prot · GN0932 · 1999-11-24 00:00:00 — Det vore i så fall ett historiskt faktum avvisst intresse.För det andra: Finns det något fall där svenskakommunister ertappats med att konspirera mot för-fattningen eller på något annat sätt hotat den svenskaförfattningen?Jag tror inte att kan ge något så-dant exempel. Då undrar jag om hon kan se någonförklaring till att man, trots den massiva övervak-ningen av dessa påstådda presumtiva landsförrädare,inte hittat något fall som har motiverat övervakning-en.Anf. 7 () replik:Fru talman! Bakgrunden är att man kände stor orofrån svenska myndigheters och politikers sida för detengagemang, den följsamhet och den lyhördhet somledande svenska kommunister visade mot . Detär det som är bakgrunden till att man har gått in idenna . Det må vara fel, men jagförklarar att bakgrunden är den starka oro som mankände för det svenska starka enga-gemang i och solidaritet med vad som hände i öststa-terna.Anf. 8 () replik:Fru talman! Det är naturligtvis känt att det fannsen i skarpa färger utmålad propagandabild av vadkommunisterna var för några och vad de stod för. Detkan möjligtvis användas som en delförklaring tillvarför det som skedde skedde. Men det kan knappastmotivera en övervakning av människor som ickehotade demokratin, författningen eller statens intres-sen. Jag konstaterar bara att det inte finns några såda-na exempel, och kan inte ge någrasådana här heller.Anf. 9 () replik:Fru talman! Ett skäl till att vi inte kan göra det äratt den verksamhet som svensk säkerhetstjänst harägnat sig åt har varit så sluten. Därför kräver vi enöppen redovisning - öppen absolut så långt det går -för att få reda på vad som kan ha begåtts. Men demarkeringar som har gjorts och de tal som har hållitsav ledande svenska kommunister ger, tycker vi iFolkpartiet, en förklaring till att det fanns oro fördetta i Sverige.Anf. 10 PER ():Fru talman! välkomnar givetvis ocksåtillsättningen av , och vi ärväldigt glada över det beslut som vi kommer att fatta angående den särskilda lagstiftningen.Förra året krävde just att en skulle tillsättas och behandla tidenfrån fram till . Det fanns då motioner i denriktningen även från och Kristdemo-kraterna.Eftersom kommissionen nu är tillsatt, faller givet-vis vårt yrkande i betänkandet. Man kan väl säga attnu äntligen ska denna eventuellt smutsiga byk kunnatvättas ordentligt. Åtminstone ska kravet på att få uppsanningen på bordet om säkerhetstjänsternas verk-samhet fram till inte behöva upprepas. Det är nudet ska ske.För att fullgöra sitt uppdrag effektivt och rättssä-kert krävs bestämda befogenheter som är reglerade ien särskild förfarandelag, just den som vi ska beslutaom . sägs i betän-kandet tillgodose ett unikt behov och blir därför enicke mönsterbildande företeelse, en engångsföreteel-se.Även om vi uttrycker en sådan önskan, vetvi självklart ingenting om framtiden. Den kan förvis-so ha flera unika utredningsuppdrag i sitt sköte. Omdet vet vi ingenting. Men vi utgår i alla fall från attjust denna särskilda kommission knappast kommer attbli något slags modell för framtida granskningsorgan.Att ha möjlighet att tiga om vanärande handling,fru talman, enligt 36 kap. 6 § , riske-rar att göra kommissionen tandlös. I princip kan juvilken handling som helst, om den blir offentlig ochmedierna har fått presentera den, tänkas komma attinnebära att en person drabbas av allmänt starkt ogil-lande. Därför bör just denna paragraf inte vara till-lämplig enligt vår mening.Tillsammans med Vänstern har reser-verat sig till förmån för följande från majoritetsskriv-ningen avvikande mening i § 4: "Till skillnad frånvad som gäller vid vittnesförhör i domstol är dockden som hörs skyldig att lämna även uppgifter somavslöjar att den hörde eller någon av honom ellerhenne närstående har begått en vanärande handling. "Fru talman! Bifall till reservation 4.I motion i detta betänkande har vi ettförslag om sekretessbrytande bestämmelser för tidi-gare anställda vid säkerhetstjänsterna. Anledningen äratt vi ser faran med att inte komma åt viktig informa-tion om det som hänt . Det är vik-tigt att kunna höra personer som då arbetade inomsäkerhetstjänsterna och att få tillgång till deras tjäns-teanteckningar. Emellertid kan vi med den majoritets-skrivning som finns i betänkandet acceptera ord-ningen som innebär att kommissionen gör bedöm-ningen om en person ska få tillgång till sådana hand-lingar. Det tar möjligen lite extra tid men kan ändåkanske vara acceptabelt för att inte skapa andra tänk-bara problem. Det är viktigt att före detta anställdavid säkerhetstjänsterna, de som kanske sitter på denmest intressanta informationen, inte förbigås och attderas eventuellt arkiverade tjänsteanteckningar kannås och komma upp i ljuset.Miljöpartiet har också en reservation gemensammed , och Moderaternaangående kompetensen hos den som leder förhören ikommissionen. Vi anser att förhör under straffansvarställer särskilda krav på förhörsledaren med tanke pårättssäkerheten. Vi instämmer i Lagrådets bedömningav vikten av förtrogenhet med ochparts rätt att vägra yttra sig, dvs. För-hörspersoner måste helt ha klart för sig vad förhöretavser, med hänsyn till lagens bestämmelser om straf-fansvar t.ex. Vi anser att detta är av så central bety-delse att det bör lagregleras.Fru talman! har också motionerat omatt kommissionens arbete måste ha allmänhetensförtroende vad gäller sekretessen i granskningen. Detär inte rimligt, menar vi, att regeringen som högstapolitiska organ för den verksamhet som kommissio-nen ska granska också ska bevilja undantag från sek-retessbestämmelserna. Det bör ankomma på något avriksdagens organ, lämpligen då KU. Det är som tidi-gare sagts här kanske inte helt perfekt. Men det är sålångt vi kan komma om vi ska upprätthålla ett starktförtroende från allmänheten.Det handlar ju till syvende och sist om att ro denhär granskningen i hamn med sanningen på bordetoch folkets förtroende. Det ena är beroende av detandra för att kommissionen ska lyckas med sin svårauppgift. Eftersom frågan ändå kan behöva ytterligareöverväganden bör regeringen få i uppdrag att läggafram ett förslag om ändring i sekretesslagen med justden här inriktningen, menar vi.Fru talman! Jag yrkar alltså också bifall till reser-vation 10. I övrigt ställer jag mig bakom, och Miljö-partiet sig bakom, utskottets skrivning.Anf. 11 ():Fru talman! Den av regeringen tillsatta kommis-sionen för granskning av de svenska säkerhetstjäns-ternas författningsskyddande verksamhet behöverutrustas med vassare tänder än vad någon tidigarekommission haft. Därför har regeringen föreslagit attriksdagen stiftar en lag som ger kommissionen de härverktygen.Det innebär att kommissionen kan· hålla förhör under straffansvar· vid vite kalla personer till dessa förhör· förelägga personer att för kommissionen visa upphandlingar eller föremål som kan vara av betydel-se för att kommissionen ska kunna klara sin upp-gift.Kommissionen behöver heller inget särskilt med-givande för att hos olika myndigheter få ut även sek-retessbelagda handlingar som kommissionen anserkan ha betydelse för att den på rätt sätt ska kunnafullgöra sin uppgift. Dessa instrument ska skapa för-utsättningar för kommissionen att klara sitt uppdrag.Och uppdraget som kommissionen har är att försvenska folket presentera ett samlat, uttömmande ochdefinitiv klarläggande av säkerhetstjänsternas inrikesverksamhet.Jag vill säga några ord om kommissionens upp-drag. De svenska säkerhetstjänsternas författnings-skyddande verksamhet ska alltså allsidigt granskas.Med författningsskyddande verksamhet avses arbetetmed att kartlägga sådana svenska politiska ytterlig-hetsorganisationer och grupperingar som vid olikasom , i olika skeenden, bedömtsutgöra ett hot mot rikets säkerhet. Arbetet ska avsetiden från tills dess att kommissio-nens arbete är slutfört. Kommissionen ska beskrivaomfattningen av övervakningen av de personer somhaft anknytning till sådana svenska politiska ytterlig-hetsorganisationer och är alltså inte lik någontidigare kommission. Vare sig på30-talet, , med anledning av Wenner-strömaffären eller Palmekommissionernahar haft sådana befogenheter som denna kommissionnu utrustas med.Vi är många som knyter stora förhoppningar tilldet här arbetet. Det är dags att sätta punkt för årtion-den av debatt och misstänkliggöranden. Den här frå-gan tillhör . Svenska folket vill ha händel-serna klarlagda. Det finns ingen anledning att ta frå-gan med sig in i nästa århundrade.Vad är egentligen en kommission? På vilket sättskiljer den sig från en kommitté eller annat organ?Någon klar avgränsning eller exakt definition finnsinte. Begreppet tycks emellertid användas i uppgrade-rande syfte. En kommission får i uppdrag av rege-ringen att utreda fakta och förlopp samt ansvarsför-hållanden och andra konsekvenser för framtiden ifråga om inträffade händelser. Det kan röra sig omstörre olyckor, enstaka allvarliga händelser, missför-hållanden i förvaltningen osv.För varje sådan här kommission är förstås förut-sättningen för framgång att kommissionen och dessarbetsresultat tillvinner sig allmänhetens förtroende,att alla papper och allt material kan granskas och attredovisningen i största möjliga utsträckning blir all-mänt tillgänglig. Vi politiker har också ett stort an-svar för detta genom att skapa så bred enighet sommöjligt bakom besluten.Sådan enighet har kunnat uppnås i utskottet om-kring de grundläggande förslagen. Emellertid finnsett antal motionsyrkanden som mer tycks ha tillkom-mit i syfte att vårda oenigheten än möjligheterna tillsamsyn. En del av de här yrkandena följs upp avreservationer, som jag ska återkomma till.Några av de reservationer som finns i det här be-tänkandet skulle negativt påverka kommissionensarbete om de skulle bifallas. I reservation 8 yrkar ÅsaTorstensson och för re-spektive att huvudregeln i kommissionensarbete ska vara offentlighet. De vill att sekretessenska utformas så att sekretess råder för enskilds eko-nomiska eller personliga förhållanden om det kanantas att den enskilde eller någon honom närståendeskulle lida men eller skada om uppgiften röjs.Det innebär ett svagare skydd för den enskilde änden lösning som regeringen föreslår och som utskot-tet också ställer sig bakom. Denna innebär att sekre-tess ska råda för uppgift om enskilds personliga ellerekonomiska förhållanden om det inte står klart attuppgiften kan röjas utan att den enskilde eller honomnärstående lider skada eller men. Det är alltså ettstarkare skydd än vad reservanterna förordar.Givetvis är det lätt att i förstone anse att det är bramed så lite sekretess som möjligt. Majoritetens upp-fattning är emellertid att den av ochBargholtz förordade lösningen på sekretessfrågandirekt skulle motverka sitt syfte. Man kan säga att detbästa skulle bli det godas fiende. Vem vill understraffansvar vittna om personligt känsliga förhållan-den inför kommissionen när det finns risk att sekre-tesskyddet är för svagt?Reservanterna anser inte heller att meddelarfrihe-ten ska kunna begränsas i enlighet med gällandegrundlagsbestämmelser. Också detta är en uppfatt-ning som det på ett principiellt plan skulle kunna varalätt att gilla. Integritetsomtanken talar dock starkt fördenna begränsning, utan vilken kommissionens arbeteriskerar att bli ofullständigt. Jag beklagar, fru talman,att utskottet trots flera försök inte kunde bli enigt pådenna punkt.Alldeles på slutet av utskottets beredningsarbeteblev frågan om kommissionens tillgång till visst ar-kivmaterial intressant. Det handlar om sådant materi-al som överlämnats till en arkivmyndighet med för-behåll om offentliggörande. och Krigsar-kivet tog upp denna fråga redan under regeringensremiss av förslaget. Regeringen föreslog emellertidinget undantag för detta arkivmaterial även om maninsåg frågans känslighet, något som också diskutera-des ingående i propositionen.Krigsarkivet nöjde sig emellertid inte med rege-ringens bedömning utan tillskrev på ett sent stadiumkonstitutionsutskottet i saken. Utskottet hade redan dåkunnat konstatera att frågan inte var föremål för nå-gon motion. Moderata samlingspartiet krävde emel-lertid att önskemål skulle tillgodoses.Utskottet avvisade detta med hänvisning till att storvarsamhet måste visas av kommissionen i dessa frå-gor.Utskottet framhöll också, liksom regeringen, attom överlämnat arkivmaterial fortfarande disponerasav någon fysisk eller juridisk person så riktar sigkommissionens krav på att få se papperen mot denjuridiska eller fysiska personen och inte mot arkiv-myndigheten. Det är alltså ett krav som är parallellt iförhållande till den som innehar handlingar i sin egenprivata bostad eller sitt privata arkiv.Det förhåller sig något annorlunda med sådantmaterial som överlämnats som gåva till en arkivmyn-dighet, där alltså arkivmyndigheten ensam har dispo-sitionsrätten. Ett sådant arkiv kan kommissionen, omden anser att det innehåller relevant material, krävaatt få ta del av.Emellertid är detta inte något nytt i svensk rätt. Endomstol kan enligt gällande rätt i ett pågående målförordna att sådant material ska överlämnas till den.Givetvis betyder inte överlämnandet att materialetblir offentligt.Fru talman! Varför vill att kommis-sionen inte ska ha tillgång till detta material? Är detinte angeläget att alla papper sist och slutligen kom-mer på bordet? Varför ska det vara skillnad i hante-ringen om någon lämnar sitt material till en arkiv-myndighet eller exempelvis ?Jag yrkar avslag på den moderata reservationen.Upplysningspliktens omfattning är i propositionenföreslagen att motsvara vad som ett vittne har rätt ochskyldighet att lämna uppgifter om i en rättegång.Under förhöret får inte heller ställas frågor som intehade kunnat ställas under en rättegång.Innebörden i förslaget är att en förhörsperson fårvägra yttra sig om omständigheter som om de yppa-des skulle avslöja att förhörspersonen eller någonhonom närstående har begått en brottsligt eller van-ärande handling.Den som utan giltigt skäl vägrar att yttra sig införkommissionen eller besvara en fråga av kommissio-nen kan av kommissionen åläggas vid vite att svarapå frågorna. Den som kallas till förhör är skyldig att iförväg uppliva sin kunskap om det som förhöretangetts gälla.Moderaterna vill i förhållande till vad som gäller idomstol begränsa uppgiftsskyldigheten genom attingen ska tvingas berätta något som skulle kunnaavslöja att han eller någon honom närstående harbegått en vanärande handling.Vänsterpartiet har en motsatt uppfattning. Densom förhörs ska ha skyldighet att berätta även omvanärande handlingar.Utskottet anser på denna punkt att regeringensförslag är väl avvägt. Det bygger på vad som gäl-ler för vittnen i domstol. Jag yrkar avslag på bådareservationerna.Fru talman! ska jag ta upp frågan om dis-pens från sekretessen. Handlingar som kommissioneninhämtat som är sekretessbelagda kan inte offentlig-göras av kommissionen. Om kommissionen anser atten sådan handling borde offentliggöras kan kommis-sionen göra en framställning till regeringen om atthandlingen ska bli allmän. Regeringen kan alltsåenligt sekretesslagen besluta om dispens från sekre-tessen.I två motioner diskuteras denna fråga. Det handlarinte om huruvida kommissionens arbetsresultat skaoffentliggöras eller ej. Det är enbart fråga om sekre-tessbelagt material som kommissionen anser bordelämnas ut.Motionärerna anser att tilltron till kommissionensarbete skulle skadas om det är regeringen som skahantera dispenserna. Utskottet har fastnat för att efter-som kommissionen är ett regeringens organ ska rege-ringen hantera dispensfrågorna. Det enda grundlags-enliga alternativ som finns är . Men därfinns ingen vana att hantera denna typ av sekretess-frågor. Jag yrkar avslag också på dessa reservationer.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i betänkandet och avslag på samtliga re-servationer.Anf. 12 () re-plik:Fru talman! Den här frågan har ett stort nationelltintresse. Det är viktigt att söka en bred politisk sam-syn och uppslutning. Det har också varit en traditiontidigare i olika ärenden. Man kan i överläggningarframföra synpunkter och kanske ha åsikter om ut-formning och precision av kommissionens uppdragoch även kommissionens sammansättning. I det härfallet har regeringen inte ansträngt sig för att söka ensådan bred uppslutning.Fru talman! Jag vill fråga omhan anser att regeringen inledningsvis har skött dettapå ett ansvarsfullt och seriöst sätt.Anf. 13 () replik:Fru talman! har att pröva de lagförslagsom regeringen har ansett vara nödvändiga för attkommissionen ska få bättre arbetsredskap - vassaretänder, som jag uttrycker det - än någon tidigarekommission. Jag har inte anledning att i det här sam-manhanget värdera regeringens övriga arbete. Jag vetemellertid att tillsättandet av kommissionen har före-gåtts av överläggningar mellan partier.Mitt svar är att jag inte har anledning att värdera detarbetet i det här sammanhanget.Anf. 14 () re-plik:Fru talman! En annan fråga är det som GöranMagnusson till viss del tog upp. Det gäller enskildasarkiv. Enskildas arkiv kommer med detta beslut attkunna öppnas utan givarens eller deponentens medgi-vande. I dessa arkiv finns mycket privat informationsom man inte har tänkt sig ska vara öppen utan därman genom ett avtal har bestämt när och eventuellthur arkivet ska kunna öppnas.Jag vill fråga om han inte seren risk i att många framgent inte kommer att lämnamaterial till arkiv och olika institutioner i Sverige.Det kanske t.o.m. är så att en del kommer att lyftabort material om detta beslut fattas. Vilka effekterkan det eventuellt få på framtida forskning? Ser Gö-ran en fara i detta?Anf. 15 () replik:Fru talman! Jag vill först säga att det naturligtvisär angeläget med en bred och samlad syn på ett så-dant här kommissionsarbete. Det är egentligen förut-sättningen för kommissionsarbetet. Därför finns detanledning att beklaga en del av de yrkanden somModerata samlingspartiet har fört fram i riksdagenbl.a. om kommissionens sammansättning, vilket riks-dagen inte alls har att hantera.Sedan vill jag säga något om arkivfrågan. Det ärnågot egenartat att själva faktumet att man har lämnatsina papper till ett arkiv under vissa förutsättningargör att det är där gränsen sätts för vad kommissionenkan kräva att få titta på. Det sägs i debatten och i denreservation som och moderaternastår bakom.Om jag har dessa papper hemma i min bostad blirjag skyldig att visa upp dem för kommissionen enligtdet lagförslag som också stöder.Då kan man fråga sig varför det inte ska vara möjligtför kommissionen att titta på sådana papper som haröverlämnats till ett arkiv. Dessutom gör Per-SamuelNisser och skillnad på om det är en ar-kivmyndighet eller ett ideellt drivet arkiv som exem-pelvis Arbetarrörelsens arkiv.Den som har tyckt att hans material och samhö-righet gör att det passar bäst att lämna materialet tillKrigsarkivet skulle enligt Moderata samlingspartietyrkande gå fri från att behöva visa materialet eller getillgång till materialet medan den som tyckt att detkänts riktigare att lämna materialet till exempelvisArbetarrörelsens arkiv ställs inför att arkivet blirskyldigt att lämna ut materialet.Jag förstår inte i vari finessen ligger och variskillnaden egentligen består. Varför är det så viktigtatt arkivmyndigheternas material inte kan visas me-dan arbetarrörelsen arkiv tydligen ska öppnas?Anf. 16 () replik:Fru talman! Jag instämmer i att finna en bred överenskommelse ochsamlad syn över partigränserna. Det anser ocksåCenterpartiet är viktigt. betonar värdetoch vikten av att svenska folket får rätt att ta del avsin nutidshistoria. Det är viktigt att det blir ett klar-läggande för svenska folket, för att använda GöranMagnussons egna ord, och att allmänheten har förtro-ende för detta material.Fru talman! Jag måste därför ställa en fråga tillGöran . Vilket är motivet till att vissa skaanses skyldiga att tala under straffansvar medan andrakan välja att höras utan straffansvar? Bör vara säker på att denkommissionen hör ska tala under sanningsplikt?Anf. 17 () replik:Fru talman! Det är alldeles klart att kommissionenbör och i varje förhör kunna kännasig förvissad om att man får reda på sanningen vidförhöret. Det är alldeles riktigt. Är då förhör understraffansvar den nödvändiga arbetsformen så harkommissionen den möjligheten. i sin reservation att det enbart ska vara möjligtatt hålla förhör under straffansvar. Regeringens för-slag och utskottsmajoritetens uppfattning är att detockså kan vara till nytta i kommissionsarbetet att haandra former för kunskapsinhämtande - samtal,överläggningar eller vad man nu vill kalla det för.Men det är alldeles givet att allt arbete måste skepå ett sådant sätt att sanningen i absolut största möjli-ga utsträckning kommer fram. Det ankommer påkommissionen att bedöma vilken metod och arbets-form man ska ha vid de olika tillfällena.Anf. 18 () re-plik:Fru talman! Även jag tänker ta upp frågan omsekretess som nämnde. Han hadeinvändningar mot förslag, och det harkonstitutionsutskottets majoritet också. Vi i Folkpar-tiet vill tillämpa det som kallas för rakt skaderekvisitnär det gäller sekretesslagen. Vi säger alltså inte attalla uppgifter automatiskt ska vara offentliga. Menoffentligheten ska vara utgångsläget, och sedan fårman titta på om offentligheten skadar personer och iså fall kunna tillämpa sekretessen.Detta är inte ovanligt. Vi har sekretess med s.k.rakt skaderekvisit i utrikessekretessen, i försvarssek-retessen och även i det som kallas för förundersök-ningssekretess. Alla dessa är av den karaktären tillämpar det raka skaderekvisitet. Jag kan intetycka att det är särskilt anmärkningsvärt att göra detockså i den här typen av förhör.Vi är alla mycket måna om att resultatet ska blidet bästa möjliga när nu granskningskommissionenäntligen kommer till stånd. Det är det som besjälaross, och det är därför vi lägger fram förslaget om ettrakt skaderekvisit vid tillämpningen av sekretessen.Vi vill nämligen inte åstadkomma tråkig ryktessprid-ning, och vi vill inte att det kommer ut konstiga upp-gifter osv. Därför vill vi ha största möjliga offentlig-het under hela kommissionens arbete!Anf. 19 () replik:Fru talman! Det råder ingen oenighet om att vi villha största möjliga offentlighet. Det råder heller ingenprincipiell oenighet om att man naturligtvis ska ha sålite sekretess som möjligt i detta sammanhang.Det som regeringen har föreslagit och som ocksåutskottsmajoriteten har fastnat för är att ha en starkaresekretess än den som förespråkar, isyfte att det ska vara lättare att få upp alla uppgifterpå bordet i kommissionsarbetet. Av nödvändighetkommer ju kommissionen att hantera oerhört mycketsekretessbelagt material. Uppgifter som olika för-hörspersoner kommer att lämna är också av mycketkänslig natur på det personliga planet.Därför bör man omgärda kommissionens arbetemed den sekretessnivå som bäst gagnar det syfte vialla har med kommissionen - nämligen att kunnaklarlägga händelseförloppen inom säkerhetstjänster-nas arbete. Kommissionen ska för sin del kunna fåupp alla papper. Dess arbetsresultat ska sedan kunnafå den tilltro och det förtroende som gör att vi meddessa klarlägganden kan lämna denna fråga bakomoss.Anf. 20 () re-plik:Fru talman! Vi gör tydligen olika bedömningar avvilka möjligheter det finns att uppnå bästa resultat.Med det s.k. omvända skaderekvisitet vid tillämp-ningen av sekretesslagen blir sekretess i praktikenhuvudregeln. Jag ser att offentligheten hade främjatsbetydligt bättre med vår tillämpning av sekretessla-gen.Åsa och jag är ju tyvärr i minoritet,och vi får väl se vilket resultatet blir. Jag skullemycket beklaga om det visar sig att gransknings-kommissionen inte kommer fram till bra resultat pågrund av denna tillämpning av sekretesslagen.Anf. 21 () replik:Fru talman! Vi har uppenbarligen skilda uppfatt-ningar på den här punkten - den minoritet som stårbakom reservationen och majoriteten i utskottet.Vi i majoriteten anser att den av utskottet förorda-de sekretessregeln leder till att kommissionen fårbättre möjligheter att få upp olika frågor på sitt bordoch sedan göra bedömningar och slutsatser som kanredovisas i dess arbete.