prot · GM09110 · 1999-06-15 00:00:00 — När det nu är så infinner sig naturligt-vis frågan varför staten över huvud taget skall ägadelar av det nya bolaget.Varför skall alltså betydande belopp bindas i ettföretag som skall verka enbart på affärsmässiga grun-der? Vilka är fördelarna med det?Själv kan jag faktiskt inte hitta en enda fördel,medan jag snabbt kan upptäcka en rad nackdelar. Kaninte de medel som binds i företaget i stället användasför andra angelägna ändamål - till investeringar ellertill att amortera på statsskulden?Är inte sanningen den att det socialdemokratiskapartiet ideologiskt är så låst att man inte förmår att tasig ur ägandet, även om alla hållbara skäl talar för attdet är vad man borde göra?Den föreslagna affären är kanske den bästa förTelia, med de restriktioner som det innebär att ensocialdemokratisk regering styr. Frågan är ändå: Hurmånga miljarder är det värt för regeringen att få be-hålla en statlig majoritet i ett företag som skall drivasin verksamhet på en konkurrensutsatt marknad ochpå affärsmässiga grunder?Vi har, som sagt var, verkat för attTelia skulle säljas. Vi har kunnat konstatera att år frånår har värdet på företaget sjunkit. I en reservation tillförra årets betänkande om påminde vi om siff-ror från fondkommissionärsfirman , somhade tittat på . Man sade då att värdet hademinskat med bara under åren1995-1997. Det här fortsätter naturligtvis månad eftermånad. Värdeminskningen sker snabbt, i takt med attavregleringarna äger rum och andra företag fusione-ras och expanderar på marknaden. Det gör naturligt-vis att den hårdnackade hållning som regeringen harvisat, innan den här propositionen kom, har inneburitatt vi som skattebetalare har gått miste om mångmil-jardbelopp. Medan vi här har hållit på att gneta medbudgetarbete på ibland enstaka har vihär förlorat mångmiljardbelopp. Det bör leda till enviss eftertanke.Fru talman! förväntas fatta beslut omatt om staterna åtminstone under de kommande - inte15 eller 17 åren - 16 åren skall behålla majoriteten avaktierna i företaget. Om vi tittar ibackspegeln ser vi något helt annat än dagens situa-tion. Vi hamnar på 1983, och har vi natur-ligtvis sett mycket stora branschglidningar och storaföretagsaffärer. Ingen av oss vågar nog ta på sig upp-giften att försöka förutsäga vad som kommer att skeunder de kommande 16 åren, men det finns inga skälatt anta att utvecklingen kommer att bromsas upp.Snarare tror vi att den kommer att accelerera. Varförskall vi då besluta om ett avtal som låser företaget iett statligt ägande ?Regeringen vill ha godkännande avavtalet, som bl.a. innehåller en passus om att detstatliga ägandet skall bibehållas åtminstone i 16 åroch en passus om att båda länderna måste vara över-ens för att avtalet skall kunna ändras. Eller också kannågon part naturligtvis straffa sig ur avtalet.Jag är helt övertygad om att vi som delägare i ABSverige får ut mindre för statens aktier än vad vi hadefått om staterna hade deklarerat att de har för avsiktatt inte inneha majoriteten i företaget . Då hade vi fått bättre betalt för aktierna än vad vinu får. Jag tror att regeringen och alla inblandadeinser att på det här området kommer det att ske såda-na affärer framöver där är inblandat att den härkonstruktionen ändå inte kommer att stå sig. Då harvi sålt vårt ägande till alldeles för låga priser.När det gäller värderingen av finns det endel frågetecken som knappast på ett tillfredsställandesätt kan sägas vara alldeles utredda. Det är, med detunderlag vi i oppositionen har haft tillgång till, när-mast omöjligt att avgöra om värderingen är den opti-mala. Genom sekretessreglerna har vi naturligtvis intehaft möjlighet att utnyttja egen extern expertis för attpröva värderingen. Slutsatsen för Kristdemokraternasdel blir ändock, när vi har tagit alla fakta i beaktande,att vi är hänvisade till de utlåtanden som finns frånstatens och Telias rådgivare. Utifrån detta underlagkan vi inte komma till en annan summering än attvärderingen inte förefaller orimlig. Vi kommer alltsåinte att motsätta oss förhandlingsresultatet i dennadel.Under ärendets beredning har också representan-ter för det nya företagets ledning uttalat att man troratt företaget kommer att hamna i ensituation där nya strukturaffärer blir nödvändiga föratt man skall kunna expandera. Och sådana möjlig-heter måste varje företag rimligen ha om ägarna villvärna företagets och de anställdas möjligheter i enhård konkurrens. Om det nya företagets ledning ställsinför möjligheten till köp av ett annat eller flera andraföretag, hur skall man då klara finansieringen? Detfinns två vägar, som jag ser det.En möjlighet är att man ber ägarna om medel förköpet. Det är väl knappast någon som tror att densvenska staten skulle vara beredd att över statsbud-geten skjuta till medel för att företaget skulle kunnagöra investeringar eller köpa andra företag för attkunna expandera. Det är knappast troligt. Vilkenregering skulle inom ramen för knappa ekonomiskatillgångar avsätta kanske tiotals miljarder för dettaändamål?Den andra vägen är att betala för genom eg-na aktier. Det är en teoretisk möjlighet, men denförefaller inte heller trolig, eftersom avtalet är såkonstruerat att statlig majoritet skall bibehållas under16 år. Om den skulle vara bereddatt krypa ned så att man kunde hamna under den 51-procentiga majoriteten har den norska regeringenmöjlighet att köpa upp sig, och därmed bibehålls detstatliga ägandet och därmed den rabatt som jag finnervara väldigt olycklig i det här sammanhanget. Sverigehar därmed delegerat en avgörande fråga till Storting-et i och genom det minskat möjlig-heter i motsvarande grad för en avsevärd tidsperiodframåt.Sammanfattningsvis ser vi kristdemokrater det såatt affären är god och nyttig för som företag,givet omständigheterna. Vi har inte sett några skäl attmotsätta oss värderingen. Vi är däremot alldeles be-stämda när det gäller punkten om 16 års-regeln ochdet s.k. dubbla vetot, dvs. att det måste upphävas föratt vi aktivt skall rösta med majoriteten i utskottet.Vi anser, som sagt var, att borde ha privati-serats redan tidigare och att staten skulle ha deklareratatt vi ville krypa ur ägandet. Vi tror att värdet då hadevarit större för skattebetalarna och att hadevarit ett starkare företag med tryggare arbetstillfällenför dem som har sina jobb inom företaget.Jag yrkar bifall till reservation nr 3.Anf. 227 ():Fru talman! Med hänsyn till tidsläget begränsarjag mitt inlägg i första hand till tillgångsfrågorna ochvillkoren när det gäller att få del av den nya tekniken.Vi kan konstatera att det råder enighet om viktenav att ha tillgång till den nya tekniken, den digitalainfrastrukturen.Den tekniska utvecklingen är spännande och er-bjuder många möjligheter, som vi inte ens kanföreställa oss, men den innehåller också risker.Den kanske största risken är att nya klyftor skapasmellan det nya samhällets överklass, som har tillgångtill information och kunskap, och dem som inte harmotsvarande möjligheter.Centerpartiets vision om den tekniska utveckling-en innebär att den skall komma alla till del och erbju-da alla människor, i hela landet och i alla åldrar, nyamöjligheter - en form av digital allemansrätt - tilllika kostnad.I den politiska debatten om den förestående sam-manslagningen av och har det inte varitmöjligt att få klarhet i motiven för det 16-åriga statli-ga majoritetsägandet. Det är min förhoppning att vihär i kammaren kan få närmare besked om des-sa motiv, då vi har näringsministern här. Jag emotsermed intresse svaret.Det är av största intresse att få belyst hur dennödvändiga och snabba tekniska utvecklingen skallkunna ske med ett statligt majoritetsägande över en idessa sammanhang mycket - i ett bolag somär underställt två parlament och två regeringar. Iteknisk utveckling är en mycket . Inomtelekomsektorn framstår för mig som en ickeöverblickbar tid.Vi torde också här i kammaren vara överens omatt det krävs politiska insatser för att nå ut till alla.Från sida har vi också förståelse för attdet finns olika meningar om vilken teknik som är bästför att nå ut till alla människor. Och det kan knappastvara vår uppgift här i kammaren att just lösa de tek-niska frågorna. Däremot skall vi peka ut färdriktning-en.Fru talman! Om vi nu är överens om att det be-hövs en ny infrastruktur för IT i det här landet kanman fråga sig var viljan att ta initiativ finns. De flestapartier har i fråga om IT lättare att finna de vackraorden än de konkreta lösningarna, men orden kan inteersätta infrastrukturen för hushållen och företagen.Nu skall vi inte fatta beslut om vilken infrastruk-tur som vi skall ha . Däremot skall vi fatta ettbeslut som kan få mycket långtgående konsekvenserför våra möjligheter att själva välja vår infrastruktur.Jag har försökt att förstå varför det är så svårt försocialdemokrater och samarbetspartierna att tydligtuttala i att man förbehåller sig rätten attfatta beslut om en ny digital infrastruktur.Betänkandet tyngs av vackra formuleringar ombehoven och om statens ansvar, men ännu har jag intefått svar på frågan huruvida vi kommer att ha rätt attbygga upp någon infrastruktur eller inte utanför Teli-akoncernen.Svaret på den frågan avgör givetvis hur vi frånCentern kommer att rösta i frågan om att godkännaavtalet. Ett bifall till vår reservation nr 2 skulle ga-rantera stöd för detta betänkande.När det gäller infrastrukturen mer specifikt kanjag konstatera att nu hardrivit kravet på en digital infrastruktur bestående avfiber till företag och hushåll. Under harsocialdemokraterna i regering, i riksdag och i utskotthänvisat till utredning.Nu har utredningen kommit, och jag har tagit delav den, men frågor har egentligen intefått några klara svar. I allt väsentligt ger utredningenemellertid rätt, och harockså lagt fram precis samma synpunkter.Utredaren konstaterar att vi kan vinna väldigtmycket på att bygga ut fiber till hemmen och att viskulle vara först i världen med en sådan satsning.Ändå avfärdas - summariskt, tycker jag mig kunnasäga - förslaget med att det handlar om orimligtmycket pengar.Fru talman! 50 miljarder, eller ca 60 miljardersom får det till, är mycket pengar, det är jagden första att skriva under på. Men hur mycket är detom vi jämför med andra projekt? kos-tar mer än 20 miljarder. kostar mer än 7miljarder. Budgeten för ett föreslaget i Stockholmvar på 12 miljarder.Man kan inte avfärda angelägna och viktiga fram-tidsprojekt med att de är stora. En digital allemansrättär ett stort, men mycket angeläget projekt för helalandet. Det skulle därför vara intressant att höra soci-aldemokraternas och reflexionerkring utredningen. Vill att vi skallha världens främsta IT-infrastruktur, eller vill han detinte? Och är då beredd att seriöstpröva möjligheten att bygga upp en ny bättre in-frastruktur till hemmen och företagen?Det är den biten - accessnäten från stadsnät ochstomnät - som marknaden inte tar ansvar för. Jag harförstått att en del partier tror att marknaden tar ansvaräven för den biten, men det tror jag inte på.Om svaret är ja på dessa frågor om viljan kan jaginte se annat än att även socialdemokraterna bordevisa modet att tala om att de är beredda att satsa föratt skall få världens främsta digitala in-frastruktur och därmed stödja yrkandeni dessa avseenden.Fru talman! Inte minst är det intressant att kon-statera att K G Abramsson, som kommer från mitthemlän, deltar i debatten. Vi borde rimligen ha sam-ma bild av vad småföretagare utanför tätorterna iVästerbotten upplever, hur orättvist behandlade dekänner sig när de tvingas att betala 40 000-70 000 krför en vanlig ISDN-förbindelse. handlar det inteom ISDN i nästa steg utan om ännu bättre tekniskalösningar som det kommer att vara ännu svårare attskapa likvärdig tillgång till och likvärdiga kostnaderför.Det skulle därför vara intressant att höra K GAbramsson utveckla majoritetens inställning ochskrivningen i betänkandet om att det skall vara nå-gorlunda lika kostnader för uppkopplingar i helalandet. Vad betyder "någorlunda" för företagareneller hushållet i ? Betyder det en merkostnadpå , på eller kanske på dubbelt så mycket?När det gäller den viktigaste infrastrukturen förframtiden måste det handla om lika villkor, inte unge-fär lika eller någorlunda lika, utan just lika. Allt annatär orimligt och förstärker de geografiska obalansersom redan är alltför stora.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna nr2 och 4, man jag står givetvis bakom även reservationnr 7.Anf. 228 ():Fru talman! Jag vill börja med att sammanfattaFolkpartiets kritik. Detta är ett alldeles för dåligtunderlag för beslutsfattande över huvud taget. Det ärett alldeles för dåligt förhandlingsresultat för Sverigesdel av Telias värdering. Det fortsatta statliga ägandetgör att svenska skattebetalare riskerar att missa upptill i intäkter. Det kommer att blien oviss framtid för jobben i , åtminstone närdet gäller Internet och mobiltelefoni. Kort sagt: Dettaär en riktigt dålig affär.Fru talman! Låt mig utveckla denna kritik.En av viktigaste funktioner är dess rollsom kontrollmakt. Vi skall granska regeringen, dessföreträdare och förslag för att sedan ge vårt godkän-nande eller underkännande. Det är vi i denna kamma-re som har ansvaret för skattebetalarnas pengar, interegeringen. Regeringen har rätt att föreslå istort sett vad som helst, vilket den också gör. Då ärdet vårt ansvar att säga ifrån när det blir galet. Dettaär ett sådant tillfälle.För det första måste jag rikta skarp kritik mot detbeslutsunderlag rörande samgåendet mellan ochTelenor som regeringen har presenterat för riksdagen.Propositionen utgör ett mycket bristfälligt underlagför ställningstagande till en av de största företagsaffä-rerna i någonsin.En ordentlig analys av konsekvenserna av affäreni olika avseenden saknas i propositionen. Vidarediskuteras inte alternativ till den föreslagna affären.Den norska propositionen innehåller, på ett helt annatsätt än den svenska, sådana resonemang och övervä-ganden. Alldeles osökt dras tankarna till en viss bil-handlare i som tillät kunderna att välja vil-ken färg de ville till sin bil, bara de valde en svart.Regeringens ovilja eller oförmåga att inleda enprivatisering av har försatt bola-get i en känslig och svag situation. Risken är stor föratt man får ta det som bjuds när de flesta tänkbarapartner redan har gjort sitt val.Inte heller har det material som ingår i den hem-ligstämplade akten i ärendet hos Näringsdeparte-mentet den kvalitet och omfattning som det vorerimligt att förvänta. Den största affären i Nordennågonsin kräver en grundlig analys. Vi konstaterar attriksdagen endast haft sedvanlig motionstid, dvs. 14dagar, för ett ställningstagande i frågan.Utskottet har inte heller förrän efter det att halvatiden avlöpt fått ta del av det hemligstämplade un-derlag som innehåller analysen av de viktigaste frå-gorna i affären. som helhet kommer inteatt få ta del av allt underlag. Visst hade det varit be-tydligt bättre och mer klädsamt om regeringen - utananmodan - hade givit allt underlag redanfrån början.Folkpartiets principiella inställning till statligtägande av företag är glasklar. Statens främsta nä-ringspolitiska uppgift är att ange ramar och regelsys-tem för näringslivet och bidra till att skapa goda vill-kor för långsiktig tillväxt. Om staten upp-träder som ägare och som utformare av dessa regleruppstår en rad problem, bl.a. risk för konkurrenss-nedvridning, risk för dåliga investeringsbeslut ochsvårigheter att tillföra kapital för expansion.Grundprincipen är att konkurrensutsatt verksam-het skall bedrivas i privat regi. Med en privatiseringav statliga företag uppnås en tydligare ägarroll, kom-mersiellt mer kompetenta företag och en ökad aktie-spridning.Folkpartiet anser alltså att borde ha privati-seras . Regeringens förslag att påbörja endelprivatisering av kan därför tyckas vara envälkommen åtgärd. En betydande besvärlighet kom-mer dock att uppstå om regeringen vill sälja sin post iTelia och den inte har samma planersamtidigt. Då blir det reella resultatet att vi säljer utTelia till , och det var väl ändå inte tanke. Denna risk är ganska stor, eftersomNorge har oljemiljarder till sitt förfogande som manså småningom behöver investera.En sammanslagning av dessa bolag har förutsätt-ningen att skapa ett av större telekombolag.En viktig grundförutsättning är dock att de beräknadesynergierna, i form av kostnadsbesparingar och ökadeintäkter, kan förverkligas fullt ut på det sätt som rege-ringen förutsätter. Detta har inte regeringen på etttillfredsställande sätt kunnat troliggöra under ärendetsberedning. Därför måste även en av affärens vikti-gaste grundstenar ifrågasättas. Det är enligt min me-ning ytterst osannolikt att man kommer att kunnainfria beräknade synergier till . Detsker i stort sett aldrig vid strukturaffärer av det härslaget. Därför måste också själva grundaffären ansessom skakig och inte så väl motiverad som man kankräva av en affär av denna storlek och dignitet.Fru talman! I propositionen föreslås en procent-fördelning i det nya bolaget på 60/40 mellan densvenska och den . Både de svenska ochde norska rådgivarna har skrivit under på den fördel-ningen. Jag noterar dock att det finns indikationer,t.ex. i form av omsättningsmått m.m., på att en för-delning i storleksordningen 65/35 till fördelskulle kunna vara motiverad. Andra bedömare än desom parterna har anlitat har fört fram liknande åsik-ter. En sådan felvärdering skulle innebära att svenskastaten skulle missa så mycket som 10-20 miljarderkronor eller mera. Hur stor förlusten blir beror natur-ligtvis på vilket börsvärde som det nya bolaget kom-mer upp i. Många uppgifter av finansiella bedömareoch uppgifter i medier menar att det inte är osannoliktatt /kan komma att värderas till omkring400 miljarder kronor. Då skulle varje felaktig procentbetyda en förlust på . Detta visar påproblemen med ett samgående innan de två bolagenbörsnoterats. Den naturliga tågordningen hade varitatt och först börsnoterats, därefter hadefrågan om ett eventuellt samgående kunnat lösas avde nya ägarna och den nya styrelsen. En värderinghade då varit lättare eftersom den haft börsvärden attbasera sig på. Jag vill också framhålla att det inte harvarit praktiskt möjligt för utskottet att låta göra en nyopartisk värdering. Tiden har helt enkelt inte medgettdetta.Fru talman! kan inte heller accepteraden utformning av aktieägaravtalet som regeringenföreslår. Ett statligt majoritetsägande innebären politisk blockering som inte passar in i dagenssnabbt föränderliga telekomvärld. Ett sådant långsik-tigt statligt majoritetsägande kommer att allvarligtförsvåra framtida strukturaffärer och innebär att tvåländers minoritetsregeringar i praktiken har vetorättmot mer omfattande ägarförändringar.Den politiska styrning som det nya bolaget kom-mer att få genom aktieägaravtalet kan komma attmedföra en avsevärd politisk rabatt på aktierna. Omdet statliga ägandet skulle utnyttjas politiskt kommerdessa värdeförluster att uppstå. Detta innebär dock attdet statliga ägandet i praktiken inte kommer att kunnautnyttjas politiskt och därmed försvinner motivet förett statligt ägande; den valda modellen innebär alltsåett slags "Moment 22". Förluster på tiotals miljarderkronor kan till följd av den politiska rabatten kommaatt drabba främst de svenska skattebetalarna. Vid ensnabb beräkning kan denna uteblivna inkomst, ellerförlust, bli så mycket som 75-80 miljarder kronor.Detta är fullkomligt oacceptabelt. kanomöjligt ställa upp på en politik som tar så lite hänsyntill verkligheten och den brist på respekt den uppen-barar för hur skattebetalarnas pengar skall hanteras.Dessutom är denna förlust helt onödig. Genom attprivatisera först riskerar man inte att en endaskattekrona går förlorad. Det är alltid viktigt att tänkapå det, men med en sjukvård som bok-stavligen går på knäna och när hela den sociala om-sorgen har satts på undantag är det ännu viktigare.Pengarna behövs helt enkelt på annat håll. Jag för har ingen aning om hur de interna samtalen inomsocialdemokratin har gått, men om det är rädslan förhur den egna rörelsen skulle reagera om man plötsligtnu ger upp sitt motstånd mot en privatisering, så ärdet inget annat än en skandal. Svenska folket fårbetala för socialdemokraternas svaga hållning motegna interna påtryckargrupper. Det är ynkligt. Möj-ligtvis är alternativet än värre. Om man godtyckligthar gått med på det norska kravet på fortsatt starktstatligt ägande, där vi i får betala större delenav priset, har regeringen satt ett nytt bench mark fördåligt affärssinne.Fru talman! Ett annat område där man kan miss-tänka att politiska hänsyn kommer att tas är diskus-sionen om förläggningen av olika delar av verksam-heten eller dess ledning. Det har förts en debatt omförläggningen av mobiltelefoni och Internetverksam-het. Frågan har inte kunnat lösas i förväg utan har fåttlämnas vidare till den nya företagsledningen. Dettahade i och för sig varit bra, om man kunnat utgå frånatt det lett till att affärsmässiga överväganden fåttavgöra frågan. Det finns dock tydliga tecken på attpolitiska överväganden kommer att göras. I Norgeförs debatten på ett sådant sätt att en utflyttning avdessa verksamheter från ter sig som närmastsjälvklar. Det är märkligt att den ,som vanligen inte drar sig för att kritisera företags-ledningar för beslut att flytta verksamheter eller hu-vudkontor från , i detta fall riskerar att med-verka till att tyngdpunkten i framtidsinriktade viktigaverksamheter flyttas från . Regeringen leveruppenbarligen inte upp till de - enligt vår meningfelaktiga - förväntningar som förespråkarna för stat-ligt ägande har.Med hänvisning till det jag nu har anfört anserFolkpartiet att inte skall ge regeringenbemyndigande att teckna avtal enligt det förslag somregeringen framlägger. I stället bör propositionenavslås och regeringen anmodas att återkomma medett förslag till om privatisering av helaTelia.Fru talman! Jag står bakom alla re-servationer men yrkar för tids vinnande bifall endasttill reservation nr 5.Anf. 229 ():Fru talman! Jag tycker, i motsats till Per Wester-berg, att detta är ett bra tillfälle att debattera Te-lia/Telenoraffären. Det är sista ärendet under det härriksmötet, och vi har rätt till förfogande. Detkänns bra.Jag vill till att börja med yrka bifall till hemställani utskottets betänkande och givetvis avslag på samtli-ga reservationer.Det samgående mellan de svenska och norska te-lekomföretagen som regeringen har föreslagit ochsom näringsutskottet föreslår skall godkännas är, sommånga redan har sagt, den största affären i Nordennågonsin. Den är dessutom att betrakta som helt nöd-vändig om dessa företag skall ha fortsatt framgång påden nordiska och den internationella telekommarkna-den.Den verksamhet som båda företagen står för kaninte bedrivas framgångsrikt i den internationella kon-kurrensen med de förhållandevis små affärsvolymersom de enskilda företagen har och med begränsadtillgång till utvecklingskapital. Företagen får genomden föreslagna sammanslagningen och börsintroduk-tionen tillgång till den svenska och den internatio-nella kapitalmarknaden och därigenom får det nyabolaget kraft att satsa i nödvändiga resurser på ut-vecklingsarbete inom bl.a. den snabbt växande IT-sektorn. Det bör anmärkas att trots den relativt storaomsättning som det blivande bolaget kommer att ståför är fortfarande detta bolag ett litet företag sett i etteuropeiskt perspektiv. Men med de resurser och denkompetens som företaget kommer att besitta kommerföretaget att öka sina marknadsandelar i , iÖstersjöområdet men även internationellt.Fru talman! En huvudfråga för moderater, krist-demokrater och folkpartister har varit dels huruvidaTelia skulle vara för lågt värderat, dels har de hävdatatt det statliga majoritetsägandet som föreslås i före-liggande överenskommelse skulle skapa en s.k. poli-tisk rabatt av avsevärd storlek. Dessa frågor har enligtutskottsmajoriteten fått en mycket allsidig belysningoch betryggande svar, dels genom det omfattandevärderingsarbete som fyra oberoende konsultföretaggenomfört, dels genom det uttalande som gjorts införutskottet av representanter för .