prot · GM0957 · 1999-02-17 00:00:00 — Och jag hoppas att är bereddatt acceptera det resonemanget och också ställa sigbakom de förslag och beslut som skall syfta till attutjämna skillnaderna i samhället.Anf. 25 ():Herr talman! Jag vill först säga att som - jag fårinte säga du, och jag minns inte namnet, så vad görjag nu - vet har jag alltså inteskrivit någonting om tilltalsformerna just i kammareni min motion, utan jag accepterar det sätt som vi har.Samtidigt kan jag säga att jag har lyssnat mycket påinterpellationsdebatter sedan jag började tycka attdetta med du och ni är lite viktigt. Jag kan konstateraatt det faktiskt finns en hel del riksdagsledamöter somi interpellationsdebatter säger du till ministrarna. Detfinns också ministrar som ibland faktiskt glömmerden här lilla svängen runt talmannen och säger du tillinterpellanterna. Jag har förstått att man skriver omdet i protokollet. Men det visar att vi kanske skullekunna fundera på om man skulle kunna ändra sättetatt tala i interpellationsdebatter, som jag tror attmånga som sitter uppe på läktaren upplever mer somen dialog mellan två människor och kanske tycker attdet är lite konstigt att man för den där slingan medtalmannen i bakgrunden. Men det är inte alls det sommin motion handlar om, utan det får bli något somkanske kommer , och jag tänker intetrycka på i det fallet.När det gäller klassamhället tror jag att vi harsamma uppfattning, nämligen att ingen av oss villtillbaka till ett klassamhälle. Jag är inte alls så för-mäten att jag tror att tilltalsordet ni eller du skullelösa detta. Men vad jag är lite orolig för är att dekrafter som aldrig har tyckt om duandet blir starkareoch då inte bara ser till att det blir ett niande utanockså kanske försöker införa annat som var typisktför klassamhället, så att vi återigen får det som mångaäldre upplever som skönt att slippa, nämligen att ståmed mössan i hand. Jag tror att vi är ganska överensom att det är något som vi inte vill ha. Jag kan ocksågarantera att jag kommer att ställa mig bakom allt detsom krävs för att se till att vi inte skapar ett sådantsamhälle igen.Anf. 26 ():Herr talman! Jag är ingen expert på tilltalsfrågor,och jag har utanför kammaren av och till upplevt attnågon har sagt ni. Och det är naturligtvis sådant somförekommer.När jag lärde mig engelska fick jag lära mig attdet var tilltalsordet you som man översatte du med.Men å andra sidan har man ju i , trots dettaspråkbruk, ett mycket mer utpräglat klassamhälle än iSverige där det förekommer ett duande nedåt och ettniande uppåt. Utanför den här kammaren tar jag na-turligtvis avstånd från detta. Jag tycker att tilltalsordetdu väl speglar det förhållande som jag vill ha till minamedmänniskor. Och det är inte det som diskussionenfrån min sida egentligen handlar om. Men när GudrunLindvall anser att också detta tilltalssätt skall varaförhärskande här i kammaren tycker jag att det finnsanledning att återigen säga att debattreglerna här,vilka enligt min mening skall gälla även vid interpel-lationsdebatterna, innebär att vi tilltalar varandra viatalmannen. Jag tror att det ger en större klarhet i de-batten, även för dem som sitter på åhörarläktaren ochför dem som ser på de TV-sända debatterna. Det blirklarare och enklare att förstå med vem man debatte-rar. Jag håller alltså definitivt fast vid - även omrikdagsledamöter och kanske t.o.m. ett och annatstatsråd har börjat använda tilltalsordet du här i kam-maren - att det är vår uppgift att försöka återföradebattordningen till det som är det korrekta och rikti-ga, nämligen att tilltala varandra via talmannen.Anf. 27 ():Herr talman! Jag vill bara kortfattat tacka för stö-det för min motion. Den handlar inte alls om hur viskall tilltala varandra i det här sammanhanget, utanden handlar mer om hur t.ex. tilltalar män-niskor som vänder sig hit av en eller annan anledning.Jag vill få en diskussion om någonting som jag sersom ett tecken i tiden. Därmed inte sagt att jag harrätt, men jag misstänker att det är ett tecken i tiden.Jag tackar för stödet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §. )9 § Utvärdering av icke-finansiella ägare tillbankerFöredrogsFinansutskottets betänkande 1998/99:FiU13Utvärdering av icke-finansiella ägare till banker (skr.1997/98:161)Förste vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 16 §. )10 § Ny beslutsordning på bank- och försäk-ringområdetFöredrogsFinansutskottets betänkande 1998/99:FiU14Ny beslutsordning på bank- och försäkringområdet(prop. 1997/98:186, delvis)Anf. 28 ():Herr talman! Såvitt jag förstår har vi alltså intelagt bort titlarna i , och därför inleder jagmed att säga herr talman. Jag vill gärna tillstå att jaginte känner mig som en förtryckt del av ett klassam-hälle när jag nu har sagt.Nu skall vi diskutera en ny beslutsordning påbank- och försäkringsområdet. är det intelängre tillåtet att väga in s.k. näringspolitiska ställ-ningstaganden när vi ger tillstånd för oktroj och kon-cession för banker och försäkringsbolag. Det finnsgoda skäl för den ordningen. Det var en gammal tidstänkande att man på regeringsplanet skulle sitta ochfundera över huruvida det behövdes flera banker ellerinte, och för den delen också försäkringsbolag. I enmer öppen konkurrens och med möjligheter för ut-ländska försäkringsbolag och banker att etablera sigär det inte längre rimligt att förfara på det sättet. Där-för är det också logiskt att vi nu i denna lagstiftningför över hela denna prövningsrätt till Finansinspek-tionen, vilket i praktiken redan har fungerat på detviset, men ändrar vi också lagstiftningen. Det kanockså sägas ingå i en sorts strävan att avlasta rege-ringen från denna typ av beslut.Vi moderater anser då att det är en skönhetsfläckatt man, när man för över denna lagstiftning, ändåbehåller en bakdörr öppen och säger att det i vissaprincipiella ärenden ändå kan bli tal om att regeringenskall avgöra huruvida det skall utfärdas oktroj ellerkoncession för bank eller försäkringsbolag. Det ärdessutom så märkligt att man överlåter åt Finansin-spektionen att avgöra när denna bakdörr skall använ-das. Vi har naturligtvis undrat om det egentligenkommer att bli så särskilt många fall. Det kan mandiskutera. Men vi tycker, som sagt, att det är principi-ellt märkligt. Det leder dessutom till att själva rättssä-kerhetsaspekten kommer i fråga när denna lagstift-ning skall tillämpas. Vi har därför med anledning avmotion av Per och lyckats få trepartier att samla sig till en reservation där vi säger attalla ärenden som regleras av denna lagstiftning skallgå i första instans för beslut av Finansinspektionenoch ingen annan. Jag vill därför yrka tilldenna reservation.Anf. 29 PER ():Herr talman! För att bedriva bankrörelse behövsregeringens tillstånd. Det kallas oktroj, som på ostin-diefararnas tid. Motsvarande tillstånd behövs för attbedriva försäkringsrörelse - koncession. Formellaoch reella villkor behöver vara uppfyllda. Och som vihörde prövas det av . Det gällerbolagsordning, reglemente och stadgar som skallöverensstämma med de lagar som finns för respektiverörelse. Det ställs krav på sund bank- och försäkrings-rörelse. Vidare kontrolleras organisation, inre kontrolloch säkerhetsuppbyggnad. På förslag av Finansin-spektionen fattas sedan beslut av regeringen.Enligt tidigare gällande lagstiftning gjordes, somvi hörde, en kvantitativ bedömning av antalet banker.Beträffande denna s.k. behovsprincip fanns uppfatt-ningen att för många banker kunde vara till skada fördet gemensammas bästa. Och det var också bankernasom tillfrågades.Motsvarande bedömningskriterier fanns vid prövning av koncession för försäkringsrörel-se. Men genom att ett alltmer konsekvent marknadse-konomiskt synsätt legat till grund för lagstiftningenhar sådana subjektiva bedömningskriterier avskaffats.Till äventyrs subjektiva och i värsta fall godtyck-liga näringspolitiska bedömningar skall enligt senareårs propositioner ej förekomma, vilket nu föranlederett ännu tydligare, samlat förslag från regeringen omatt ansökan om såväl bankoktroj som koncessionskall prövas av Finansinspektionen.Nu ger den aktuella propositionen och tidigarelagförslag goda argument för den ordning som nor-malt gäller, och skall gälla, nämligen att handlägg-ning av förvaltningsärenden skall ligga på förvalt-ning. En kvalitativ och etisk bedömning skall alltsåvara avgörande, och detta förvaltningsärende skall,som sagt, utföras av Finansinspektionen.Det finns emellertid en brist på logik och kohe-rens i propositionen och i detta utskottsbetänkande.Låt vara att regeringen inte tycks räkna med att ingri-pa speciellt mycket men det är ändå befogat att LisbetCalner här och förklarar och motiverar för riksda-gens ledamöter denna rest, skulle man kunna säga, avplanekonomi som återfinns i lagstiftningsförslaget.Vad är det som avses av utskottsmajoriteten? Vil-ka fall av ansökningar är det som reserveras för rege-ringen? Vilka politiska bedömningskriterier tänkersig majoriteten att regeringen skall kunna ta till vid endel framtida scenarier? Om oppositionen, som dethördes, befarar subjektiva och godtyckliga bedöm-ningar och därmed en rättsosäkerhet borde majoritets-representanterna med goda och hållbara argumentkunna försäkra oss om att oron är obefogad.Anf. 30 ():Herr talman! Regeringen har alltså föreslagit enny beslutsordning på bank- och försäkringsområdet. är det regeringen som prövar olika typer av för-valtningsärenden på det här området.Förslaget innebär att redanfrån , i såväl oktroj- som koncessions-ärenden i normalfallet skall göra prövningen. majoritet anser, liksom man gör i förslaget ipropositionen, att regeringen även skallkunna pröva ärenden som sett ur allmän synvinkel ärprincipiellt betydelsefulla eller av annan anledning ärav särskild vikt.I reservationen motsätter sig ,detta och tycker, som vihär har hört av och ,att prövningen endast skall ske av Finansinspektio-nen. Skälet till detta är, säger man, att det är tveksamtur rättssäkerhetssynpunkt att regeringen i speciellafall skall göra prövningen. Utskottets majoritet delarinte den uppfattningen.De två kategorierna kommer att bedömas enhet-ligt var för sig, och inom respektive område finns detsamma möjligheter till överprövning av respektivebeslut. Därför anser utskottets majoritet att det intefinns någon anledning att av rättssäkerhetsskäl föraöver all beslutskompetens till Finansinspektionen.Således tillstyrker utskottets majoritet regeringensförslag.Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan i fi-nansutskottets betänkande nr 14 och avslag på reser-vationen.Anf. 31 PER ():Herr talman! Jag tänkte bara med anledning av detsom sade fråga vad menas med "sett urallmän synvinkel" och "principiellt betydelsefulla".Kan ge exempel?Anf. 32 ():Herr talman! Nej, jag kan inte ge några speciellaexempel på vad framtiden kommer att förevisa, vaddet kommer att bli för oktroj- och koncessionsären-den osv. En ventil för regeringen är just det som viskriver i betänkandet och som står i propositionen,nämligen att det ur allmän synvinkel är principielltbetydelsefullt eller av annan anledning av särskildvikt.Ett exempel på vad vi haft är när Kommu-ninvest begärde oktroj. Men med den lag som dågällde fanns det inte möjligheter att ge dem det. Därfanns det anledning för regeringen att titta på huruvi-da man skulle kunna ändra lagstiftningen, på en an-nan associationsform etc. Det var då inte behovs-prövning. Där håller jag med både om att en sådan inte skall görasmen det kan finnas sådana fall. Som Per Landgrensjälv sade är de förmodligen väldigt få.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §. )11 § betänkande 1998/99:FiU15Investerarskydd (prop. 1998/99:30 och prop.1997/98:186, delvis)Anf. 33 ():Herr talman! Det gäller alltså en lag om investe-rarskydd som bygger på att införliva ett EG-direktivmed svensk rätt. Det bör dock påpekas att vi redanhar ett mycket omfattande skydd i , bådelagstiftningsmässigt och utvecklat på den marknadsom existerar här, som på många sätt kan sägas täckerin väldigt mycket av det som det här investerarskyd-det siktar till att lösa. Det är t.o.m. också så att man ipropositionen därför säger att den praktiska betydel-sen för denna investerarskyddslag möjligtvis kantillkomma vid brottslig handling eller när det har sketten sammanblandning hos ett värdepappersinstitut avkunds och det egna institutets tillgångar - alltså för-modligen väldigt sällan, om ens någonsin.När vi på det här sättet beslutar om en lagstiftningsom vi redan från början knappt tror kommer atttillämpas bör det också påverka hur viutformar själva lagstiftningen. Vi har därför samlatoss till fyra invändningar mot det majoritetsförslagsom här har funnits.För det första förordar vi ett privatadministreratinvesterarskydd i stället för, som regeringen föreslår ipropositionen, ett investerarskydd som kopplas tillstatliga . Vi menar att detär mera kostnadseffektivt. Detta förordades dessutomav den utredning som har föreslagit investerarskyd-det. Det förordas också av branschorganisationerna.Det är t.o.m. så att självpå en direkt fråga har motsatt sig att egentligen få dethär investerarskyddet sig tillfört. Därför tycker vi borde ha landat i ett privatadministrerat system.För det andra vill vi utnyttja den undantagsregelsom direktivet medger och begränsa den tänkta mot-tagarkretsen om det här investerarskyddet används.Vi ser detta huvudsakligen som ett konsumentskyddoch som ett skydd för små företag och tycker i detsammanhanget att det, eftersom det maximala belop-pet som man kan få ut från investerarskyddet är250 , är lite fel att blanda in försäkringsjättar idetta investerarskydd. För dem handlar det om isammanhanget mycket små belopp men för en pri-vatperson eller ett mindre företag kan det vara merabetydelsefullt. Eftersom storbolagen ändå får varamed och finansiera detta system menar vi att vi där-med faktiskt har hittat en väldigt konsument- ochsmåföretagarvänlig inriktning. Detta tycker vi bordeha varit också majoritetens uppfattning.För det tredje förordar vi liksom utredningen äveni detta fall, och faktiskt också de flesta remissinstan-serna, att investerare och staten bör ha samma inbör-des prioritet vid utdelning i konkurs och inte, som härföreslagits - för övrigt ett system som går igen på endel andra områden - att staten skall ha företrädeframför privata investerare.För det fjärde motsätter vi oss det uttalande somkan tolkas som att regeringen premierar en typ avfonduppbyggnad för att få detta investerarskydd fi-nansierat. Man landar i och för sig inte i att det måstebli så men det talas väldigt mycket om det i proposi-tionen. Vi menar att ett uttalande om att söka denmest kostnadseffektiva lösningen skulle ha varit bätt-re.Mot den bakgrunden yrkar jag bifall inte till allareservationer men väl till reservation 1; detta för attspara kammarens tid. Naturligtvis stöder vi ävenövriga reservationer.Anf. 34 PER ():Herr talman! En öppen och välfungerande kapi-talmarknad är av grundläggande betydelse för sam-hället. Kapitalmarknaden skapar betalningsförmåga,och betalningsförmåga är fundamentalt för ekono-misk utveckling.Det lånade eller satsade riskkapitalet på markna-den är förenat med risker. Banker och andra institutlöper kreditrisker, och företag, institutioner och hus-håll löper som investerare risker för kursfall och kon-kurs.Propositionen om investerarskydd och utskotts-betänkandet bygger, som vi har hört, på ett EG-direktiv som skall implementeras i svensk lagstift-ning. Detta direktiv är ett led i en harmonisering avförutsättningar för att uppnå en enhetlig finansmark-nad i . EG:s förslag om investerarskydd taremellertid sikte på den enskilde småspararen.Om ett värdepappersinstitut t.ex. går omkull ochom institutet inte kan skilja på egna tillgångar ochinvesterares tillgångar, förmodligen av något brotts-ligt skäl, skall den föreslagna lagen tillskapa ett skyddför den mindre investeraren med ett ersättningstak på250 per institut.I förhållande till utredningens förslag har rege-ringen, som vi hörde, vidgat den krets som kan kom-ma i fråga för ersättning från investerarskyddet. En-ligt utskottsbetänkandet skall det även gälla storaföretag och institutioner som försäkringsbolag ochAP-fonder. Det är inte i harmoni med direktivetsgrundtanke om investerarskyddet, även om en frihetlämnas. Där prioriteras i stället ett verksamt konsu-mentskydd för privatpersoner och mindre företag.Det ger, herr talman, ett lite udda intryck att matavälmående elefanter med småpotatis i det här fallet.Vi anser dessutom att den administrativa upp-byggnaden av ersättningssystemen bör drivas i privatregi. Det handlar om kostnadseffektivitet etc.Som tidigare yrkar jag för tids vinnandeendast bifall till första reservationen.Anf. 35 ():Herr talman! Betänkandet om investerarskyddföranleds, som sagts tidigare, av ett EU-direktiv inomområdet. I detta betänkande föreslås genom lag infö-ras ett skydd för investerares finansiella instrumentoch likvida medel som handhas av värdepappersin-stitut. Det skyddet kan jämföras med den garanti somgäller för insättningar i bank enligt lag om insätt-ningsgaranti.Skyddet träder in om ett värdepappersinstitut för-sätts i konkurs eller om en utländsk myndighet förkla-rar att finansiella instrument och likvida medel ärindisponibla och att investeraren inte kan få tillbakasina tillgångar.Egentligen är värdepappersinstitut skyldiga atthålla finansiella instrument och likvida medel somtillhör investeraren starkt åtskilda från sina egna till-gångar, alltså en klar och synlig rågång mellan dessaolika tillgångar som skall gälla hela vägen. Det ärförst då tillgångarna sammanblandas med institutetsmedel eller om de på grund av brottslig handling intefinns kvar som det uppkommer en situation då inves-terarskyddet kan behövas för att ersätta investerare.De medel som finns på konto hos ett värdepappersin-stitut täcks av insättningsgarantin. Så kommeratt ske i fortsättningen även när denna lag införs.Administratören för det i betänkandet föreslagnaskyddet föreslås bli, dvs.samma myndighet som har hand om administrationenav insättningsgarantin. Finansieringen kommer att skevia avgifter av det institut som omfattas av skyddet.Detaljerna kring detta föreslås i betänkandet att närmare skall få fastställa,liksom hur avgifterna skall beräknas m.m. Lagenföreslås träda i kraft den 1 maj 1999.Till sist, herr talman, yrkar jag bifall till utskottetshemställan samt avslag på samtliga reservationer.Anf. 36 PER ():Herr talman! Jag tänkte att få tillfälle att motivera detta avsteg från EU-direktivet, varför låta storföretag och institutioner fådel av detta skydd, som i förhållande till deras storlekär så litet att det ger ett lite udda intryck. Vad är detsom motiverar att staten skall ges företräde? Staten ärju en jätte i sammanhanget.Anf. 37 ():Herr talman! När det gäller avsteget från direkti-vet skulle jag vilja säga att man landar i jetset menlämnar också öppet för de enskilda staterna att taställning i denna fråga. Skälet till att regeringen ochutskottsmajoriteten föreslår detta är man gör en gans-ka kvalificerad bedömning för att skilja ut vilka somskall höra dit. Det kräver administration i sig. Det ärett skäl.Det andra skälet är - man föreslår att samtliga ärmed och betalar till skyddet - en form av logik somsäger att om någonting skulle hända har alla möjlig-het att få ersättning. I praktiken görs också bedöm-ningen att de stora i det här fallet säkert inte kommeratt bli föremål för skyddet speciellt ofta. Men detfinns ändå en logik i det hela. Det är huvudskälet.När det gäller statens företräde kom Reinfeldtnästan med svaret på frågan. Det finns en logik sedantidigare när staten haft företräde. Det gäller insätt-ningsgarantin. Då har man beslutat sig för att gå påsamma linje, man behåller samma regler eftersomdessa ligger ganska nära varandra. Det är ett av hu-vudskälen.Anf. 38 PER ():Herr talman! Jag är inte riktigt nöjd med argu-menteringen att tidigare beslut skall vara prejudice-rande. Man kan också omvänt se över det.Jag övertygades inte riktigt av att det skulle varaså svårt att urskilja de stora företagen och institutio-nerna. Så många rör det sig inte om på aktiemarkna-den.Anf. 39 ():Herr talman! Man kan när det gäller statens före-träde säga att det finns en särskild utredning, somockså Per känner till. Vi får väl avvakta vadden kommer med. Regeringen och utskottsmajorite-ten har inte funnit skäl att gå ifrån den princip somtidigare gällt i detta ärende, eftersom det ligger gans-ka nära insättningsgarantin som har denna ordning.Det är ett skäl.Man kan alltid har olika uppfattningar när detgäller att skilja ur. Men jag tycker ändå att huvudar-gumentet - att om man är med och betalar har manockså rätt att ta del av ersättning som det skulle händanågonting - bygger på en ganska stark logik. Det ärsvårt för oss att bedöma, åtminstone för mig, exakthur svårt det är att dela av vilka som skall tillhöraeller inte och dra en gräns. Det är ändå en bedömningsom gjorts av regeringen och utskottsmajoriteten. Dehar tyckt att det är mer krångel med skilja ut dem änatt låta det vara så som föreslås i detta betänkande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §. )12 § Statlig fastighetsförvaltning och fastig-hetsinvesteringsbolagFöredrogsFinansutskottets betänkande 1998/99:FiU16Statlig fastighetsförvaltning och fastighetsinveste-ringsbolagAnf. 40 ():Herr talman! Det betänkande som vi nu skall be-handla är som sagt rubricerat Statlig fastighetsför-valtning och fastighetsinvesteringsbolag. Rubrice-ringen är något egendomlig. Här är det fråga om tvåhelt olika ärenden som inte har något samband medvarandra. När utskottsmajoriteten envisas med attbehandla dem samlat borde det i varje fall av rubrice-ringen ha framgått att det gäller två helt skilda ären-den. Jag avser för min del att tala om fastighetsin-vesteringsbolag. Jag yrkar här bifall till reservation 2från , och folkpartis-terna i finansutskottet.Begäran om att få en lagstiftning om fastighetsin-vesteringsbolag har varit föremål för riksdagsbe-handling tidigare. Båda gångerna harbehandlingen varit ytterst summarisk från majorite-tens sida. Troligen har detta berott på att de socialde-mokratiska företrädarna i utskottet inte riktigt kunnatinse vilka fördelar för en vitaliserad fastighetsmark-nad som en sådan lagstiftning skulle kunna få.Vår kritik mot den summariska behandlingen har iår resulterat i bedömningen att utskottsbetänkandet nuger en fyllig beskrivning av förslaget om fastig-hetsinvesteringsbolag, inklusive den nya motsvarandelagstiftning som tillkommit i . Men likvälavfärdar sedan utskottets majoritet förslaget enbartmed orden att "det inte inkommit någon avgörande nyinformation sedan utskottet senast beredde" förslaget.Det var i maj 1998.Nåväl, vad som har hänt är att Aktie-främjandet tillsammans med den tidigare socialde-mokratiske statssekreteraren och landshövdingen har lagt fram ett detaljerat förslag omfastighetsinvesteringsbolag till regeringen. Den"avgörande information" som finansutskottets ordfö-rande och hans utskottsgrupp efterlysertorde då närmast vara en reaktion från regeringen pådet förslaget. Men i avvaktan på den reaktionen ar-gumenterar man över huvud taget inte.I bästa fall kan det betyda att man inser att sanno-likheten kanske är stor för att Finansdepartementetoch regeringen inser att fastighetsin-vesteringsbolag vore ett bra sätt att vitalisera densvenska fastighetsmarknaden, att åstadkomma attsåväl institutioner som alla vanliga sparare genomden placeringsformen skulle kunna spara genomägande i fastigheter på ett likvärdigt sätt med di-rektägande av fastigheter, som ju förutsätter störreplaceringsposter och tillgång till egen fastighetsför-valtning.Kanske är det så att socialdemokraterna i utskottetinte vill argumentera mot något som man om en tidförstår att t.o.m. en socialdemokratisk regering kankomma att införa.Vi har i vår reservation pekat på de fördelar somfastighetsinvesteringsbolag innebär.