prot · GM0992 · 1999-05-06 00:00:00 — Jag är lite förvånad över att SofiaJonsson inte har uppmärksammat vilka konkretaförslag vi socialdemokrater har och vilken inriktningvi har på vår politik. Jag lyssnade med stort intressepå tidigare. Jag tyckte att väldigtmycket av det hon nämnde också ligger i linje medvad vi egentligen också vill uppnå. Jag noterade bl.a.att hon pratade varmt för att kommunerna skall ha enegen påverkan och ekonomiska styrmedel för attkunna bedriva utveckling lokalt.Jag tycker kanske att befinner sig ifel sällskap när hon sitter och pratar med och om hur man skall bedrivaskolutveckling. Jag tycker att hon kanske skall sig omoch se vad det kan finnas för alternativ som liggernärmare.Anf. 184 () replik:Herr talman! Jag förstår att att mina förslag och idéer är bra. Men jagförstår inte riktigt vad han menar när han tycker attjag inte skall behöva sitta och diskutera med Mode-raterna och om mina idéer. Center-partiet och jag har en egen skolpolitik. Vi har egnaidéer som vi för fram och visar i konkreta förslag ochmotioner. Vi har konkreta pengar för detta. Vi harsatsat 1 miljard extra i vår vårmotion till kvalitetsut-veckling i - 1 miljard extra för att lärar-na skall kunna utbilda sig kring läs- och skrivutveck-ling, för att eleverna skall kunna gå ett särskilt pro-gram i just läs- och skrivutveckling, för att vi skallkunna rädda de svaga eleverna och för att vi skallkunna få en flexibel skola. Där finns våra konkretaåtgärder och förslag.Jag funderar fortfarande på var Socialdemokrater-nas konkreta åtgärder och förslag finns för att manskall kunna uppnå de mål som om i sitt anförande.Anf. 185 () re-plik:Herr talman! När jag hör och närjag läser era motioner och er reservation upplever jagatt regeringen på många punkter redan har tillgodo-sett det som efterfrågar. Vi har en över-syn av skollagen på gång. Vi har en satsning på olikaåtgärder som bl.a. skapar flexibilitet i skolsystemet.Vi möjliggör en skolstart som sexåring, sjuåring ochalternativt även som åttaåring. Vi har möjlighet attförlänga så att man når kunskapsmålenfrån genom att gå ett individuellt pro-gram på gymnasieskolan osv.Den stora satsning som vi gör - och det innebärockså ett förtroende - är att vi förstärker kommuner-nas ekonomi och lämnar över initiativet till kommu-nerna för att de skall kunna utveckla och bedriva ettlokalt utvecklingsarbete. Vi säger inte hur man skallbedriva skolverksamheten. Vi ser med stort intressepå möjligheten att man skall kunna utveckla olikametoder och arbetssätt ute i skolorna.Anf. 186 () re-plik:Herr talman! inledde sitt anfö-rande med att säga: att ge ansvar utan att skapa resur-ser ger frustration. Innebär inte det då en viss inkon-sekvens? Har ni, genom era bidrag till kommunerna,skapat möjligheter till den utveckling som kommu-nerna skall bestämma om, när ni tydligt styrkommunerna genom maxtaxa, förskola och timplaneri ? Riskerar ni inte att skapa ännu merfrustration nu?Anf. 187 () re-plik:Herr talman! Timplanediskussionen har vi ju haftmånga gånger. I och på departe-mentet bereds ett förslag om en försöksverksamhetmed att avskaffa timplanen. Vi stimulerar ju ocksådetta att man skall kunna arbeta över ämnesblockenför att få en mer levande undervisning.Yvonne har ju pratat varmt för depraktiskt-estetiska ämnena i skolan. Men den föränd-ring som gjordes inne-bar ju att man kraftigt skar ned antalet timmar i bl.a.slöjd och idrott. Hur ser på det iett fortsatt samarbete med de andra borgerliga parti-erna? Vilket är ert alternativ? Ni har ju tidigare haftden inställningen att antalet timmar i dessa ämnenskall minskas. Men står här italarstolen och säger att ni eftersträvar en ökning avdem.Anf. 188 () re-plik:Herr talman! När det gäller en ökning och att vär-dera de praktisk-estetiska ämnena högt har kristde-mokraterna det i sitt program.Jag vill fråga ytterligare ensak. Ni lovordar den förestående kompetensutveck-lingen som lösning på skolans problem. Menar soci-aldemokraterna att problemet i svensk skola är attlärare och skolledare har dålig kompetens? Är detsocialdemokraternas utgångspunkt eftersom er lös-ning är att kompetensutveckla de här grupperna?Anf. 189 () re-plik:Herr talman! Vi lever i en snabbt föränderligvärld, och kraven på lärarna och skolledningen ärstora. Det ser vi inte minst om vi lyssnar på oss självaoch de enorma förväntningar vi har på vad skolanskall klara av. Det är inte nog med att skolan skallklara av att lära ut att räkna och skriva. Vi lägger inen mängd annat. Vi ställer höga krav på IT-kunskaper. Vi pratar om att det är viktigt att man fårmer naturvetenskap och teknik. själv tagit upp att det är viktigt med mer estetiskaämnen. Dessutom pratar vi om vikten av att värnavärdegrunder. Vi pratar om att lärare och skolperso-nal skall lyckas med mobbning, dyslexi, osv.Det pekar på att vi gör skolledarna och lärarna enbjörntjänst om vi ställer de kraven och har de för-väntningarna utan att skicka med förutsättningar föratt också få instrument, kunskap och kompetens föratt lyckas med detta.Anf. 190 () replik:Fru talman! Att lyssna på varsom att lyssna på en upprepning av den valrörelsesom var.På precis samma sätt som i valrörelsen ställdes deti utsikt mer pengar till kommunerna. Därmed görTorgny och socialdemokraterna och endel andra partier sig också skyldiga till ett generalfel idiskussionen om den svenska skolan. Det måste,enligt min mening, vara fråga om hur de resurser somkommer kommunerna till del används och om hur denår skolan. Då kan vi konstatera att det finns storabrister. Det är också medvetenom.Då borde diskussionen kanske mer handla om hurvi får de resurser som vi avsätter och avser ge tillskolan att gå dit. Min fråga till är:Är socialdemokratin och be-redd att diskutera nya finansieringsformer för densvenska skolan?Anf. 191 () re-plik:Fru talman! säger att jag uppre-par valrörelsen. Det betyder egentligen att vi togvalrörelsen på allvar. Det var inget som vi bara gickut och sade för att vi eventuellt skulle kunna locka tilloss tillfälliga väljare. Det vi sade i valrörelsen står viför, och det upprepar jag också här.Vi säger att det är viktigt att förstärka kommuner-nas ekonomi. Det innebär också att vi har ett förtro-ende för att man ute i kommunerna och med denkommunalpolitiska demokratin också lyckas användapengarna på rätt sätt.Tomas nämnde tidigare att det finnsbrister i skolan, och han läste ur en tidningsartikel.Det är mycket allvarligt. Jag ser mycket allvarligt påde brister som förs fram. Jag är beredd att ta ansvarför det.Men jag har också en uppmaning till . Läsinte bara tidningar utan gå ut i verkligheten och sevad som händer där. Det finns en annan bild, det finnsen mycket mer positiv bild. Det händer mycket posi-tivt ute i skolorna. Jag tycker inte att vi skall svart-måla svenska skolor och det arbete som väldigtmånga engagerade lärare och skolledare gör. Jag äroptimistisk när det gäller den svenskaskolan.Anf. 192 () replik:Fru talman! Jag gav några konkreta exempel påhur det faktiskt ser ut när det är illa i skolan. I mittinlägg gav jag också exempel på när det är bra i sko-lan och på vad alternativa skolor har tillfört utveck-lingen.Men jag konstaterar att intesvarade på min fråga. Är ni beredda att diskutera nyafinansieringsformer när det gäller att trygga resurser-na till skolan? Både och jag kankonstatera att skolans budget i mycket stor utsträck-ning är dragspelet i kommunernas ekonomi. Närkommunens ekonomi är dålig krymper resurserna tillskolan. Vad vi behöver är en resursgaranti. Vad vibehöver är en nationell finansiering av skolan.Anf. 193 () re-plik:Fru talman! En nationell finansiering av skolanger mig signalen att inte har förtroendeför den kommunala demokratin och kommunernasförutsättningar att själva ta ansvar för skolutveckling-en.Det vi ser när kommunerna får mera pengar är attmerparten också satsas på grundskola och skola. Nuhar inte någon möjlighet till fler repliker. Menjag tycker över huvud taget att mycket av det anfö-rande tidigare höll handlade om att få ordningoch reda i skolan på ett sätt som tyder på att det måstehandla om att peka med hela handen och ge order ochpå det viset styra upp skolan.Jag för min del pläderar mera för att få en ordningdär vi blir bättre på och använder metoden att talamed eleverna i stället för att tala till eleverna. Jag trorpå dialog och på möjligheten och värdet av att visarepsekt för varandra. Jag tror att det i varje människa,i varje barn finns en inbyggd kompass och en in-byggd vilja att skapa ett bra klimat, ett bra samarbeteoch en bra arbetsmiljö. Jag tror att våld och främ-lingsfientlighet är en negativ avart som inte finnsnaturligt.Anf. 194 () replik:Fru talman! sade inledningsvisatt orsaken till att många av motionerna nu måsteavslås är att de behandlar sådant som man skall taansvar för ute i kommunerna. De handlar om sådantsom egentligen inte kan fatta beslut omeftersom vi har en decentraliserad skola.Men, fru talman, då vill jag påminna om att ettantal motioner, för att bara nämna några exempel, gertydliga förslag till mål som bör sättas på nationellnivå. Det handlar om förslag om att återinföra obli-gatoriska nationella prov i årskurs fem, om att skrivain en rättighet att undervisas av utbildade lärare ochom att göra något åt lärarbristen. Det är förslag tillhur skall arbeta för att inte gymnasietskall överta dess problem, förslag till att personalenskall vara skyldig att polisanmäla brott i skolan ochförslag till nationellt program mot skolungdomarsdrogmissbruk.Jag begär inte att skall svarapå alla yrkanden från under denna replik.Men finns det några nyheter t.ex. i frågan om hur viskall förbättra utvärderingen i skolan och hur vi skallsätta in åtgärder för att inte gymnasieskolan skallbehöva ta över problem? Finns detnågra nyheter, eller kommer det några nyheter som ärbättre än de förslag som socialdemokraterna nu haravslagit i det här betänkandet?Anf. 195 () re-plik:Fru talman! Jag skall ta ett exempel. När säger att det skall vara obligatoriska nationellaprov på en viss nivå går man ju in och styr och säger:Detta måste ni göra.Vi menar alltså att man i uppföljning och utvärde-ring av varje skola och varje kommun mycket välsjälv kan välja en av många olika tänkbara modellerför hur man utvärderar och följer upp och för hur manockså återkopplar det, så att det blir åtgärder somleder till en skolutveckling.Skolverket har ett speciellt uppdrag att se till attutveckla former och metoder för uppföljning ochutvärdering och på det viset också skapa ett antalmöjliga arbetsmodeller som man kan ta till sig ochvälja i skolorna.Samtidigt är det också viktigt att man tydliggör denationella målen så att det är möjligt att göra en sådanhär uppföljning.Anf. 196 () replik:Fru talman! Jag tror att det är en risk att vi börjarfå alltfler krav på detaljstyrning och att staten skall tatillbaka även det operativa ansvaret för skolan omman är för slapp med utvärdering.Jag blir lite orolig när säger attdet är detaljstyrning att staten skall bestämma att manskall ha nationella prov i årskurs fem. Vi har ju natio-nella mål för att vi skall kunna göra en nationell upp-följning. Det blir ju fullständigt omöjligt för Skolver-ket, regeringen och att få reda på hur detstår till i den svenska skolan om vi inte tillåts be-stämma att vi vill veta hur det går för eleverna i snitt iSverige i årskurs fem. Då blir följdfrågan om TorgnyDanielsson är beredd att avskaffa även de obligato-riska prov som fortfarande finns.Anf. 197 () re-plik:Fru talman! Det ligger ju på vårt ansvar att utövatillsyn och uppföljning på nationell nivå, men vi harSkolverket som vårt verktyg för detta.Det är vidare risk att det blir en för ensidig inrikt-ning, att skolans enda mål är att försörja eleverna medkunskaper. Det är så mycket mer än just detta sombehöver utvärderas. Vi har bl.a. här i dagtalat om vikten av att utveckla en bra arbetsmiljö ochatt skolan skall bli en bra arbetsplats för såväl eleversom personal. Uppföljningen får inte stanna vid attavse enbart kunskapsinhämtningen.Anf. 198 ():Fru talman! Skolan måste ha en genomtänkt stra-tegi för att förebygga, hindra och bemöta våld ochmobbning. Det finns svåra brister i dessa avse-enden.100 000 svenska barn är regelbundet drabbade avmobbning, alltså ungefär en årskull. Dessa barn harsyskon, föräldrar och andra anhöriga som också lidernär barnen far illa. Kanske är det alltså uppemot enhalv miljon svenskar som löpande är berörda avmobbningen i skolan.Det är helt oacceptabelt att så många barns själv-bild, självförtroende och framtid skall tillåtas formasav kränkningar i skolan. Vi har skolplikt i Sverige.Barn åläggs att vistas i en miljö där de stundom farilla och där vi ibland inte ens kan garantera derastrygghet.Ingenting tyder på att problemen har minskat iomfattning . Däremot finns det teckenpå att klimatet i skolan har blivit tuffare och på attmobbningen förgrovas.Mobbning och våld hör till de allvarligaste häl-soproblemen av alla bland barn och ungdomar i dagoch måste få en uppmärksamhet som står i proportiontill detta. Våldet är ett yttersta uttryck för den mobb-ning som kan yttra sig i allt från systematisk utfrys-ning via verbala kränkningar till gruff och våld.Men våldet i skolan är också en sak för sig, enspegling av samhället utanför. Problemen är medandra ord delvis men inte helt sammanfallande. Jagtänker koncentrera mig på våldet.Misshandel, olaga hot och förtal är exempel påbrott som kan döljas bakom begreppet mobbning, ochenligt polisen finns det en påfallande kunskapsbrist iskolan om vilka beteenden som är brottsliga. Det fårinte finnas skilda rättssystem i samhället. Misshandeloch olaga hot är just misshandel och olaga hot ocksånär det äger rum inom skolans väggar. Det sänder felsignaler när våld på gator och torg polisanmäls medansamma typ av våld i skolans korridorer inte gör det.Naturligtvis är jag inte ute efter att man skall po-lisanmäla småsaker och smågruff, men det är knap-past svårare att veta när en handling i skolan skallanmälas än när en händelse i samhället i övrigt skallbli anmäld. Var gränsen går är och kan knappast varaannat än en omdömes- och bedömningsfråga, menagerandet måste baseras på ett i förväg väl genom-tänkt förhållningssätt.Ingen oroar sig såvitt jag vet för att för mycket avvåldet på gator och torg eller för den delen i hemmenskall polisanmälas. Däremot beskrivs problemet sna-rare vara det omvända, att det finns stora mörkertal.Så är det förmodligen också i skolan.Barnombudsmannen menar att det är viktigt attdet klargörs att den lagstiftning som gäller i övrigasamhället också skall tillämpas i skolan. Det är rektorsom bör polisanmäla brott som sker i skolan.Ändå är det så att de flesta våldsbrott som begås iskolan inte anmäls av skolan själv. I stället är detföräldrar och barn som polisanmäler våldet. Skolanhar enligt socialtjänstlagen anmälningsplikt till soci-alnämnden om ett barn misshandlas eller far illa ihemmet. Skolan har dock inte anmälningsplikt tillnågon om samma barn misshandlas eller far illa iskolan.Barnombudsmannen hävdar att både i skolornashandlingsprogram mot mobbning och i kommunernasskolplaner bör framgå hur skolan skall agera när detgäller polisanmälningar och när mobbning skall ansesha övergått till brottsliga gärningar.Så är det inte , och därför försöker skolanofta hantera våld internt. Det är ovanligt att hand-lingsregler eller ens tankar om våldet finns med iskolornas planer, och det är kanske ännu ovanligareatt det reds ut i de kommunala skolplanerna.Jag menar att det är ett politiskt ansvar att läggafast grundläggande regler för skolans verksamhet ochatt ta upp ett resonemang om hur våldet skall hante-ras. Skolorna hamnar annars i en mycket svår situa-tion. Rektorer vet att om de gör en polisanmälanriktas mediernas ljus på skolan, och man riskerarkritik. Å andra sidan vet rektorerna att om man integör en polisanmälan, kan man kritiseras för undfal-lenhet, och i vissa fall kan komma med enprickning senare.Skall skolans arbete mot våld och mobbning blieffektivt krävs det också att förhållningssättet är kon-sekvent. Skolorna bör agera likartat. Det är svårför-klarligt om den ena skolan i en kommun beslutar sigför att börja anmäla det mesta av våldet medan grann-skolan inte gör det. Hur förklarar man för killar somär medlemmar av samma gäng och begår sammagärningar fast på olika ställen när reaktionen blir såtotalt olika?Det är i skolan som samhället tydligast kan sättagränser när någon ger sig på någon annan. Jag tyckersamtidigt att det är viktigt att understryka att det ske-de när vi alla kan hjälpa ungdomar som har hamnatpå glid rätt igen är medan de är unga.Det finns ett tydligt samband mellan mobbningoch mer synligt ungdomsvåld på gator och torg. Desom mobbar sina kompisar i skolan är senare i livetöverrepresenterade i annan kriminalitet. Polisen me-nar t.ex. att mobbning är ett första tecken på att enperson håller på att komma på glid. Polisen bedömerockså att risken för kriminalitet och drogmissbruk ärbetydligt förhöjd för dem som mobbar andra i skolan.Värst av allt är kanske att mobbning tenderar atturarta om den tillåts fortsätta. Det som börjar medgliringar kan sluta med våld och misshandel, och detär därför nödvändigt för den som drabbas att skolanverkligen griper in , men det är också viktigt förden som mobbar andra.Det är som sagt i skolan som samhället tydligt kansätta gränser. Undfallenhet eller passivitet ger pro-blem både på kort och på lång sikt.Fru talman! De ungdomar som polisen träffar påstan sena kvällar har inte börjat sin stökiga bana där.En ung människa kan upprepade gånger ha gett sig påandra i skolan innan någon sparkas ned på stan. Ipolisens ögon kan ungdomar dock vara "blanka" närnågonting inträffar på stan, eftersom skolan inte harrapporterat tidigare händelser. Anmälan av våld iskolan är viktigt för att polis och socialtjänst skall fåinformation om de ungdomar som har kommit på glidoch som också orsakar problem för andra.Det sägs ibland i debatten att det skulle vara ettmisslyckande att polisanmäla renodlat våld i skolan,men grundproblemet är faktiskt inte, fru talman, attunga människor polisanmäls utan att unga människorbegår våldshandlingar som är så allvarliga att demåste polisanmälas.Misslyckandet ligger när en elevtillåts att halka så snett utan att tillräckliga åtgärdervidtas. Det vore att upprepa misslyckandet om skolaninte tar ansvar och tar våldet på allvar.Jag tycker att det är svårt att se att det skulle kun-na finnas någon annan princip än att det är handling-ens art, inte platsen som den begås på, som måstevara avgörande för om polisanmälan skall ske.Jag vill understryka, fru talman, att polisanmälanav våld på intet sätt är ett alternativ till annat arbete.Det är snarare sista punkten i en lång lista på 10-15åtgärder som skolan bör vidta. Den börjar med arbeteför att förebygga våld och mobbning och går viakrishantering till i sista hand polisanmälan. En an-mälan är en yttersta reaktion när andra åtgärder interäcker, och syftet är inte minst preventivt, att sändasignalen att våld inte accepteras.Fru talman! Jag tycker också att skolans möjlig-heter att stänga av våldsamma elever måste ses över.Det finns en påtaglig osäkerhet bland personalen iskolan om och när detta kan ske. Resultatet kan bli attelever som hotat, bråkat med eller t.o.m. misshandlatandra blir kvar i skolan efter allvarliga händelser. Detsänder en signal att det inte händer så värst mycketoavsett vad man gör och kan tolkas som ett klarteck-en för andra att så att säga släppa loss. Men rädslanfinns kvar. Det är t.ex. inte lätt för en nyutexamineradkvinnlig lärare att hantera en aggressiv kriminelltbelastad 15-åring.Men inte minst bidrar det här till att demoraliseralärarna och de skötsamma eleverna, som naturligtvisutgör den allra största delen av alla elever. Jag förvå-nas därför när jag läser i betänkandet och ser att mittyrkande över huvud taget inte kommenteras av ut-skottet men ändå avslås. Jag tycker att det är rimligtatt se över de här reglerna. Det kan inte vara rimligtatt den som ger sig på andra och sprider rädsla skallkunna vara kvar och förstöra skoldagen för mångaandra.Anf. 199 ():Fru talman! Jag känner mig lite osäker på vadSten Tolgfors är ute efter. Jag förstår i och för sigframställningen, men man skall ha klart för sig att detär ytterst sällsynt med grovt våld i svenska skolor.Det finns vissa glidningar här, nämligen att vissaskolor skall anmäla nästan vad som helst och andraskolor något färre saker. Jag blir lite osäker på vadSten Tolgfors är ute efter. Det kan inte handla om defå fallen av grovt våld.Det är naturligtvis ett misslyckande för skolan närpolisen måste kopplas in. Här är jag också lite funder-sam. talar om en lista om 15 andraåtgärder som skall vidtas innan polisen kopplas in. Ärdetta en rad punkter som anser varaväsentliga och det andra skall användas i rena un-dantagsfall när grovt våld har förekommit och ingetannat har hjälpt? Jag vill ha ett bra svar på frågan, såatt man inte får uppfattningen att detta skulle vara ettdominerande inslag i åtgärderna mot mobbning. Dåblir jag ytterst orolig.Anf. 200 ():Fru talman! Jag kan lugna GunnarGoude.Jag försöker att väcka motioner om pro-blemen med mobbning. motionerade jag om enomfattande programlista över vilka åtgärder som jagtycker bör vidtas i den svenska skolan. valde jagatt titta extra på frågan om våldet.Jag tror att hörde att jag sade måste börja med en konsekvent genomtänktstrategi för att förebygga mobbning. Det handlar intebara om enstaka temadagar en gång , utan attlöpande ha med frågan i undervisningen, att få medhela skolans personal, lärare, elever, de som jobbar imatserveringen, lokalvårdare, vaktmästare, föräldrar,idrottsföreningar. Det gäller att bygga nätverk så attdet går att tidigt upptäcka när mobbning pågår, så kan stärka den som blir utsatt och ta itu med demsom ger sig på andra.Sedan går det hela vidare. Man måste veta i för-väg vad som skall göras när någonting går snett. Detmåste finnas en färdig plan att plocka upp ur byrålå-dan så att det går att vidta rätt åtgärder.Jag hinner inte gå in på alla de saker jag anser skallgöras.Som slutpunkt i denna långa lista, där mycket be-höver ses över i dagens skola, finns det ett resone-mang om hur det rena våldet skall hanteras och närpolisanmälan bör komma i fråga. Misslyckandet skerinte vid anmälan. Misslyckandet har skett långt tidi-gare, när situationen har gått så snett att den intelängre kan hanteras.Skolplanerna i kommunerna behöver ses över. flesta fall berörs inte problemen. Alla skolor måsteha arbetsplaner för hur mobbning förebyggs. Kvali-teten i dessa arbetsplaner måste höjas. Polisanmälanutgör endast en del i den långa listan.Anf. 201 ():Fru talman! Jag tackar för svaret. Det gör migbetydligt lugnare. Det sade liknar merdet som övriga partier har fört fram. Det är fråga omett långsiktigt arbete och att alla skolor skall ha enplan för att agera mot mobbning. Polisen ingår knap-past som en naturlig del i åtgärderna mot eleverna.Är detta ståndpunkt? varit lite ensam i motionerandet under årens lopp.Vi har sett positivt på det. Jag kommer ihåg när lag-förslaget var uppe till diskussion. Då hjälpte StenTolgfors till i argumenteringen för att det skulle skenågot mot mobbning. Men som partihade inte ett ord om mobbning i sin partimotion. Jaghoppas att tankarna har spritt sig och att de 15 punk-terna som föregår polisanmälan har fått stadigt fästeäven i det partiet.Anf. 202 ():Fru talman! För mig är mobbning en kärnideolo-gisk moderat fråga. Det handlar om varje människasovillkorliga rätt till respekt för sin person, sitt sätt attvara och sina val. Det finns över huvud taget ingenfråga som tydligare illustrerar värnandeom den enskilde individen, dess rätt, dess känslor ochdess livssituation.Det råder inget som helst tvivel om att mobbningär en viktig moderat fråga.Just den motion jag har pratat om är en en-skild motion om anmälningsförfarandet vid våld. Detär en annan historia. Det råder inget tvivel om attmoderaterna högt prioriterar frågan om mobbning.Överläggningen var härmed avslutad.