prot · GN0929 · 1999-11-18 00:00:00 — Det är precis som inomidrotten, där landslagens framgång ytterst är en pro-dukt av breddidrotten. Svensk spetskompetens kanfölja av denna stora breda satsning. Därför behöver vien hög generell utbildningsnivå.Att just höja den generella utbildningsnivån är ettsätt att stärka både rättvisan och tillväxten i framti-den. Utbildningssatsningar alltifrån allmän förskolavia kunskapslyft till de många nya platserna i vårauniversitet och högskolor är en av de centrala delarnai den offensiva tillväxtpolitiken. Den som vill ta ettlångsiktigt ansvar för en god välfärdsutvecklingmåste också ta ett ansvar för den långsiktiga tillväx-ten. Den som vill se en hög tillväxt måste också förståatt allas kreativitet och skaparkraft måste tas till vara.Sverige har inte råd att låta många människor inte fåmöjlighet att arbeta.Sverige går in i en ekonomiskstyrkeposition. Få länder kan visa upp så godamakroekonomiska fundamenta som . Kombi-nationen av låg inflation, stora och växande överskotti bytesbalansen, minskande offentliga utgifter, storaöverskott i de offentliga finanserna, hög tillväxt ochstigande sysselsättning är unik. Vi kan därför se framemot med välgrundade förväntningar i enkänsla av växande framtidstro. Det som har skettunder kan lägga grunden till ett 2000-taldär vi får en mycket spännande utveckling och där viförhoppningsvis kan uppnå alla de utmaningar somjag har talat om här.Anf. 62 () replik:Herr talman! Finansministern har gjort en intres-sant genomgång. Jag vill börja med att säga att jag istort sett håller med honom om de fem viktiga ut-gångspunkterna för att vi ska kunna få en långsiktigekonomisk tillväxt i Sverige.Det är inte första gången i svensk ekonomi somdet nu går bra. Då togdet en ända med förskräckelse. Vi hamnade i dendjupaste lågkonjunktur som vi haft. Vi fick en snabbutslagning av företag och sysselsättning.De vällovliga utgångspunkter som finansministernräknar upp har ändå en hård kärna. Han litar på attarbetsmarknadens parter nu inser attlönebildningen är central. De ska själva ta maktenöver lönebildningen och över löneglidningen.Herr talman! Jag tycker med förlov sagt att det harför mycket av önsketänkande över sig. Jag vet attregeringen har gett ett uppdrag åt attlägga regelverket till rätta för att vi ska kunna garan-tera detta.Det tragiska som har inträtt, herr talman, är attSvante Öbergs utredning på något sätt har sjabblatsav regeringen. Den var en helhet, ett paket. Han hadeförankrat den även i oppositionen. har regeringensläppt efter på denna helhetslösning. Vilka åtgärder ärfinansministern beredd att föreslå med anledning avSvante Öbergs utredning om lönebildningen?Sedan till frågan om arbetsmarknadens funktions-sätt. Det finns flera andra saker som måste läggas tillrätta för att vi ska kunna garantera en positiv utveck-ling. Det är som i trafiken. Vi skulle naturligtvis kun-na säga: Vi litar på trafikanterna och tar därför bortväldigt många av trafikreglerna. Vi behöver inte ha såmånga regler, eftersom vi litar på att trafikanternasjälva inser hur det ska vara. Det krävs att spelregler-na läggs till rätta om vi ska klara av att inte återupp-repa 80-talets stora misstag.Anf. 63 Finansminister ():Herr talman! Först noterar jag att överhuvud taget inte ville kommentera de fem utmaningarsom jag tog upp i mitt anförande. Jag bjöd in till endebatt om framtiden, eftersom som vi står inför ett2000-tal som vi tycker är oerhört intressant och spän-nande. Han gräver sig i stället fast i en diskussion omdagens lönebildning. Den misstro mot arbetsmarkna-dens parter som ger uttryck för delar inte jag.Jag tror att arbetsmarknadens parter, på det sättsom jag beskrev i mitt anförande, har lärt vad som harhänt bakom oss. Det finns anledning atttro att vi tillsammans kan ha ett annat perspektiv närdet gäller lönebildningen i fortsättningen. Det liggerbåde i arbetsgivarnas och de fackliga organisationer-nas intresse att se till att vi får en löneutveckling somhålls inom de ramar vi har. Det är produktivitetsut-vecklingen som i sista hand ska bestämma det ut-rymme som finns för löneutvecklingen. Därmed kanvi hålla låg inflation, låg ränta och i sista hand bidratill att öka sysselsättningen.Jag är kanske något förvånad över att inte MatsOdell ville ta upp den framtidsdiskussionen. Om jagser på hans budgetförslag, hans reservation och krist-demokraternas förslag till budget inser jagatt det tyvärr i långa stycken är gamla kända kort somspelas ut. Jag är möjligen förvånad över att det för-slag om att öka skatten på kärnkraftsel som vi harpresenterat inte verkar väcka något större intressefrån kd:s sida. Däremot föreslår kristdemokraternanaturligtvis det klassiska att behovspröva barnbidra-gen, att höja avgifterna till a-kassan och att försenautbyggnaden av IT i skolan. Det är sådana ingrepp ivälfärden som jag tycker är ganska pinsamma förkristdemokraterna.Anf. 64 () replik:Herr talman! Jag ska inte göra någon sak av attjag faktiskt tog upp de fem punkterna och sade att jaginstämmer med dem. Jag såg att finansministern varupptagen med att bli uppdaterad om de förmentabristerna i vårt budgetalternativ av sin medarbetare.Jag sade att jag i stort sett instämmer i alltihop. Mendet krävs också konkreta åtgärder.Finansministern började med att säga att regering-ens ekonomiska strategi har varit fram-gångsrik. Detta är en mycket lätt överdrift. Regering-en började med en fullständigt misslyckad vänster-sväng tillsammans med , för övrigtföre inträde i regeringen, där mangenomförde dessa företagarfientliga återställare sombröt en kraftigt uppåtgående konjunktur och där enutveckling med nya företag och ny sysselsättningvändes i sin motsats.Det jag nu är rädd för är att de fem punkternastannar vid välvilliga uttalanden. Det krävs åtgärder,kanske inte alltid så populära, för att garantera attlönebildningen inte rusar i väg. Vi harredan sett att de svenska lönerna utvecklas snabbareän inom de elva . Det är ett stort be-kymmer. Jag vet ju att regeringen tagit fram den ut-redning som har gjort.Det vore intressant om finansimistern ville kom-mentera detta. Är han beredd att lägga fram förslagsom garanterar att regelverket blir sådant att löne-bildningen kan gå i lugnare banor och följa resten avEuropa så att vi inte hamnar i en nedåt-gående spiral.Anf. 65 Finansminister ():Herr talman! talar fortfarande om detförflutna. Jag försöker föra in diskussionen och framtiden. Jag hörde naturligtvis från börjanatt sade att han i största allmänhet in-stämde i dessa fem punkter. Det hade varit mer spän-nande om han också hade velat ta upp en diskussionom något av dessa områden.Jag talar om att man ska minska klyftorna i vårtsamhälle, öka antalet jobb, stärka den generella väl-färden, arbeta tillsammans i samhället och bygga ettekologiskt uthålligt samhälle. Jag sade i min förrareplik att inställning är att man ska skapamisstro mot arbetsmarknadens parter när det gällerderas sätt att hantera lönebildningen. Jag tycker attdet finns anledning att tillsammans se om man kanskapa en situation där man kan fortsätta att utveckladen oerhört bra tillväxt som vi har sett under senaretid. Det bygger naturligtvis på en insikt om att parter-na har någonting att tjäna på det som samhället ställerupp i form av ramar för den ekonomiska politiken.Jag har samma uppfattning som närdet gäller att det här naturligtvis måste vara inom denproduktivitetsram som vi kan åstadkomma och att viinte ska dra i väg, så att vi försämrar vår konkurrens-kraft gentemot . Men jag tror inte att man kanskapa det samarbetsklimatet med den politik somMats föreslår som innebär att man ska höjaavgifterna till a-kassan eller genom att angripa par-terna på det sätt som man gör. Därför vill jag gärnapåminna om att flera av de förslag som kristdemo-kraterna har varken bidrar till någon generellt höjdvälfärd eller till att skapa ett gott klimat som skakunna åstadkomma den höjda sysselsättning som skage oss möjligheter att ta itu exempelvis med regionalobalans och andra klyftor som är stora och viktigautmaningar.Anf. 66 () replik:Herr talman! Jag tror inte att det finns någon i denhär kammaren som inte håller med finansministernom att det är bra om det blir bättre i . Somutgångspunkt för debatt tror jag att man måste varalite mer konkret när det gäller de vägval som måstegöras. Därför blir jag förbluffad när landets finansmi-nister kommer efter lunch till den här debatten ochinte har mer att tillföra när det gäller vilka utmaningarglobaliseringen av ekonomin innebär, vad den nyaekonomin ställer för krav på den ekonomiska politi-ken och vad det ställs för krav på för att viska kunna ha en långsiktigt hög tillväxt och inte baragod utveckling under god konjunktur.Jag tycker att det krävs lite mer för att man skainbjuda till diskussion. Framför allt krävs det mer aven finansminister än ett oerhört kortsiktigt och kort-synt perspektiv. Finansministern, liksom tidigare JanBergqvist och även , har sagt hur braallting är och tränger därmed undan behovet av för-ändringar. Jag kommer att tänka lite grann på MagnusUggla, även om det inte är somdirekt ger mig den påminnelsen:Den 25 smäller det. Då finns det ingen som tar en.Man är kung, kung, kung i baren. Det är värt att levafattig ett tag om man får vara kung för en dag.När det går väldigt bra i konjunkturen är det lättatt säga att allting är allra bäst. Men det är inte bra omdet , precis som , ledertill att inga åtgärder genomförs. Det intressanta är attlandets finansminister inte kunde redovisa någrakonkreta åtgärder när det gäller lönebildning, avregle-ring och när det gäller att vända trenden i fråga omutflyttningen av företag. Det är illavarslande införframtiden. Den diskussionen skulle jag vilja inbjudafinansministern till. Hur gör vi för att få den långsik-tiga tillväxten? Det handlar inte bara om att vi vill fåden utan också om att vi för en politik för att uppnåden.Anf. 67 Finansminister ():Herr talman! Det är uppenbart att inte kan förneka verkligheten, dvs. att vi har enmycket positiv tillväxt i just . Då försökerhan i stället säga att regeringen och finansministerninte har några förslag till hur denna tillväxt ska kunnautvecklas.Vi har redovisat en hel budgetproposition. Dethandlar inte bara om vad vi har åstadkommit hittillsutan framför allt om vad vi vill göra i fortsättningenför att utveckla och förbättra svensk ekonomi. Dethandlar verkligen om ett perspektiv som innebär att viser att det naturligtvis finns behov av stora föränd-ringar i svensk ekonomi också i fortsättningen. Detperspektiv som har handlar snarastom försämringar i svensk välfärd och i svenskt sam-hällsarbete.När jag talar om fem utmaningar inför 2000-talethandlar det om att minska klyftorna. Jag har svårt attse hur förslag om att man skaslopa både förmögenhetsskatten och avkastnings-skatten på aktier kan bidra till att några klyftor mins-kar. Jag talar om att förstärka insatserna för jobben.Jag har svårt att se att och mode-raternas förslag om att minska bidragen till skolan,vården och omsorgen ska kunna bidra till den härstärkta välfärden. Vi talar om en bättre välfärd. Jagtror då inte att det handlar om att sänka ersättningsni-våerna för folk som är sjuka och arbetslösa, sommoderaterna föreslår, eller om att införa ytterligare enkarensdag i sjukvårdsförsäkringen. När vi talar om attvi lever i ett internationaliserat samhälle där vi ocksåkänner ett behov av att stödja andra länder som inte äri lika god position som tror jag inte att detsom föreslår, nämligen att man skaminska biståndet med , är ett2000-talsperspektiv.Det här kan bara leda till en enda slutsats. Vi and-ra är på väg in . och moderater-na är kvar , på väg mot det gamla , som de kommer från.Anf. 68 () replik:Herr talman! Det var en hemskt lustig formuleringsom finansministern kom med, men den typen avslabanguttalande ger inget innehåll åt den ekonomisk-politiska debatten.Sanningen är ju att det är ni som ansvarar för attsvenska låginkomsttagare har världens högsta skatter.Men ni har gjort miljardärer skattebefriade och gör nusamma sak med utländska höginkomsttagare. Det skapas klyftor när man tillåter en ut-veckling av politiken som gör att vi inte kan pressaned arbetslösheten så långt som behövs, eftersomalldeles för stor del av företagandet flyr ut ur landet.Det handlar om det nya företagandet liksom omdet traditionella företagandet. Allt detta tillhör detsom över huvud taget inte talar om. Istället talar han om välfärd och attackerar moderaternär det gäller förhållandena inom skolan och sjukvår-den. Det är ni som har regerat sedan fem år tillbaka.Ni bekämpar varje förändring som handlar om ska se till att resurserna kommer till skolan. Detär ni som motarbetar förnyelsen inom sjukvården.Vi ser till att pengarna inom skolan och sjukvår-den når patienterna och eleverna. Vi slår dessutomvakt om en annan sak, , när det gällerklyftorna. Vi vill att det offentliga benhårt ska slåvakt om dem som inte får stöd av någon annan. Dethandlar om de handikappade och om änkorna. Engång i tiden var ni ute efter att ta bort också de föräld-ralösa barnens pensioner. I det fallet retirerade ni. Jagskulle vilja ställa en fråga mycket entydigt och klarttill när det gäller rättfärdigheten iden förda välfärdspolitiken. Vi har inga problem medatt svara på den frågan. Men ni har det. Jag skullevilja fråga om det finns någon grupp i det svenskasamhället som ni har sparat mer på än de handikap-pade och änkorna.Anf. 69 Finansminister ():Herr talman! använder sig av ettganska billigt knep. I den första repliken tvingadeshan inse att det går utomordentligt bra för svenskekonomi. Sedan bytte han spår i nästa replik ochförsökte tala om alla de revor som finns i välfärds-samhället och lägga den socialdemokratiska regering-en dem till last.I min inledning tog jag upp att vi har en god eko-nomisk utveckling med ett antal utmaningar som viska jobba med . När det gäller alladessa områden, som jag talar om som utmaningar,redovisar en politik som går baklänges,som går och som går i en riktning sominte bidrar till att minska klyftorna, öka sysselsätt-ningen eller ge välfärd för alla.Det är utomordentligt anmärkningsvärt att GunnarHökmark inte inser att det är en bakvänd välfärdspo-litik som hans parti föreslår. som man kriti-serar skolan, vården och omsorgen föreslår manminskade resurser till skolan, vården och omsorgen.Samtidigt som man säger att man vill värna om att fåfler företag och fler människor i arbete försämrar manförutsättningar för människor som vill komma ut iarbete genom att ge dem en sämre välfärd på olikaområden.Det är ett faktum att det har gått väldigt bra försvensk ekonomi . Vi har tusen-tals nya företag - 30 000 startas . Vi har hund-ratusentals nya jobb.Om vi ska klara en sådan utveckling i fortsätt-ningen gäller det att hålla på armlängds avstånd ensådan bakvänd välfärdspolitik som riktar sig just motutsatta grupper. Det handlar om att försöka tavara på den resurs som de utsatta grupperna är - delångtidsarbetslösa, de arbetshandikappade och in-vandrarna - och se till att utnyttja denna resurs in i2000-talet för en ännu bättre svensk ekonomi.Anf. 70 () replik:Herr talman! Finansministern tackade tidigare förden goda behandlingen i finansutskottet. Det kan jagförstå. Som framgick tidigare var finansutskottetsmajoritet inte så intresserad av att vare sig granskaeller ens diskutera den ekonomiska politik som vidiskuterar här för beslut . Den debattenskulle föras någon annan gång någon annanstans. Detframgick även av finansministerns inlägg att det intefanns så stort intresse av att diskutera budgetproposi-tionen och den mer konkreta ekonomisk-politiskasituationen.Även jag kan hålla med om att de här fem rättallmänna utmaningarna är viktiga frågor. Jag skullevilja tillägga frågan om hur vi hanterar internationali-seringen, gör den till något positivt och skapar nyamöjligheter för människor. Det är någonting som heltsaknas i det här resonemanget.Det är roligt att höra finansministern citera BertilOhlin: Det måste löna sig att arbeta. Det har det ståttpå liberala valaffischer , och vi harockså lagt fram förslag om en sådan skattereform. Nigår emot alla punkter i den och genomför i stället enpassiv kompensation för egenavgifterna.Jag skulle vilja fråga finansministern en sak apro-på de strukturreformer som räknades upp. Jag kalladedem för Bosseeffekter innan finansministern kom tillkammaren och syftade då på pensionsre-form, reformering av finansmarknadenoch ett par andra saker. Vilka Bosseeffekter vill Bos-se tillföra för ? De tidi-gare som han räknade upp, och som är mycket vikti-ga, har ju tillkommit i strid med regeringens stödpar-tier. Vilka Bosseeffekter tror att hankan få igenom tillsammans med sina stödpartier?Dessutom: Vad tycker finansministern om kon-junkturkänsligheten, den skenande sjukförsäkringen,de oredovisade statliga försäljningarna, det struktu-rella underskottet - allt detta som gör att det kanskeblir väldigt svårt för oss att skapa den goda framti-den?Anf. 71 Finansminister ():Herr talman! Om man ska få fler människor i ar-bete gäller det att riva de hinder som finns. En del avhindren finns naturligtvis i vår skattepolitik, och detär ett av skälen till att regeringen har lagt fram ettantal förslag när det gäller inkomstbeskattningen. Detär också ett starkt skäl till att regeringen förbereder enreform när det gäller den s.k. maxtaxan och den all-männa förskolan. Detta kan ju verkligen kapa deoerhört höga marginaleffekter man har, såsom vi harkonstaterat tidigare, i framför allt ett antal borgerligteller moderat styrda kommuner, inte minst här iStockholmstrakten. Därför har en maxtaxereform ochen allmän förskolereform stor betydelse, både somallmän välfärdsreform och också för att ge fler män-niskor, inte minst kvinnor, chansen att komma ut påarbetsmarknaden.Jag ser det som en stor utmaning inför 2000-taletatt försöka ge alla de arbetsgivare som i växandeutsträckning nu efterfrågar arbetskraft chans att ut-nyttja den potential som vi har i våra invandrare, våraarbetshandikappade och våra långtidsarbetslösa ochockså ge dem reella möjligheter att ta de jobb somfinns. Det handlar i stor utsträckning om att skapabättre utbildning. Det handlar om yrkesutbildning ochom högskoleutbildning, men det handlar också omgrundläggande utbildning, kunskapslyft och annatsom kan bidra till detta.Därför hade jag hoppats att , somibland säger sig vara ett parti som värnar både jäm-ställdhet och inte minst kvinnors chans att komma utpå arbetsmarknaden, skulle visa ett större intresse förexempelvis maxtaxereformen och den typ av minska-de skatteeffekter som vi har föreslagit i inkomstskat-teförslagen i budgetpropositionen.På strukturområdet, slutligen, tror jag inte att detfinns någonting som är viktigare än just att bidra tillkompetensutveckling i hela vårt näringsliv. den gröna skatteväxlingen bidragit till att ge ossmer resurser för kompetensutveckling.Anf. 72 () replik:Herr talman! Jag noterar att finansministern inteheller i detta anförande vill tala om de stora ekono-miska frågorna, som ändå är det vi verkligen bordediskutera och ta ställning till: Ska vi ha en budgetmed väldigt stort strukturellt underskott varje årt.o.m. när det är som allra bäst? Ska vi ha en så härhög konjunkturkänslighet? Hur ska vi göra med sjuk-försäkringen? Vilka statliga företag ska säljas? Inteheller nu får vi några svar.Däremot pekar finansministerns rådgivare i , som i går redovisade olika förslag förtillväxt, väldigt tydligt på många av de förslag som vii har lagt fram. Jag vill därför komma inpå det här med maxtaxa. var för en-hetstaxa då jag kunde ha gått pådagis, om det hade funnits några platser. Vi frånFolkpartiets sida är dock mer intresserade av att skapabra villkor för det som staten faktiskt har hand om änav att vara med och överpröva kommunala valresul-tat. Jag förstår att det svider i socialdemokraternasskinn att det finns kommuner som har valt en annanmajoritet, men vi tycker att det är mycket viktigare attsatsa på att skapa lägre marginaleffekter och få ut demänniskor som har riktigt låga inkomster ur fattig-domsfällorna.Vi tror dessutom, eftersom barn har den lilla ova-nan att inte bara gå på dagis utan också bli äldre, attdet är viktigare att angripa de strukturproblem ochfattigdomsfällor som kvinnorna råkar ut för när bar-nen har kommit upp över dagisåldern. Det är kanskedå man verkligen har tid och kraft att ta tag i sådantsom utbildning. Därför föreslår vi barntillägg i vux-enstudiestödet, så att man kan genomföra en utbild-ning även om man har försörjningsansvar och lågatidigare inkomster. Därför föreslår vi också en reformnär det gäller bostadsbidragen. Men där säger ni nej.Detta betyder att vi har olika åsikter om hur manbäst uppnår jämställdhet och goda villkor, inte att viinte har ett intresse.Jag tycker att finansministern nu ska ta den sistachansen att i stället tala om de stora ekonomiskafrågorna - det strukturella underskottet i budgetenoch oklarheterna i er egen finansiering.Anf. 73 Finansminister ():Herr talman! För mig är den stora frågan att få flermänniskor i arbete, . Vägen till att fådet går oftast via utbildningen. Därför är jag utomor-dentligt förvånad över att inte ser dettasamband mellan utbildning och arbete. Folkpartietföreslår ju i sitt budgetförslag att dra ned på kun-skapslyftet. Man vill dra undan 4 miljarder kronorfrån denna oerhört viktiga utbildningssatsning förväldigt många lågutbildade, som sägersig värna om, och låginkomsttagare.Jag är också förvånad över att inte villstödja de mest utsatta kommunerna, i en situation därvi har stor regional obalans och där många arbetslösamänniskor i dessa kommuner behöver både stöd tillutbildning och stöd av den service och välfärd somfinns i kommunen i övrigt.När säger att det är viktigt att desom har låga inkomster får ett stöd håller jag med omdet, men jag ser inte logiken i politikpå det här området. Möjligtvis kan hon skydda sigmed att säga att i varje fall instämmer iregeringens förslag om att vi ska ha skatterabatter förlåginkomsttagarna även , på samma sätt somvi haft . I motsats till , som ju föreslåratt vi inte ska ha några sådana skatterabatter för låg-inkomsttagare, tycker i varje fall att detregeringsförslaget är bra.Sammantaget är det ändå så: Om man inom en an-svarsfull ekonomisk politik ska prioritera olika sakertror jag att utbildningssatsningarna, tillsammans medskattereformerna, är de allra mest effektiva instru-menten för att få ut fler människor på arbetsmarkna-den och inte minst ge personer med låga inkomsterchans att låta sina inkomster växa och personer utanjobb chans att få inkomster via lönearbete i fortsätt-ningen. Där tycks svika.Anf. 74 () replik:Herr talman! Jag tycker att regeringen är alltförpassiv till de skenande sjukpenningskostnaderna. Idagens läge är det av de långtidssjukskriv-na som genomgår någon form av rehabilitering, vilketär en minskning jämfört . Bakom varjekrona döljer sig människor, och dessa långtidssjuk-skrivna har en mycket besvärlig situation och behöverrehabilitering. Min fråga till finansministern är omregeringen tänker göra någonting åt det här.Sedan efterlyser finansministern en framtidsdis-kussion. Jag tycker att det är väldigt bra om vi i denhär kammaren kan ha en sansad, sanningsenlig ochkonstruktiv debatt i olika frågor.Ett av de stora problem jag ser ärsjukvårdens behov. Här är det roligt att kunna kon-statera att 8 miljarder frigörs genom försvarsuppgö-relsen, som ska föras in i sjukvården och kunna an-vändas till utvecklande insatser som förbättrar situa-tionen där.Ett annat stort problem är kunskapsbehovet. Manbrukar prata om 80-10-regeln, dvs. av all teknikförnyas . Det visar på enorma utbildnings-behov i samhället.Nu finns det ett förslag till kunskapskonton i bud-getförslaget, som recenseras så här av : "Vi ärskeptiska till trassliga system där fack och arbetsgiva-re med statliga pengar ska lösa varje företags kom-petensproblem. Det riskerar att göda kurs- och konfe-rensbranschen mer än att lösa landets problem. "finns det andra lösningar, som mer bygger påindividuell valfrihet.