentlig debatt.Här hoppas jag att en utgångspunkt blir en modell avarbetstidsförkortning som kan leda till att nya arbets-tillfällen skapas.Det som annars dominerar debatten när det gällerarbetstider är det återkommande mantrat avregleringoch flexibilitet. Och precis som när det gäller arbets-rättslagstiftningen i stort finns det ingen övertygandeforskning som styrker påståendet att lagar och reglertill skydd för de anställda skulle vara orsaken tillarbetslösheten och inte heller att sådana lagar skulleutgöra hinder för att få ned arbetslösheten. Inomparentes kan jag säga att det var många intressantaartiklar i det ämnet i det senaste numret av tidningenRiksdag & Departement.Och frågan är: Flexibilitet i arbetstider för vemoch på vems villkor?Den arbetstidslag som vi har är en form avskyddslagstiftning som bl.a. reglerar normalarbetsti-den. Lagen är dispositiv, alltså den kan förhandlasbort. I praktiken finns ju alla möjligheterför en flexibel utläggning av arbetstiden. Det bekräf-tar ju också från isitt anförande, där vi fick flera siffror som visar attbåde arbetstagare och arbetsgivare upplever att möj-ligheterna att påverka arbetstiderna har stärkts ochfortsätter att stärkas. Precis som illust-rerar är det fullt möjligt att med nuvarande lagstift-ning åstadkomma olika anpassningar av arbetstiden.Därför måste det vara något annat än flexibiliteteni sig som SAF, kd m.fl. är ute efter.Och det är här som det blir så uppenbart att ar-betstiden i mångt och mycket är en fråga om makt.Om det då handlar om att arbetsgivaren enväldigtskall få bestämma om arbetstiden, eller om man villslippa att betala för övertid, skiftarbete eller obekvämarbetstid låter jag vara osagt. Det är bara att konstate-ra att det ligger i arbetstagarnas intresse att med kraftförsvara den typ av skydddslagstiftning som arbets-tidslagen utgör.Om nu SAF och den politiska borgerligheten haravregleringar och flexibilitet som ett mantra för attstärka arbetsgivarens möjlighet att maximera sinavinster, vad kan då arbetstagarns så att säga ha sommoteld, som sitt alternativ?Ja, fru talman, exempelvis en lagstiftad arbetstids-förkortning, en välfärdsreform som ökar rättvisan,som är solidarisk, som ökar jämställdheten och somger ett positivt bidrag till folkhälsan och som rättutförd kommer att minska arbetslösheten. Och likamycket som vi i Vänstern gillar arbetstidsförkortning,lika mycket ogillar man det från arbetsgivarhåll.Men tiden talar för oss, och jag är övertygad omatt det kommer en arbetstidsförkortning, och för attåterigen citera : "Arbetstidsförkortning är ingenutopi utan det handlar om sunt förnuft. "I detta anförande instämde , och (alla v).Anf. 120 () re-plik:Fru talman! Jag begrep inte inledningen av Ca-milla Skölds anförande. Hon talade om att hon sak-nade en debatt om arbetstidsfrågor. Jag tycker att vihar haft en mycket intensiv debatt under de senasteåren just omkring arbetstidsfrågor. Jag förstår inteheller vad forskaren menar med att vi i Sverigeinte skulle debattera dessa frågor.Senast i går fick jag en tidning i min hand frånSAF, där man ställde frågan om kortare arbetstid gerfler jobb. Detta är kanske den mest intensiva debattsom vi har haft när det gäller arbetsförhållandena.Den arbetsgrupp som leds av nog att få det urjobbigt. Såvitt jag förstårspretar det kolossalt mycket i gruppen i fråga inställ-ningen till en lagstadgad arbetstidsförkortning. LailaBjurling gjorde mycket klart här att socialdemokra-terna inte har den uppfattningen, och från Vänster-partiet är man mycket militant när det gäller enlagstadgad förkortning av arbetstiden.Jag fick en väldigt intressant upplysning i morsenär jag knäppte på radion apropå arbetstidsförkort-ning. I har man inom gjortförsök med förkortad arbetstid. Man gick ned till 35timmars tjänstgöring , och det var naturligt-vis skönt för personalen. Men man klarade inte avsina arbetsuppgifter. Man klarade inte vården av degamla med denna begränsning av arbetstiden. Så nugår man i stället upp till . Detvisar hur svårt det är att uttala sig om en generellsänkning av arbetstiden, om man inte har tillräckligtmed personal för att kunna genomföra livsviktigauppgifter.Folkpartiet har gång på gång talat om flexibilitetpå de anställdas villkor.Slutligen vill jag säga att det finns många arbets-givare som uppmuntrar de anställda till att gå ned iarbetstid.Anf. 121 () replik:Fru talman! Angående debatten kan jag delvis in-stämma i det som säger. Inte minstjag själv som vänsterpartist har ju deltagit i debatten.Problemet är att det förs ingen offentlig debatt. Detpågår ingen debatt på bred front. Vi i arbetsgruppenhar som delmål att försöka lyfta fram den debatten såatt fler än fackföreningsföreträdare och politiker ärengagerade.När det gäller samarbete får man tacka för omtan-ken. Jag tror att vi klarar oss alldeles utmärkt. Vi ärtre partier som skall samarbeta. Som i alla olika for-mer av samarbete har man olika infallsvinklar ochman får jämka sig samman. Vi får se vad resultatetblir.Jag känner inte till exemplet . På be-skrivningen här låter det som att man bara har gåttned i arbetstid utan att nyanställa. Självklart kräver ensådan arbetskraftsintensiv verksamhet som vården nyanställer.För att argumentera emot kan jag ta upp exempletKiruna. Där införde man också en arbetstidsförkort-ning inom som var väldigt lyckad, bådeenligt arbetstagarna och enligt kommunledningen.Man har också gjort stora besparingar när det gällersjukskrivningar och arbetsskador.Anf. 122 () re-plik:Herr talman! Då vill jag upplysa att det där med nyanställningar är ingenting somman genomför rakt av i dagens läge inom hemtjäns-ten. I min egen hemkommun har vi oerhört svårt attrekrytera personal till . Man är nu bereddatt betala mycket bra för att få tag på personal. Så detär inte alls säkert att man skulle kunna lösa problemeti genom att anställa mer personal. Vad görman när det inte finns mer personal?Det är detta som är så viktigt när man diskuterararbetstidsförkortning. Hur skall man kunna genomfö-ra arbetstidsförkortning i de sektorer där det inte finnspersonal? Anställda är inte utbytbara, det är väldigtviktigt att komma ihåg. Det finns många andra områ-den, t.ex. inom databranschen, där det inte hellerfinns tillräckligt med personal.Det är därför som jag blir så orolig inför tanken påatt lagstifta om förkortad arbetstid. Det är därför somvi måste ha ett flexibelt system.Anf. 123 () replik:Herr talman! Ett bekymmer med att man har svårtatt få anställda till vården är just anställningsvillko-ren. Jag är övertygad om att en arbetstidsförkortningkommer att höja statusen och öka intresset för attjobba inom vården. Jag ser en arbetstidsförkortningsom ett bidrag till att lösa den kris som vi har inomvården. Att jobba inom vården är tungt. borde räknas som heltid.Anf. 124 () replik:Herr talman! Detta är sanningens dag. Jag gissaratt det var intressant för vänsterpartisten att ta del avden deklaration som vi tidigare hörde från socialde-mokratiskt håll om att denna arbetsgrupp är tillsatt avrepresentanter för de olika partierna och att de harmycket olika ingångsvärden. Det är uppenbart attVänsterpartiet har blivit lurat in i någonting som frånbörjan icke är vad det syntes vara.Socialdemokraterna talar om välfärdsreform.Vänsterpartiet talar om sysselsättning. Syftet skiljersig åt redan från början.Hur skall det kunna gå att förenas i någon form avgemensam deklaration? Sextimmarsdagen är tydligenavskriven från agendan. Jag tror att Vänsterpartietkan känna sig lurat.När det gäller sysselsättningseffekten vid en ar-betstidsförkortning skall jag läsa innantill om erfa-renheter i . I genomfördes en arbets-tidsförkortning 1986-1990 - inga sysselsättningsef-fekter. genomförde en arbetstidsförkortning1986-1990 - oklara sysselsättningseffekter. Frankri-ke genomförde en arbetstidsförkortning 1982. Denförväntade effekten var 150 000 nya jobb. Resultatetblev 14 000-18 000 nya jobb. genomfördeen arbetstidsförkortning 1982-1985 - lägre effekterän väntat.