prot · GN0920 · 1999-10-27 00:00:00 — Den som inte har orden i sin maktsaknar för det mesta annan makt också.Bredbyskolan i är ett exempel på enframgångsrik skola, där man vågar tro på elevernaoch därför vågar ha högt ställda krav. Få, om ensnågra, elever går ut där utan godkändabetyg.När man läser elevernas dikter i denna bok, ochnär man ser på , ser man också huravgörande viktig skolan är för att ge alla ungdomarlika möjligheter och hur, närmast ofattbart, viktigtspråket är för att deras möjligheter ska öppna sigframöver.Mot den bakgrunden blir jag faktiskt lätt förtviv-lad när skolministern och socialdemokraterna aviserarsänkta krav på lärarnas förmåga att hantera språket.Med det uttalade syftet att sänka kraven ska lärareinte längre behöva behärska svenska språket, som dettidigare hette, utan endast kunna tillräckligt brasvenska med hänsyn till tjänsten.Det enda argument för förändring som jag hört fö-ras fram är att ge fler människor, främst med invand-rarbakgrund, tillträde till läraryrket. Man motiverardet med att invandrare och de som är andra och tredjegenerationens invandrare behövs i alla typer av verk-samheter, inte minst i skolan. Jag tycker också att detär oerhört viktigt, men man måste också fundera påvad det är som händer och vad det är som Socialde-mokraterna föreslår.Jag tycker att regeringen med sitt förslag bara för-stärker uppfattningen om att man, bara för att man haren brytning, inte kan svenska. Det handlar ju inte omdialekter eller mindre brytningar. Att behärska detsvenska språket handlar om ordförråd, grammatik ochförmåga att uttrycka sig.Socialdemokratin brukar ju säga sig värna om deutsatta i samhället, människor med låga inkomster, defrån hem utan utbildningstradition, arbetslösa ochandra. Det man nu är på väg att göra tycker jag är etthistoriskt svek mot barnen i de familjerna. Det är juinte barnen från framgångsrika familjer, från hemmed många böcker och långa utbildningar, somkommer att drabbas av en skola där lärarna inte måstekunna ordentlig svenska. De med goda förutsättning-ar hemifrån klarar sig i det närmaste alltid.Fru talman! Det är inte dessa människor som haranledning att frukta en socialdemokratisk politik. Detär i stället de människor som av olika anledningarbefinner sig i utsatta positioner som skolministern ärberedd att svika.Fru talman! Det är riksdagsva-let. Det var en ganska annorlunda valrörelse påmånga sätt, speciellt för att skolan kom i fokus merän . Vi var flera partier som tävladeom att överträffa varandra i löften om hur skolan skaförbättras. Också Socialdemokraterna deltog i dentävlingen. Många människor trodde på regeringenslöften om att förbättra skolan. Men trots det har intemycket hänt för att komma till rätta med skolansproblem. Och historien har upprepat sig. gickpå nytt nästan en tiondel av eleverna ut grundskolanutan tillräckliga kunskaper.Att inte komma med nya ordentliga förslag är enpassivitet i politiken som är obegriplig för mig. Detsaknas ju inte stöd för nya förslag - tvärtom. Vi iriksdagens oppositionspartier har under föregående årfört fram mer än 100 förslag om skolan. Samtligaavslogs i med hänvisning till att regeringenskulle agera.Fru talman! En av de frågor som vållat mest de-batt har varit frågan om lärarbristen i skolan. Alla,utan undantag, har varit överens om att läraryrket skauppvärderas. Att vara lärare är en av de viktigasteuppgifterna man kan tänka sig. Det tycker jag ocksåska märkas i skolan. En uppvärdering av läraryrketkan t.ex. handla om att inrätta nya karriärvägar, attskapa utrymme för högre löner, att ge tid och resurserför vidareutbildning, att öka lärarnas inflytande i helaskolan och mycket annat. Men för mig kan det aldrignågonsin förenas med att sänka kraven på blivandelärare.Fru talman! Därmed vill jag yrka bifall till reser-vation 5 under mom. 11.(forts. )AjourneringKammaren beslutade på förslag av andrevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 19.00 för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.12 § (forts.) Vissa regeländringar på skolområ-det (forts. UbU5)Anf. 164 ():Herr talman! Jag börjar med att yrka bifall tillhemställan i utskottets betänkande nr 5. Sedan det ärgjort ska jag så långt stämbanden räcker försöka mo-tivera mitt ställningstagande.I propositionen finns det förslag som sinsemellaninte har just något annat samband än att de på olikasätt syftar till att stimulera skolan att utveckla sinverksamhet, så att den mer och mer tar sin utgångs-punkt i elevernas behov och förutsättningar. Jag tän-ker inte kommentera vart och ett av förslagen utanbara några av dem.Det dubbla kommandot och läroplanens mål å enasidan och timplanen å andra sidan har länge diskute-rats och kritiserats. Många menar att timplanenomöjliggör den individualisering och demokratiseringav skolan som läroplanen anger som mål. Om detbara handlade om att lösa den konflikten kundetimplanen avskaffas , som en del av mo-tionärerna vill. Men kraven bör ställas högre än så.Vi ska ha en nationellt likvärdig skola, och det ären mycket hög ambitionsnivå, som vi ännu inte harnått. Det finns skillnader i kvalitet och annat mellanolika skolor - skillnader som måste minska, inte öka.Därför vill vi nu söka oss fram efter de bästa vägarnaför att stärka målstyrningen och likvärdigheten. Vigör det i en försöksverksamhet där ca 80 kommunerska kunna delta genom anslutning av skolor. Det kanbli en ansenlig mängd skolor som deltar i försöks-verksamheten, och jag hoppas också att det blirmånga skolor, eftersom vi då får ett bredare underlag.Denna försöksverksamhet kommer förhoppnings-vis att stimulera den pedagogiska debatten ute påskolorna och att stimulera utvecklingen. Skolansanställda får ett ökat utrymme för sin professionalism,och det är inte oviktigt. Där försöksverksamhetenlyckas väl kommer elevernas inflytande över det egnaarbetet att stärkas betydligt, vilket är en annan önsk-värd effekt.Men förhoppningsvis får vi ut mer än så av för-söksverksamheten. För att alla målen ska uppnåsmåste man ute i skolorna, i kommunerna och ävenfrån statens sida utveckla betydligt bättre instrumentför uppföljning och utvärdering av skolans verksam-het.Den nationella likvärdigheten ska alltså stärkas,och därför är det nödvändigt med en försöksverksam-het där vi ger oss tid att utveckla instrument som geross möjligheter att dra slutsatser för framtiden.Den andra fråga som jag vill kommentera gällerden del av gymnasiet där ungdomar av olika anled-ningar inte går på ett nationellt program utan deltar idet individuella programmet. Vår utgångspunkt är attalla ungdomar ska ha en chans att komma vidare i sinutbildning. Det finns ingen anledning att bygga instupstockar eller återvändsgränder i vårt skolväsende.Tvärtom ska hela ungdomsskolan bygga på överty-gelsen om att alla barn och ungdomar kan utvecklas,att alla kan lära sig någonting med rätt stöd.Det individuella programmet har unika möjlighe-ter att möta elevers olika behov och förutsättningar,och genom att nu göra det sökbart och genom attännu tydligare än betona att syftet är att förbe-reda elever för att kunna gå över till ettnationellt eller specialutformat program förbättrasprogrammets möjligheter att möta eleverna ytterliga-re.Det är avslöjande när de här förslagen tolkas somett sätt att undandra ansvaret för denegna verksamheten och som att vägarna ska stängasför en del elever eller i vart fall göras längre ochbetydligt gropigare än för de elever som intedirekt kommer in på ett nationellt program.Jag läser in just detta i och tyvärrockså i både och Folkpartietsförslag. Man vill föra in ett slags stupstock i ung-domsskolan och göra det ännu svårare för dem somredan har det svårt. Jag menar att det tydligt visar hurman ser på människor och deras utvecklingspotential.Enligt denna syn har man en enda chans, och om maninte tar den eller om det inte var en fair chans, ut ur systemet eller blir på ett eller annat sätthindrad från att komma vidare.Jag förstår inte den här synen. Jag är övertygadom att alla barn och ungdomar har möjligheter attutvecklas utifrån sin position.Vi har tidigare haft en sådan här skola. Det varsäkert en billigare skola, men den blev väldigt dyr församhället totalt sett. Den ledde också till väldigt storaklyftor mellan människor, med förluster både ur de-mokratisynpunkt och ur jämlikhetssynpunkt, ochnaturligtvis till att många tappade sugen. Vi har interåd med det, varken ekonomiskt eller mänskligt. Detär därför som vi vill göra hela gymnasieskolan till enskola där var och en kan utvecklas.Jag skulle vilja ta upp en fråga som har varit uppei debatten tidigare. Den gäller svenska språket. Det ärnaturligtvis en av skolans allra viktigaste uppgifter attge alla barn och ungdomar ett språk att kunna kom-municera med och att känna sig trygg i, så att mankan formulera sina upplevelser osv. Mina med- ellermotdebattörer, vilket det nu är, målar upp en bild avatt förslaget i vad gäller lärarnas svenskkunskaperinnebär att lärare inte längre ska behöva kunna svens-ka. säger att det nu ska räcka med kan hantera en bandsåg.Nej, det är naturligtvis inte på det sättet. Jag måstesäga att jag är lite förvånad över det sättet att föradebatten. Det för inte skolpolitiken här i kammarenframåt ett dugg om vi så till den milda grad misstrorvarandra och varandras ärliga uppsåt att göra skolanbättre. Vi kan ha olika uppfattningar om hur den skase ut till, men när man så till den milda grad försökersvartmåla varandras politik blir debatten väldigt för-virrande för dem som lyssnar på oss och försökersätta sig in i var partierna står.Det handlar ju här om att hitta ett sätt att få in denkompetens som många lärare med utländsk lärarexa-men som flyttar till har och ocksåatt få in den kompetens som ligger i det faktum att desjälva har erfarenheter av att ha invandrat hit. Mångaelever i den svenska skolan har just de erfarenheternamen möter alldeles för få vuxna i skolan somdelar den erfarenheten.Jag är ganska övertygad om att den som har denerfarenheten har en alldeles särskild kompetens attbetona vikten av att man skaffar sig goda språkkun-skaper så att man har ett språk att kommunicera på.Det är också det som förslaget går ut på. Det ståringenstans att man inte ska behöva kunna svenskasom lärare, utan tvärtom stryks det under att det inteär en kvalitetsförsämring och att man ska ha de nöd-vändiga kunskaperna i svenska, men att man villformulera det på ett sådant sätt att man inte utestängerden som inte har svenska som sitt modersmål frånbörjan. Jag tycker, i internationaliseringens tider, attdet är ett ganska rimligt förslag.Jag skulle som sagt uppskatta om vi förde debat-ten om det som faktiskt står och vad vi menar ochlåter åsikterna gå isär på de punkter där vi är oenseom inriktningen, för det finns sådana punkter ocksånaturligtvis. Men svartmålning har skolan aldrignågonsin mått bra av. Jag tyckte att det var bra närSofia tog fram en helt annan bild av vadskolan faktiskt kan åstadkomma, nämligen barn somhar ett rikt och bra språk.Anf. 165 () re-plik:Herr talman! anklagar oss för att viskulle skapa fallgropar till elever som har det svårtefter . Det handlar om det individuellaprogrammet. Men själv fö-reträder ett parti som har skapat en grundskola däralla barn ska lära sig ungefär lika mycket på ungefärsamma sätt på ungefär lika och vid ungefärsamma tillfälle i livet. Det här anser inte vi vara för-enligt med den syn som jag delar och som påstår att hon har, nämligen att barn är olika.Därför funderar jag naturligtvis på: Hur kan EvaJohansson påstå att det att man ska se över det indivi-duella programmet skulle ha att göra med att manskapar fallgropar? Vi vill ha en flexibelskola där vi skapar möjlighet för de elever som inte ärberedda att gå in i detta fyrkantiga system. Vi vill julösa upp fyrkantigheten och få en flexibel skola somgör att eleverna kan utvecklas och nå de mål somgrundskolan ger. Hur tänker sig socialdemokraternanär det gäller det här?Anf. 166 () replik:Herr talman! Det är när man inte är beredd att igymnasieskolan ta emot elever som vill komma vida-re i sin utveckling som jag är rädd för att vi stängervägen för många som känner att det är en utvecklingjust att komma vidare - in i en annan skolform, menframför allt för att få följa med sina kamrater när degår vidare. Det tror jag är en väsentlig del: att inteställa en del elever utanför där.Det har inte ett dyft med ansvar attgöra. Där är vi fullständigt överens om att grundsko-lan har ett mycket stort ansvar för att göra allt somgår för att se till att varje elev har de kunskaper medsig som man behöver för att kunna komma vidare påde nationella programmen.Men för de elever som inte har det kan vi intesäga: Då tänker vi bort er! Vi vill också satsa på dem.Jag tycker att det är angeläget att se till att derasförsta år i gymnasieskolan inte är bortkastat sedan,utan att de kan få följa de delar av ett nationellt pro-gram som de faktiskt klarar av och vill gå in på, ochkunna tillgodoräkna sig det sedan, så att man inte fårdessa återvändsgränder som blir till stupstockar förväldigt många. Och det är här jag tycker att ni har enalldeles för njugg inställning till de här eleverna.Jag skulle önska att det vore lika många från deborgerliga partierna som ställde sig upp här och pra-tade om de här elevernas möjligheter som vi hade iden förra debatten om de funktionshindrade eleverna.Det är viktigt det också, men här är det en gruppelever som i och för sig är större, men där man inte ärlika generös, tycker jag.Anf. 167 () re-plik:Herr talman! Med det svaret kan jag bara tolka inett erkännande av att ni inte har lyckats med denmålrelaterade . Vi tycker tvärtom att detär väldigt viktigt att eleverna får känna sig godkändaefter och att de når fram till det. Sedanvill vi ha en väldigt mjuk och flexibel lösning, mennågonstans må vi nog ta ansvar för att vi har ett mål-relaterat system.Jag vill övergå till en annan fråga som ocksåegentligen handlar om toppstyrning och det är: Varförär det bara ett åttiotal kommuner, som man ovanifrånväljer ut, som får vara med om att pröva att inte hanågon nationell timplan? Varför kunde man inte i denfrågan låta alla de skolor som är långt framme i sinutveckling få vara med och pröva icke timplansbun-den undervisning?Anf. 168 () replik:Herr talman! Ett åttiotal kommuner ger utrymmeför en mycket omfattande försöksverksamhet, och detär få gånger som en försöksverksamhet av den härkaraktären ges den omfattningen, särskilt som det intehandlar om 80 skolor utan betydligt många fler. Jaghoppas att det är så många kommuner som kommerfram till att man faktiskt vill delta i försöket, därföratt det ställer också väldigt stora krav på kommunernanär det gäller uppföljning och utvärdering av verk-samheten. Jag vet att det är många som är intressera-de, men jag vet också att det är många som blir tvek-samma när de ser vilka krav som ställs. Men det äralltså ingen liten försöksverksamhet det handlar om.Vi är inte beredda nu att fatta ett beslut om att tabort timplanen, som en obegränsad försöksverksam-het skulle kunna ge som resultat, utan att ha resultatenfrån de här försöken och se vilka instrument vi kan fåfram för utvärdering och uppföljning. Det här är ing-enting som så att säga enbart är politik i den härkammaren, utan det handlar ju om en skola för väl-digt många barn och ungdomar som ska vara bra, ochvi måste kunna ta ansvar för de beslut vi fattar.Jag är den första att hålla med om att grundskolani dag inte lyckas med det som är dess uppdrag fullt ut,nämligen att se till att alla elever får med sig de kun-skaper och de godkända betyg i ämnen som de ska hatill gymnasiet. Det är ett tillkortakommande, och detär därför det är så viktigt att vi ständigt bedriver enutvecklingsverksamhet, att vi ger frihet för en ut-vecklingsverksamhet ute i skolorna, att vi ger resursertill den, att vi förändrar lärarutbildningen och allt dethär som ligger i pipelinen nu och som vi försökermed; inte minst en förskola för alla barn som är enbra grund att stå på.Anf. 169 () replik:Herr talman! Låt mig börja med att vara positiv.Eva efterlyste ju någonting positivt frånvårt håll, och vi är positiva till det försök som kanåstadkommas i de här kommunerna vad gäller denavskaffade timplanen. Vi tror att det är ett steg i rättriktning.Vi hade också hoppats att få gehör för vår syn påatt detta också måste mätas på ett bra sätt, nämligenett kvalitetsinstitut, men det kanske vi kan återkommatill längre fram när insikterna har infunnit sig.Jag vill ta upp två saker i övrigt. Här nämns då attvi vill inrätta stupstockar i den svenska skolan. Detmå jag säga: Det var verkligen att kasta sten i glas-hus, om man uttalar det som socialdemokrat! Vad kanman säga annat, när vi vet att av de elever som går utgymnasieskolan är det som går av gruppen invandrarelever, om man nu fåruttrycka sig på det sättet. Bara åtta av tio läser fak-tiskt alla fyra åren och tar studenten, som det hetteförr i tiden. Det är väl om något ett bevis på att dethär inte riktigt fungerar. Så är det någon som harbyggt in stupstockar så är det väl i så fall socialdemo-kraterna.Jag skulle vilja fråga om det här med det svenskaspråket. Vi är mycket kritiska till att förändra det här.Om man läser innantill i propositionen, vilket jagtänkte få göra här, står det så här: "får av-kall inte göras på nödvändiga kunskaper i svenskaspråket som behövs för att göra ett fullgott arbete somlärare. En sökande bör ha de kunskaper i svenskaspråket som behövs." Hur ska man tolka det?Det går ju nämligen inte att begripa egentligen. Be-hövs för vad då? "Behövs" enligt vårt sätt att se inne-bär att ha sådana kunskaper att man är ett föredömespråkligt sett för dessa elever som verkligen behöverha ett bra föredöme.Anf. 170 () replik:Herr talman! Nej, det går att göra olika tolkningarav vilka svenskkunskaper som behövs, likaväl somdet går att göra olika tolkningar av vad som behövsför att kunna anse sig behärska det svenska språket.Jag är inte säker på att jag klarar en sådan granskning.Vem vet?Det är därför som vi också säger, som framgårbåde av propositionen och utskottsbetänkandet attansvaret för att bedöma en utländsk lärares kunskaperi svenska flyttas över från skolhuvudmannen till . Vi utgår från att den som söker ska fålov att dokumentera sina kunskaper i svenska. Det äralltså inte så att det räcker med att kunna skrika ikappmed bandsågen.Däremot har den formulering som har funnits ti-digare tolkats som en diskriminering av invandradelärare. Det är en förlust för svenska skolan att intekunna ta tillvara dem. Vi vill hitta en bättre väg attkomma fram på.När det gäller kvalitetsuppföljning och utvärde-ring och uppföljning av skolan över huvud taget är viöverens om att det är nödvändigt med en sådan. Detär kanske en av de allra viktigaste uppgifterna för ossi framtiden att hitta bra instrument. Jag är inte säkerpå att det fristående institut som före-språkar är den bästa vägen.Vi håller nu på att "tagga upp" arbetepå detta område. Jag är i varje fall inte nu beredd attsäga att det arbete som knappt har hunnit att ta sinbörjan med nämnden är misslyckat. vill vi se vaddet kan ge. Jag tycker att inspektörernas arbete harlovat ganska mycket. Vi har fått intressanta rapporterfrån dem som ligger till grund för jobbet både för ossoch för regeringen.Anf. 171 () replik:Herr talman! Det var intressanta synpunkter. Jaggår till det sista först. Jag tolkar det som att det nufinns insikt om att det behövs göras någonting åtgranskningen av den svenska skolan på ett annat sättän som görs , och det är bra.Sedan erkänner här att det är enluddighet i texten som kan tolkas lite grann som manvill. Det är naturligtvis oroande att också majoritetentycker det. Då har vi alltså inte haft fel som har skriviti debattartiklar i bl.a. att vi äroroade för hur det är skrivet.Eva menar med andra ord att det ärviktigt att lärarna i svenska skolan har en dokumente-rad kunskap och är språkliga föredömen för våraelever och att också är beredd attarbeta för att oklarheten undanröjs så att det inte rådernågot missförstånd på någon punkt att det är ett kravatt man ska kunna god svenska om man ska varalärare i den svenska skolan.Anf. 172 () replik:Herr talman! Detta borde inte vara någon över-raskning för eftersom det står i dehandlingar som vi har behandlat och som vi ocksåtagit ställning till ord för ord i utskottet. Vi hyser ingadelade meningar på den punkten.Det är knepigt i politisk debatt . AndersSjölund säger att det är bra att vi socialdemokrater nuhar kommit insikt om att vi behöver granska skolansresultat. Det tycker jag är ett märkligt uttalande. Dettyder på att inte har någon som helstrespekt för att vi har en ganska likartad uppfattningockså på den punkten.Det är en av våra allra viktigaste uppgifter sompolitiker att följa upp de beslut vi fattar och se vad detblir av det. Det är den enda chansen att få ett vettigtunderlag för nästa steg, inte för att kritisera, klankaned på och måla svart, utan som underlag för att kun-na komma vidare i det politiska arbetet och göraverksamheten bättre. Också om detta är vi överens.Jag förstår inte varför det ska låta på det här litegnissliga sättet. Jag tycker att vi i stället skulle ta somutgångspunkt att vi har väldigt mycket gemensamt.Svenska skolan skulle må bra av att veta att vi sompolitiker har en tämligen samlad syn i många frågorpå det uppdrag som vi ger till skolan som organisa-tion. Det skulle kännas tryggare och bättre för mångasom jobbar där.Anf. 173 () replik:Herr talman! talar i sitt anförandeom en skola för alla, hur viktigt det är att stärka sko-lan och se till eleverna blir godkända och kan uppnåkunskapsmålen. Det tycker jag är bra. Det behövsverkligen nya grepp inom skolan och i skolpolitiken.Inför sommaren kunde vi återigen se hur en storandel av eleverna från gick ut utan god-kända betyg. Det är flera saker som jag tycker att manska förändra. Man ska se över lärarrollen och se tillatt man får flera lärare i skolan. Man ska göra skolanmer flexibel. Skolan ska få mer resurser för att stärkabåde kompetens och lärandet.Vi i har en idé till. Den idén har so-cialdemokraterna valt att inte ens diskutera ochknappt kommentera heller. Det handlar om att geindividuella studieplaner till varje elev. Det innebären möjlighet ända från årskurs ett att eleven, lärarenoch föräldern tillsammans kan se vad eleven somenskild individ kan lära under det närmaste halvåret.Hur kan jag som elev utvecklas?Varför vill inte socialdemokraterna att individu-ella studieplaner ska finnas för varje elev i grundsko-lan?Anf. 174 () replik:Herr talman! Vi har diskuterat också detta. Ut-skottet skriver i utlåtandet att vi utgår ifrån att det kanbli aktuellt i en del fall, kanske i många fall eller i allafall. Det vet vi inte. Men vi tycker inte att vi behöverreglera detta centralt. Vi är inte fullt så centralistiskasom . 175 () replik:Herr talman! Det är ett lite konstigt uttalande frånEva . Alldeles i debatten innan hademan direkt konkret förslag på hur varje elev skullelära bäst genom statliga beslut. Men just när det gälleratt stärka eleven i sig, att låta varje elev utvecklas isin takt i den nya skolan, säger man: Nej, det går inte.Det ska inte vara bestämmelser kring det.För mig är det oerhört viktigt att stärka eleven, gelokala förutsättningar och ge lärare och föräldrarförutsättningar så att barnet, eleven, ska kunna ut-vecklas och få godkända kunskaper. Det är det kun-skapsmål vi sätter upp här i som vi vill atteleverna ska nå.Jag tycker att det är viktigt att vi har nationellamål. Jag tycker att det är viktigt att vi fattar beslut härinne i kammaren som gör det möjligt för eleverna attfå bra kunskaper.Anf. 176 () replik:Herr talman! Vi har ingenting emot att det upp-rättas individuella utvecklingsplaner eller studiepla-ner för varje elev om man tycker att det är ett braarbetssätt. Men vi har fullt förtroende för att de pro-fessionella i skolan tillsammans med elever och för-äldrar klarar att göra den bedömningen och att detinte behövs något påbud från riksdag.Det är en fråga för professionen.