prot · GN0940 · 1999-12-06 00:00:00 — än så länge, om detinte sker , har man intebetalat en krona av det som var anslaget för skuldav-skrivningar. Det tycker jag är en skandal när mansäger sig vilja ha ambitionen att verkligen satsa pådetta område. Var har de pengarna tagit vägen?Sedan har vi också reserverat oss när det gällerutgiftsbegränsningarna just för biståndet. Vi har drivitenprocentsmålet , och det gör vifortfarande, av samma skäl som vi angivit gång pågång, att vi inte ska ha dessa fluktuationer när vi haren dålig ekonomi. Har vi sagt då ska det fungera,oavsett om vi har bra ekonomi eller om vi har dåligekonomi. Det är en väldigt bra ledstjärna.Det här står inte på något sätt i motsatsställningtill ett effektivt bistånd, till ett bistånd med kunskap,till ett bistånd där man tar hänsyn till olika förutsätt-ningar. Men det är en bra ledstjärna för oss så att viinte hamnar i den situationen att världens fattiga fårbetala saneringen av vår ekonomi. Det har redan förutnämnts mycket om de här begränsningarna, att det ärorättfärdigt att de har fått drabba biståndet i så storutsträckning. Visserligen kan det vara lättare att görapå det sättet. Men jag håller inte med om att vilkenregering som helst skulle ha gjort detta.Vi hade en krisuppgörelse när vi var tvungna attsänka biståndet under förra regeringsperioden, menredan vid nästa budgetbeslut lade man tillbaka 400miljoner till biståndet därför att man tyckte att manhade gått för hårt fram. Det hade man gjort när soci-aldemokraterna hade kommit in i bilden i krisuppgö-relsen. Jag säger inte att krisuppgörelsen inte varnödvändig, men ni har inte visat verklig vilja när detgäller att ta till biståndet mer än något annat utgifts-område i fråga om begränsningsbeloppen. Det tyckerjag är orättfärdigt, det gör att trovärdigheten för en-procentsmålet minskar betydligt.Jag tycker att det var ett lågvattenmärke när Cari-na Högg här gick an när vi har motionerat ometikcertifiering. Det var förfärligt plumpt av henne attgå an på det sättet. Vi har, precis som i barnkonven-tionen, sagt att man naturligtvis ska gå emot hårtarbete, arbete som är skadligt för barnens hälsa, ar-bete som hindrar dem att gå i skolan. Vi har varit ikontakt med , som talar om att 250miljoner barn i världen arbetar. Man kommer inte åtdetta genom att sätta ett totalförbud mot barnarbete.Man måste börja arbeta seriöst med den här frågan.Det gör . Jag träffade dess ledande Europachef iBryssel och diskuterade frågan medhonom också. Han höll fullständigt med oss om måste arbeta på det här sättet, att komma åt devärsta formerna först och sedan gå vidare med andra.Menar på allvar att någon som är mellan16 och icke ska arbeta av veckansdagar? Det är vad totalförbud mot barnarbete innebärenligt 18-årsgräns. Fullständigtorealistiskt och orimligt enligt mitt sätt att se.När det gäller de andra frågor som vi har tagit uppser ni i betänkandet vad vi tycker är viktigt. Där harvi reserverat oss och där vill vi se skillnader.De enskilda organisationerna har vi inte skrivitnågon reservation om, men vi lägger betydligt merpengar där också. Vi kommer upp till över 1 miljard30 miljoner. Jag tror att regeringen stannar på 880miljoner, om jag minns rätt. Det är inte bara pengardet handlar om, utan vi vill också ha överläggningarmed de enskilda organisationerna från början när detgäller landstrategier. Vi vill också att vi ska ha någotliknande som fanns förut med enNGO-ambassadör, därför att det var betydligt lättareatt vända sig till en person än gå in på de olika områ-dena, som man nu måste göra. Vi vill gärna ha ettsamarbete - jag tyckte att biståndsministern antyddenågot i den stilen - i den stora utredning som vi serfram emot.Sedan har vi tagit upp barnen i öst. Vi satsar 100miljoner kronor mera. 750 miljoner är det man satsarpå östbiståndet från regeringens sida. Det är alltså enavsevärd summa pengar. Anledningen till att vi hargjort så är att vi år motionerat om att mermåste göras för dessa barn, och jag tänker ta upp detytterligare när nästa betänkande behandlas. Situatio-nen är ohållbar för många av dessa barn. Därför me-nar vi att mer måste göras. Man har inte använt helaöstbiståndet. hade man bara fått använda hälf-ten av det enligt Sidas uppgifter. Har man verkligenkunnat göra så mycket mer? Jag undrar om det ärsant.Till sist vill jag säga en sak. Som jag sade är detoerhört inspirerande med bistånd. Därför vill jag haen vision för framtiden. Från sidasäger vi att vi gärna skulle vilja se till biståndet.Jag tror att bör gå över statsbudgeten, och denandra procenten skulle man, om man informeradeordentligt om biståndet, gav människor visionen,kunna få in på frivillig väg. till biståndet: viastatsbudgeten och frivilligt från svenska folket.Anf. 76 () replik:Fru talman! Jag tar det sista först om procentmå-let. Det är alldeles utmärkt om vi tillsammans kanmedverka till att svenska folket avsätter på fri-villig väg. Det skulle motsvara i storleksord-ningen 12½-13 miljarder - jag har inte den siffran ihuvudet. Någon annan kan kanske komplettera densenare. Ett frivilligt avsättande kan man inte motsättasig. Däremot att ta ut via staten tror jag är enfelaktig allokering av resurserna.Ingrid sade att skuldpengarna skulle haförsvunnit. Jag är lite osäker på exakt hur regeringenförfar under innevarande år. Men det fanns dels ettreservationsbelopp , dels ett an-slag. Möjligen har reservationsmedlen utbetalats, meninte anslaget. Det må vara hur som helst med det. Jagförutsätter att dessa pengar inte försvinner. I så fallblir de reservationer för framtida bruk. Det kan intevara något annat skäl till att pengarna inte skulle hablivit utbetalda än begränsningsbeloppet , detär jag helt övertygad om.När det gäller begränsningsbeloppet sade IngridNäslund att ingen annan regering skulle ha uppträttsom den socialdemokratiska regeringen. Tro't densom vill. Den borgerliga regeringen var inte Gudsbästa barn. Förmodligen är det så att ingen regeringkan vara bästa barn därför att världen sätterhinder för detta. Det är mycket möjligt att vi kunde haskött oss bättre, men säg inte att en borgerlig regeringpå ett avgörande sätt skulle ha gjort annorlunda.Vi avsätter de medel till enskilda organisationersom vi anser är rimliga i förhållande till de mål somfinns i biståndet. Men jag skulle inte alls bli förvånadom den biståndsutredning som ser över målen kom-mer fram till att också en annan fördelning av medlenskulle vara klok. Det är möjligt.Anf. 77 () replik:Fru talman! Enligt de uppgifter som jag fick isamband med att vi skrev vår reservation, angåendeutbetalningar av medel till ekonomiska reformer ellertill skuldavskrivningar som de delvis går till, har detinte betalts ut någonting alls av årets anslag. Sedankan man säga att pengarna kan betalas ut längre fram,men många av dessa länder är ju i skriande behov avskuldavskrivningar . Och man måste väl för allt ivärlden få ändan ur vagnen och se till attdet händer någonting, i synnerhet som man säger har höga ambitioner.När det gäller frågan om eller skulle jagväldigt gärna se att det blev ävenöver statsbudgeten. Men man måste först komma upptill . Vi har länge sagt att vi i början av 2000-taletskulle vilja se att man kom tillbaka till . Densocialdemokratiska regeringen, senast med hjälp avMiljöpartiet och Vänstern, har gjort det svårare ochsvårare att nå upp till det målet.Jag tycker att har kommit med ett braförslag där man förespråkar . Det är vi villiga attställa upp på. har allokerat lite mer medelän vi . Vi har allokerat merän . får vi lägga på ett kol extra. Folk-partiet behöver kanske höja med 0,02 för attkomma . Vi får kanske ta till0,03 för att komma i kapp.Regeringen kommer att få svårt att klara detta från0,74. Därför får man verkligen planera för hur manska klara av detta, om man inte tänker ta på sig,och det vore väl ändå skam om man skulle behövadet. Även om vi står oss gott i konkurrensen i världenmåste vi ha högre ambitioner än så, därför att beho-ven är så stora.Anf. 78 () replik:Fru talman! Åter till skuldavskrivningar. Skulledet vara så att ändan har fastnat i vagnen så tror jagatt den lossnar i januari.Att det är svårare att nå upp till enprocentsmåletberor ju på en svår ekonomisk kris till vilken vi allahar del av skulden, inte minst den borgerliga rege-ringen. Med de nya förutsättningar som vi har nufinns det anledning att se mycket mer optimistiskt pådetta. Så långt jag vet undersöker biståndsministernnya tänkbara vägar för att öka tempot. Det förstår välvar och en att vi inte kan hålla på i 30 år.Som socialdemokratiska ledamöter skulle vi intestå ut med att höra detta eviga tjat . Bara detborde ju räcka för att det ska gå fortare. Dessutom harbiståndsministern mycket höga ambitioner på den härpunkten. Jag tror nästan att jag vågar utlova att tem-pot kommer att bli en aning högre än att det ska ta 30år, som här har uttalats.Anf. 79 () replik:Fru talman! Jag är glad att höra att skuldavskriv-ningspengarna kommer till rätta , om nuBerndt blir sannspådd. Sedan får vi hoppasatt årets anslag betalas fullt ut, även om vi gärna hadesett att det vore större.Jag hoppas att det inte bara är det tjat som före-kommer om enprocentsmålet som gör att BerndtEkholm vill att regeringen ska göra mer på det härområdet, utan att han också har en ärlig vilja att Sve-rige ska komma . Jag förutsätter att detförhåller sig på det sättet med är oerhört viktigt att det görs en planering förhur detta ska gå ske. Jag tycker att är en långtid. Ett längre perspektiv än så behöver vi inte ta påoss. Jag har talat med vår gruppledare som i sin turhar talat med vår man i finansutskottet. Så förutsätt-ningarna för att ska ställa upp pådet här fullt ut är goda bara vi får en plan från rege-ringen.Anf. 80 () replik:Fru talman! både höjde rösten ochtrappade upp orden när hon berörde den diskussionsom handlar om syn på barnar-bete. Men, , vi har utgått ifrån det somni har skrivit. Det är det enda som vi kan bemöta ochbehandla i utskottet.Ett tecken på att vi har haft en seriös behandlingär ju att vi diskuterade och att ni dåstod isolerade. Det är ju ett faktum. Det är inte någonenskild ledamot som har uppfattat någonting fel. Vihar tillsammans konstaterat att haren förvånansvärd inställning på det här området. OmIngrid inte vill stå för det går det bra attåterkomma vid nästa motionstillfälle och skriva enannorlunda motion som uttrycker någonting annat änvad hon nu gör.Anf. 81 () replik:Fru talman! Jag vet inte vad har läst.Det vi har talat om är en etikcertifiering. Vi har dåsagt att det är viktigt att det barnarbete som före-kommer - det handlar om 250 miljoner barn i världen- sker under så värdiga former som möjligt.Carina kan naturligtvis fortsätta att blundaför att det är 250 miljoner barn som arbetar och inteförsöka att påverka deras villkor. Det är lätt att sägaatt barn inte ska arbeta. Men så säger inte barnkon-ventionen. Vi har alltså samma uppfattning sombarnkonventionen, och jag vet inte om utskottet haren annan uppfattning - jag tycker att man är oklar påden punkten.Vi säger att hårt arbete som är till skada för bar-nen inte ska förekomma. Vi vill att de företag somhar barn i arbete - och vi förutsätter att det inte rör sigom små barn utan om lite äldre barn - ska etikcertifi-eras.Det är fullständigt orimligt att barn mellan 16 och18 år inte skulle arbeta om de inte går vidare i sekun-där undervisning. Vad har tänkt sig attde skulle göra? Ska de vara gatubarn, prostitueradeeller vad är det fråga om? Man måste ju vara realis-tisk. Men då vill vi ha en etikcertifiering, ett slagssocial certifiering som säger att de barn som arbetar idet aktuella företaget har drägliga villkor, får rimligtbetalt och att arbetstiden är förlagd så att de kan gå iskola. Och vi anser att ekonomisk stimulans skullekunna hjälpa till.Häromsistens hörde jag om en organisation somarbetade på det här sättet. De brännmärkte de företagsom hade hårda och orimliga villkor och lyfte fram deföretag där villkoren var drägliga. Vi tycker att dettaär realistiskt och rimligt, och det skäms jag inte ettdugg för.Anf. 82 () replik:Fru talman! Jag kan bara konstatera att IngridNäslund just har bekräftat det som vi har diskuteratoch som vi har tyckt annorlunda om. om hårt arbete för barn och om rimligt arbete förbarn. Vi har en annan uppfattning och tycker inte attbarn ska utnyttjas i arbete. Någon åldersgradering föri vilken utsträckning barn kan arbeta finns över huvudtaget inte i motionen.När det gäller social märkning har vi ju sagt attdet är en svensk position att ska stödja inter-nationell lagstiftning och frivilliga system för s.k.social märkning av varor. Men vi har en annan syn påvad barnarbete är, hur man ska undanröja hindren ochvilka strukturer man måste arbeta med för att barn skaha möjlighet att gå i skola, leka och utvecklas. Videlar inte kd:s uppfattning i dessa frågor och är fort-farande förbluffade.Anf. 83 ():Fru talman! Fattigdomen i världen är möjlig attutrota. Den ojämlika och orättvisa fördelningen avlivsmedel, teknik och kunskap leder till en enormrikedom hos stora företag och en del privatpersoner,som miljarder människor lever i extremfattigdom och svält.Det internationella kapitalets kontroll över råvarori stora delar av världen leder till att de fattiga länder-na inte har möjlighet att tillgodogöra sig sina rikedo-mar.Den rika världens livsstil, som inbegriper handel,investeringar, konsumtion, koloniala och imperialis-tiska maktanspråk, leder till stora problem. I dess spårser vi torka, skogsskövling, grundvattenbrist, miljö-katastrofer, snabb urbanisering, maktlöshet, etniskakonflikter och socialt sönderfall. De stora hoten motdemokrati, mänskliga rättigheter och rättvis fördel-ning av resurserna finns latenta i det samhällssystemsom inte ser de mänskliga behovens uppfyllande somett mål utan i stället syftar till vinstmaximering förprivata ägare.De stora förlorarna är barnen i den fattiga delen avvärlden, som förvägras sina grundläggande rättighe-ter. Såväl bland fattiga som bland rika ser vi storakönsskillnader. Kvinnor är generellt sett mycket fatti-gare än män. Därför måste en solidarisk politik ut-formas på alla områden.Gemensam säkerhet kräver gemensam utvecklingsom kan leda till gemensam rättvisa. Att Sverigelever upp till sina internationella åtaganden för miljöoch handel - ja, det är avgörande för våra insatser föratt bekämpa fattigdomen. Skuldavskrivningar förtredje världen är nödvändiga för att ge fattiga ländermöjlighet till utveckling.I denna helhetssyn har ett stort och kvalitativthögt bistånd sin givna del. För att biståndsmålen skakunna uppnås krävs också att biståndsnivån höjs.Vänsterpartiet ser skrivningarna i betänkandetsom en förpliktelse att nu börja återgången till måletom bistånd av bruttonationalinkomsten. Denförbättrade statsfinansiella situation som Vänsterpar-tiet har medverkat till gör också en sådan återgångmöjlig inom en relativt snar framtid. Målsättningenatt vi ska ge ett bistånd som utgör av brut-tonationalinkomsten finns det en stor och bred enig-het om i riksdag, men det finns ett undantag.Moderata samlingspartiet anser inte att ett högrebistånd är ett mål i sig. Tack och lov är de ensammaom denna syn. ser inte alls att den rike-dom som nord kan uppvisa till stor del är en följd avutnyttjande av människor och naturrikedomar i syd.Moderaterna inser inte, eller vill inte inse, att bistån-det är en ringa återbetalning av allt det som utplund-rats fattiga delar av världen genom rovdrift på männi-skor och natur.Bertil förklarade här från talarstolen att enav de viktigaste uppgifterna inte är att höja biståndetutan att ta bort jordbrukssubventionerna - som om detfanns en motsättning. Men jag vill välkomna BertilPersson till den oerhört skarpa EU-kritik som detuttalandet innebär.Bertil sade också att vi ska utrota fattig-domen genom tillväxt. Det finns resurserför att utrota fattigdomen. De 230 rikaste privatperso-nerna har en samlad förmögenhet som är större än de40 fattigaste ländernas. När säger attfattigdomen inte ska utrotas genom rättvis fördelning,då handlar det bara om gammal välkänd högerpolitik,att slå vakt om det privilegierade fåtalets rätt att be-hålla sina rikedomar.Tillväxt räcker inte. Även i relativt rika länder kandet finnas extrem fattigdom sida vid sida med extremrikedom. Om tillväxten i fattiga länder berikarbörsmäklare och aktiespekulanter, ökar i stället klyf-torna genom tillväxten - inte rättvisan. Tillväxten iden rika delen av världen har ju till stor del skett påbekostnad av just utveckling i fattiga länder. Menvisst är tillväxt viktig. Det är viktigt att öka världenssamlade rikedomar på ett sätt som inte begår rovdriftpå naturresurser.Bertil sade också att en större del av bi-ståndet bör gå genom de etablerade frivilligorganisa-tionerna. säger i reservation19 att det bistånd som ges genom ideella organisatio-ner har ett betydligt större värde genom personligtengagemang, egna arbetsinsatser och lokala erfaren-heter än den nominella ekonomiska volymen. Åter-igen: En falsk motsättning ställs upp mellan ett höjtbistånd och ett bistånd som är effektivt, engagerat ochsker med erfarenhet.I samma reservation skriver man: "Varsamhetmed offentliga biståndsmedel till frivilliga organisa-tioner bör därför iakttas." Det rimmar ju lite illa meddet som sade om att man skulle ge merav biståndet till etablerade frivilligorganisationer.I motion U204 skriver att bistånds-samarbetet med de afrikanska länderna ska utformasså att det blir kortvarigt och resultatinriktat. Vi ansertvärtom att det ska vara långsiktigt. Biståndets mål ärinte att avveckla biståndet, utan biståndet finns till föratt vi ska kunna avveckla och utrota fattigdomen, ochdet kommer att ta tid. Om tror att det ärett kortsiktigt åtagande har de fullständigt missförståttde grava missförhållanden som finns i världen.Moderaterna menar också att det är länderna själ-va som avgör sin egen utveckling. Det finns natur-ligtvis ett stort ansvar för varje land och varje folk attsjälva ta ett ansvar för sin utveckling. Men det är intehelt sant, för hur mycket demokratin i ett land änutvecklas och hur än tillväxt fördelas och vilka prio-riteringar som än görs är det ändå så att om frukternaav denna tillväxt i stor utsträckning tillfaller andra,utländska intressen, så försvåras möjligheterna för defattiga länderna att utvecklas.Om och EU tillåts att föra handelskrig ellerhålla höga tullar gentemot tredje världen och ländersom antingen inte gör som de ekonomiska stormak-terna vill eller som hotar den egna produktionen i derikare länderna genom konkurrens, då spelar det intealltid så stor roll vilken väg ett land väljer.Moderaterna berömmer sig av att anslå mer peng-ar till än vad riksdagsmajoriteten gör i detutskottsbetänkande som vi nu behandlar. Samtidigtska skära bort över 2 miljarder i nästaårs bistånd. Var ska man skära bort dessa 2 miljarder,och var ska man finna medel för att satsa mer påAfrika? Är det katastrofbiståndet, är det , är detLatinamerika - vilka fattiga ska betala för Modera-ternas biståndspolitik? Sanningen är att Moderatasamlingspartiet vill slakta stora delar av biståndet. Påområde efter område mäler Moderata samlingspartietut sig som det minst internationalistiska, minst solida-riska och minst biståndsvänliga partiet i Sverigesriksdag.Fru talman! För människor i nöd spelar det enoerhört stor roll dels vilken inriktning biståndet frånden rika världen till den fattiga världen har, dels ock-så, och kanske framför allt, vilken nivå biståndetligger på. Det handlar inte om välgörenhet. Dethandlar om att ha en syn på världens utveckling somutgår från kunskapen att vi har blivit rika på andrasbekostnad. Den rika delen av världen har faktisktutvecklats under förutsättningen att andra hållits nerei fattigdom.Vänsterpartiet har alltid vänt sig mot en syn på bi-ståndet som något som vi kan använda för att kommatill rätta med ekonomiska problem i . Bistån-det är inte, får inte vara, ska inte vara, en konjunktur-regulator i svensk inrikespolitik.Vi vänder oss också mot ett synsätt som innebäratt de allra fattigaste ska bestraffas för att deras rege-ringar för en felaktig politik. Vi kan inte, som Mode-raterna vill, avbryta biståndet till de allra fattigaste pågrund av att deras regeringar utvecklar nya vapeneller startar krig. Vi måste se mycket mer mångfa-cetterat på biståndet än så.Om vi inte inser vårt ansvar för att utrota fattig-domen leder det till att vi ser oss själva som naturligtprivilegierade, som om det vore någon sorts naturensordning att vi och andra medborgare i rika västländerska ha det bra medan orättvisorna i världen består.Fru talman! De här orättvisorna i världsmåttstockförsvårar också kampen för demokratin. Demokrati ibetydelsen folkmakt måste leda till att människor fårmakten dels över sina egna liv, dels också över sinaegna samhällens utveckling. För att förstärka kampenför demokratin måste biståndet sättas in med engrundsyn på vad som är de stora problemen i vårvärld i dag.Ett av de största problemen är den orättvisa för-delningen av makt. Multinationella företag och kapi-talägare har oerhört mycket större inflytande över denkonkreta politiken i fattiga länder än vad dessa län-ders regeringar har oavsett hur folkvalda eller demo-kratiska regeringarna är. Det här kommer vi inte tillrätta med bara genom biståndspolitik. Det krävs ock-så ett brett spektrum av politiska instrument där detavgörande är ett internationellt samarbete. Bistånds-politiken måste tillsammans med en radikal handels-politik leda till en demokratisering som ger de rikamindre att säga till om medan de fattigas röst hörshögre.Fru talman! Det har sagts mycket kloka ord fråndenna talarstol . Jag tror, och vet, att den sam-stämmighet som finns i riksdag om bi-ståndspolitikens inriktning och nivå är viktig att slåvakt om. Jag är övertygad om att den också kommeratt leda till att vi ökar biståndet än mer i framtiden.För nu börjar vi marschen tillbaka till enprocentsmå-let, men också till ett bistånd som tar de effektivitets-hänsyn och demokratihänsyn som vi också i stort settär överens om. börjar vi återtåget till en politiksom bygger på rättvisa, solidaritet, hänsyn till miljöoch mänskliga rättigheter. Därmed yrkar jag bifall tillhemställan i utrikesutskottets betänkande angåendeutgiftsområde 7, Internationellt bistånd.Anf. 84 (fp):Fru talman! Jag kan hålla med om väldigt mycketav det som har sagt här. Det jag skulle viljafråga om rör betänkandet, som är lite an-norlunda än det brukar vara. Det finns nämligen ing-en reservation från . Man har med hulloch hår svalt propositionen.I ett särskilt yttrande som man har lagt till för attdöva sitt samvete lite grann skriver man så här: "Föratt biståndsmålen ska kunna uppnås krävs att bi-ståndsnivån höjs. ser skrivningarna ibetänkandet som en förpliktelse att snabbt återgå tillmålet om ". "Snabbt återgå" - det som ni har skrivit under påtar om detta ska vara takten. Då är minfråga: Tänker ni från sätta lite annanpress på regeringen så att takten ökar? Ni kanske kanställa upp på förslag att inom en tioårspe-riod nå ?Fråga nummer två rör fortsättningen i samma sär-skilda yttrande: "Med medverkan harstaten finanser förbättrats". Sedan fortsätter ni attkoppla ihop biståndet med statens finanser. Då är minfråga: Anser och att bistån-det ska vara en regulator när det gäller att ordna uppSveriges finanser eller ställer ni upp på att biståndetskulle vara skyddat genom enprocentsmålet?Anf. 85 ():Fru talman! Det var under den borgerliga rege-ringen, har det sagts här i debatten, som vi först upp-nådde enprocentsmålet i biståndet. Men det var ocksåunder den borgerliga regeringen som nedskärningenav biståndet började. Det finns sju partier i . Fem av dem har i olika sammanhang varitmed om att skära ned i biståndet. Det finns två partiersom aldrig har varit med om att skära ned i biståndet,och det finns åtminstone ett parti som aldrig någonsinkommer att vara med om det heller.