prot · GN0932 · 1999-11-24 00:00:00 — Det är den utgångspunkt somvi har.Jag är för min del övertygad om att den sekretess-regel som minoriteten här förordar skulle leda till attpersoner som skulle kunna berätta värdefulla sakerför kommissionen kommer att avstå från att göra detinför risken att uppgifterna sedan lämnas ut, blir of-fentliga och leder till av de här personerna upplevdskada i sammanhanget. Jag är alltså alldeles överty-gad om att även om och har de bästa avsikter finns det stor risk för attdet som de anser vara det bästa blir det godas fiende,och alltså motverkar det syfte som vi har med kom-missionen.Anf. 22 PER () replik:Fru talman! Kommissionen är regeringens organ,och därför bör regeringen bevilja undantag från sek-retessbestämmelserna, menar ochmajoriteten i utskottet. Men anser då att KU, där han för övrigt är vice ordförande, inteär ett kompetent organ i dessa frågor? Jagvill fråga detta med anledning av utskottets ansvars-fullhet i övrigt och dess möjliga tillgång till och han-tering av bl.a. hemliga handlingar. Vore det inte ettsätt att öka folkets förtroende för resultatet av kom-missionens arbete att just lägga beviljandet av un-dantag från sekretessbestämmelser på KU?Det gäller ju att kommissionen ska lyckas i sitt ar-bete. Jag tror att vi alla är helt inställda på detta.Kommissionen måste ha effektiva instrument. Menden får inte på något sätt kunna misstänkliggöras iefterhand.Anf. 23 () replik:Fru talman! Jag understryker gärna, och hållergärna med om, att det är oerhört angeläget att kom-missionen kan tillvinna sig allmänhetens förtroendeoch respekt och att den kan driva sitt arbete på ettsådant sätt att vi når syftet med dessa frågor.Samtidigt vill jag säga att i de fall där kommissio-nen anser att en sekretessbelagd handling bör offent-liggöras - jag föreställer mig att man kommer i densituationen i ganska få fall - är det säkerligen enmycket grannlaga uppgift att göra den bedömningen.Den bedömningen har regeringen utan tvekan störrevana vid att göra än exempelvis konstitutionsutskot-tet, som i och för sig har erfarenhet av att hanterahemliga handlingar. Men i det här sammanhanget serjag och majoriteten till karaktären på de hemligahandlingarna. De handlar ju bl.a. om för-hållande till andra länders underrättelsetjänster. Somberörts i propositionen är det oerhört viktigt att manunder granskningen också kan behålla förtroendet förde samarbetspartner som den svenska underrättelse-tjänsten har.Mot den bakgrunden anser majoriteten att det ärbäst och riktigast i det här sammanhanget att rege-ringen, som har en större vana än konsti-tutionsutskott att bedöma denna karaktär av hemligahandlingar och huruvida det är möjligt att offentlig-göra dem, sköter detta.Fru talman! i detta inlägg vill jag gärnastryka under vikten av att vi som politiker inte driverde här diskussionerna om att det blir misstro motkommissionen om regeringen fattar dispensbesluten,medan det blir full tilltro till kommissionen om det ärett organ som fattar dem. Jag tror att detbara är ägnat att förvilla svenska folket i de här frå-gorna.Anf. 24 PER () replik:Fru talman! Jag tror inte att det handlar om fullmisstro respektive full tilltro. Det som jag vände migemot var enda argument, nämli-gen att inte har vana att fatta dessa beslut.Det kändes inte tillräckligt starkt. Det handlar trotsallt om verksamheter som regeringen har varit ansva-rig för. Därför hade det kanske varit lämpligare attöka detta förtroende, denna tilltro, ytterligare - kan-ske t.o.m. så långt som det över huvud taget är möj-ligt - genom att lägga det på folkets organ, nämligenriksdagen, och då på det utskott som borde vara detmest kompetenta, nämligen KU.Anf. 25 () replik:Fru talman! Jag är inte alldeles övertygad om attKU skulle kunna klara av detta på ett bra sätt. Har PerLager och reservanterna i övrigt funderat på hur denhär hanteringen ska gå till i ?Kan man tänka sig att vi voterar om huruvida hand-lingen ska vara offentlig eller inte? Vilka effekter påtilltron till det hela kommer den typen av hanteringatt ha?Fru talman! Jag uppfattar det så att motionärernaegentligen från början tänkte sig att flytta hela dis-pensfrågan - det handlar alltså om dispens från sek-retessen - från det folkliga inflytandet, dvs. från poli-tikernivån, till . Det var ur-sprungstanken. Det visade sig sedan att gällandelagstiftning inte medger att man förfar på det sättet.Jag tror alltså att om man något funderar igenomdetta kommer man fram till att regeringen är detlämpligaste organet för att fatta de här dispensbeslu-ten med den uppdelning av befogenheter och detsystem som vi har i den svenska statsapparaten.Anf. 26 PER () replik:Fru talman! Jag tror inte att vi skulle ha voteringari sådana här avgörande bedömningar på det sätt somGöran menar. Vi i KU har visat att vimånga gånger klarar av att fatta beslut i överens-stämmelse på ett annat sätt. Jag tror faktiskt att detskulle ske på det sättet i KU i en så här viktig fråga.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 13 §. )7 § Staten och trossamfunden - stöd, medver-kan inom totalförsvaret, m.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande 1999/2000:KU5Staten och trossamfunden - stöd, medverkan inomtotalförsvaret, m.m. (prop. 1998/99:124)Anf. 27 ():Fru talman! I och med dagens beslut om statenoch trossamfunden fullbordas en lång och mödosamprocess där nu förvandlas till ettsamfund bland andra, visserligen med en viss sär-ställning. Det har varit viktiga beslut som hittillsfattats inom området. Det har varit beslut vars hu-vudinriktning vi kristdemokrater bejakar.I vår motion i anslutning till den proposition somvi behandlar har vi tagit upp några synpunkterpå kriterierna för fördelning av bidrag och på former-na för kontakt mellan staten och trossamfunden. Dettaär kompletterande synpunkter i förhållande till rege-ringens förslag. Vi står visserligen bakom reservatio-nen i frågan men avstår från att yrka bifall på depunkterna.Av större principiellt intresse är reservationen omde andra trossamfundens, dvs. utöver Svenska kyr-kan, möjligheter att få använda sig av systemet föruppbörd av avgifter . Här är jagnågot förvånad över ovilja attta dessa principiella hänsyn.Utskottet uppvaktades av ett par trossamfund somvädjade om att de skulle få möjligheter att utnyttjauppbördsverksamheten , i likhetmed vad som gäller för . I det sam-manhanget sade jag då lite skämtsamt att det finns endel som hävdar att om de fria trossamfunden varitdiskriminerade betyder det inte så mycket attde diskrimineras . Mot detta hade jagdå vissa invändningar.Fru talman! Det där med diskriminering under900 år kanske kan diskuteras vad avser självatidslängden. Men det är uppenbart att de fria samfun-den varit diskriminerade . Det är inte såförfärligt länge sedan konventikelplakatet upphävdes.Den formella religionsfriheten har kommit ännu sena-re, nämligen i mitten av det här århundradet.Nu fortsätter statsmakterna att diskriminera de friasamfunden i ännu , trots att lagen formellt med-ger de fria samfunden hjälp med uppbörden av enkyrkoavgift i likhet med Svenska kyrkan.Fru talman! har beslutat att stat-kyrka-reformen ska träda i kraft . Föratt annat trossamfund än ska erhållahjälp med uppbörd av avgifter krävs enligt lagen omtrossamfund, som träder i kraft ,att trossamfundet är registrerat. Enligt förordningenom registrering av trossamfund, som i denna del trä-der i kraft , ska Kammarkollegiet avgörafrågor om registrering av trossamfund. Enligt lagenom avgift till registrerat trossamfund, som trätt i kraftden , får regeringen besluta att annatregistrerat trossamfund än ska fåuppbördshjälp. Enligt denna lag ska vidare trossam-funden till lämna de uppgifter som behövs som underlagför att ta in avgifterna, bl.a. uppgift om vem som hareller anses ha samtyckt till att betala avgift.Fru talman! majoritet sä-ger att det är angeläget att det i enlighet med princip-beslutet uppnås en större likställighet mellan och andra trossamfund i samband med kyrka-stat-reformen. Uppgiften att ta in avgiften, somkommer att behandlas som skatt, är emellertid avingripande karaktär, heter det i betänkandet.Majoriteten talar alltså varmt för större likställig-het men - observera - inte om just likställighet.Större likställighet, sade . Större var ordet, sa-de . Men inte likställighet!Det är angeläget, säger utskottsmajoriteten, attgenomförandet av den grannlaga uppgiften att hjälpatrossamfunden med att ta in avgifter inte hastas framutan förbereds på ett omsorgsfullt sätt. Jag frågar: Ärdet omsorgsfullt att göra undantag från likställighets-principen? Är det en grannlaga uppgift att bryta motden principen?Fru talman! måste för att kunnaklara sin uppgift att hjälpa till med uppbörden förtrossamfunden erhålla de uppgifter som behövs för attta in avgifterna allra senast den3 december . krävs ett beslut avregeringen på grundval av registreringar som skagöras inom Kammarkollegiet. Regeringsbeslutet kankräva känsliga bedömningar i fråga om de förutsätt-ningar som ges i 16 § lagen om trossamfund och ifrågan om vilken form av samtycke som krävs i detsärskilda fallet, skriver utskottets majoritet.Fru talman! Känsligheten gäller dock inte likstäl-lighetsprincipen. Den tid som återstår före den3 är enligt utskottsmajoritetens be-dömning så knapp att det kan ifrågasättas om de be-slut som behövs har förutsättningar attbli tillräckligt noggrant beredda. Därför avstår ut-skottet från att lösa kravet på likställighet. De friasamfunden får finna sig i att bli diskriminerade ännuett år.Det här brukar kallas den obotfärdiges förhinder.Adjektivet obotfärdig betyder egentligen att någon ärovillig att handla så att synd gottgörs. an-vänds uttrycket även i icke-religiösa sammanhang.Den obotfärdiges förhinder betyder att det finns svep-skäl för att slippa göra något. Det är en bra definitionpå KU-majoritetens inställning i denna fråga, enmycket bra definition. Den obotfärdiges förhinder.Fru talman! Man hade kunnat göra något om manvelat. Egentligen finns det två möjligheter, antingenett tillkännagivande till regeringen eller en över-gångsbestämmelse, som vi förespråkar i vår motion.I Gröna boken: riktlinjer för författningsskrivning- det är väl närmast en framhålls att trots föreskrifter om att en författningska träda i kraft ett visst datum kan man utan någrasärskilda övergångsbestämmelser redan innan dessvidta de administrativa åtgärder som behövs för attförfattningen ska kunna tillämpas i sin helhet fr.o.m.den dagen.Det hade varit enkelt för utskottet att se till att re-geringen vidtog de här åtgärderna genom att vi kom-mit överens om ett tillkännagivande till regeringenom att hantera de administrativa åtgärderna så attuppbördshjälpen varit likvärdig för alla berörda sam-fund.Den andra vägen, fru talman, hade också varitmöjlig, dvs. med en övergångsbestämmelse somangivit att nödvändiga åtgärder som behövs för attlagen i sin helhet ska kunna tillämpas fr.o.m. ikraft-trädandedagen skulle vidtas.Utskottets majoritet - överväldigande majoritetfår man väl säga eftersom vi kristdemokrater är en-samma om att försvara likställighetsprincipen - valdeatt förlänga diskrimineringen av de fria samfunden.Lagen kan alltså inte tillämpas i sin helhet från tidenför ikraftträdandet.Det hela har fått karaktären av moment 22. Rege-ringen avvisar framställan från vissa trossamfund attåtgärda det hela, och regeringen avvisar det genom enhänvisning till att behandlar en motion -dvs. vår motion - i frågan. avvisar motio-nen bl.a. av tidsskäl. Är det så, fru talman, lagstift-ning ska gå till? Är det rimligt att genomföra en lag-stiftning som är orättvis och som inte kan tillämpas isin helhet genom att hänvisa till tidsnöd?Fru talman! Sanningen är nog enkel. Majoritetenav utskottet ville inte ge de fria samfunden rätten atttillämpa uppbördsmöjligheten från år2000. Däremot är det som ligger bakom den oviljannågot höljt i dunkel. Jag uppmanar nu mina kolleger iutskottet: Upp till bevis i debatten! Det finns ju ettantal ledamöter här i kammaren som inte är anmäldapå talarlistan, och de får nu chansen till replik: NilsFredrik , och . Vad är det som gör att avalla utskott nu åsidosätter likställighetsprincipen? Hurviktiga är egentligen principer? Varför ska en lag-stiftning inte kunna tillämpas i sin helhet?Och den frågan riktar jag även till de partier somegentligen inte gillar uppbördshjälpen som sådan. Detkan jag ha respekt för att man inte gör. Men är detså att vi har den här lagstiftningen. kanske kan svara på den frågan.Betyder de legala principerna inte någonting fördessa partier?Fru talman! Möjligtvis kan någon tycka att jagskjuter väl skarpt i den här frågan. Men vänta - härkommer artilleriet. I regeringsformen - vår grundlag- står det i 1 kap. 9 § följande:"Domstolar samt förvaltningsmyndigheter ochandra som fullgör uppgifter inom den offentliga för-valtningen skall i sin verksamhet beakta allas likhetinför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. "Det är ord och inga visor. Jag upprepar: Förvalt-ningsmyndigheter och andra som fullgör uppgifterinom den offentliga förvaltningen ska i sin verksam-het beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklig-het och opartiskhet.Fru talman! Enligt regeringsformens portalpara-graf utövas den offentliga makten under lagarna. Iförfattningskommentaren i den grundlagsbok somriksdagen har givit ut skriver ochStjernquist följande: Här fastslås den gamla principenom all maktutövnings lagbundenhet. Och kommen-tatorerna pekar på att denna princip också omfattarregeringsformens 1 kap. 9 §, den jag citerade.Och de skriver om innebörden av den paragrafen:Lika fall ska behandlas lika.Fru talman! Om fullföljer ut-skottsmajoritetens förslag så innebär det helt enkeltatt man underlåter att låta förvaltningsmyndigheteroch andra som fullgör uppgifter inom den offentligaförvaltningen att i sin verksamhet beakta allas likhetinför lagen. medverkar alltså till att likafall inte kan behandlas lika.Fru talman! Det är ett mycket diskutabelt förslagfrån majoriteten - mycket diskutabelt. Frågan kanverkligen ställas om vi här - eller rättare sagt ni här -i så fall begår ett uppenbart fel. Och begås ett uppen-bart fel så är vägen till lagprövning öppen.Fru talman! Alltså, kan verkligen med-verka till att principen om allas likhet inför lagenförsvåras eller omöjliggörs? Borde inte ochframför allt just aktivt verka föratt förvaltningsmyndigheter skall - lagens uttryck ärjust skall - beakta allas likhet inför lagen?Frågan kan möjligen upplevas som retorisk. Menjust här i detta fall är den i högsta grad substantiell!Fru talman! I materiella termer handlar förståsfrågan om lika möjligheter att använda möjlighetenav uppbörd av avgift till trossamfund om miljontalskronor för de fria samfunden. Jag har inte fokuseratpå den materiella delen även om den är viktig. Förmig är frågeställningen först och främst en fråga omlegalitet. Gäller principen om likställighet, allas likhetinför lagen, eller ej?Fru talman! I något meddelande från har det framgått att man är oroad över riskenför skadeståndsanspråk från enskilda som inte ansersig skyldiga att betala en sådan avgift som här disku-terats. Det må vara hänt att en sådan oro finns.Men möjligen, möjligen, borde man också varaoroad inför att förvaltningsmyndigheter inte kan be-akta regeringsformen 1 kap. 9 § med kraven om allaslikhet inför lagen. Och möjligen, möjligen borde enoch annan också vara oroad inför möjligheten att omallas likhet inför lagen inte upprätthålls av förvalt-ningsmyndighet andra typer av skadestånd kan resas.Eller är regeringsformen 1 kap. 9 § en papperstiger? Iså fall vore det allvarligt.Fru talman! Det är väldigt viktiga synpunkter somjag här har framfört. Mer än i politiken harförstås gjort mig luttrad. lär en gångha sagt: "Mycket få människor lyssnar med odeladuppmärksamhet på andra, de har ju sin egen replik attförbereda". Det ligger förstås mycket av sanning idet. Därför upprepar jag nu frågeställningen: kanriksdagens majoritet medvetet medverka till att en laginte kan tillämpas i sin helhet - jag upprepar i sinhelhet - fr.o.m. ikraftträdandedagen? Och hur kanriksdagens majoritet medvetet medverka till att för-valtningsmyndigheter inte kan det de ska, nämligenbeakta allas likhet inför lagen?Fru talman! Möjligen kan den kritiken riktas motoss kristdemokrater att vi inte upptäckt detta fel tidi-gare. Sent ska syndarn vakna heter det. Men någonväckelse i utskottet i övrigt ledde det inte till. Vän avordning kanske undrar om jag möjligen talar i egensak. Det gör jag faktiskt inte: Jag kommer att erläggakyrkoavgift till . Däremottalar jag i egen sak som medborgare: likhetinför lagen ska gälla. Är det någon som har en in-vändning på den punkten?Fru talman! Jag ber härmed att få yrka bifall tillreservation 3.Anf. 28 PER ():Fru talman! I det här betänkandet har Miljöpartietegentligen bara en invändning. Men det är en mycketviktig principfråga. Jag kan säga att den kanske ärdiametralt motsatt det som nu harpratat om.Huvudidén i betänkandet är att stöd ska kunnalämnas till registrerat trossamfund i form av statsbi-drag eller statlig avgiftshjälp. Målet sägs vara attbidra till att skapa förutsättningar för trossamfundenatt bedriva en aktiv och långsiktigt inriktad religiösverksamhet i form av gudstjänst, själavård, undervis-ning och omsorg.Jag förstår och kan stödja statsbidrag som mångaideella organisationer och föreningar får del av ochhar behov av för sin verksamhet, kanske framför alltför att sådana verksamheter ofta har det svårt ekono-miskt. Men att ge hjälp med uppbörden, med att ta införeningsavgiften, förstår jag inte alls, särskilt intesom kravet på en sådan hjälp är att samfunden i dethär fallet inte bara bidrar till att upprätthålla och stär-ka samhällets grundläggande värderingar - något somfaktiskt inte är så lätt att avgöra från tid till annan -utan att samfunden också ska vara stabila och ha enegen livskraft.Fru talman! Jag anser att just sådana samfund, or-ganisationer och föreningar inte behöver någon av-giftshjälp och förmodligen i det här fallet inte hellernågot annat stöd. Det känns fel att bidra med att drivain medlemsavgifter som samfunden taremot stora eller små penninggåvor av sina medlem-mar. Vore det fråga om för samhället mycket viktigaungdomssatsningar, eller varför inte handikapp-,bistånds- eller äldresatsningar som inte har någonförutsättning att gå ihop ekonomiskt, är det en solida-risk handling att hjälpa till med avgifterna. Men inte idessa fall.Jag har yrkat samma sak vid be-handlingen av betänkandenr 18. Jag är också mycket medveten om att riksda-gen har tagit ett principbeslut , men jag tyckerfortfarande att det ändå är lika tokigt. Kanske ochförhoppningsvis blir det inte så många samfund ochlivsåskådningsgrupper som kommer att begära hjäl-pen. Men risken finns, och då är principbeslutet illaute. Det är hart när omöjligt att ange var gränsen gårför vad som ska anses utgöra trossamfund å ena si-dan, livsåskådningsgrupper och ideella föreningar åandra sidan, särskilt i ett mångkulturellt och mycketsekulariserat samhälle som vårt.Fru talman! Hur upprätthåller man rättviseaspek-ten i längden, och var finns de långsiktiga kon-sekvensanalyserna i den här frågan?Med dessa ord yrkar jag bifall till reservation 2.Anf. 29 () replik:Fru talman! Jag har förståelse för Per Lagers in-ställning att staten över huvud taget inte ska ge någonuppbördshjälp. Det kan diskuteras. finns dock ettsådant beslut. Om man utgår från att Per Lagers re-servation faller när fattar beslut här i kam-maren, vore det inte rimligt att Per då sekun-därt stödde den inställning som skulle ge en likstäl-lighet i den här frågan?Anf. 30 PER () replik:Fru talman! känner ju till min in-ställning i frågan, och jag skulle självklart helst viljaatt principbeslutet om att ge uppbördshjälp revs upp.Jag har i utskottsbehandlingen förstått att IngvarSvenssons poäng är likhet inför lagen, något somockså jag tycker är intressant och viktigt att diskutera.Just i det här fallet har praktiska omständigheter gjortatt uppbördshjälpen inte kan ges förrän efter år 2000.Eftersom jag över huvud taget inte är intresserad avatt uppbördshjälp ges, önskar jag att det i stället bliren majoritet för min reservation.Anf. 31 () replik:Fru talman! Jag blir något förvånad när Per Lagersäger att man får låta praktiska omständigheter styrakravet på allas likhet inför lagen. Jag har, som sagt,förståelse för att han inte vill ha någon uppbördshjälpalls, men vi politiker får så att sägagilla läget. Är det inte rimligt att man om Per Lagersreservation faller upprätthåller allas likhet inför la-gen?Anf. 32 PER () replik:Fru talman! sade själv: Sent skasyndarn vakna. Kanske vaknade man för sent i det härfallet, och jag har förstått att det då är praktiken somavgör resultatet.Anf. 33 ():Fru talman! vädjar om stöd försin idé, och om han inte kan få det från partier somsympatiserar med tanken, försöker han få stöd frånMiljöpartiet, som inte alls vill ha det. Den som intealls vill ha det kan lika gärna få tidigare -man kan fundera över logiken i sammanhanget.Jag ska återkomma till detta men skulle gärnavilja börja med den process som jag har haft förmå-nen att delta i tillsammans med de flesta av de närva-rande under de år som gått. Jag kommer från teolo-giskt arbete och hade kanske inte riktigt tänkt mig attsom politiker få ägna mig så mycket åt teologi somdet blivit sedan KU fick de här frågorna på sitt bord1994/95, med principbeslutet ochden fortsatta processen därefter.Det har dock varit riktigt spännande. Jag har fåttlära känna , som självfallet är dettrossamfund som mest berörs av den här förändring-en. Jag har sett likheter med min egen kyrka, Meto-distkyrkan, och även olikheter, och jag har iakttagithur den här processen växt fram. Jag vill kort beröraden lite grann ur just det perspektivet.Vi som sitter i KU har på den sidan jobbat meddetta . Processen har pågått . Se-dan religionsfrihetslagen 1951-1952 har man diskute-rat hur förhållandet mellan staten och Svenska kyrkanska se ut. har det funnits väldigt intensivaband, som gjort att man under vissa tider inte enskunnat särskilja staten från kyrkan. Kyrkan var lik-som sammanväxt med kungamakten.Vi som läst vår historia har kunnat se hur det se-kulära samhället har växt ut ur den kyrkliga struktursom faktiskt lade grunden för det land som är vårtSverige. Jag tycker att det här är en alldeles nödvän-dig och riktigt spännande process. De fria samfunden,, har i väldigt få fall på nack-en, men de har under lite drivit på ganskakraftigt för att få den här förändringen.Katolska kyrkan är speciell: Den har funnits före,under och efter den här processen. Jag ska någotkomma tillbaka till den.Jag har i debatten pekat på det fantastiska att detsom vi nu har fått vara med om innebär att staten irealiteten är fri att vara stat och från nyåret inte behö-ver bry sig över teologiska ställningstaganden vadgäller kyrkan. Ändå tror jag att vi kan ha viss glädjeav teologisk reflexion från skiftande religiös bak-grund också i det politiska arbetet.Men det riktigt stora är ju att blirfri att vara kyrka. Jag har sett att man i en av de in-formationstexter som man nu använder i har valt just den rubriken, och det är välfun-net: fri att vara kyrka. Vi tar nu ett beslut där det sistaläggs till rätta för den här reformen, som berör stateni någon mån och i hög grad. Själv-fallet kommer också övriga trossamfund in i blick-fånget. Det som har skilt från de friasamfunden är att har varit reglerad ilag, medan de fria samfunden inte har varit regleradeoch inte heller har önskat vara det.Jag tycker att det betänkande som vi nu har att taställning till och som jag ställer mig bakom är litespeciellt. Ofta är KU:s betänkanden ganska ordrika,men vi har här samlat oss bakom 13 sidor text medanlagtexten omfattar 45 sidor.