prot · GM0945 · 1999-01-26 00:00:00 — Det är den sortens restriktion somman tidigare inte trodde skulle införas i Frankrike.Det är på gång en rörelse i Europa.I övrigt när det gäller diskussionen om det somRonny kallar för nollvision ber jag att fååterkomma när vi presenterar vår alkoholpolitiskaproposition, där vi skall presentera den långsiktigastrategin för alkoholpolitiken och vad det är vi skallprioritera, hur vi skall lägga upp en strategi för attkomma till rätta med missbruket av alkohol. Det fårvi chans att diskutera när vi är färdiga med proposi-tionsarbetet.Anf. 73 ():Fru talman! En sista fundering inom detta mycketangelägna område - jag tänker på tillgängligheten.Jag hoppas att man i den alkoholpolitiska propositio-nen kommer med en markering när det gäller det sommånga gånger i denna kammare och massmedialadebatter tagits upp: Skall det vara lördagsöppet ellerej? Skall alkohol kunna köpas i matvaruaffärer? Därhar jag absolut snarare en restriktiv än en positivhållning.Det finns utredningar om just tillgängligheten. Vihar oftast här i kammaren och massmedierna en de-batt kring det som säljs av Systembolaget. Det finnsundersökningar som säger att av starkspri-ten är antingen hembränt eller insmugglad så att viinte har en kontroll över den på det sätt som vi skulleönska. Vi debatterar den del av sprithandel som här-rör från Systembolaget. På något vis kan man i dagtydligen beställa starksprit via olika kanaler både tillbostaden och till arbetsplatsen oaktat tiden på dygnet.Där finns å ena sidan samhällsaspekten och å and-ra sidan den aspekt som vi så intensivt diskuterar,kanske också med rätta. Detta är i viss mån också enklassfråga. Det gäller arbetare i förhållande till tjäns-temän och ungdomar på yrkesinriktade utbildningar iförhållande till ungdomar på teoretiska utbildningar.De förstnämnda köper kanske mera sprit på olika sätt.Skolan har här ett mycket stort ansvar.Det är kanske för mycket begärt, men det vore in-tressant om socialministern var beredd att lyfta litegrann på förlåten och inbjuda till denna diskussion,men icke , eftersom min talartid är slut.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på interpellation 1998/99:65 om bris-ten på allmänläkareAnf. 74 Socialminister ():Fru talman! har frågat migvad jag avser att vidta för åtgärder för att få fler läka-re till primärvården.Primärvården skall utgöra basen i sjuvårdsorgani-sationen. Det har beslutat. Ett hinder förutvecklingen av primärvården har varit att det finnsför få läkare, bl.a. beroende på att många landstinginte har förmått omfördela resurser till denna verk-samhet. Jag vill i detta sammanhang dock framhållaatt det för att förbättra primärvårdens ställning inteenbart handlar om ekonomiska eller personella till-skott utan även om hur man organiserar verksamhe-ten och använder de resurser som man har.En av förutsättningarna för primärvårdens rollsom basen i sjukvårdsorganisationen är, som nämnts,att det finns och utbildas tillräckligt många allmänlä-kare. har i sin rapport iSverige 1998 konstaterat att läkartillgången i primär-vården ökat, och attantalet invånare per distriktsläkare sjunkit från 3 109till 2 370. Trots detta återstår en bit innan det av riks-dagen angivna målet, en allmänläkare per 2 000 invå-nare på nationell nivå, är uppnått.Enligt ökade tillgångenpå specialistkompetenta allmänläkare mellan åren1991 och 1994 för att därefter vara oförändrad år1996. En nedgång i antalet utbildningsplatser förallmänläkare har skett och allmänmedicinens andel avutbildningsplatserna för specialistutbildning av läkaresjönk från till20 %. Detta är självfallet inte tillfredsställande när enutökad satsning på primärvården är önskvärd.Regeringen har i en proposition om läkarnas vida-reutbildning konstaterat att den låga utbildningsvo-lymen i allmänmedicin på riksnivå inger oro och atten vikande tjänsteutveckling för specialiseringstjänst-göring är ett allvarligt problem som kan leda till bristinom vissa specialiteter och regioner. I avsaknad avett nationellt planeringsstöd är det svårt att erhålla ensäker överblick av situationen.Mot bakgrund av detta gäller sedan den 1 juli1998 enligt hälso- och sjukvårdslagen att det i lands-tingen skall finnas möjligheter till anställning förläkares specialisttjänstgöring i sådan omfattning somtillgodoser det beräknade framtida behovet av specia-listkompetenta läkare i klinisk verksamhet.Regeringen har vidare i propositionen om läkar-nas vidareutbildning gjort bedömningen att ett natio-nellt planeringsstöd behöver inrättas för att göra detmöjligt att skapa en bättre överblick och verka för enmer långsiktig planering av läkarförsörjningen inomhälso- och sjukvården. Ett sådant planeringsstöd börbl.a. innebära bedömning av det framtida behovet avspecialistkompetenta läkare, t.ex. allmänläkare. Rege-ringen har för avsikt att tilldela ansva-ret för det nationella planeringsstödet som bör kunnainföras fr.o.m. . Besluten att anställaläkare för specialiseringstjänstgöring fattas dockliksom tidigare av landstingen.Landstingsförbundet har i en nyligen presenteradrapport en framtidsbransch belyst vårdensframtida personal- och utbildningsbehov. När detgäller läkarna gör man bedömningen att det finns ettökat rekryteringsbehov och att antalet platser i utbild-ningarna behöver utökas. Man konstaterar dock ocksåatt andra åtgärder, såsom att arbeta med inflytande-frågor, kommunikation och ledarskap, är nödvändigaför att kunna behålla anställda läkare och möta deunga läkarnas krav. Här har sjukvårdshuvudmännenett stort ansvar för att göra arbetet inom bl.a. primär-vården attraktivt.Regeringen har inrättat en kommission som har iuppgift att kartlägga utbildningsbehoven samt föreslååtgärder för att underlätta rekryteringen av personaltill hela vård- och omsorgssektorn. Kommissionenskall bl.a. analysera de villkor som kan tänkas påver-ka möjligheterna att rekrytera personal. Dessutomskall en långsiktig lösning av dimensioneringsfråganför högre utbildning inom vård- och omsorgssektornövervägas.Kommissionens arbete innefattar också personal-försörjningen inom primärvården. Förutom fem stats-råd, varav jag själv är ett, ingår representanter försjukvårdshuvudmännen samt berörda fackförbund ikommissionen. Arbetet skall vara slutfört den 31 juli1999.Om kommissionens arbete visar att ytterligare åt-gärder bör vidtas är regeringen självfallet beredd attöverväga sådana.Anf. 75 ():Fru talman! Jag ber att få tacka socialministern försvaret på min interpellation. Socialministern tar bl.a.upp att det finns för få läkare inom primärvårdendärför att landstingen inte har förmått att omfördelaresurserna till denna verksamhet.Landstingen har inte anammat beslutatt primärvården skall utgöra basen för svensk sjuk-vård och att det skall finna en läkare per 2 000 invå-nare. Det är allvarligt att man inte har anammat detta,eftersom det även från landstingspolitikerna talas omatt primärvården är viktig. Detta borde föranleda enåtgärd, kanske inte från men från socialmi-nistern så att man får klart för sig att man måste för-söka organisera sjukvården på det sättet.Jag påpekar i min interpellation att väntetiderna till primärvården ofta är alltför långa. Det gör ju också att vi nu kanse rapporter om att väldigt många söker sig till sjuk-husens akutmottagningar, vilket naturligtvis slår till-baka på den sjukvård som skall bedrivas på sjukhu-sen. Det kommer t.o.m. att påverka äldreomsorgen.Socialministern konstaterar att det inte är tillräck-ligt många som väljer allmänläkarspecialiteten. Tidi-gare här hörde vi att det när det gäller utbildningssi-dan behöver vidtas åtgärder. Det gäller inte bara läka-re utan det handlar om all vårdpersonal.Det är viktigt att man ser över detta långsiktigt.Men jag skulle ändå vilja ställa ett par frågor till soci-alministern. Det finns en del fakta somman skulle kunna ta till vara.När husläkarlagen infördes var en av de viktigastetankarna bakom just att åtgärda bristen på läkareinom primärvården vid sidan av att man skulle ökapatientens valfrihet och erbjuda patienten en god vårdmed hög kvalitet. Efter det att husläkarlagen hadeinförts tillsattes en husläkardelegation som gjorde enutvärdering. Man såg då att det hade skett ett storttillskott av läkare till primärvården. När rapportenlades fram - - hade man i stort settfull behovstäckning.Jag tycker att det borde finnas anledning att ta åtsig dessa förslag och konsekvenser. De var faktisktganska bra. Det handlade om fri etablering för all-mänspecialister, möjlighet för privata läkare att fort-sätta att arbeta efter , möjlighet att över-låta sin praktik till en kollega och konkurrensneutra-litet mellan den offentliga och privata vården.När husläkarlagen avskaffades försvann avde privata läkarna därför att deras vårdavtal sades uppav landstingen. Jag skulle gärna vilja höra vad soci-alministern säger om dessa förslag, eftersom de gavresultat när det gällde att öka intresset för att arbetainom primärvården. De gav också patienterna störremöjligheter att välja läkare och att få komma inomrimlig tid till primärvården.Anf. 76 Socialminister ():Fru talman! interpellation röregentligen en mycket svårare fråga. I dis-kuteras ofta sjukvården med något annorlunda ut-gångspunkter än de som och jagnu diskuterar. Ofta blir den politiska uppmärksamhe-ten riktad på operationsköerna och de planerade ope-rationerna och på ständiga frågor till socialministernvad regering och riksdag kan göra för att se till att vifår bort köerna. En av invändningarna mot just dis-kussionen om att utställa garantier när det gäller ope-rationsköer är denna.Det finns en risk för att vi uppmärksammar någotproblem med sjukvården, och vårt stora bekymmer äratt hitta en fördelning mellan primärvård och övrigsjukvård. Det är glädjande att det problem som jag menar är ett avsvensk sjukvårds allvarligaste bekymmer, nämligenatt vi inte har kommit rätt när det gäller fördelningenmellan primärvård och övrig sjukvård. Riksdagensuttalade mål om att primärvården skall vara förstalinjens sjukvård, att det är till primärvården vi skallvända oss och att den skall vara tillgänglig, har vi intelyckats med såsom är sagt.Dock skall man påpeka att det ändå sker förbätt-ringar. Vi har, som jag påpekade isvaret, visserligen en bit kvar till 2 000 invånare perläkare, men vi har kommit ned en bra bit. Vi harockså sett i att under perio-den , som har undersökt,har andelen besök hos läkare i primärvården ökat,inte dramatiskt men ändå från . Primär-vården står alltså för en större del av de totalaläkarbesöken. Vi är alltså på väg att sakta - alltförsakta, enligt mitt förmenande - få en upprustning avprimärvården.Det viktigaste nu är att tala om för sjukvårdshu-vudmännen, för landstingen, att de måste öka an-strängningarna att bygga ut primärvården och se tillatt primärvården verkligen blir den bas för den svens-ka sjukvården som är avsikten. Om sjukvårdshuvud-männen själva inte reflekterar över vad det skulleinnebära kostnadsmässigt, kan man konstatera att vidalla undersökningar av sjukvårdskostnader visar detsig att besök hos läkare i primärvården är väsentligtmycket billigare för svensk sjukvård. Jag vill baranämna någon siffra som exempel. Kostnaden perläkarbesök är i primärvården, vidlänsdelssjukhusen och vid regionsjukhusen.Detta rymmer självfallet också olika kvaliteter i vår-den och olika medicinska insatser, men det viktiga attkonstatera är att det är klokt använda resurser att satsapå primärvården.Mitt svar på sista fråga äralltså att jag är optimistisk nog att tro att den väg vihar slagit in på skall kunna bära, om sjukvårdshu-vudmännen bestämmer sig för att prioritera primär-vården , och att vi kan nå detsom är sagt härifrån riksdag.Anf. 77 ():Fru talman! Jag tror att vi har samma uppfattningnär det gäller primärvårdens betydelse. Min oro, somär väldigt stark, för vad som håller på att hända iprimärvården har naturligtvis ett klart samband medvårdköerna. Kan vi se till att fler människor söker sigtill primärvården, att man känner att man får denhjälp man behöver där, avlastar vi sjukhusvården såatt de får syssla med de saker de skall syssla med påden nivån.Det som är mer oroande är att primärvården fårfler och fler uppgifter. Vi har varit överens här ikammaren, liksom i kommuner och landsting, om attäldrevården behöver betydligt fler läkarinsatser. Detställer ännu större krav på primärvården. Från Folk-partiets sida anser vi att om primärvården skall orkamed och klara av de här uppgifterna behöver vi gåännu längre ned när det gäller ansvaret, dvs. att kan-ske ha 1 500 invånare per läkare, såsom man har t.ex.i Danmark.Personalen går på knäna. Det gäller inte baraläkare utan också övrig personal inom primärvården.Jag har träffat flera läkare - det är läkare som ärmycket entusiastiska över att arbeta inom primärvår-den - som säger att de inte orkar längre, att om deerbjuds möjlighet till annat jobb, exempelvis inomföretagshälsovården, kommer de att lämna primär-vården därför att de också vill ha lite frihet någongång.Det är säkert väldigt mycket som måste göras föratt höja statusen på arbete inom primärvården och föratt ge personalen rimliga arbetsförhållanden. Trotsallt vad som sägs här tycker jag att det finns anled-ning att titta på de förslag som gav resultat när huslä-karlagen infördes, även om de naturligtvis inte är detenda. Det behövs både kortsiktiga och långsiktigalösningar på primärvårdens problem, som kan bli helasjukvårdens kris om det inte händer någonting snart.Anf. 78 Socialminister ():Fru talman! Svensk sjukvård har i förhållande tillövriga europeiska länder en märkbar tyngdförskjut-ning från, om vi uttrycker det så, primärvård till övrigsjukvård. är ett av de läkartätaste länderna.Det är ganska intressant. Vi är klart ledande vid ennordisk jämförelse. Vi har ungefär 330 invånare perläkare, att jämföra med som har 350 ochFinland som har 360.Vi är alltså ett land med mycket hög läkartäthet,men vi är i botten om vi talar om allmänläkare i pri-märvården. Vi har använt vår kompetens och våraresurser till delar av sjukvården som vi förmodligen,av olika skäl, har tyckt varit viktiga att prioritera.Men jag tycker att det är ett politiskt ansvar att styraresurserna till primärvården.Jag skall gärna öppet säga att jag inte tycker attdet finns några enkla lösningar kring detta, och manskall vara öppen för att diskutera många olika mo-deller. Jag är inte beredd att säga att vi nu skulle kun-na ställa upp ett mål om 1 500 invånare per läkare,men vi måste se till att det mål har uttalatsig för, nämligen 2 000 invånare per läkare, skallkunna nås.En diskussion om prioriteringar av sjukvården ochframför allt en diskussion om hur man ger primärvår-den den statusen, den ställningen, det sättet att arbetaså att läkare söker sig till primärvården, och framförallt att läkare som finns där stannar, är viktig. Jaghoppas att man också skall kunna finna ett sätt attsamarbeta över de politiska gränserna ute i landsting-en, likaväl som här i . Det borde egentligeninte vara en stor stridsfråga mellan de politiska parti-erna, om man bara är överens om att sätta primärvår-den i centrum.Anf. 79 ():Fru talman! Det vore önskvärt om vi i de olikapolitiska partierna, både i och i landstingen,och även i kommunerna - jag tycker att de också ärberörda av primärvården även om de inte har ansvaret- tog tag i frågan. Det är lite av det som ligger bakommin interpellation, dvs. att jag anser att primärvårdennu måste upp på dagordningen och att vi måste talaom att vi menar allvar.Från sida säger vi då att det kanskebör vara 1 500 invånare per läkare, och det är klart attvi är så realistiska att vi inser att man inte klarar det.Men om primärvården skall ta ansvaret för äldreom-sorgen, och för mycket annat, kanske en större del avskolhälsovården än , behöver man när man pla-nerar för utbildning och för att rekrytera långsiktigtsöka sig längre ned, ungefär som i , omprimärvården skall orka med sina uppgifter i framti-den.Överläggningen var härmed avslutad.19 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1998/99:47 Om chefsförsörjningen inom polisväsen-detMotionermed anledning av prop. 1998/99:38 Staten och tros-samfunden - begravningsverksamheten, kultur-minnena, personalen, avgiftsbetalningen, m.m.1998/99:K9 av de ()1998/99:K10 av m.fl. (kd)1998/99:K11 av m.fl. (v)1998/99:K12 av Per m.fl. (m)1998/99:K13 av och (m, c)1998/99:K14 av Per m.fl. (mp)1998/99:K15 av och ()1998/99:K16 av ()1998/99:K17 av m.fl. (fp, m, kd, c)1998/99:K18 av och ()med anledning av prop. 1998/99:44 Ändringar i la-gen (1986:436) om näringsförbud1998/99:L4 av m.fl. (m, kd, fp)1998/99:L5 av m.fl. (kd, m, fp)med anledning av skr. 1998/99:33 Beredskapen motsvåra påfrestningar på samhället i fred1998/99:Fö1 av ()med anledning av förs. RR3 revisorersförslag angående resursförstärkning till skatte-myndigheternas kontrollverksamhet1998/99:Sk17 av m.fl. (kd)1998/99:Sk18 av ()20 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 22 januari1998/99:112 av () till finans-ministernF-skattesedelden 25 januari1998/99:113 av () till justitieminis-ternIndividens rättssäkerhetden 26 januari1998/99:114 av () till näringsmi-nisternReservkraftproduktionen i det svenska elsystemetInterpellationerna redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 2 februari.21 § Anmälan om frågor för skriftliga svarAnmäldes att följande frågor för skriftliga svarframställtsden 22 januari1998/99:277 av () till statsrådetIngegerd WärnerssonSkolor med särskild profil1998/99:278 av () till statsrådet 25 januari1998/99:279 av () till statsrådetPierre SchoriVisum1998/99:280 av () till miljöminis-ternValfångstden 26 januari1998/99:281 av () till statsrådetPierre SchoriUppehållstillstånd för kosovoalbaner1998/99:282 av () till näringsmi-nisternHavsbaserad vindkraft1998/99:283 av Per () till näringsministernEnergiomställningen och vindkraften1998/99:284 av () till statsrådetUlrica MessingTillsättande av storstadsdelegationFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 2 februari.22 § Anmälan om skriftliga svar på frågorAnmäldes att skriftliga svar på följande frågor in-kommitden 26 januari1998/99:229 av () till statsministernDemokratiska spelregler vid en folkomröstning EMU22 januari1998/99:243 av () till utrikesministernEkonomiska intressen och demokratisk utveckling iAfrikaSvaren redovisas i bilaga som fogas till riksdagenssnabbprotokoll tisdagen den 2 februari.23 § Kammaren åtskildes kl. 19.19.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början till ajourne-ringen ochav andre vice talmannen därefter till sammanträdetslut.